sou · H5B344 · 2017-05-30 00:00:00 — I andra stycket finns det en upplysningsbestämmelse där det fram- går att distansundervisning enligt 24 kap. 22 a § även får användas som alternativ till sådan särskild undervisning i hemmet eller på annan lämplig plats som avses i 24 kap. 20 §. Bestämmelsen behandlas i av- snitt 13.10.3. Paragrafen är ny och anger uttömmande i vilka ämnen som distans- undervisning får användas i , grundsärskolan och special- skolan. Paragrafen behandlas i avsnitt 14.2.2. Paragrafen är ny och fastslår att distansundervisning i gymnasie- skolan och gymnasiesärskolan får användas i samtliga ämnen, kurser och program, under förutsättning att huvudmannen blivit godkänd som utförare av distansundervisning för den aktuella utbildningen. Det finns alltså inte några begränsningar i skollagen för i vilka sam- manhang distansundervisning får användas i de frivilliga skolfor- merna. Att ett ämne, en kurs eller ett program kan genomföras med distansundervisning blir i stället något som prövas av Skolinspektio- nen i samband med att myndigheten prövar om en huvudman ska godkännas som utförare av en viss utbildning där distansundervis- I denna prövning får det alltså anses ingå en bedöm- ning av om det finns förutsättningar för att genomföra exempelvis en viss kurs i ett yrkesämne genom distansundervisning. Paragrafen behandlas i avsnitt 15.1.2. Paragrafen är ny och reglerar vilka som får utföra utbildning där distansundervisning används. Av första stycket framgår att distansundervisning endast får utföras av huvudmän som efter ansökan har godkänts som utförare av utbild- ning där distansundervisning används. Med huvudmän avses huvud- män inom skolväsendet. En enskild som vill utföra utbildning där distansundervisning används måste alltså vara godkänd som huvud- man av Skolinspektionen. Såväl offentliga som enskilda huvudmän måste ansöka om godkännande och bli godkända för att kunna utföra utbildning där distansundervisning används. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 13.7.1 och 13.7.2. Enligt andra stycket krävs, för att godkännande ska lämnas, att det kan antas att det kommer att finnas ett tillräckligt elevunderlag för att driva en stabil verksamhet. Bedömningen av om elevunderlaget är tillräckligt kan t.ex. göras med utgångspunkt från budgeten för den planerade skolan och sökandens ekonomi. En uthållig ekonomi är bl.a. beroende av ett elevunderlag som möjliggör tillräckliga bidrag från elevernas hemkommuner. Kravet på att det ska kunna antas att det kommer att finnas ett tillräckligt elevunderlag för att driva en ”stabil verksamhet” är, utifrån ett tidsperspektiv, något lägre än det krav avseende elevunderlag som i 2 kap. 5 § ställs på enskilda för att bli godkända som huvudmän för en fristående skola, dvs. att ”elev- underlaget är tillräckligt för att verksamheten ska kunna bedrivas långsiktigt”. Det lägre kravet för utbildning där distansundervisning används beror på att målgruppen för sådana utbildningar kan variera kraftigt och att behoven kan växla mellan olika läsår. Om elev- underlaget bedöms vara alltför litet, kan det vara svårt för en huvud- man att t.ex. anställa behöriga lärare i tillräcklig utsträckning eller upphandla nödvändiga tekniska utrustningar. Vid godkännandeprövningen ska vidare hänsyn tas till att det inte godkänns fler utförare än att de som godkänns, med beaktande av det elevunderlag som kan förutses, kommer att kunna bedriva en stabil verksamhet. För det fall att fler huvudmän ansöker om god- kännande än vad som bedöms nödvändigt för att tillgodose be- hoven av undervisning där distansundervisning används, måste det alltså ske ett urval. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 13.7.5. I tredje stycket anges att det är Skolinspektionen som prövar frå- gor om godkännande. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 13.7.2. Slutligen innehåller fjärde stycket en upplysningsbestämmelse som anger att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om vad som krävs i fråga om utbildning där distansundervisning används för att ett godkännande ska lämnas. Sådana föreskrifter kan t.ex. avse när ansökan ska göras och vad en ansökan ska innehålla. