sou · H5B344 · 2017-05-30 00:00:00 — Eftersom vi föreslår att det ska införas särskilda bestämmelser om riksrekrytering i kapitlet om distansundervisning innebär det att de befintliga be- stämmelserna inte kommer att gälla för utbildning där distansunder- visning används (se avsnitt 13.8.1). Av samma anledning kommer ett antal bestämmelser i gymnasieförordningen som reglerar riks- rekrytering inte heller att tillämpas för sådana utbildningar. Vidare ska endast elever som tillhör målgruppen för distans- undervisning tas emot till utbildningen. Det är alltså inte aktuellt att i första hand också ta emot hemmahörande i kommunen om det är en huvudman som anordnar utbildningen. Några andra grupper av elever ska inte heller tas emot vare sig i första eller i andra hand. Av de bestämmelser vi föreslår följer att befintliga bestämmel- ser om mottagande i första hand och i andra hand för nationella pro- gram inte heller kommer att gälla för utbildning där distansundervis- Förslag om distansundervisning i de frivilliga skolformerna Av samma anledning gäller inte heller bestämmelsen om att en kommun som anordnar programinriktat individuellt val eller yrkesintroduktion som har utformats för en grupp elever ska ta emot alla de behöriga sökande till utbildningen som hör hemma i kommunen (17 kap. 19 § skollagen) för utbildning där distansunder- visning används. Ansökan till en utbildning där distansundervisning används ska ges in till den sökandes hemkommun. Detta finns redan föreskrivet för olika typer av utbildningar och dessa bestämmelser ska tilläm- pas även här. Hemkommunen ska, om ansökan avser en utbildning som anordnas av en annan huvudman, sända ansökan vidare till denne. Utbildningar inom gymnasieskolan och gymnasiesärskolan där distansundervisning används ska alltså vara riksrekryterande. Vi ska , i detta avsnitt, beskriva hur antagningsprocessen är tänkt att fungera. Utredningens förslag: För att vara behörig att antas till en ut- bildning i gymnasieskolan där distansundervisning används ska en sökande uppfylla de behörighetskrav som gäller för den aktuella utbildningen. När det gäller en sådan utbildning inom gymnasie- särskolan ska den sökande tillhöra målgruppen för gymnasie- särskolan. Huvudmannen ska i det senare fallet vid sin prövning av behörigheten vara bunden av hemkommunens beslut om att en sökande tillhör gymnasiesärskolans målgrupp. En sökande ska därutöver uppfylla kraven för att få använda distansundervisning. De vanliga behörighetsreglerna för olika utbildningar inom gymnasie- skolan och gymnasiesärskolan ska gälla även när distansundervisning används. Någon anledning att frångå dessa kan vi inte se. Det betyder t.ex. att den som söker till ett nationellt program inom gymnasie- Förslag om distansundervisning i de frivilliga skolformerna skolan där distansundervisning används ska uppfylla behörighets- kraven i 16 kap. 29–34 §§ skollagen. På motsvarande sätt måste den som söker till en utbildning inom gymnasiesärskolan tillhöra gymna- siesärskolans målgrupp enligt vad som anges i 18 kap. 4–7 §§ skolla- gen. Vidare ska huvudmannen för utbildning där distansundervisning används inom gymnasiesärskolan vara bunden av sökandens hem- kommuns beslut om att den sökande tillhör gymnasiesärskolans mål- grupp enligt 18 kap. 5 § skollagen. Därutöver måste kraven för att få använda distansundervisning för eleven vara uppfyllda, dvs. eleven ska tillhöra den målgrupp som vi har beskrivit (avsnitt 13.3). För de obligatoriska skolformerna har vi föreslagit att ett med- givande från vårdnadshavaren ska krävas för att distansundervisning ska få användas. Vi ser inte någon anledning att föreslå detsamma i de frivilliga skolformerna. Den som söker till gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan har enligt nuvarande reglering rätt att själv föra sin talan i fråga om ansökan, oavsett om eleven har fyllt eller inte (29 kap. 12 § skollagen). Det är därför rimligt att eleven själv också får avgöra om han eller hon ska ansöka till en utbildning som ges med distansundervisning. Det är dessutom en frivillig skolform och att vårdnadshavarna inte lämnar sitt medgivande skulle kunna leda till att den sökande helt avstår från att läsa en utbildning inom gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan. Om en vårdnadshavare motsätter sig att en omyndig elev mottar distansundervisning i hemmet kan det lösas genom att eleven genomför sina studier på någon annan plats, t.ex. på ett bibliotek. 