sou · H5B361 · 2017-06-29 00:00:00 — 12SOU 1981:92 s. 112. 14SOU 2005:54 s. 836. Förstärkta åtgärder för att förebygga ny brottslighet efter villkorlig frigivning 10 kap. 5 § fängelselagen förenas med de villkor som behövs. Av förarbetena framgår att någon ändring i sak inte var avsedd och att villkor enligt sistnämnda lagrum kan avse t.ex. vistelseort, anmäl- ningsskyldighet, krav på nykterhet och förbud mot att kontakta brottsoffer.15 Enligt föreskrifter och allmänna råd (KVFS 2011:1) kan villkor enligt 10 kap. 5 § fängelselagen avse t.ex. förbud att vistas inom ett visst geografiskt område eller skyldighet att under hela eller delar av permissionen vistas inom ett visst geo- grafiskt område, t.ex. permissionsadressen eller annan angiven plats. En föreskrift om vistelseort kan innebära såväl en skyldighet för den frigivne att vistas på en viss plats eller inom ett visst område, som ett förbud för den frigivne att vistas på en viss plats eller inom ett visst område. En föreskrift om förbud för den frigivne att vistas på en viss plats eller inom ett särskilt angivet område kan exempelvis avse förbud att vistas i eller i närheten av brottsoffers bostad eller andra platser där risken för återfall i brott bedöms vara särskilt stor, t.ex. en klubblokal eller liknande. Förbudet kan vara generellt eller avse vissa särskilt angivna tider. En föreskrift som innefattar ett förbud för den frigivne att vistas på viss plats eller område är en långt mindre ingripande åtgärd än en skyldighet för den frigivne att vistas på viss plats eller inom ett visst område. Det står klart att det endast under mycket speciella omständigheter kan anses proportionerligt – utifrån intresset av att förhindra återfall i brott – att meddela en föreskrift om skyldighet för den frigivne att vistas på viss plats eller inom ett visst område. Graden av ingripande kan dock minskas genom att föreskriften utformas att gälla endast , eller liknande. En föreskrift om vistelseort kan t.ex. bestå i att den frigivne är skyldig att vistas i bostaden . Som närmare utvecklas nedan föreslår vi att efterlevnaden av en föreskrift om vistelseort ska kunna kontrolleras genom elektronisk övervakning. om den dömdes bostad har ansetts vara av värde med hänsyn till hans eller hennes möjlighet till rehabilitering. En sådan föreskrift har också ansetts fylla en viktig funktion ur kontroll- synpunkt. Som exempel på en särskild föreskrift om bostad anges i förarbetena placering på behandlingshem, inom familjevård och lik- 2009/10:135 s. 162. Förstärkta åtgärder för att förebygga ny brottslighet efter villkorlig frigivning nande.16 Föreskrifter om boendet är förhållandevis ingripande för den enskilde. I vissa situationer, särskilt i de fall där frigivnings- förberedande åtgärder som permission och särskilda utslussnings- åtgärder på grund av risken för återfall varit uteslutna eller mycket begränsade, kan dock föreskrifter av nu aktuellt slag vara motiverade. Kriminalvårdens studie av särskilda utslussningsåtgärder visar att det inte är så stor skillnad mellan utslussade och icke-utslussade intagna beträffande ålder vid verkställighetens början, brottsdebut- ålder, antal tidigare lagföringar och födelseland. Intagna som beviljats utslussning hade dock i genomsnitt längre påföljder. Bland de icke- utslussade intagna fanns vidare en högre andel som hade ett aktu- ellt alkohol- och narkotikamissbruk, tidigare psykiatrisk ohälsa samt högre bedömd risk för att återfalla i brott. Risk för återfall i brott utgör en del av bedömningen av om särskild utslussningsåtgärd ska beviljas. Gemensamt för de olika utslussningsåtgärderna är att åt- gärden endast får beviljas om det inte finns någon beaktansvärd risk för att den intagne kommer att begå brott, undandra sig straffets fullgörande eller på annat sätt allvarligt missköta sig. Det är naturligt att en beaktansvärd risk för att den intagne kommer att begå brott, undandra sig straffets fullgörande eller på annat sätt allvarligt missköta