sou · H5B386 · 2017-11-07 00:00:00 — Handeln får betecknas som ett samhällsproblem som innebär att många människor som anmält sig till de kösystem för bostäder som byggts upp enligt gällande regler undandras lägenheter. Handeln stör hyressektorns funktion och riskerar också att urholka förtroendet för hyresrätten som boendeform. Det kan antas att en del av de illegala förvärven av hyresrätter i bland finansierats med illegalt förvärvade pengar. Det innebär att förvärven av hyresrätter blir ett sätt att ”tvätta” svarta pengar. Det kan vidare antas att de ersättningar som betalas för hyresrätterna sällan eller aldrig redovisas för beskattning. De särskilda ersättningarna för hyresrätter blir därmed helt undandragna samhällets kontroll. Köp av hyreskontrakt utgör alltså ett beteende som innebär en påtaglig skada för bostadsmarknaden men även för samhället. Som har redovisas tidigare (avsnitt 3.3.4) förekommer det inte sällan avancerade upplägg för att genomföra illegala förvärv av hyresrätter. Köpen ikläds formen av lägenhetsbyte och det förekommer att köparen skenskriver sig på en adress och upprättar olika handlingar för skens skull, t.ex. hyresavtal, för att den säljande hyresgästens hyresvärd ska samtycka till att köparen får överta säljarens hyresavtal. åberopas dessa förhållanden och handlingar inför hyresnämnden i ärenden om tillstånd till lägenhetsbyte. Gärningarnas allvar talar för att de bör vara kriminaliserade. Ett betydande problem är att det synes vara tämligen accepterat i breda samhällsgrupper att köpa en hyresrätt. Enligt exempelvis undersökning har var femte hyresgäst i i åldern uppgett att de betalat en särskild ersättning för en hyreslägenhet. Mycket starka allmänpreventiva skäl talar därför för en kriminalisering av köp av hyresrätter. En straffsanktion bör vara det mest effektiva medlet för att motverkar handeln. Ett skäl som ibland framhålls mot kriminalisering av köp av hyresrätter är köparens underlägsna ställning och att han eller hon inte har något alternativ till att köpa en hyresrätt för att få en bostad. Åtgärder mot handel med hyreskontrakt Utredningen delar inte denna ståndpunkt. Den sociala skyddslagstiftningen i landet innebär att alla medborgare i landet är tillförsäkrade någon form av bostad. Offer för den illegala lägenhetshandeln är framför allt de människor som står i olika bostadsköer och som undandras lägenheter genom handeln. Utredningen anser därför att köparen inte bör betraktas som brottsoffer eller på annat sätt anses inta en sådan underlägsen ställning att det utgör skäl mot en kriminalisering. Ett annat skäl som framförs mot en kriminalisering av köp är att det kan leda till att benägenheten att anmäla brott och att medverka i polisutredningar angående brotten minskar. Utredningen konstaterar att är det få brott av det aktuella slaget som anmäls till polisen. I de flesta fall har anmälningar inte gjorts av köparen utan av någon annan. Utredningens förslag innebär att en hyresrätt ska anses förverkad om hyresgästen har betalat ersättning för den (se avsnitt 3.4.5) och kan en hyresgäst som betalat sådan ersättning förlora besittningsrätten till lägenheten. Det innebär att en köpare av en hyresrätt även av denna anledning inte har något intresse av att röja sin affär. En kriminalisering bör därför få begränsade effekter på förutsättningarna att utreda brott jämfört med om beteendet inte kriminaliseras. Slutligen kan det noteras att utredningens förslag är att enbart kriminalisera betalning av särskild ersättning för en hyresrätt (se nedan). Att erbjuda betalning för en hyresrätt ska inte vara kriminaliserat. Det innebär att en person som har erbjudit betalning för en hyresrätt men inte fullföljt affären, kan medverka i en polisutredning mot personer som har krävt särskild ersättning utan att själv riskera att dömas för brott. En särskild fråga är om det finns något alternativ till en kriminalisering av köp som kan vara lika effektivt för att motverka handeln. Utredningen