15.3.2Prövning av skäl för distansundervisning Utredningens förslag: Huvudmannen för den sökta utbildningen ska pröva om en sökande är behörig och ska tas emot. Huvudmannen ansvarar för antagningen till de olika utbildningar som anordnas av huvudmannen, både inom gymnasieskolan och inom gymnasiesärskolan (15 kap. 12 § och 18 kap. 12 § skollagen). Det är också huvudmannen som, för olika typer av utbildningar inom dessa skolformer, prövar om en sökande är behörig och om den sökande ska tas emot (t.ex. 16 kap. 36 § skollagen). Det ska även för distansundervisning vara huvudmannen för utbildningen som Förslag om distansundervisning i de frivilliga skolformerna prövar behörigheten och om den sökande ska tas emot. Som framgår av föregående avsnitt innebär prövning av behörighet, i det här fallet, inte enbart att pröva om den sökande uppfyller de vanliga behörig- hetskraven för den sökta utbildningen, utan också om eleven ingår i den grupp som har rätt att få använda distansundervisning. Eftersom det redan är föreskrivet att det är den anordnande huvudmannen som ska pröva detta, vad det än är för slags utbildning inom de två skolformerna, kan det ifrågasättas varför det ska regleras särskilt för distansundervisningen. Anledningen är att de beslut om mottagande som ska fattas t.ex. för nationella program inom gymna- sieskolan är uppdelade i beslut om mottagande i första hand respek- tive mottagande i andra hand. Detta ska som sagt inte gälla för ut- bildning som ges med distansundervisning. Därmed fungerar inte befintliga bestämmelser om beslut om mottagande tillsammans med den möjlighet till överklagande som vi strax ska redogöra för (av- snitt 15.3.3). Därför behövs en särskild bestämmelse om huvud- mannens uppgift att besluta vid distansundervisning. Därmed gäller inte de befintliga bestämmelserna om beslut om mottagande och behörighet för respektive utbildning (se avsnitt 13.8.1). Utredningens förslag: Beslut av en kommun, ett landsting eller en enskild huvudman i fråga om mottagande till utbildning i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan där distansundervisning används ska få överklagas hos . Sådana beslut ska få överklagas endast av den sökande. Beslut om mottagande till olika slags utbildningar inom gymnasie- skolan och gymnasiesärskolan kan överklagas till (28 kap. 12 och 13 §§ skollagen). Denna möjlig- het finns både när det är en kommun eller ett landsting som anord- nar utbildningen och när det är en enskild huvudman. Precis som det finns möjlighet att överklaga sådana beslut om utbildningen anord- nas med reguljär undervisning ska det vara möjligt även när det handlar om mottagande till utbildning där distansundervisning an- vänds. Bestämmelsen om beslut om mottagande till utbildning ska Förslag om distansundervisning i de frivilliga skolformerna därför ingå bland de bestämmelser som går att överklaga enligt nämnda paragrafer. Beslutet i fråga om antagning till nationella program inom gym- nasieskolan som är möjligt att överklaga angavs tidigare som beslut om behörighet och mottagande i första hand, men har ändrats till beslut om mottagande i första hand. Motivet till denna förändring var att eftersom bara behöriga sökande får tas emot, så måste behörig- hetsfrågan avgöras som ett led i prövningen av om en sökande ska tas emot eller inte. En sökande som inte är behörig kan inte tas emot till utbildningen och en möjlighet att överklaga huvudmannens be- slut i fråga om behörigheten skulle då vara meningslös, eftersom den sökande får