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 13.7.6. Paragrafen är ny och anger i första stycket att den huvudman som ansöker om godkännande enligt 9 § ska betala en avgift till staten. Andra stycket är ett bemyndigande som anger att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avgiftens storlek och om betalning av avgiften. Paragrafen behandlas i avsnitt 13.7.3. Paragrafen är ny och anger vilka krav som uppställs på distanslärare. I första stycket anges att distanslärare ska uppfylla kraven i 2 kap. 13 §, vilket innebär att distansläraren ska ha lärarlegitimation och vara behörig att undervisa i det ämne eller den kurs som distans- undervisningen avser. Av andra stycket följer att lärare som inte uppfyller kraven i 2 kap. 13 § ändå får bedriva distansundervisning om undervisningen avser ämnen som anges i 2 kap. 18 § andra stycket 1 eller 2, dvs. såvitt här är av intresse modersmål eller yrkesämnen i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan. Detta under förutsättning att läraren uppfyller kraven i 2 kap. 18 § första stycket, dvs. att läraren är lämplig för undervisningen. I de beskrivna situationerna får en obehörig lärare användas vid distansundervisning utan att huvudmannen fattar ett sådant beslut som anges i 2 kap. 19 §. Paragrafen behandlas i avsnitt 13.6.1. Paragrafen är ny och anger att distansläraren ska ha regelbunden direktkontakt med eleven när distansundervisning används. I konse- kvens av att kraven på viss minsta undervisningstid inte gäller för utbildning där distansundervisning används inför bestämmelsen en skyldighet för distansläraren att ha en regelbunden direktkontakt med eleven. Huvudmannen för utbildningen bör säkerställa att direktkontakt mellan distanslärare och elev förekommer i tillräcklig utsträckning. Vad som är tillräcklig regelbundenhet avgörs av om- ständigheterna i det enskilda fallet, inte minst elevens behov. En utgångspunkt är också att en elev som får distansundervisning förut- sätts ägna lika mycket tid åt studierna som elever som får reguljär undervisning. Paragrafen behandlas i avsnitt 13.5.1. Paragrafen är ny och anger de behörighetskrav som ska gälla vid an- tagning till utbildning där distansundervisning används inom gym- nasieskolan och gymnasiesärskolan. Av första stycket första punkten framgår att eleven, när det gäller utbildningar i gymnasieskolan, ska uppfylla de behörighetskrav som gäller för den aktuella utbildningen. Om utbildningen t.ex. avser ekonomiprogrammet, ska eleven alltså uppfylla de behörighetskrav som gäller för ekonomiprogrammet. Av första stycket andra punkten framgår att eleven, när det gäller gymnasiesärskolan, ska tillhöra målgruppen för skolformen. I andra stycket anges att eleven, utöver vad som anges i första stycket, även ska uppfylla de krav som anges i 4 §, dvs. att sökanden har skäl för att få gå en utbildning där distansundervisning används. Paragrafen behandlas i avsnitt 15.3.1. Paragrafen är ny och reglerar beslut om behörighet och mottagande samt riksrekrytering till utbildningar där distansundervisning an- vänds i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Enligt första stycket ska huvudmannen för den sökta utbildningen pröva om en sökande är behörig och ska tas emot. Prövningen avser, som framgår av 13 §, dels om sökanden uppfyller de behörighetskrav som gäller för utbildningen i fråga, dels om sökanden har skäl för att få gå en utbildning där distansundervisning används. Vidare anges att huvudmannen vid sin prövning är bunden av sökandens hemkom- muns beslut enligt 18 kap. 5 § om att sökanden tillhör gymnasie- särskolans målgrupp. Om hemkommunen funnit att sökanden till- hör målgruppen, kan huvudmannen således inte göra någon annan bedömning. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 15.3.1 och 15.3.2. Av andra stycket framgår att riksrekrytering ska tillämpas för utbildningar där distansundervisning används i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Det innebär att behöriga sökande från hela lan- det ska tas emot till utbildningarna. Bestämmelsen behandlas i av- snitt 15.2.3. Paragrafen är ny och anger att huvudmannen ska göra ett urval bland mottagna sökande, om fler sökande har tagits emot till huvudman- nens utbildning än vad det finns platser i utbildningen. Urval ska göras på grunder som har godkänts av Skolinspektionen i samband med att myndigheten godkände huvudmannen som utförare av ut- bildning där distansundervisning används. Paragrafen behandlas i avsnitt 15.3.4. Paragrafen är ny och reglerar kostnader för resor och boende vid distansundervisning inom gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Sådana kostnader kan t.ex. uppstå när eleven behöver närvara vid träf- far eller laborationer som utförs på huvudmannens verksamhetsort. Enligt första stycket ska en elev som har distansundervisning ha rätt till ersättning för de resor inom som krävs för utbild- ningen. Det är elevens hemkommun som ska stå för kostnaderna. Av andra stycket framgår att om eleven i anslutning till en resa enligt första stycket måste övernatta utanför det egna hemmet så ska hemkommunen även svara för kost och logi under resan. I tredje stycket finns ett bemyndigande enligt vilket regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om resor och kostnader vid distansundervisning. Paragrafen behandlas i avsnitt 15.4.3. Paragrafen är ny. Den anger att utbildning där distansundervisning används i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan i vissa fall, och utan hinder av bestämmelserna om avgiftsfri utbildning i 15 kap. 17 § och 18 kap. 17 §, får innebära att elever själv får svara för kostnader för bredbandsuppkoppling och annan teknisk utrustning i form av nödvändig hårdvara som behövs för utbildningens genomförande. Detta gäller dock enbart för elever som antagits till en sådan utbild- ning med stöd av 4 § andra stycket, dvs. på grund av andra särskilda skäl än dokumenterad medicinsk, psykisk eller social problematik. Med bredbandsuppkoppling avses t.ex. kostnad för bredbandsabonne- mang och trafikavgifter. Med nödvändig hårdvara avses t.ex. dator, telefon eller skrivare som behövs i utbildningen. Paragrafen behandlas i avsnitt 15.6.1. Paragrafen är ny och reglerar ersättningen till huvudmannen som utför distansundervisning. Ersättningen är i tillämpliga delar kon- struerad efter det mönster som gäller hemkommuners ersättning till fristående huvudmän. Enligt första stycket ska hemkommunen lämna bidrag till huvud- mannen för varje elev på en utbildning inom gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan där distansundervisning används. I andra stycket förtydligas att bidraget består av två delar, vilka regleras närmare i de följande paragraferna. Av tredje stycket framgår att första stycket inte gäller om stats- bidrag lämnas för en elevs utbildning på grund av att eleven är utlands- svensk. Ersättning för sådana elever lämnas alltså i annan ordning. Paragrafen behandlas i avsnitt 15.4.2. Paragrafen är ny och reglerar i första stycket vad den del av ersätt- ningen som benämns grundbelopp ska avse. Av andra stycket framgår att det grundbelopp som hemkommu- nen ska betala för en viss utbildning ska fastställas av . Paragrafen behandlas i avsnitt 15.4.2. Paragrafen är ny och reglerar tilläggsbelopp. I första stycket anges att tilläggsbelopp ska lämnas för elever som har ett omfattande behöv av särskilt stöd eller ska erbjudas moders- målsundervisning. Tilläggsbelopp ska således inte lämnas för alla elever i behov av särskilt stöd, utan endast när behoven är omfattande. Till- läggsbeloppet ska vidare vara individuellt bestämt utifrån elevens be- hov. Detta ska således ske på samma sätt som tilläggsbelopp lämnas till enskilda huvudmän i , grundsärskolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Av andra stycket framgår att hemkommunen inte