sou · H5B354 · 2017-06-07 00:00:00 — De finns flera kommuner som provat parallellundervisning eller tvåspråksundervisning, där eleverna kunnat lyssna till två språk och kunnat använda sitt modersmål för att visa vilka kunskaper de har, vilket har gett goda kunskapsresultat och det har också varit väldigt bra för språkutvecklingen i svenska. Det finns också önskemål om att ta fram digitaliserade prov som eleverna kunde få göra på sitt eget modersmål. Bl.a. lyfts att natio- nella prov skulle kunna finnas på fler språk så att eleverna kan få visa vilka kunskaper de har. Av de som kommenterat sommar- eller lovskola, strax över 20 huvud- män, har de allra flesta lovskola, med undantag för någon enstaka som i stället har valt att t.ex. satsa på läxhjälp efter skolan. Det är några huvudmän som påpekar att långa lov inte är bra för ny- anlända elever som behöver hålla språket uppe och tid för att komma ikapp undervisningen i många ämnen. Några huvudmän har nyanlän- da som fokusgrupp för sommarskola men det är lika många som vänder sig till alla elever. Huvudmännen i intervjuerna erbjuder allt till sex veckors lovskola. anses av många som alldeles för lite och de menar att nyanlända elever behöver be- tydligt mer. Ett flertal huvudmän har skola på nästan alla lov. Det som erbjuds är ofta en kombination av undervisning och fritids- aktiviteter. Fritidsaktiviteter anses som väldigt bra för nyanlända elever och i synnerhet ensamkommande som inte har mycket in- planerat på loven. Det är också svårt att söka sommarjobb innan man har ett personnummer. De vanligaste årskurserna som berörs är årskurs 7–9 eller års- kurs 8–9 men det finns även huvudmän som erbjuder fritidsaktivite- ter för årskurs 4–6 för att skapa en meningsfull sommar även för de yngre eleverna. Det finns exempel på särskilda satsningar i vissa bostadsområden eller aktiviteter för ungdomar som bor på HVB, som varit väldigt lyckade med en hög andel elever som deltagit. Vissa huvudmän erbjuder sommarskola i flertalet ämnen, andra huvudmän har fokus på kärnämnena svenska, svenska som andra- språk, engelska, matematik och ämnet idrott och hälsa (dvs. att klara kunskapskravet på simning). Några få kommuner nämner att det kan vara svårt att rekrytera legitimerad och behörig personal till sommar- skola. Vissa har valt att lösa sommarsituationen med att också anställa modersmålslärare, pensionärer eller studenter från högskolor. Utveckla introduktionsprogrammen på gymnasiet Det är flera huvudmän som tar upp att språkintroduktion behöver förbättras eller att tiden i språkintroduktion måste kortas då program- met saknar bredd och att det endast är elever med utländsk bakgrund som går där. En intervjuperson funderar på om språkintroduktion över huvudtaget ska leda till ett nationellt program eftersom det är så få som går över under gymnasieåren. Det önskas också en bättre koppling mellan introduktionsprogramen i stället för att eleverna ”fastnar” på språkintroduktion och går och väntar på vuxenutbild- ning. En stor risk med språkintroduktion anses vara att eleverna tappar motivationen där och känner att de misslyckas i gymnasie- skolan. De introduktionsprogram som finns kanske därför inte är tillräckliga och det finns önskemål från några huvudmän om att kunna erbjuda mer platser inom yrkesintroduktion samt bättre samverkan med vuxenutbildning. Om man öppnar upp gymnasieskolan mer för nyanlända elever krävs satsningar på lärarnas kompetens poängteras av någon huvudman. Detta gäller lärare på både yrkes- och studieförberedande program. Att hitta nya sätt att möta och stödja föräldrarna så att de kan in- volveras och bidra till att öka elevernas förutsättningar att nå målen är ett antal huvudmän också inne på. Det finns några kommun- exempel där de har föräldramöten för att bidra med in- formation och för att ge föräldrarna möjlighet att ställa frågor, vilket de uppfattat har varit väldigt uppskattat. 