sou · H5B363 · 2017-06-29 00:00:00 — De som berörs av tillsynen är företag av olika storlek, samfällig- heter och enskilda. Källa: * Vattenkraftens regler, bidrag och värde för elsystemet, 2016:11. **SOU2014:35. ***, Svenskt Vattenarkiv. Förutom de ovan redovisa verksamheterna finns ett okänt antal till- ståndsgivna vattenuttag, tillståndsgivna utfyllnader och muddringar samt anmälda vattenverksamheter eller andra åtgärder utförda utan tillståndsprövning. Antalet dammanläggningar där ett dammhaveri kan få betydande konsekvenser för samhället uppskattas vara mellan 550 och 600 stycken. Enligt tillsynsredovisning för hade läns- styrelsernas sammanlagt 56,7 årsarbetskrafter för tillsyn av vatten- En beskrivning av miljötillsynen Vattenverksamheter som behöver återkommande till- syn ska finnas med i myndigheternas register. 20 länsstyrelser kunde uppge antalet utifrån sina register. Enligt tillsyns- redovisning för angav 20 länsstyrelser att vattenverksamheter ingick i deras respektive behovsutredning . I Naturvårds- verkets tillsynsredovisning för svarade hälften av länsstyrel- serna att mellan av den planerade tillsynen hade genomförts . Nya dammsäkerhetsbestämmelser trädde 2014, vilket innebar ett ökat arbete för med att besluta om damm- säkerhetsklass för dammar med stora konsekvenser för samhället. Detta arbete kommer att pågå . har gjort en sammanställning av länsstyrelsernas tillsyn av dammsäkerhet och kunde konstatera att den har varit begränsad, sammantaget har länsstyrelserna använt ca 1,2 årsarbetskrafter för tillsyn över damm- säkerhet. En timbaserad tillsynsavgift kan tas ut vid tillsyn av vattenverk- samhet. Enligt en undersökning av Havs- och vattenmyndigheten var avgiftsuttaget mycket lågt. tas en årlig tillsynsavgift ut för dammar som är klassificerade i dammsäkerhetsklass A, B och C, samt en tim- baserad avgift om ytterligare tillsyn krävs. Länsstyrelserna får dispo- nera denna avgiftsinkomst till skillnad mot den timbaserade avgiften som tas ut vid tillsyn av annan vattenverksamhet. 5.2.7Jordbruk och annan verksamhet Bestämmelserna i 12 kap. om jordbruk och annan verk- samhet gäller bland annat markanvändning och miljöhänsyn i jord- bruket. En verksamhet eller åtgärd som riskerar att väsentligt ändra natur- miljön, och som inte omfattas av tillstånds- eller anmälningsplikt enligt andra bestämmelser i , ska enligt 12 kap. 6 § miljö- balken anmälas för samråd hos den myndighet som utövar tillsynen. , och Generalläkaren tar emot och hand- lägger anmälan för samråd. ansvarar för vilthägns- frågorna och att ta jordbruksmark ur produktion samt tillsyn enligt En beskrivning av miljötillsynen föreskrifter om natur- och kulturvärden. Ansvaret för tillsynsväg- ledning har , och . Enligt tillsynsredovisning för hade länsstyrelserna sammanlagt avsatt 20,7 årsarbetskrafter för samråd enlig 12 kap. 6 § . När det gäller ansvarsområde tas ca 4 000 ärenden upp för samråd . Endast ett fåtal leder till beslut, de flesta samråd avslutas i stället med råd om anpassningar av åtgärden. Råden är inte juridiskt bindande. När det gäller tillsynen av miljöhänsyn i jordbruket är det i huvud- sak kommunerna som är tillsynsmyndighet. I det fall ett jordbruks- företag är en tillståndspliktig miljöfarlig verksamhet och tillsynen inte är överlåten är tillsynsmyndighet. Tillsyn sker genom inspektioner på främst djurhållande företag som är klassade som miljöfarliga verksamheter. Viss tillsyn sker även på växtodlingsgårdar samt växthus- och plantskolor. Tillsyn på jord- bruksföretag innefattar ofta kontroll av bestämmelser inom ett fler- tal tillsynsområden. Tillsynen utgörs bland annat av egenkontroll, dokumentation, kontroll av förvaring och hantering av växtskydds- medel och gödselmedel, spridningsutrustning för växtskyddsmedel och cisterner. Skrivbordstillsyn kan utföras när det gäller dokumen- tationskraven. Det är inte ovanligt att mindre kommuner utför all jordbrukstillsyn som ett tillsynsprojekt och sedan inte besöker företagen . Antalet jordbruksverksamheter varierar över landet. Flertalet kommuner har dock jordbruk. Antalet företag är ca 70 000 stycken i 30 olika branscher. har inga data över genomförd tillsyn eller avsatta resurser. kommer Jordbruks- verket att delta i