sig innebär att utslussning inte kan komma i fråga. Det är också av hänsyn till brottsoffer och tilltron till fängelsepåföljden rimligt att intagna som bedöms ha en beaktans- värd risk för återfall i brott, som inte bedöms kunna hanteras inom ramen för de åtgärder som kan vidtas under utslussningen, inte heller beviljas en sådan åtgärd. Efter villkorlig frigivning är emeller- tid bedömningen den motsatta. Efter villkorlig frigivning är det just den höga risken för återfall som kan motivera en särskild föreskrift om boendet. På uppdrag från regeringen genomförde Kriminalvården en klientundersökning avseende klienter som verkställer påföljd i anstalt eller frivård.17 I Kriminalvårdens klientundersökning anges att nästan hälften () av dem som dömts till fängelse hade egen bostad eller var sammanboende vid verkställighetens början. bodde hos sina föräldrar eller hos släktingar, 16Se SOU 1981:90 s. 148. 17Kriminalvården, Klientkartläggning 2013 – Ett regeringsuppdrag. En presentation av bak- grundsfaktorer hos klienter. Förstärkta åtgärder för att förebygga ny brottslighet efter villkorlig frigivning var bostadslösa, men de flesta hade löst det med någon form av tillfällig bostad. av dem som dömts till fängelse var bostadslösa i den meningen att de var uteliggare. Av de vill- korligt frigivna med övervakning hade också nära hälften (45 pro- cent) egen bostad eller var sammanboende. En något högre andel () var boende hos sina föräldrar eller släktingar. var bostadslösa, men hade en tillfällig bostad och bodde på institution/familjehem eller i träningslägen- het. Av klientundersökningen framgår att missbruk, kriminalitet, brist- ande utbildning och möjlighet till försörjning samt psykisk ohälsa är de vanligast förekommande problemområdena för villkorligt fri- givna som står under övervakning. Jämfört med de andra problem- områdena synes boendesituationen innebära mindre problem. Boen- det är dock en viktig förutsättning för den frigivnes möjligheter till anpassning i samhället och i förlängningen också för att minska risken för återfall. Genom ett ordnat boende förbättras även den frigivnes förutsättningar att tillgodogöra sig återfallsförebyggande insatser och sköta eventuellt arbete eller annan sysselsättning. Att den frigivne efter villkorlig frigivning har ett ordnat boende som kan innefatta stöd- och kontrollåtgärder motsvarande de som kan ges inom ramen för en placering på ett halvvägshus eller familjehem kan på ett avgörande sätt förbättra förutsättningarna för den frigivne att leva ett laglydigt liv. Om den frigivne har ordnat boende kan det med hänsyn till risken för återfall i brott finnas behov av att i kontrollsyfte meddela anvis- ningar om den bostaden. När den frigivne saknar ordnade boende- förhållanden kan en anvisning om ett boende genom en föreskrift också utgöra ett stöd. I de fall den frigivne saknar ordnade boende- förhållanden blir förutsättningarna för att meddela föreskrifter om boendet ytterst en resursfråga. Enligt vår mening bör föreskrifter om boendet dock komma till användning i högre utsträckning än vad som är fallet och det bör avsättas resurser för detta. Vi anser att det finns skäl att förtydliga bestämmelsen så att det klart framgår att en förskrift om bostad även kan avse någon form av kontrollerat boende. Förstärkta åtgärder för att förebygga ny brottslighet efter villkorlig frigivning Arbete, utbildning eller annan sysselsättning Föreskrifter om arbetsanställning, annan förvärvsverksamhet eller utbildning syftar främst till att åstadkomma en positiv förändring av den dömdes sociala situation. Uttrycket annan förvärvsverksam- het tar sikte på egenföretagare och infördes för att också den som driver eget företag ska kunna erhålla en föreskrift rörande syssel- sättning i kontrollsyfte.18 Ordnade förhållanden i fråga om syssel- sättning eller utbildning utgör en av flera viktiga komponenter för att minska risken för återfall i brott. Det kan också antas att en föreskrift av detta