4.5.13Hur elevernas skolgång kan präglas av mer kontinuitet även om de flyttar mellan boenden Flera kommunala och enskilda huvudmän redogör för problemati- ken kring att nyanlända elever flyttar mycket inledningsvis och att det påverkar eleverna negativt, i synnerhet om de har etablerat sig på en ort. Oavsett om eleven flyttar inom kommunen eller till en annan kommun så innebär det en risk i att information om eleven går förlorad och det upplevs som väldigt ineffektivt att eleven får Att elever flyttas runt och får lära känna nya skolor, lärare och elever bedöms inte heller bra ur ett socialt- och trygghetsperspektiv. Några efterlyser ett större helhetsgrepp kring hur man flyttar runt vuxna och barn och i synnerhet barn som går i skolan. Det är ett antal huvudmän som menar att berörda myndigheter borde samarbete mer utifrån barnets bästa så att skolan i förväg kan få reda på om en elev är på väg att flytta in eller flytta ifrån. I så fall skulle de kunna förbereda avslutningen i den gamla kommunen och inledningen i den nya på ett helt annat sätt. Exempel finns när skolan fått information om flytt och då har kunnat förbereda eleven genom att t.ex. berätta om staden och området, vilket varit oerhört uppskattat och minskat elevens oro inför flytten. Det finns flera exempel som tas upp där barn flyttats väldigt snabbt t.ex. under pågående under- visning, skolavslutning och under lov. En situation som många kommuner lyfter som problematisk är att kommuner köpt platser på HVB hos varandra, i synnerhet när antalet asylsökande ökade mycket, där eleverna flyttas tillbaka till hemkommunen. Dessa flyttar menar några borde und- vikas då barnet kanske hunnit etablera sig i den nya kommunen. När det gäller flyttar inom kommunen till nya boenden uppstår frågor om närhetsprincip kontra tryggheten av att gå kvar på den skola eleven påbörjat sin utbildning och möjligheten att i så fall åka buss. I slutändan blir det ofta en avvägning mellan kontinuitet, närhet och tid i buss. För att stärka kontinuiteten påpekar många vikten av att skolor- na säkerställer elevens dokumentation. Den dokumentation som är viktigt är dels kartläggningen, dels en bild över vad som är gjorts i skolan och vilka styrkor eleven har med sig. Huvudmännen anser vidare att de vet för lite om vad eleven kan och att det är svårt för eleverna att redogöra för vad de läst och gjort i tidigare kommun. Eleven kan ha varit på en mottagningsenhet, i en förberedelseklass eller i en ordinarie klass innan de kommer till en annan kommun. Huvudmännen lyfter även behovet av att säkra vilka kunskapskrav som eleven nått även om de inte uppnått godkänt betyg . Elev- erna har ofta många F och för dessa är det särskilt viktigt att kunna visa vad de nått än att börja om på nytt. Uppföljnings- systemet varierar dessutom mellan kommunerna och kan vara olika omfattande. Någon form av enklare blankett efterfrågas, vid intervju- erna har också framkommit att vissa kommunala och enskilda huvud- män tagit fram och använder sig av en sådan. I blanketten kan det t.ex. stå vilka steg och ämnen eleven läst och det datum de gjort saker. När det finns exempel på att eleven har med sig omdömen av tidigare lärare vid flytt uppges att det har varit väldigt användbart för mottagande skola. Några föreslår att kartläggningen borde kunna hanteras digitalt. För att underlätta när man ska efterfråga uppgifter, t.ex. kartlägg- ningar, föreslås även av en huvudman att varje kommun skulle ha någon form av samordnare liknande det samverkanssystem som kom- munerna har med (SiS). Det är även ett flertal kommuner som anser att det behövs en reglering av överläm- ningen eller en form av skyldighet för de som tar emot eller lämnar information så att eleven får fortsätta i de ämnen som de fått under- visning i. Bra metoder, eller riktlinjer för överlämning förslås fram- för allt mot bakgrund av att det är otydligt om vem som ska kontakta vem. Detta gäller särskilt i perioder när många asylsökande anländer eller boenden läggs ner eller öppnas upp med kort fram- förhållning. Då skolorna inte alltid vet