har ovan föreslagit ett flertal åtgärder som på olika sätt syftar till att motverka handeln däribland förverkande av hyresrätt vid lämnande eller mottagande av särskild ersättning. En kriminalisering av köp är ytterligare ett instrument för att motverka handeln. Som har redovisats ovan är ett stort problem att det är allmänt accepterat i breda grupper att förvärva en hyresrätt mot ersättning. Utredningens uppfattning är att en kriminalisering med en straffsanktion är det mest effektiva medlet för att ändra folks inställning till beteendet. En kriminalisering bör ha en allmänpreventiv verkan som inte ett förverkande har. Åtgärder mot handel med hyreskontrakt Ett alternativ till en kriminalisering skulle givetvis vara att helt avskaffa rätten till lägenhetsbyte. Att överväga ett avskaffande av bytesrätten är utanför utredningens uppdrag. Det kan dock konstateras att bytesrätten utgör en förlängning av hyresgästens besittningsskydd och är mycket betydelsefull för rörligheten på bostads- och arbetsmarknaderna. Det finns alltså starka sakliga skäl för en bytesrätt. Något annat motsvarande alternativ synes inte finnas. Sammanfattningsvis kan det alltså konstateras att köp av hyresrätter utgör ett stort problem på hyresmarknaden. Den illegala handeln med hyresrätter leder till att många människor i bostadsköer undandras lägenheter och att hyresrättens funktion äventyras. Det kan vidare konstateras att är gärningarna mycket straffvärda och av sådant allvarligt slag att de kräver en straffsanktion. Det kan också konstateras att synes det vara accepterat i breda samhällsgrupper att köpa en hyresrätt. En straffsanktion bör vara ett effektivt medel för att ändra inställningen till handlandet. Starka allmän allmänpreventiva talar därmed för en kriminalisering av beteendet. Det finns inte några alternativ som kan antas ha lika stor effekt på att ändra människors inställning till beteendet som just en kriminalisering. Utredningen anser därför att de skäl som talar för en kriminalisering av köp är av sådan tyngd att det finns skäl att föreslå en kriminalisering. Den fråga som uppkommer är vad det är för handlande i samband med ett köp av en hyreslägenhet som ska vara kriminaliserat. Utredningen har ovan föreslagit (avsnitt 3.4.6) en straffbestämmelse som innebär att det är straffbart att begära, avtala om eller att ta emot särskild ersättning för en hyresrätt. För att uppnå de allmänpreventiva syftena med en kriminalisering av köp av hyresrätt, synes det tillräckligt att enbart kriminalisera betalning av särskild ersättning för en hyresrätt. Enligt utredningens mening är det tydligt att köp av en hyresrätt av en hyresgäst ska vara kriminaliserat. Frågan är om det även ska vara kriminaliserat att betala ersättning till en fastighetsägare för att fastighetsägaren ska upplåta en bostadslägenhet. Utredningen har i föregående avsnitt föreslagit att om ersättning har betalats till Åtgärder mot handel med hyreskontrakt en hyresgäst för förvärv av en hyresrätt, ska hyresrätten anses förverkad. Motsatsen ska gälla om ersättningen betalats till fastighetsägaren. Det är naturligt att en fastighetsägare som har krävt betalning för att upplåta en hyreslägenhet inte ska kunna göra gällande att hyresrätten är förverkad därför att hyresgästen betalat. Motsvarande skäl finns inte vid en kriminalisering. Utredningen anser att även betalning till en fastighetsägare för att denna ska upplåta en bostadslägenhet bör vara en straffbar handling. De mest allvarliga fallen av köp av hyresrätter – som avser betydande belopp och innefattar upplägg med skenhyresavtal och skenskrivningar – framstår som lika straffvärda som de allvarligaste fallen av överlåtelse av hyreskontrakt mot särskild ersättning. Utredningen anser därmed att den straffrättsliga regleringen av de grova fallen bör vara densamma som för överlåtelse av hyreskontrakt mot särskild ersättning (se 65 § hyreslagen). Det bör alltså finnas ett grovt brott och straffet för grovt brott bör vara fängelse