är skyldig att be- tala tilläggsbelopp för en elev i behov av särskilt stöd, om betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter uppstår för kommunen. Paragrafen behandlas i avsnitt 15.4.2. Paragrafen är ny och reglerar elevens rätt att fullfölja utbildning i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Den motsvarar den reglering som finns i 16 kap. 49 § och 19 kap. 42 § beträffande rätt att fullfölja annan utbildning i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Enligt första stycket ska en elev som påbörjat en utbildning på ett nationellt program eller en nationell inriktning inom gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan där distansundervisning används och sedan vill fullfölja utbildningen i reguljär undervisning ha rätt att göra det hos hemkommunen. Detta gäller under förutsättning att hemkom- munen erbjuder sådan utbildning. Om hemkommunen inte anordnar den aktuella utbildningen, följer av andra stycket att eleven har rätt att efter eget val fullfölja sin utbildning i en annan kommun eller ett landsting som anordnar utbildningen. Paragrafen behandlas i avsnitt 15.4.4. Paragrafen är ny och innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela ytter- ligare föreskrifter om distansundervisning. Paragrafen behandlas i avsnitt 13.4.2. 23 kap. Entreprenad och samverkan Paragrafen är ny och beskriver innehållet i kapitlet. Paragrafen är ny. I första stycket återfinns en definition av begreppet entreprenad. Med entreprenad avses i skollagen att en huvudman inom skolväsen- det sluter avtal med någon annan om att denne ska utföra uppgifter inom den utbildning som huvudmannen ansvarar för. Av 2 kap. 2– 5 §§ framgår vilka som kan vara huvudmän inom skolväsendet. Den huvudman som överlämnar uppgifter på entreprenad behåller huvud- mannaskapet för de uppgifter som överlämnas. Det är alltså fort- farande huvudmannen som formellt ansvarar för att verksamheten t.ex. håller tillräckligt hög kvalitet och i övrigt uppfyller de krav som uppställs i skolförfattningarna. Ett avtal om entreprenad får endast slutas under de förutsättningar som anges i 23 kap. Regeringen kan dock i vissa fall genom dispens medge att uppgifter överlämnas på entreprenad även i andra fall, se 20 §. Bestämmelsen motsvarar delvis tidigare 23 kap. 1 § första stycket. I andra stycket klargörs att det som sägs i första stycket gäller även andra huvudmän för utbildning och annan verksamhet enligt denna lag, när entreprenad får användas enligt bestämmelserna i kapitlet. Bestämmelsen avser huvudmän som, utan att vara sådana huvudmän inom skolväsendet som avses i 2 kap. 2–5 §§, är huvudmän för utbild- ning eller annan verksamhet enligt skollagen, med vilket avses huvud- män för särskilda utbildningsformer enligt 24 kap. och annan pedago- gisk verksamhet enligt 25 kap. Även dessa kan i vissa fall överlämna uppgifter på entreprenad, jämför 6 §. Tredje stycket motsvarar till sitt sakliga innehåll tidigare 23 kap. 1 § tredje stycket. De bestämmelser som finns för en utbildning eller annan verksamhet enligt skollagen gäller således även när sådana upp- gifter utförs på entreprenad, om inte något annat anges i 23 kap. Paragrafen behandlas i avsnitt 9.2.1 och 9.2.2. Paragrafen är ny och anger vilka krav som uppställs på lärare och för- skollärare som undervisar vid entreprenad. I första stycket anges att läraren eller förskolläraren ska uppfylla kraven i 2 kap. 13 §, vilket innebär att denne ska ha lärarlegitimation eller förskollärarlegitimation och vara behörig för den undervisning som entreprenaden avser när det handlar om undervisning i försko- lan, förskoleklassen, , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, fritidshemmet, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan, dvs. alla skolformer inom skolväsendet utom vuxen- utbildning och särskild utbildning för vuxna. När det gäller förskola och fritidshem bör det vidare noteras att 2 kap. 14 § anger att det i förskolan och fritidshemmet även får finnas annan personal än lärare