överklaga själva beslutet i fråga om mottagande.3 Av detta framgår att en överklagandemöjlighet angående beslut om mottagande till utbildning som anordnas med distansunder- visning också innebär en möjlighet att pröva ett beslut om behörig- het. I behörigheten ingår, för dessa utbildningar, även att uppfylla kraven för att få distansundervisning. Med andra ord kan t.ex. ett beslut om att eleven saknar särskilda skäl för att få distansunder- visning inom gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan överklagas. Endast den sökande till utbildningen som ges med distansunder- visning ska få överklaga. Detta är vad som gäller för andra möjligheter att överklaga beslut om mottagande till utbildning inom gymnasieskolan och gymnasiesärskolan och vi anser därför att det ska gälla även beslut om mottagande till dessa utbildningar. Detta innebär att besluten inte kan överklagas av t.ex. den sökandes hem- kommun.4 Utredningens förslag: När distansundervisning används ska huvudmannen göra ett urval bland mottagna sökande, om fler sökande har tagits emot till huvudmannens utbildning än det finns platser i utbildningen. Urval ska göras på grunder som har godkänt. 2013/14:188, s. 41. 2009/10:165, s. 919. Förslag om distansundervisning i de frivilliga skolformerna För utbildning inom gymnasieskolan och gymnasiesärskolan som ges med distansundervisning kan det uppstå en situation där det finns fler sökande som ska tas emot än det finns platser på utbild- ningen. Då behöver ett urval göras bland de sökande som ska tas emot. Det är regeringen som meddelar föreskrifter om urval bland mottagna sökande till en gymnasieskola och till en gymnasiesär- skola med offentlig huvudman (15 kap. 13 § och 18 kap. 33 § skol- lagen). För en fristående gymnasiesärskola ska urvalet göras på grunder som Skolinspektionen godkänner (18 kap. 36 § skollagen). används betyg som grund för urval till nationella program inom gymnasieskolan, förutom till ett antal platser som huvudman- nen kan avsätta för vissa elever (7 kap. 2–4 §§ gymnasieförord- ningen). Urval till nationella program inom gymnasiesärskolan ska, när det är en offentlig huvudman, innebära att företräde ges till dem som har störst behov av utbildningen (7 kap. 11 och 12 §§ gymnasie- förordningen). För introduktionsprogram inom gymnasieskolan saknas före- skrifter om urval. För fyra av dessa program ansvarar hemkommunen för att alla behöriga ungdomar erbjuds sådan utbildning (17 kap. 16 § skollagen). För det femte och sista programmet, programinriktat indi- viduellt val, gäller att en kommun som ordnar detta ska ta emot alla de behöriga sökande till utbildningen som hör hemma i kommunen eller samverkansområdet för utbildningen (17 kap. 19 § skollagen). Angå- ende utbildning på individuellt program i gymnasiesärskolan före- skrivs att sådan ska erbjudas elever som inte kan följa ett nationellt program inom gymnasiesärskolan (19 kap. 14 § skollagen). För utbildning som anordnas med distansundervisning är det inte självklart vilken urvalsgrund som bör användas. Betyg, som är det vanligaste inom gymnasieskolan, kan vara ett trubbigt instru- ment med tanke på delar av målgruppen för distansundervisningen, som urvalsgrunden störst behov också kan vara svår att använda. Till exempel kan en utbildning som riktar sig till elever med långvarig skolfrånvaro vilja basera sitt urval på elevens behov av utbildning eller andra kriterier som har sin utgångspunkt i ele- vens personliga förhållanden. För en utbildning som riktar sig mot elever som bedriver förvärvsverksamhet eller har en idrottskarriär kan det däremot vara mer naturligt att basera urvalet på betyg. Det kan också finnas andra idéer på hur urval bör göras. Varje utförare av utbildning inom gymnasieskolan eller gymnasieskolan där distans- Förslag om distansundervisning i de frivilliga skolformerna undervisning används bör därför i sin ansökan om godkännande som utförare redogöra för vilka urvalsgrunder man avser att använda. Det är sedan upp till