slag kan utgöra ett stöd för den frigivne. Vi anser att det även framöver bör finnas möjlighet att meddela föreskrifter om arbete, utbildning eller annan sysselsättning. Vård, behandling och programverksamhet Föreskrifter om vård och behandling kan vara av vitt skilda slag och omfattning. Det kan vara fråga om läkarvård, missbruksvård eller annan vård eller behandling i eller utanför sjukhus eller annan lik- nande inrättning. Inom finns vidare en rad ackredi- terade behandlingsprogram – inom kriminalitet, våld, partnervåld, sexualbrott samt missbruk och beroende – som den dömde kan delta i på anstalt och/eller i frivården. Behandlingen kan också bestå i samtal som syftar till att motivera den dömde att inte återfalla i brott eller missbruk. En särskild föreskrift av nu aktuellt slag kan innefatta medicinsk behandling. Med behandling av medicinsk karaktär avses såväl so- matisk som psykiatrisk behandling. Medicinsk behandling kan, liksom annars gäller i samhället, normalt endast ges dömda på frivillig grund.19 Beträffande intagna i anstalt kommer detta numera till ut- tryck i 3 kap. 2 § tredje stycket fängelselagen. Samma sak gäller givetvis under den fortsatta verkställigheten av ett fängelsestraff efter villkorlig frigivning; en särskild föreskrift kan inte ersätta ett sådant beslut om tvångsvård som i vissa fall kan beslutas enligt de särskilda lagar som gäller för sådan vård. En föreskrift om vård och behandling som kan sägas innebära hälso- och sjukvård i egentlig 1982/83:85 s. 90 och SOU 1981:92 s. 113. 19Se bl.a. prop. 1997/98:95 s. 52. Förstärkta åtgärder för att förebygga ny brottslighet efter villkorlig frigivning mening kan därför inte meddelas om den dömde uttryckligen mot- sätter sig det. Vanligen anses den dömde ha lämnat ett i vart fall tyst medgivande till vården. Om den dömde vägrar finns emellertid inte förutsättningar för föreskriften. Så länge det inte är fråga om behandling av medicinsk karaktär finns det inte något formellt hinder mot att meddela en föreskrift om behandling mot den dömdes vilja (se t.ex. JO 1995/96 s. 126 om deltagande i gruppsamtal).20 En annan sak är att det inte alltid anses meningsfullt att tvinga den dömde att genomgå ett behand- lingsprogram som han eller hon saknar motivation för. Det är förhållandevis vanligt att det vid skyddstillsyn meddelas en föreskrift om vård och behandling. En särskild föreskrift kan också avse deltagande i programverksamhet inom frivården som syftar till att motverka brott eller missbruk. Vid villkorlig frigiv- ning förekommer denna typ av föreskrifter mer sällan. När det gäller villkorligt frigivna bör särskilt framhållas att en föreskrift av nu aktuellt slag kan meddelas för att den dömde efter villkorlig frigiv- ning ska kunna fullfölja en behandling som påbörjats under anstalts- vistelsen. Det kan vara fråga om ett behandlingsprogram som den intagne deltagit i på anstalten eller inom ramen för en särskild utslussningsåtgärd i form av vårdvistelse. Beträffande vårdvistelse framhålls i förarbetena att det för att förhindra återfall i såväl miss- bruk som brott och för att underlätta den enskildes anpassning i samhället är viktigt att behandlingen vid behov fortsätter även efter den villkorliga frigivningen.21 Inför beslut om vårdvistelse samverkar Kriminalvården med frivården och i syfte att ta fram en gemensam vårdplan för den intagne. Fördelningen av kostnads- ansvaret mellan Kriminalvården och utreds innan vård- vistelse beviljas. Om vården planeras att pågå efter den villkorliga frigivningen, då kostnadsansvaret övergår till den intagnes hem- kommun, bör enligt Kriminalvårdens riktlinjer en skriftlig ansvars- förbindelse om kostnadsansvaret inhämtas från före beslut.22 20Se även tingsrätts slutliga beslut i Ä 1356-15 avseende deltagande i Kriminalvårdens program för behandling av sexualbrottsdömda och behandlingsprogram för alkoholmissbruk. 2005/06:123 s. 31. 