eller förskollärare. Vid entreprenad som avser förskola eller fritids- hem bör det alltså avtalas mellan beställande och utförande huvud- man i vilken utsträckning entreprenaden ska utföras med personal som är lärare eller förskollärare och i vilken utsträckning annan per- sonal kan användas. Kravet på behörighet gäller i sådana fall natur- ligtvis endast den personal som enligt avtalet ska vara lärare eller förskollärare. Av andra stycket följer att lärare som inte uppfyller kraven i 2 kap. 13 § ändå får undervisa om undervisningen sker i ämnen som anges i 2 kap. 18 § andra stycket 1 eller 2, dvs. såvitt här är av intresse i modersmål eller yrkesämnen i gymnasieskolan eller gymnasiesär- skolan. Detta under förutsättning att läraren uppfyller kraven i 2 kap. 18 § första stycket, dvs. att läraren är lämplig för undervisningen. I de beskrivna situationerna får en obehörig lärare användas vid entre- prenad endast om huvudmannen fattar ett sådant beslut som anges i 2 kap. 19 §. Enligt 2 § ligger huvudmannaansvaret vid entreprenad kvar hos den huvudman som överlåter uppgifterna på entreprenad. Det är därmed den överlåtande huvudmannen som ska fatta beslutet om att en obehörig lärare ska användas. Beställaren måste alltså god- känna att utföraren använder en obehörig lärare. Paragrafen behandlas i avsnitt 9.2.3. Paragrafen är ny men motsvarar till sitt sakliga innehåll tidigare 23 kap. 6 § första stycket. Paragrafen gör det möjligt för den huvudman som överlämnar uppgiften att bedriva undervisning på entreprenad att även överlämna den myndighetsutövning som hör till en lärares undervis- ningsuppgift. Som exempel på sådana uppgifter kan nämnas betygs- sättning och åtgärder som är befogade för att tillförsäkra eleverna trygghet och studiero eller för att komma till rätta med en elevs ord- ningsstörande uppträdande, dvs. s.k. disciplinära och andra särskilda åtgärder enligt 5 kap. 6–23 §§. Paragrafen behandlas i avsnitt 9.2.4. Paragrafen är ny men motsvarar tidigare 23 kap. 6 § andra och tredje styckena. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen behandlas i avsnitt 9.2.4. Paragrafen är ny och reglerar möjligheten att använda entreprenad inom vissa särskilda utbildningsformer enligt 24 kap. Bestämmelsen innebär att samma bestämmelser om entreprenad ska gälla för ut- bildning vid särskilda ungdomshem enligt 24 kap. 8 och 9 §§ och vid s.k. sjukhusundervisning enligt 24 kap. 17–19 §§ som för den skol- form som den enligt 24 kap. anordnade utbildningen ska motsvara. Det innebär alltså att om utbildning som anordnas enligt 24 kap. ska motsvara t.ex. årskurs 8, så får entreprenad användas vid utbildningen i samma utsträckning som det är tillåtet i grund- skolans årskurs 8. Paragrafen behandlas i avsnitt 9.3.6. Paragrafen är ny och reglerar i vilken utsträckning staten, i egenskap av huvudman för specialskolan och sameskolan, får utföra uppgifter på entreprenad. Bestämmelsen ordalydelse klargör att staten endast kan utföra uppgifter på entreprenad enligt skollagen i egenskap av huvudman inom skolväsendet. Andra statliga myndigheter än Specialpedagogiska skolmyndigheten, som svarar för specialskolan, och Sameskolstyrelsen, som svarar för sameskolan, kan därmed inte komma i fråga som utförare. Av första stycket första punkten framgår att staten får utföra under- visning i teckenspråk, samiska eller integrerad samisk undervisning i på entreprenad. Av andra punkten framgår att staten även får utföra specialpedagogiska insatser på entreprenad. Det kan t.ex. handla om att en lärare som är specialiserad på att undervisa elever med en viss funktionsnedsättning anlitas för att hjälpa till med att undervisa en elev med den funktionsnedsättningen. Av andra stycket framgår att uppgifter som enligt första stycket första punkten får utföras av staten får utföras med fjärrundervisning enligt 22 kap. Bestämmelsen motsvarar till viss del tidigare 23 kap. 4 §, 5 a kap. 2 § första stycket skolförordningen (2011:185) och 4 a kap. 2 § första stycket