Skolinspektionen att i sin prövning godkänna dessa, på samma sätt som gäller för utbildning vid fristående grund- skolor och fristående gymnasiesärskolor (10 kap. 36 § och 18 kap. 36 § skollagen). Urvalsgrunderna kan alltså komma att variera bero- ende på vilken målgrupp en viss utbildning riktar sig till. 15.3.5Antagning vid senare tillfälle Antagning till utbildning med distansundervisning ska, liksom för övrig utbildning inom gymnasieskolan och gymnasiesärskolan, nor- malt göras inför första läsåret (7 kap. 2 § gymnasieförordningen). Det finns dock en möjlighet att antas . Huvudmannen får besluta att anta en sökande än vid början av ut- bildningen om det finns plats på den aktuella studievägen och om den sökande är behörig och har de kunskaper och färdigheter som krävs för att tillgodogöra sig undervisningen (7 kap. 8 § gymnasie- förordningen). Det är sannolikt att det, när det gäller distansundervisning i de frivilliga skolformerna, kommer att finnas ett behov av platser på studievägen även senare än inför det första läsåret. Detta för att elever som har påbörjat en reguljär utbildning, men inte haft förut- sättningar att läsa på detta sätt, kan komma att vilja byta till distans- undervisning. Förslag om distansundervisning i de frivilliga skolformerna Utredningens förslag: Sekretess ska gälla i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan för uppgift om enskilds personliga förhållan- den i ärenden om mottagande i utbildning som anordnas med distansundervisning. Sekretessen ska gälla endast om det kan an- tas att den enskilde eller någon närstående till denne lider men om uppgiften röjs. Sekretessen ska inte gälla beslut i ärende. För uppgift i en allmän handling ska sekretessen gälla i högst . Den som är eller har varit verksam inom enskilt bedriven gymnasieskola eller enskilt bedriven gymnasiesärskola ska inte obehörigen få röja uppgifter i ett ärende om mottagande i ut- bildning som anordnas med distansundervisning. En ansökan till gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan ska ges in till den sökandes hemkommun och blir då en allmän handling. An- sökan omfattas därmed av offentlighetsprincipen (2 kap. 1 § tryck- frihetsförordningen). Den som ansöker till en utbildning inom gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan som anordnas med distansundervisning måste i ansökan ange varför hon eller han ska få använda distansunder- visning. Den sökande ska alltså lämna uppgifter om dokumenterad medicinsk, psykisk eller social problematik alternativt redovisa andra särskilda skäl till att denne inte har möjlighet delta i den reguljära undervisningen. Uppgifter som styrker medicinsk, psykisk eller social problematik torde ofta vara sådana uppgifter som, om de blev offentliga, skulle innebära att den sökande eller någon när- stående till denne lider men. Det kan t.ex. handla om uppgifter som rör medicinska eller psykiska diagnoser, uppgifter i psykologiska eller pedagogiska bedömningar, testresultat samt uppgifter om den sökandes familjeförhållanden och om dennes familjemedlemmar. Dessa uppgifter bör därför kunna omfattas av sekretess. När det gäller uppgifter som styrker andra särskilda skäl kan det däremot handla om typiskt sett mindre känsliga uppgifter, t.ex. uppgifter om att en förälder ska arbeta utomlands eller uppgifter om att en elev bedriver en näringsverksamhet. Sådana uppgifter får normalt anses som harmlösa och bör därför kunna lämnas ut. Förslag om distansundervisning i de frivilliga skolformerna För att åstadkomma ett adekvat sekretesskydd föreslår vi därför att det införs en ny bestämmelse i 23 kap. offentlighets- och sekre- tesslagen (2009:400), dvs. i det kapitel som reglerar sekretess till skydd för enskild i utbildningsverksamhet, m.m. För att inte onödigt- vis begränsa insyn och då inte alla uppgifter är sådana som bör omfat- tas av sekretess anser vi att det är tillräckligt att uppgifterna skyddas av ett s.k. rakt skaderekvisit. Vårt förslag blir därmed att sekretess