i lägst och högst . Straffen för brott av normalgraden bör vara böter eller fängelse i högst . De lindrigaste fallen av förvärv av hyresrätt framstår enligt utredningens mening inte som lika straffvärda som motsvarande fall av överlåtelse av hyreskontrakt. I vissa situationer kan det närmast framstå som oskäligt att döma till straff för att någon har betalat särskild ersättning för ett hyreskontrakt. Det kan gälla om någon har betalat en mindre ersättning motsvarande en eller ett par månadshyror för ett förstahandskontrakt. Köp av andrahandskontrakt och inneboendekontrakt torde också kunna anses som icke straffvärda. Om någon, som har ett mycket stort behov av en bostad men saknar möjlighet att komma över en bostad på annat sätt än genom köp av en hyresrätt, har betalat en mindre summa för ett förstahandskontrakt, kan det likaså anses som oskäligt att döma till ansvar. Samma sak gäller om en till nyanländ person med bristande insikter i det svenska bostadssystemet vilseletts att köpa ett hyreskontrakt. Utredningen anser därför att det vid ringa brott inte ska dömas till straff. Åtgärder mot handel med hyreskontrakt För att underlätta rättstillämpningen bör det finnas särskilda kvalifikationsgrunder för grovt brott. Dessa bör motsvara de kvalifikationsgrunder som finns för grovt brott enligt 65 § hyreslagen. Eftersom det inte kan antas att det blir aktuellt att någon bedriver en köpverksamhet av hyresrätter yrkesmässigt eller i större omfattning, finns det dock inte behov av någon kvalifikationsgrund som avser en sådan situation. En särskild fråga är vad som ska gälla för hyresrätten om hyresgästen döms för att ha förvärvat hyresrätten med otillåten ersättning. Utredningen anser att detta bör vara en civilrättslig fråga mellan hyresvärden och hyresgästen. Om hyresgästen har förvärvat lägenheten av en föregående hyresgäst, kan hyresvärden alltså säga upp hyresavtalet på grund av att hyresrätten är förverkad (se förslaget till ändring i 42 kap. första stycket 4 hyreslagen). Utredningen anser vidare att en hyresgäst som har förvärvat en hyresrätt med särskild ersättning ska ha kvar sin rätt att kräva att få tillbaka den särskilda ersättningen även om hyresgästen döms för handingen (se förslaget till ändring i 65 § fjärde stycket hyreslagen). I utredningens uppdrag ingår att bedöma om en hyresgästs begäran eller mottagande av oskälig hyra vid vidareupplåtelser bör få betydelse i fler sammanhang än , t.ex. om det ska kunna leda till att hyresavtalet upphör eller till att tillstånd till en upplåtelse i andra hand vägras. I uppdraget ingår också att överväga särskilda förslag som hanterar situationer där otillåten ersättning tas ut av en inneboende. Kapitlet inleds med en redogörelse för bestämmelserna som reglerar hyran vid upplåtelse i andra hand och vid upplåtelse till inneboende och tillämpningen av bestämmelserna. Därefter redogörs för resultatet av den undersökning av hyresnivåerna på andrahandshyresmarknaden som utredningen låtit genomföra samt de synpunkter som lämnats på nuvarande bestämmelser. I slutet av kapitlet redovisar utredningen sina förslag till åtgärder för att motverka att oskälig hyra tas ut vid uthyrning i andra hand och till inneboende. 4.2Nuvarande bestämmelser och rättstillämpning Hyreslagens utgångspunkt är att en hyresvärd och en hyresgäst fritt kan avtala om hyran för en lägenhet. Om hyresvärden eller hyresgästen vill att hyran ska ändras, ska hyresvärden eller hyresgästen skriftligen meddela motparten detta. Om motparten inte går med på en ändring av hyresvillkoren, kan den part som har begärt ändring av hyran ansöka hos hyresnämnden om ändring av hyresvillkoren (se 54 § hyreslagen). Prövningen av hyrans storlek sker enligt det s.k. bruksvärdesystemet. Enligt bruksvärdesystemet ska hyran fastställas till skäligt belopp. Den gällande hyran är inte att anse som skälig om den är påtagligt högre än hyran för lägenheter som med hänsyn till bruksvärdet är likvärdiga (se 55 § första stycket