22Enligt uppgift från Kriminalvården är det problematiskt att få beslut om ansvarsförbindelse från kommunerna. Förstärkta åtgärder för att förebygga ny brottslighet efter villkorlig frigivning Som berörts ovan har Kriminalvården flera olika behandlings- program. Det finns flera program som särskilt riktar sig till klienter med drog- eller alkoholmissbruk. Det finns också program för klienter med spelberoende. Vidare finns program som allmänt riktar sig till personer som har en kriminell livsstil som gör att de återfaller i brott. Det finns vidare behandlingsprogram som syftar till att komma till rätta med mer specifik problematik, såsom olika program som särskilt riktar sig till personer som dömts för vålds- brott och sexualbrott eller till personer som behöver stöd för att lämna en kriminell gruppering. Vi anser att föreskriftsmöjligheten avseende vård och behand- ling bör tydliggöras och att det bör anges att en föreskrift kan avse deltagande i programverksamhet som syftar till att bryta missbruk eller annat beteende. om skyldighet att lämna prov för drogkontroll m.m. Den som meddelats en föreskrift om vård och behandling kan också åläggas en skyldighet att lämna urin-, blod- och utandningsprov m.m. för kontroll av att han eller hon inte är påverkad av beroende- framkallande medel. Möjligheten att föreskriva en skyldighet att lämna sådant prov är ett sätt att kontrollera efterlevnaden av en föreskrift om vård och behandling och av väsentlig betydelse för att genomföra olika typer av vård och behandling för missbruk. Missbruk av narkotika utgör i sig ett brott och sådant missbruk är ofta en riskfaktor för återfall också i annan typ av brottslighet. Självklart är det inte acceptabelt att villkorligt frigivna använder narkotika. Ett pågående alkoholmissbruk utgör också en risk som försvårar den frigivnes möjligheter till anpassning till samhället. Många brott begås också under påverkan av alkohol och/eller narkotika. Enligt vår mening vore det alltför långtgående att uppställa en gene- rell skyldighet för den övervakade att helt avhålla sig från alkohol. Det bör dock kunna krävas att den övervakade ska vara nykter och drogfri även om han eller hon inte ska undergå föreskriven vård eller behandling. En sådan situation kan t.ex. vara att den frigivne meddelats särskild föreskrift om någon form av kontrollerat boende. Det framstår som naturligt att en placering på ett särskilt boende förenas med föreskrift om att den frigivne ska avhålla sig från alko- Förstärkta åtgärder för att förebygga ny brottslighet efter villkorlig frigivning hol och droger. Ett krav på nykterhet i samband med att den över- vakade fullgör föreskrifter är inte endast påkallat med hänsyn till risken för fortsatt brottslighet. Inte minst av säkerhetsskäl är det också rimligt att den som står under övervakning är nykter vid kontakter med övervakaren. Samma krav bör gälla vid föreskrift om programverksamhet, arbete eller annan sysselsättning. Vi anser att det ska vara möjligt att meddela föreskrift om drog- prov även om det inte meddelats en föreskrift om vård och behandling. om betalning av skadestånd För villkorligt frigivna är den ekonomiska situationen oftast be- svärlig och de flesta har en svag anknytning till arbetsmarknaden. Ekonomiskt bistånd är den vanligaste källan till försörjning.23 Många frigivna har skulder som direkt eller indirekt härrör från tidigare kriminalitet. Den som står under övervakning kan få hjälp av över- vakaren att ordna upp sin ekonomiska situation genom att göra avbetalningsplaner, komma i kontakt med kommunala budgetråd- givare etc. Oavsett om övervakare förordnats eller inte åligger det också den frigivne, enligt de allmänna skötsamhetskrav som gäller , att efter förmåga betala skadestånd som ålagts honom eller henne på grund av brottet. Att bli skuldfri är sannolikt ett viktigt led i de förändringar som krävs för att komma ifrån ett kriminellt liv. Möjligheten att med- dela en föreskrift om tid och sätt för skadeståndsskyldighetens fullgörande har ansetts fylla en pedagogisk funktion och också ha viss betydelse för målsägandens ställning.24 om betalning av skadestånd på grund av brott före- kommer i princip inte, varken för skyddstillsynsdömda eller för vill- korligt frigivna. Möjligen beror detta på att många dömda har en ansträngd ekonomisk situation och helt enkelt saknar förmåga att betala skadestånd. En föreskrift om betalning av skadestånd bör nämligen inte meddelas om en sådan med hänsyn till den frigivnes 23Kriminalvården, Klientkartläggning 2013 – Ett regeringsuppdrag. En presentation av bakgrunds- faktorer hos klienter, s. 65. 