vart eleven flyttar föreslås att mottagande enhet ska ha ansvaret för att kontakta tidigare skola. Det anses också viktigt att redan vid inskrivning informera föräld- rarna, både muntligt och skriftligt, om att de måste meddela om de ska flytta och att de behöver ha med sig viss dokumentation till nästa skola. En oklarhet som lyfts i sammanhaget är hur och när eleverna ska registreras som nyanlända, det befaras att det görs lite olika. Flyttar eleven mycket inledningsvis finns en risk i att eleven kan vara nyanländ väldigt . Dokumentation följer vanligtvis inte med vid flytt mellan kommuner I stort sett alla kommuner som har haft inflyttade elever upplever att dokumentationen, främst kartläggningen men även den skriftliga individuella utvecklingsplanen (IUP) och andra skriftliga bedömning- ar m.m. inte följer med från den kommun som eleven tidigare varit i. Det kan finnas naturliga förklaringar som att eleven inte hunnit bli kartlagd innan flytt eller att eleven flyttas utan att skolan fått besked om det, vilket innebär att skolan inte kan skicka med eleven något. Det finns två kommuner som har exempel på elever som gjort skolans kartläggning . Det är många i intervju- erna som uppger att skolan inte heller får information om var eleven har flyttat. Det kan också handla om elever som varit i svensk skola och där det därför inte gjorts någon kartläggning, dvs. de kom till innan lagkravet på inledande bedömning infördes . Vissa anser att det fungerar bättre för de ensamkommande som bor på HVB, som i större uträckning vet när eleverna ska flytta och det finns således lite tid att förbereda eleverna och de goda männen på att ta med dokumentation från skolan. Om skolorna vet att eleven ska flytta förbereder de ofta doku- mentation och upplyser familjen eller goda män om att den ska följa med men det kan vara väldigt mycket för en familj att hålla reda på vid flytt. De allra flesta som tar upp frågan är överens om att ansvaret inte borde ligga på familjen eller gode män, utan mer hos skolorna. Både kommunala och enskilda huvudmän anser att det behövs tyd- ligare krav på överlämning. För de elever som anländer till kommunen och har kartläggning- en med sig används den men det kan vara vanligt med en ny bedöm- ning. Det handlar t.ex. om hur gammal kartläggningen är och hur länge eleven varit i landet. görs också en ny kartläggning efter- som det anses gå snabbare än att eftersöka eventuell dokumentation. För de elever som har kartläggningen med sig går det enligt huvud- männen generellt fortare att slussa ut eleven till rätt klass och att fortsätta undervisningen där eleven är. Flera nämner att det har blivit vanligare att eleverna har kartläggningen med sig efter att lagkravet om kartläggning infördes . Mycket tid läggs på att eftersöka tidigare dokumentation Kommunerna beskriver att de lägger väldigt mycket tid på att efter- söka dokumentation för att få information om elevens bakgrund och kunskaper. Arbetet upplevs som svårt och eleven kanske inte heller uppfattat att de har blivit kartlagda. Det finns exempel i intervjuer- na där man har vissa kompletterande frågor i mottagningen om de misstänker att eleven gått i svensk skola innan. Det finns flera huvud- män som satsat på att ha centralt anställda som har till arbetsuppgift att lokalisera tidigare information och dokumentation samt hålla lyckas man lokalisera den dokumentation som finns och ibland inte. Det finns även de som försöker leta reda på eleverna efter flytt via sociala medier så att de kan ta kontakt med mottagande skola. Att få tag i så mycket information som möjligt anses viktigt och det handlar om att få mer information än bara elevens ämneskunska- per. Flertalet nämner att det för barnets skulle borde finnas ett mer välfungerande system och att båda kommunerna (avgående och mot- tagande) måste kunna vara förberedda. Det finns även ett exempel där kommunen försöker ha rutiner för när elever blir utvisade där de säkerställer att eleven får med sig så mycket dokumentation som möjligt och med officiella stämplar på dokumentationen. 