hyreslagen). är det främst hyror som har bestämts i förhandlingsöverenskommelse enligt hyresförhandlingslagen som ska beaktas oavsett om lägenheterna utgör en del av det allmännyttiga kommunala bostadsbeståndet eller det privata beståndet (se 55 § andra stycket hyreslagen). Med en lägenhets bruksvärde avses vad lägenheten med hänsyn till dess beskaffenhet och förmåner och övriga faktorer kan anses vara värd ur hyresgästens synpunkt i förhållande till likvärdiga lägenheter på samma ort. De omständigheter som inverkar på bruksvärdet ska bedömas utan avseende på den enskilde hyresgästens värderingar eller behov, dvs. bestämmas på objektiva grunder. Det ska också bortses från lägenhetens produktions-, drifts- och förvaltningskostnader. I stället bestäms en lägenhets bruksvärde bl.a. av dess storlek, modernitetsgrad, planlösning, läge inom huset, reparationsstandard och ljudisolering. Förmåner som påverkar bruksvärdet kan vara tillgång till hiss, sopnedkast, tvättstuga, särskilda förvaringsutrymmen eller biluppställningsplats. Även faktorer som husets allmänna läge, boendemiljön i stort och närheten till kommunikationer påverkar bruksvärdet. Det kan också beaktas om underhållet är särskilt eftersatt. De flesta lägenheter omfattas av det kollektiva förhandlingssystemet. Bestämmelser om det kollektiva förhandlingssystemet finns i hyresförhandlingslagen (1978:304). När en lägenhet omfattas av en förhandlingsordning regleras hyrorna vanligen i en förhandlingsöverenskommelse, som ingås av hyresvärden och en hyresgästorganisation. Om hyresvärden och hyresgästorganisationen inte kommer överens om hyresvillkoren, kan hyresnämnden fastställa hyran enligt bruksvärdereglerna. finns det särskilda hyressättningsregler för nybyggda hus. De innebär att om det har ingåtts en förhandlingsöverenskommelse som omfattar samtliga bostadslägenheter i huset och den har ingåtts innan det har träffats hyresavtal för någon av lägenheterna, ska den hyra som bestämts genom förhandlingsöverenskommelsen presumeras vara skälig, s.k. presumtionshyra (se 55 c § hyreslagen). gjordes ett nytt avsteg från bruksvärdereglerna. Det infördes då en lag som reglerar uthyrning av egen bostad, lagen (2012:978) om uthyrning av egen bostad. Uthyrning av hyresrätt i andra hand är undantagen från den lagens tillämpningsområde. Lagen ger en större frihet för hyresvärden och hyresgästen att komma överens om hyran. Reglerna innebär att hyran får bestämmas efter en kapitalkostnadsprincip i stället för enligt bruksvärdesystemets regler. Hyressättningen vid upplåtelse i andra hand För en upplåtelse av en lägenhet i andra hand gäller i stora drag samma regler som för en förstahandsupplåtelse. Ett viktigt undantag är dock att en andrahandshyresgäst saknar besittningsskydd om hyresförhållandet varar än (se 45 § första stycket 1 hyreslagen). Det finns dessutom möjlighet att i en särskilt upprättad handling avtala om att hyresrätten inte ska vara förenad med förlängningen (se 45 a § hyreslagen). Liksom för en förstahandsupplåtelse gäller att parterna vid en andrahandsupplåtelse fritt kan avtala om hyran. Parterna har också möjlighet att begära ändring av hyresvillkoren och att ansöka hos hyresnämnden om att hyran ska prövas enligt bruksvärdereglerna (se 54 § hyreslagen). En andrahandshyresgäst som begär ändring av hyresvillkoren, riskerar att bli uppsagd och att få lämna lägenheten, eftersom andrahandshyresgäster i allmänhet saknar besittningsskydd. I syfte att motverka att andrahandshyresgästen tvingas betala oskälig hyra och avstå från att begära prövning av hyran, finns det möjlighet för en andrahandshyresgäst att ansöka hos hyresnämnden om att förstahandshyresgästen ska åläggas att betala tillbaka oskälig hyra som denna tagit emot (se 55 e § hyreslagen). Närmare om bestämmelsen om återbetalning av hyra Om hyresvärden tagit emot en hyra som inte är skälig, kan hyresnämnden på ansökan av hyresgästen besluta att hyresvärden ska betala tillbaka vad hyresvärden tagit emot utöver skäligt