1982/83:85 s. 91 och 73. Förstärkta åtgärder för att förebygga ny brottslighet efter villkorlig frigivning ekonomiska situation och övriga omständigheter kan antas mot- verka hans eller hennes anpassning i samhället.25 Även om det sannolikt ofta är bristande förmåga som leder till att den dömde inte betalar utdömda skadestånd har framkommit att det också kan vara förenat med svårigheter för den som ålagts betalningsskyldighet att göra rätt för sig innan den skadestånds- berättigade ansöker om verkställighet. Ett informationsblad med information om frivillig betalning av skadestånd skickas med den tilltalades exemplar av domen när domen expedieras. Lätt att göra rätt – om förmedling av brottskadestånd (SOU 2010:1) anges dock att det ändå är många dömda som helt enkelt inte vet att de själva måste ta initiativ till betalning. Många skadestånds- skyldiga tror att det ska komma ett inbetalningskort eller en faktura på samma sätt som sker i fråga om ersättning till brottsofferfonden samt eventuella försvararkostnader och kostnader för målsägande- biträde som den dömde ska återbetala till staten. Även de som för- stått att de själva måste ta initiativ till betalning kan stöta på problem med att fullgöra sin betalningsskyldighet såsom att måls- äganden har sekretessbelagda eller skyddade personuppgifter.26 Den som tilldömts skadestånd på grund av brott har givetvis ett berättigat intresse av att få betalt. Enligt vår mening finns det dock flera betänkligheter mot möjligheten att meddela en föreskrift om tid och sätt för skadeståndsskyldighetens fullgörande. Det kan ifrågasättas om det finns något egentligt behov av att tvångsvis föreskriva på vilket sätt och när betalningen ska erläggas. Det framstår också som tveksamt med en reglering som innebär att den frigivne kan bli föremål för frihetsberövande genom omhänder- tagande eller ytterst förverkande av villkorligt medgiven frihet för att han eller hon inte betalar sina skulder.27 En brottmålsdom varigenom den dömde förpliktats att betala skadestånd är en exekutionstitel som kan läggas till grund för en begäran om verkställighet hos kronofogdemyndigheten (jfr 3 kap. 1 § utsökningsbalken). När domen expedieras till den som erhållit skadestånd ska domstolen enligt expeditionshandboken skicka med 25NJA II 1962 s. 427 och m.fl. 26 kap. 15 § brotts- balken, Zeteo, uppdaterad . 26Se SOU 2010:1 s. 53 f. 27Jfr den restriktivitet som gäller beträffande bötesförvandling se prop. 1982/83:93 och NJA 2012 s. 22. Förstärkta åtgärder för att förebygga ny brottslighet efter villkorlig frigivning informationsbladet ”Så får du ersättning för dina skador” från Brotts- offermyndigheten. När tiden för överklagande av domen har gått ut skickar domstolen brottsmålsdomar med beslut om skadestånd till (25 a § förordningen [1990:893] om under- rättelse om dom i vissa brottmål m.m.). Den som tillerkänts skadestånd får därefter en blankett med en skriftlig förfrågan från om han eller hon vill ha hjälp med att driva in skadeståndet.28 I normalfallet är en ansökan hos Krono- fogdemyndigheten förenad med avgifter. Den som ansöker om verkställighet av skadestånd på grund av brott är dock befriad från att betala grundavgift, särskild avgift, föreberedelseavgift och försälj- ningsavgifter (15 § förordningen [1992:1094] om avgifter vid Krono- fogdemyndigheten). Om den dömde inte har några tillgångar får den skadeståndsberättigade ett skriftligt