gymnasieförordningen (2010:2039). Paragrafen behandlas i avsnitt 9.4.2. Paragrafen är ny men motsvarar till sitt innehåll delvis tidigare 23 kap. 1 § andra stycket. Paragrafen innebär att även kommuner och landsting får utföra uppgifter som följer av ett avtal enligt 2 §. Bestämmelsen utgör såle- des ett undantag från det krav på anknytning till kommunens eller område eller deras medlemmar som framgår av 2 kap. 1 § kommunallagen (1991:900). Kommuner och landsting har där- med befogenhet att utföra uppgifter på entreprenad åt andra huvud- män, oavsett dessas geografiska belägenhet eller vilka personer de riktar sig till. Paragrafen behandlas i avsnitt 9.4.1. Paragrafen är ny men motsvarar till sitt innehåll delvis tidigare 23 kap. 2 §. Den möjliggör att alla uppgifter får överlämnas till en enskild fysisk eller juridisk person på entreprenad inom vuxenutbildning, särskild utbildning för vuxna och sådan pedagogisk verksamhet som avses i 25 kap. Någon skillnad i sak från vad som gäller beträffande de angivna skolformerna och verksamheterna är inte avsedd. Överlämnande får alltså inte ske till offentliga juri- diska personer eller till andra huvudmän inom skolväsendet som avses i 2 kap. 2–5 §§. Paragrafen behandlas i avsnitt 9.5.1. Paragrafen är ny och avser entreprenad inom förskolan och fritids- hemmet. Sådan entreprenad reglerades tidigare i 23 kap. 2 §. Av första stycket framgår att alla uppgifter inom förskolan och fritidshemmet får överlämnas till en annan huvudman inom skol- väsendet på entreprenad. Ett sådant överlämnande får dock endast göras . Överlämnande får alltså endast ske till utförare som är en huvudman inom skolväsendet som avses i 2 kap. 2– 5 §§. Detta är en skillnad från vad som tidigare gällt, då dessa uppgifter i stället endast kunde överlämnas till enskilda fysiska och juridiska personer, och överlämnande kunde göras utan begränsning . Av andra stycket framgår att ett överlämnande enligt första stycket endast får göras för att tillhandahålla verksamhet under lov eller obe- kväm arbetstid och för att möjliggöra ett effektivt resursutnyttjande. Bestämmelsen avser bl.a. den situationen att flera närliggande försko- lor, med olika huvudmän, ska kunna samarbeta och samla de barn som då behöver förskola på en enhet. Ett annat exempel kan vara att två fritidshem turas om att ha öppet senare på eftermiddagarna, för att underlätta för de vårdnadshavare som be- höver hämta än de flesta andra. Paragrafen behandlas i avsnitt 9.5.2. Paragrafen är ny men motsvarar till sitt innehåll delvis tidigare 23 kap. 2 och 3 §§. Enligt paragrafen får alla uppgifter som inte är hänförliga till under- visning, med undantag för uppgifter som anges i 12 §, överlämnas till en enskild fysisk eller juridisk person på entreprenad inom förskolan, förskoleklassen, fritidshemmet, , grundsärskolan, gym- nasieskolan och gymnasiesärskolan. Paragrafen möjliggör att uppgifter som avser t.ex. skolskjuts, skolmåltider eller elevhälsans medicinska, psykosociala eller psykologiska delar överlämnas på entreprenad. Detta innebär ingen förändring i sak jämfört med vad som gäller . Överlämnande får alltså inte ske till offentliga juridiska personer eller till huvudmän inom skolväsendet som avses i 2 kap. 2–5 §§. Vidare bör noteras att uppgifter som avser studiehandledning på modersmålet får överlämnas på entreprenad enligt 14 §, och således inte är avsedda att överlämnas på entreprenad enligt nu aktuellt lagrum. Paragrafen behandlas i avsnitt 9.5.3. Paragrafen är ny och möjliggör att uppgifter som avser bedömning av en nyanländ elevs kunskaper enligt 3 kap. 12 c § får överlämnas på entreprenad till en annan huvudman inom skolväsendet. Överläm- nande får göras i samtliga skolformer där uppgiften förekommer, dvs. , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan. Över- lämnande får alltså endast ske till utförare som är en huvudman inom skolväsendet som avses i 2 kap. 2–5 §§. Paragrafen behandlas i avsnitt 9.5.4. Paragrafen är ny men motsvarar delvis tidigare 23 kap. 3 a §.