belopp (se 55 e § hyreslagen). Bestämmelsen gäller vid upplåtelse i första hand av möblerat eller omöblerat rum och vid en upplåtelse i andra hand av bostadslägenhet men även vid upplåtelse som avser del av upplåtarens (förstahandshyresgästens) bostad, det vill säga för inneboende. Vid upplåtelse i andra hand av en bostadsrättslägenhet gäller lagen om uthyrning av egen bostad. Om hyresnämnden skulle komma fram till att hyran för en lägenhet som upplåts i andra hand överstiger skälig hyra kan hyresnämnden, utöver att besluta om att förstahandshyresgästen ska betala tillbaka vad denna tagit emot utöver skälig hyra, bestämma hyran för den fortsatta uthyrningen. I förarbetena till bestämmelsen anges att hyra för lägenheten som bestämts i en förhandlingsöverenskommelse som regel utan närmare prövning kan anses som skälig.1 Bara i undantagsfall finns det anledning att gå ifrån en förhandlingsöverenskommelse. Om det saknas en förhandlingsöverenskommelse får hyresnämnden bestämma hyran genom tillämpning av bruksvärderegeln i 55 § och ska i första hand göra jämförelse med hyran för likvärda lägenheter på orten för att bedöma skäligheten. ska alltid göra en självständig bedömning av om hyran är skälig i förhållanden till lägenhetens bruksvärde.2 Om lägenheten hyrs ut möblerad anses det höja bruksvärdet liksom tillgång till olika nyttigheter som t.ex. el, tv och internet. Det krävs dock att möbleringen inte enbart består av någon enstaka möbel eller möbler som närmast får anses vara kasserade för att rummet ska anses möblerat.3 Det är inte möjligt att till ett visst belopp värdera olika nyttigheter som ingår i det totala hyresbeloppet. Bedömningen av vad som utgör skälig hyra måste därför ofta bli skönsmässig och lämna utrymme för uppskattningar inom vissa marginaler.4 har i flera återbetalningsbeslut uttalat att om lägenheten är möblerad är det i praxis brukligt med ett schablonmässigt tillägg med 10–på hyran.5 Det är parterna som ska lägga fram uppgifter om jämförelselägenheter till stöd för deras talan. Om sådana uppgifter inte läggs fram eller om lägenheterna inte är likvärdiga med prövningslägenheten, får nämnden göra en ren skälighetsbedömning utifrån sin allmänna 1987/88:162 s. 16. 2Se t.ex. beslut i ärende nr ÖH 9173-09. 1974:150 s. 491. 4Se bl.a. beslut i mål nr ÖH 9929-14 och beslut i mål nr 680-17. 5Svea hovrätts beslut i mål 9929-14 och beslut i mål 4042-11 . kännedom om hyresläget på orten.6 I de fall uthyrningen avser möblerat eller omöblerat rum, anges i förarbetena att hyresnämnden får göra en skälighetsbedömning och att en vägledning för bedömningen kan vara den bruksvärdeshyra per kvadratmeter som gäller för hela lägenheten.7 Ett beslut om återbetalning får inte avse tillbaka än före dagen för ansökan om återbetalning. Tiden för återbetalning var tidigare men sänktes 2009 till . Skälet var att det ansågs att en tvåårsgräns i många fall ledde till orimliga konsekvenser för hyresvärden (dvs. förstahandshyresgästen) och att parterna ofta inte hade några särskilda kunskaper i hyressättningsfrågor. Man pekade även på möjligheten att begära att hyresnämnden skulle bestämma hyran.8 För att hyresnämnden ska pröva en ansökan om återbetalning, ska ansökan ha kommit in till hyresnämnden från det att hyresgästen lämnade lägenheten (se 55 e § fjärde stycket hyreslagen). Hyran vid upplåtelse av en bostadsrättslägenhet i andra hand Lagen om uthyrning av egen bostad omfattar bl.a. upplåtelse av en bostadsrättslägenhet i andra hand. I 4 § finns regler om prövning av hyra vid uthyrning av en privatbostad. ska vid en tvist om hyran fastställa hyran till ett belopp som inte påtagligt överstiger kapitalkostnaden och driftskostnaderna för bostaden, om inte en lägre hyra följer av avtalet. Kapitalkostnaden beräknas som en skälig avkastningsränta på bostadens marknadsvärde. 1987/88:162 s. 16. 1987/88:162 s. 17. 2008/09:27. 