ska gälla inom gymnasieskolan och gymnasiesärskolan för uppgift om enskilds personliga förhållanden i ärenden om mottagande i utbild- ning som anordnas med distansundervisning. Formuleringen i ären- den om mottagande syftar till att tydliggöra att inte enbart sökandens ansökan utan samtliga handlingar i ärendet, t.ex. även ett senare in- givet psykologintyg, kan omfattas av sekretess. Sekretessen ska dock gälla endast om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider men om uppgiften röjs. För att inte omöjliggöra all insyn och för att tillgodose grund- läggande rättssäkerhetsaspekter ska sekretessen inte gälla för beslut i ärende. Ett beslut om att en sökande ska tas emot, eller inte ska tas emot, i gymnasieskola eller gymnasiesärskola med distans- undervisning ska således alltid vara offentligt. Det får därför förut- sättas att huvudmännen utformar sina beslut på ett sådant sätt att det i besluten inte anges några uppgifter om enskilds personliga förhållanden som omfattas av sekretess. Vi föreslår vidare att för uppgift i en allmän handling ska sekre- tessen gälla i högst . Våra förslag innebär att även en enskild huvudman kan vara huvudman för utbildning där distansundervisning används. Känsliga uppgifter som beskrivs ovan kan alltså också hanteras i enskilt bedri- ven verksamhet. Eftersom vi eftersträvar lika villkor, oavsett huvud- man, innebär detta att den föreslagna bestämmelsen om sekretess behöver kompletteras med ett motsvarande tillägg i skollagens be- stämmelser om tystnadsplikt, som gäller enskilda huvudmän. Det ska därför anges i 29 kap. 14 § skollagen att den som är eller har varit verksam inom enskilt bedriven gymnasieskola eller enskilt bedriven gymnasiesärskola inte obehörigen ska få röja uppgifter i ett ärende om mottagande i utbildning där distansundervisning används. Liknande känsliga uppgifter kan förekomma i handlingar som ställs till , med anledning av den möjlig- het att överklaga beslut om mottagande till utbildning som anordnas Förslag om distansundervisning i de frivilliga skolformerna med distansundervisning som vi har föreslagit (avsnitt 15.3.3). Sådana uppgifter är dock redan genom dagens lagstiftning sekretessbelagda. Sekretess gäller hos i ärenden som uppkommit där till följd av överklagande av beslut för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider men om uppgiften röjs (23 kap. 7 § offentlighets- och sekretesslagen). Sekretessen gäller inte beslut i ärende. Vi har slutligen övervägt om den föreslagna sekretessregleringen medför något behov av en kommunicerande sekretessbrytande be- stämmelse, för att t.ex. möjliggöra att sekretessbelagda uppgifter lämnas mellan huvudmän vid skolbyte. Vi har dock stannat vid att så inte är fallet. Det bör i stället vara upp till den sökande att avgöra om han eller hon vill att sådana uppgifter, t.ex. psykologiska utvärder- ingar, läkarintyg eller andra utredningar, kommer den nya skolan till del. För det fall att en sökande vill åberopa handlingar från sin tidi- gare skola har han eller hon möjlighet att själv begära ut dessa hand- lingar från huvudmannen och bifoga dem i sin ansökan till den nya skolan. Några nya sekretessbrytande bestämmelser eller bestämmel- ser om uppgiftsskyldighet i övrigt är inte heller nödvändiga för att tillgodose Skolinspektionens behov av information vid tillsyn. En kommun har visst ansvar för en elev som är bosatt i kommunen, även om denne går i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan hos en annan huvudman. Detta ansvar beskriver vi i detta avsnitt. En ungdoms hemkommun behöver hålla sig à jour med vad perso- nen i fråga gör, eftersom kommunen har aktivitetsansvar för ung- domar. Aktivitetsansvaret innebär att hemkommunen löpande ska hålla sig informerad om hur de ungdomar i kommunen är sysselsatta som har fullgjort sin skolplikt men inte har fyllt och inte genomför eller har fullföljt utbildning på nationella program i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan eller motsvarande