besked härom från Krono- fogdemyndigheten. Ärendet ligger kvar hos Kronofogdemyndig- heten till dess skulden är helt betald eller ansökan återkallas. Den skadeståndsberättigade kan undersöka om någon försäkring (t.ex. hemförsäkring eller olycksfallsförsäkring) kan täcka skadeståndet. Om ingen försäkring faller ut kan den som utsatts för brott vända sig till och ansöka om brottsskadeersätt- ning. Att skadeståndet betalas av ett försäkringsbolag eller Brotts- offermyndigheten innebär inte att den dömde blir befriad från skade- ståndsskyldighet. Försäkringsbolaget eller tar över den skadeståndsberättigades rätt till skadestånd upp till det belopp som har betalats ut och återkräver beloppet från den dömde. Det är viktigt att både den dömde och den som utsatts för brott får tillräcklig information, stöd och hjälp när det gäller betalning av skadestånd. Som anförts ovan framgår det av de allmänna sköt- samhetskrav som gäller att den frigivne efter förmåga ska betala skadestånd som ålagts honom eller henne på grund av brottet. Det framstår inte som lämpligt att därutöver, jämte de civilrättsliga möjligheterna till exekution, kunna meddela föreskrift om sätt och tid för betalning av skadestånd på grund av brott. Sammantaget är det därför vår bedömning att möjligheten att meddela föreskrift om sätt och tid för betalning av skadestånd på 28 Redogörelsen för handläggningen hos är huvudsakligen hämtad från , Förstärkta åtgärder för att förebygga ny brottslighet efter villkorlig frigivning grund av brott bör utgå. Som framhållits inledningsvis kan den som står under övervakning få hjälp från övervakaren att ordna upp sin ekonomiska situation genom att göra avbetalningsplaner, komma i kontakt med kommunala budgetrådgivare etc. Åtgärder som avser skadeståndsskyldigheten kan också tas in i planen för övervakningen. En kontinuerlig kontakt mellan den frigivne och övervakaren utgör själva grundförutsättningen för att övervakningen ska fylla sin funktion avseende hjälp, stöd och kontroll. Den som står under övervakning är enligt 26 kap. 13 § skyldig att hålla övervakaren underrättad om sin bostad, sin arbetsanställning och andra förhållanden av betydelse för övervakningen. Enligt samma bestämmelse är den frigivne också skyldig att på kallelse inställa sig hos övervakaren och i övrigt enligt hans eller hennes anvisningar upprätthålla förbindelsen med honom eller henne. Kriminalvården kan bestämma att den frigivne ska ha samma skyldigheter gentemot tjänsteman vid eller annan person som han eller hon har gentemot övervakaren. Syftet med den sistnämnda bestäm- melsen är att underlätta för Kriminalvården att utöva inflytande under övervakningen. En skyldighet att på kallelse inställa sig hos gäller även för dem som inte står under övervak- ning (se 26 kap. 14 § ). Föreskrifter om kontakt- och/eller underrättelseskyldighet med- delas i normalfallet inte i ett inledande skede. Den allmänna skyl- digheten för den frigivne att hålla kontakten med övervakaren följer direkt av lag, frivårdsförordningen och Kriminalvårdens föreskrifter samt anges i den verkställighetsplan som upprättats för verkställig- heten i anstalt och i frihet. Vid verkställighetsplaneringen ska bl.a. bestämmas på vilket sätt och i vilken omfattning den dömde ska hålla kontakt med övervakaren, myndigheten eller någon annan (5 kap. 3 § frivårdsförordningen). Kontaktfrekvensen dokumenteras i verkställighetsplanen. En särskild föreskrift om kontakt- och/eller underrättelseskyl- dighet utgör vanligen den första åtgärden som vidtas om den fri- givne missköter den kontaktskyldighet som angetts i verkställighets- planen. Förstärkta åtgärder för att förebygga ny brottslighet efter villkorlig frigivning Enligt vår uppfattning bör möjligheten att lämna föreskrifter av detta slag bör finnas kvar. Vi föreslår bl.a. att föreskrifter om kontrollerat boende, brotts- och missbruksrelaterad programverksamhet och drogkontroller ska kunna meddelas 9.3.4Beslut om elektronisk övervakning