4.5.14Lärarsituation, för svenska som andraspråkslärare, modersmålslärare och studiehandledare på modersmål Det råder stor brist på svenska som andraspråkslärare Det är många huvudmän som uppger i intervjuerna att det är en stor utmaning att rekrytera svenska som andraspråkslärare (sva-lärare). Det kan råda stor brist inom kommunen och i hela regionen vilket försvårar situationen ytterligare. Det finns dock några kommuner som säger att det ser bra ut vad gäller behöriga sva-lärare. Vanligtvis rör det sig om en lite större kommun som har ett lärosäte inom kom- munen eller i närheten. Några huvudmän beskriver även att de har gjort en kartläggning av skolpersonalens behörigheter och att det på pappret kan se ganska bra ut, men sedan framkommer det att de lärare som har behörighet i svenska som andraspråk inte har under- visat i ämnet. Många lärare kan också ha behörighet för de lägre års- kurserna men inte för högre och att de därför också kan behöva viss vidareutbildning. De huvudmän som inte fått tag på sva-lärare har ibland anställt pensionärer, vilket inte ses som en långsiktig lösning, men som har visat sig vara en framgångsfaktor då denna lärargrupp har mycket rutin och erfarenhet. Vanligtvis prioriterar huvudmännen att se till så att det i alla fall finns sva-lärare i förberedelseklasserna. De önskas betydligt fler lärare i svenska som andraspråk och be- dömningsstöd i svenska som andraspråk. I flera kommuner pågår också olika satsningar för lärare som vill läsa in behörighet i svenska som andraspråk eller för de som redan har behörighet i ämnet i sin legitimation men som aldrig har undervisat i ämnet. Några huvudmän har bra samarbeten med olika lärosäten där lärare kan läsa på halv- eller kvartsfart, vilket tycks vara det mest realistiska alternativet. Organisation och rekrytering av modersmålslärare och studiehandledare på modersmålet Det är ett flertal kommuner som har valt att centralt bygga upp en enhet med modersmålslärare och studiehandledare på modersmål som sedan fördelar ut resurserna till skolorna utifrån behov. Detta anses fungera väl för i synnerhet språk som inte talas av så många elever. Det är inte ovanligt att fristående skolor också kan köpa denna tjänst av kommunen. I vissa kommuner avvecklas dock denna möjlighet då behovet av modersmålslärare och studiehandledare är så stort att de inte ens längre räcker till för de kommunala skolor- na. Det finns också enskilda huvudmän som håller på att bygga upp en samlad enhet. I alla fall i de regioner där de kan ha flera skolor. Det är några huvudmän som anger att de inte kan täcka behovet av modersmålslärare i de språk de behöver. Många modersmålslärare är också studiehandledare och på lite större skolor där det finns flera elever med samma språk kan skolor- na ha valt att anställa personen direkt på skolan vilket anses bättre än att de kommer och ”gästspelar”. Då ges också större möjlighet att ingå i arbetslag och samarbetet med ämneslärarna kan stärkas ytter- ligare. Dessutom sparas tid då modersmålslärarna inte behöver åka runt så mycket mellan skolor. Några lyfter problematiken med att det är två skilda yrken eller uppdrag som samma person ska hantera, eftersom modersmålsundervisning och studiehandledning på modersmålet inte är samma sak. Av de som kommenteret studiehandledning på modersmålet råder en ganska blandad bild när det gäller rekrytering av studiehandledare. Några kommuner anger att det är oerhört svårt att rekrytera medan lika många anger att det är lättare att rekrytera. I synnerhet för de kommuner som har längre erfarenhet av att ta emot nyanlända och har geografisk närhet till större städer så är situationen lättare. För små kommuner eller enskilda huvudmän som kan vara i behov av av en tjänst kan det vara svårare. En kommun har haft flera annonser ute och inte fått en enda sökande. Detta gäller i synnerhet i språk som inte så många elever talar, många omnämner t.ex. som