utbild- ning (29 kap. 9 § skollagen). Det betyder att hemkommunen t.ex. Förslag om distansundervisning i de frivilliga skolformerna behöver veta om en ungdom som är folkbokförd i kommunen stude- rar någon annanstans. Detta hanteras bl.a. genom att när en elev bör- jar eller slutar vid en gymnasieskola med en annan huvudman än hemkommunen, ska huvudmannen meddela detta till hem- kommunen (15 kap. 15 § skollagen). Detsamma gäller om en elev som inte fyllt utan giltigt skäl är frånvarande i betydande ut- sträckning. Motsvarande bestämmelse finns för elever i gymnasie- särskolan (18 kap. 15 § skollagen). Med tanke på målgruppen för distansundervisning är samarbetet med en elevs hemkommun extra viktigt. Många elever kommer sanno- likt att ha haft problem med skolgången tidigare och riskerar att helt upphöra med utbildningen om det inte fungerar med distans- undervisning. Hemkommunen bör också bidra med underlag om elevens tidigare skolgång. Dessutom kan det för en del elever handla om att skolan med distansundervisning, och inte minst elevhälsan vid den skolan, behöver samarbeta med hemkommunen och hem- om t.ex. habiliteringsinsatser. 15.4.2Ekonomisk ersättning till anordnaren Utredningens förslag: Hemkommunen ska lämna bidrag till huvudmannen för varje elev på en utbildning inom gymnasie- skolan eller gymnasiesärskolan där distansundervisning används. Bidraget ska bestå av ett grundbelopp och i vissa fall ett tilläggs- belopp. Om statsbidrag lämnas för en elevs utbildning på grund av att eleven är utlandssvensk ska undantag göras från denna be- stämmelse. Grundbeloppet ska avse ersättning för 2.lärverktyg som huvudmannen ska tillhandahålla, Förslag om distansundervisning i de frivilliga skolformerna Hemkommunen ska betala det grundbelopp som har beslutats för den aktuella utbildningen av . Tilläggsbelopp ska lämnas för elever som har ett omfattande behov av särskilt stöd eller ska erbjudas modersmålsundervisning. Tilläggsbeloppet för en elev i behov av särskilt stöd ska vara indi- viduellt bestämt utifrån elevens behov. Hemkommunen ska inte vara skyldig att betala tilläggsbelopp för en elev i behov av särskilt stöd, om betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter uppstår för kommunen. Hemkommunens beslut om bidrag ska få överklagas hos all- män förvaltningsdomstol. Hemkommunen är den som vanligen finansierar utbildning inom gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan. Är det en offentlig huvud- man handlar det om interkommunal ersättning och är det en enskild huvudman om ett bidrag. Ersättningsfrågor regleras som mycket annat för varje slags utbildning: nationella program inom gymnasie- skolan (16 kap. 50–55 §§ skollagen), olika introduktionsprogram (17 kap. 22–27 och 31–36 §§ skollagen), samt för nationella och indi- viduella program inom gymnasiesärskolan (19 kap. 43–48 §§ skol- lagen). De olika alternativ till ersättningsmodeller som används och beskrivs i nämnda bestämmelser är 3.grundbelopp bestämt efter samma grunder som kommunen tillämpar vid fördelning av resurser till jämförbar utbildning och tilläggsbelopp för elever som har ett omfattande behov av sär- skilt stöd eller ska erbjudas modersmålsundervisning, och 4.ersättning beslutad av (interkommunal ersättning eller grundbelopp). Vi har övervägt vilken eller vilka av dessa modeller som ska användas för utbildning som ges med distansundervisning. Att gå på anordna- rens självkostnad har nackdelen att den är svår att förutsäga, särskilt då det kan vara individuellt, och riskerar att bli dyrt för hemkommu- nen. Att ersätta enligt samma principer som hemkommunen använ- der för fördelning av resurser till motsvarande utbildning är rättvist Förslag om distansundervisning i de frivilliga skolformerna för eleverna från en och samma kommun, då distansundervisning och reguljär undervisning skulle få lika stor ersättning. Dock kan det vara svårt för utföraren att planera verksamheten, då ersättningen från elevernas hemkommuner varierar i storlek.