4.3Kartläggningen av hyresnivån vid andrahandsuthyrning Det ingår i utredningens uppdrag att bedöma vilka konsekvenser som en hyresgästs begäran eller mottagande av oskälig hyra vid en vidareupplåtelse bör få. Utifrån uppdraget har utredningen undersökt nivåerna på första- och andrahandshyrorna i landet. Utredningen har också inhämtat statistik avseende ärenden om återbetalning av oskälig hyra samt inhämtat och gått igenom ett stort antal återbetalningsärenden. Utredningen har också inhämtat synpunkter på bestämmelserna från myndigheter och organisationer på hyresmarknaden. 4.3.2Nivåerna på första- och andrahandshyrorna () redovisar statistik över förstahandshyrorna i landets hyresbostadsbestånd. SCB redovisar inte någon statistik över hyrorna för andrahandsupplåtelser. För att kunna bedöma nivån på hyrorna på andrahandshyresmarknaden och jämföra den med förstahandshyrorna, har utredningen uppdragit åt företaget att inhämta och bearbeta statistik över andrahandshyror. Valueguard har inhämtat uppgifter om andrahandshyror från annonssajten Blocket. De uppgifter som Valueguard inhämtat har analyserats av . har därefter jämfört statistiken med SCB:s statistik över förstahandshyresmarknaden. har även beaktat uppgifter över andrahandshyror som Valueguard tidigare redovisat till Boverket.9 har till utredningen redovisat resultatet av sin analys i promemorian Bostadshyrorna vid andrahandsuthyrning.10 Valueguards undersökning omfattar cirka 15 700 uthyrningsannonser för hyresrätter på Blocket . Blocket är marknadsledande vad gäller förmedling av andrahandskontrakt.11 Enligt 9Boverkets rapport 2015:39. 10Boverkets promemoria med diarienummer 577/217. 11Boverkets rapport 2015:39 s. 90. SCB12 uppskattades antalet andrahandshyresgäster i hyresrätter till mellan 102 000 och 152 000. Antalet annonser på Blocket avseende uthyrning av lägenheter i andra hand var 18 32613, vilket motsvarade av det totala antalet andrahandsuthyrningar. Statistiken från SCB bygger på ett statistiskt urval av hyrorna för cirka 15 500 lägenheter i flerbostadshus och småhus i landet. De annonsdata som inhämtats och bearbetats av företaget omfattar andrahandsuthyrningar under minst en månad. Valueguard har gjort en uppdelning av andrahandshyrorna på uthyrningar i hyresrättslägenheter, bostadsrättslägenheter och rum. Uppdelningen har gjorts utifrån annonsörernas uppgifter på Blocket men även kontrollerats gentemot lägenhetsregistret och fastighetsregistret. För vissa objekt som saknat fullständig adress () har upplåtelseformen inte kunnat bekräftas men eventuell felaktighet om dessa objekt bedöms ha begränsad påverkan på resultatet.14 Valueguard har gjort vissa justeringar av annonsdata från Blocket med hänsyn till lägenheternas storlekar och geografiska lägen för att uppgifterna ska bli jämförbara med SCB:s statistik. Det kan konstateras att de uppgifter som inhämtats från Blocket inte är helt jämförbara med SCB:s statistik, eftersom SCB:s statistik bygger på ett statistiskt slumpmässigt urval medan underlaget för andrahandsuthyrningarna är baserat på uthyrningsannonser. En särskild osäkerhetsfaktor är att det inte med säkerhet går att slå fast att de andrahandshyror som finns angivna i annonserna på Blocket är de som slutligt har gällt när avtal om andrahandsupplåtelser ingåtts. De slutliga andrahandshyrorna kan ha blivit både lägre och högre än de hyror som angetts i annonserna. har vid sin analys enbart beaktat andrahandshyror vid upplåtelser i andra hand av hyreslägenheter – inte av bostadsrättslägenheter. Det ska slutligen noteras att det inte finns någon statistik över hyrorna vid uthyrning av rum. 12SCB, Hushållens ekonomi (HEK), statistik för åren 2004–2013. 13Boverkets rapport 2015:39 s. 30. 14Boverkets promemoria, s. 2. Hyresnivåerna på förstarespektive andrahandsmarknaden för hela riket var förstahandshyrorna i genomsnitt per kvm medan andrahandshyrorna vid vidareupplåtelser av hyresrättslägenheter var per kvm, dvs. Fördelat på regioner och kommuner var skillnaden som störst i Storstockholm15, där andrahandshyrorna var högre än förstahandshyrorna.