svårt att rekrytera i. När man inte kunnat rekrytera studiehandledare nämns exempel där man i stället valt att satsa på extra lärare i klassrummet. Av intervjuerna framgår att det finns flera regionala projekt som pågår eller ska starta för att bättre kunna täcka behovet av moders- målslärare och studiehandledare där lärare eller handledare arbetar länsövergripande. Det finns t.ex. Studiehandledning online i Kronoborg och BIU Online i . Det finns också regioner eller kommuner som startat samarbeten med Arbetsförmedlingen och lärosäten eller utbildningsföretag där de utbildar nyanlända vuxna . I utbildningen ingår teori och praktik. De allra flesta har flyktingbakgrund och många har varit lärare eller har en akademisk examen. Ett regionalt samarbete som inletts för att utbilda studiehandledare pågår i län där , Arbetsförmedlingen och kommunerna i region- en i tre omgångar ska utbilda 80 personer. De som deltar har en akademisk bakgrund och uppnått godkänd nivå i svenska för in- vandrare (sfi). Avseende nyanlända vuxna med lärarbakgrund framförs att de ganska snabbt kan komma i in som modersmålslärare men att det kan vara svårare att rekrytera studiehandledare från denna grupp eftersom man gärna ser att de har ämneskunskaper också för att de ska ge bra resultat. I synnerhet när det gäller studiehandledning på moders- målet till äldre elever. För att öka kvaliteten på studiehandledningen understryks att samarbetet mellan studiehandledare och ämneslärare behöver bli bättre. 4.5.15Vilken typ av kompetensutveckling behövs det mer av Det finns flera huvudmän som har olika satsningar på språk- och kunskapsutvecklande arbetsätt men majoriteten av alla huvudmän understryker att det behövs mer och att det är bra för alla elever inte bara nyanlända. Några önskar en stor rikstäckande nationell satsning eller lyft. De som i synnerhet behöver kompetensutveckling men som kanske inte deltagit i tidigare satsningar i lika hög uträckning är ämneslärarna. Det understryks att det inte går att skicka någon enstaka lärare på olika kurser utan att det är mer framgångsrikt om flera lärare kan gå eller en gemensam fortbildning för hela kommunen eller skolan. Andra fungerande exempel är när lärosäten är i kom- munen och föresläser och att det mellan föreläsningarna sker kolle- giala samtal och att lärarna provar olika metoder i undervisningen där alla är med. En huvudman lyfter en satsning där skolorna inom kommunen hade relativt olika erfarenhet av att ta emot nyanlända elever, men där man organiserade så att alla lärare (både från fristå- ende och kommunala skolor) och rektorer fick ta del av kunskap från skolor som haft lång erfarenhet av att ta emot nyanlända elever. Mer fortbildning i svenska som andraspråk är också något som ett flertal kommuner önskat. Det finns en hel del utbildningar men det skulle behövas mer som är på distans och som inte är på helfart eftersom det är svårt att avvara mycket tid i en lärares tjänst utifrån rådande lärarbrist. Steg 3 i material skulle några huvudmän också vilja få mer utbildning i. För att möta alla barn och elever på ett bra sätt önskas t.ex. utbildning i värdegrunds- frågor, interkulturellt perspektiv, hederskultur samt att motverka främlingsfientlighet och rasism. Ett annat önskemål som omnämns är hur lärarna kan arbeta med digitala verktyg på ett bra sätt så att barnen själva kan använda över- sättningsprogram, jämföra texter, inläsningstjänst m.m. De digitala verktygen lyfts som en extra motivationsfaktor eftersom eleverna ofta enkelt kan se vad de kan och vad de har lärt sig. För att säkerställa ett likvärdigt mottagande föreslås även kom- petensutveckling för huvudmän och rektorer när det gäller motta- gande och organisation av nyanlända elevers utbildning och lärande. Rektorns roll anses avgörande för att det ska bli ett bra mottagande och för att hela skolan ska ta ansvar för den nyanlände eleven. Som beskrivs i avsnitt 4.5.7 önskas också kompetensutveckling om hur man undervisar äldre elever som inte kan läsa och skriva. Några huvudmän framför att det är för lite innehåll i lärarutbild- ningen om nyanlända elever. Det beskrivs också att fler ungdomar får utvisningsbeslut, det påverkar så klart individen men även klasskamraterna och läraren som kan behöva mer stöd från bl.a. elev- hälsan. 4.5.16Samarbete med fristående skolor eller med huvudman Det är inte alla kommunala huvudmän som har kommenterat frågan om samarbete med fristående skolor på aktuellt område. Av de som har gjort det, drygt 20 stycken, är det få som uppger att de har ett samarbete, men det är även några av de intervjuade kommunerna som inte har några fristående skolor inom kommunen. Det är fyra kommuner som beskriver att de har ett mer etablerat samarbete där de har kontinuerlig kontakt om t.ex. i vilka skolor och årskurser det finns platser för att kunna informera föräldrar om möjliga skolor. Det finns även några exempel där man har samarbetat med rektorer på fristående skolor som kan köpa tjänster inom modersmålsunder- visning och studiehandledning på modersmålet. De enskilda huvudmän som intervjuats visar ett stort intresse för att ta emot nyanlända elever men uppger att det inte alltid har gått att få till ett samarbete med kommunen. Nästan alla elever ham- nar på en mottagningsenhet och sedan på en skola eller så ligger mottagningsenheten ihop med en skola. Många kommuner som har fristående skolor inom kommunen beskriver att de inte känner till att skolorna har tagit emot några nyanlända elever med anledning av att de har lång kö. I detta avsnitt sammanfattas vad representanterna för huvudmännen sagt ovan om problem på området. •Det konstateras att det är en mycket ojämn fördelning av nyan- lända elever mellan kommuner, huvudmän och mellan skolor. •Det är brist på skollokaler. Särskilt i kommuner som växer snabbt eller där stora asylboenden öppnas upp med kort varsel. •Det kan vara svårt att leva upp till lagkraven när det kommer många elever , t.ex. skolplacering inom en månad och att den inledande bedömningen görs . •Att placera ner elever i yngre årskurser är inte helt oproblema- tiskt även om det kan finnas fördelar för både elever med svag respektive god skolbakgrund kunskapsutveckling. Eleverna önskar vanligtvis, och deras vårdnadshavare när sådan finns, att få gå med jämnåriga kamrater och deras sociala mognad avgör om det är lämpligt. •Under mottagningsfasen är det inte alltid lätt att identifiera elever som är i behov av särskilda stödinsatser eller annan undervis- ningsform. •Det kan finnas en oklarhet i vilken ålder vissa elever är i. •Skollag och nationellt stödmaterial kan vara mer anpassade efter att några få elever kommer till en stor skola än när det t.ex. kom- mer väldigt många elever till en mindre skola. •EBO-systemet är problematiskt. En kommun som har många invånare med utländsk bakgrund kommer även fortsättningsvis att ta emot väldigt många nyanlända. •Det finns frågor på hur det fria skolvalet fungerar för nyanlända elever i praktiken. Många elever börjar i en mottagningsenhet som kan vara placerad vid en skola som de sedan går vidare till. •Kvotsystemet för fristående skolor är inte helt enkelt att lösa organisatoriskt. Det kommer troligtvis inte heller att bidra till någon större fördelning av nyanlända elever. Inledande bedömning, prioriterad timplan och nationellt stödmaterial •Resultatet av kartläggingen används inte alltid i den uträckning som behövs. Mer stöd i perioden mellan kartläggning och över- gång till ordinarie klass önskas. •Få skolor använder material steg 3 i kartläggningen och det saknas fortfarande nationellt material i majoriteten av grund- skolans ämnen. Steg 3 anses vidare som omfattande och det be- hövs kompetensutveckling för ämneslärarna för att använda dem. •Det föreligger en otydlighet kring hur prioriterad timplan ska tillämpas och det är en svår kombination med att klara kunskaps- kraven i alla ämnen. Prioriterad timplan och anpassad timplan an- vänds även väldigt olika mellan huvudmännen.