uppföljning och rapportering av utförd tillsyn vilket kommer leda till ett bättre underlag om utförd tillsyn inom ansvarsområde. Avgifter kan tas ut för tillsyn i den del den rör miljöhänsyn i jordbruket. En beskrivning av miljötillsynen Bestämmelser i 13 kap om genteknik gäller innesluten användning och avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade orga- nismer (GMO) och mikroorganismer (GMM). Kemikalieinspektionen, Havs- och vattenmyndigheten, Skogs- styrelsen, , , och har ansvar för operativ tillsyn och tillsynsvägled- ning inom sina respektive sakområden. och har enligt förordningen (2002:1086) om utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön centrala och samord- nande uppgifter för kontrollen av genetiskt modifierade organismer. Totalt finns ungefär 650 anmälda verksamheter med GMM. Bland de ca 100 verksamhetsutövare som har anmält minst en GMM-verk- samhet hittar vi gymnasieskolor, bioteknikföretag, universitet och statliga forskningsinstitut. Det finns 15–20 verksamheter i den näst högsta och högsta skyddsnivån. Fysiska besök i anläggningar sker oftast med anledning av en inkommen anmälan eller ansökan. År- ligen rör det sig om en handfull inspektioner. När det gäller Arbets- miljöverkets tillsyn tas inga avgifter ut. Havs- och vattenmyndigheten – vattenlevande organismer Det finns nio verksamhetsutövare med tillstånd till innesluten användning av genetiskt modifierade vattenlevande organismer och fyra verksamhetsutövare där tillståndet gått ut. Bedömning är att det inte förekommer någon avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade vattenlevande organismer i landet och inte heller att det sker utsläp- pande på marknaden av produkter som innehåller eller består av genetiskt modifierade organismer. En beskrivning av miljötillsynen – genetiskt modifierade växter Det finns ett 30-tal anläggningar som har tillstånd till innesluten användning av genetiskt modifierade växter (GMO), de flesta är universitet och högskolor. Varje anläggning har särskilda villkor att följa i beslut eller egna rutindokument. Tillsynen går ut på att se om verksamhetsutövare genomför skyddsåtgärder och följer uppsatta villkor. Tillsyn görs åtminstone två gånger . har det odlats med GMO på försök på ett tiotal fält . Det är främst universitet som har dessa tillstånd. Det ut- förs tillsyn av dessa . Dessutom tillsynas tidigare års försöks- platser. Tillsynen är en kombination av skrivbordskontroll och fält- besök. I har det förekommit kommersiella odlingar 2010–2014. Då utfördes tillsyn av alla fält och av fälten tillsynades upp till efter avslutad odling. Det som kontrolleras är både villkor i beslutet och de så kallade samexistensreglerna. Även denna tillsyn är en kombination av skrivbordskontroll och fältbesök. har inte bedrivit någon tillsyn av fältförsök med gene- tiskt modifierade träd. Vad gäller utsläppande på marknaden, det vill säga kommersiell odling, har inga GM-träd avsedda för virkesproduk- tion godkänts av EU. Därför har varken eller mot- svarande myndigheter i andra EU-länder bedrivit någon sådan tillsyn. Kemikalieinspektionen har haft ett tillsynsärende. Läkemedels- verket har haft tillsyn över ett flertal kliniska försök. 5.2.9Kemiska produkter och biotekniska organismer Bestämmelser i 14 kap om kemiska produkter och bio- tekniska organismer gäller hantering, införsel och utförsel av sådana produkter, godkännande av bekämpningsmedel, produktinformation m.m. En stor del av regelverket är EU-direktiv eller EU-förordningar. Kemikalieinspektionen har operativ tillsyn över primärleveran- törers utsläppande på marknaden. Det är företag som tillverkar eller för in kemiska produkter, varor eller bekämpningsmedel till En beskrivning av miljötillsynen och säljer dessa vidare. När det gäller varor har Kemikalieinspek- tionen tillsyn över primärleverantörernas försäljning och Kemikalie- inspektionen och kommunerna ett delat tillsynsansvar över den övriga försäljningen, det vill säga varor som köpts av svenska leve- rantörer. Kommunerna har operativ tillsyn över butikers och gros- försäljning av kemiska produkter och bekämpningsmedel för- utsatt att de är köpta av svenska leverantörer. Ansvaret för tillsynsvägledning har Kemikalieinspektionen, Bo- verket, , , , och . Myndigheten för samhälls- skydd och beredskap ska stödja Kemikalieinspektionen i tillsyns- frågor om kemiska produkters brandfarliga, explosiva och oxiderande egenskaper. Vid tillsynen kontrolleras att produkter och varor som släpps ut på den svenska marknaden inte innehåller förbjudna ämnen, att kemiska produkter är korrekt anmälda till produktregistret, att bekämpnings- medel är godkända, att bekämpningsmedel och andra kemiska pro- dukter är rätt klassificerade och att informationskraven i form av märkning och säkerhetsdatablad är uppfyllda. Det finns färre regler för varor än för kemiska produkter. En stor andel av inspektionerna sker brevledes. Alla besöksinspektioner föranmäls. Kommunerna och länsstyrelserna har operativ tillsyn över använd- ningen av kemikalier i miljöfarliga verksamheter. Exempel på kontroll- områden är att de farliga kemikalier som används faller in under de användningsområden som anges i säkerhetdatabladet och att risker som beskrivits hanteras på ett riktigt sätt. Kommunen och läns- styrelsen ska även kontrollera att förbjudna ämnen inte används och att verksamheten sköter sin egenkontroll och arbetar för att substi- tuera farliga kemikalier. fanns det 2 349 företag registrerade i produktregistret. Det fanns 709 godkända bekämpningsmedel. Det finns inget regi- streringskrav för varuföretag men uppskattningsvis rör det sig om minst 100 000 företag. Kemikalieinspektionen genomförde totalt 759 inspektioner varav 96 var besöksinspektioner. Av dessa inspektioner gällde 389 tillsyn över kemiska produkter, 109 tillsyn över bekämpningsmedel och 261 tillsyn över av varor. genomförs ett stort antal analyser inom tillsynen på varusidan. Där- emot analyseras inte i så stor utsträckning allmänkemikalier eller bekämpningsmedel (Kemikalieinspektionen, Årsredovisning 2016). En beskrivning av miljötillsynen Kemikalieinspektionen samlar in uppgifter om föregående års kommunala tillsyn inom ett antal regelområden. framgår att av de 250 kommuner som har rapproterat hade 99 genom- fört tillsyn enligt och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach). När det gäller tillsyn av växtskyddsmedel kontrollerades 3 939 företag. När det gäller marknadskontroll visade svar från 213 kommuner att de sam- manlagt hade genomfört 546 marknadskontroller av kemiska produk- ter eller varor riktade till konsumenter. Ett fåtal kommuner bedriver tillsyn enligt direktivet (2004/42/EG) av om flyk- tiga organiska ämnen i färg och lack. gjorde 26 kom- muner sammanlagt 200 inspektioner av företag som omfattas av detta direktiv. Kemikalieinspektionens tillsyn finansieras delvis av kemikalie- avgifter och bekämpningsmedelsavgifter. Kommunerna kan genom sin taxa ta ut avgifter för sin tillsyn över försäljning av kemiska pro- dukter och hantering av kemikalier hos miljöfarliga verksamheter. har ansvar för operativ tillsyn när det gäller viss hantering av bekämpningsmedel klass 1 samt tillsyn över att släppa ut, tillhandahålla eller ta i drift utrustning som är avsedd för hantering av växtskyddsmedel. finns det träimpregnerings- medel i klass 1. Antalet impregneringsanläggningar som hanterar klass 1-medel är ca 25 stycken (, svar till utred- ningen, 2016). Transportsstyrelsen har ansvar för operativ tillsyn av fartyg när det gäller användning av bränslen enligt ett antal EU-förord- ningar. Kontroll av köldmedia ombord på fartyg ingår i den årliga besiktningen. En kontroll görs av att verksamhetsutövaren har haft en oberoende kontrollant hos sig och att en årsrapport lämnas till myndigheten. De delar av förordningen (2015:18) om fartygsåter- som omfattar Transportstyrelsens tillsyn har inte trätt i kraft. Därför bedrivs ingen tillsyn inom detta område. När det gäl- ler köldmedia rör det alla svenska fartyg som har certifikat och där- igenom genomgår regelbunden tillsyn, det vill säga ca 1 100 fartyg och ca 500 hamnstatskontroller av utländska fartyg. Kontroll av svavelhalt görs främst av utländska fartyg vid hamnstatskontroll, totalt ca 300 fartyg. Det går att ta ut en avgift för denna kontroll. När det gäller kontroll av köldmedia omfattas det av den årsavgift En beskrivning av miljötillsynen som betalas av alla svenska fartyg som ska ha certifikat (Transport- styrelsen, svar till utredningen, 2016). Bestämmelser i 15 kap. om avfall och producentansvar omfattar bland annat kommunens ansvar ifråga om hushållsavfall, producenters ansvar ifråga om till exempel pappers- och elprodukter, gränsöverskridande transporter av avfall och dumpning. Den operativa tillsynen är uppdelad mellan flera myndigheter. Ansvar för tillsynsvägledning har , Havs- och vattenmyndigheten, och . Hantering och förebyggande av avfall Länsstyrelser och kommunerna har ansvar för de miljöfarliga verk- samheter där avfall uppkommer inom sina respektive tillsyns- områden. godkänner anläggningar för förbränning av animaliska biprodukter, men har bara tillsyn över en del av anlägg- ningarna har operativ tillsyn på nationell nivå när det gäller producentansvaret för elektriska och elektroniska produkter och batterier samt förpackningar och returpapper. an- svarar för tillsyn av producentansvaret för läkemedel. Kommunerna genomför tillsyn av till exempel butiker, restauranger och småföretag för att kontrollera bestämmelserna avseende producentansvaret. Tillsynen över producentansvaret bedrivs främst genom ”skriv- bordstillsyn”. I tillsynen ingår att kontrollera den årliga rapporter- ingen, utföra tillsyn av insamlingssystemen för elutrustning och att de uppfyller kraven enligt förordning (2014:1075) om producent- ansvar för elutrustning, kontrollera att insamlingssystem för batte- rier är lämpliga, kontrollera att utländska producenter utser repre- sentanter och utföra tillsyn över friåkare. En beskrivning av miljötillsynen Antalet registrerade tillsynsobjekt inom producentansvaret upp- skattas till 10 000 producenter av förpackningar, 2 200 producenter av returpapper och 2 500 producenter som rör elutrustning och batterier. Enligt årsredovisning 2016 var antalet tillsynsären- den när det gäller producentansvar för elektriska produkter och bat- terier 60 stycken (2015), 36 stycken (2014) och 102 stycken (2013). Avgifter tas ut från producenter av elutrustning och batterier för tillsyn samt för insamlingssystem. Tillsynen över gränsöverskridande avfallstransporter omfattar hela avfallskedjan. Det innebär att tillsynen sker från det att avfallet upp- stått, under transport fram till plats för slutlig återvinning eller bort- skaffande. Många myndigheter berörs av tillsynen. Här kan nämnas , länsstyrelser, kommuner, polis, tull, åklagare och i vissa fall även kustbevakning. Den operativa tillsynen över trans- porter är koncentrerad till fem länsstyrelser. sam- ordnar arbetet på nationell nivå. Tillsynsobjektet kan vara en anläggning som exporterar eller im- porterar avfall, en bilskrotare eller elektronikåtervinnare, men även verkstadsindustrier av olika slag. Avfallstransporter på väg eller med tåg, exempelvis vid gränsövergångar, bör också bli föremål för till- syn. Kontroller i hamnar har också visat sig vara en effektiv tillsyns- metod för att upptäcka olagliga avfallstransporter. Länsstyrelserna ansvarar för tillsyn över de verksamheter som dum- par från fartyg. Kommunen är tillsynsmyndighet för den dumpning som sker från land. Dumpning från fartyg är mest vanligt längs , delar av samt i . I övriga områden förekom- mer dumpning sällan och i insjöar förekommer det knappt alls. Det som dumpas är uteslutande massor som uppkommer i samband med muddring i vattenområde. är frågan om snödumpning, från land till vatten, en vanlig fråga. beviljas ett 10-tal dispenser men tillsyn utförs sällan. En beskrivning av miljötillsynen När det gäller dumpning finns ingen möjlighet att ta ut avgift för tillsynen. 5.3Hur uppfyller länsstyrelserna och kommunerna kraven i miljötillsynsförordningen? Av tillsynsredovisningar och 2017 framgår följande. Det totala antalet tillsynsobjekt som behöver återkommande till- syn och som ska ingå i myndigheternas tillsynsregister uppskattades till 203 430 stycken. Det påpekades att det inte var möjligt att ange en exakt siffra för det totala antalet objekt som omfattas av tillsyn enligt , bland annat då myndigheterna inte för sina register på ett enhetligt sätt och att bedömningen av vad som kräver återkommande tillsyn skiljer sig åt. Förutom kända tillsynsobjekt finns det ett stort antal enskilda avlopp, ett stort antal hälsoskydds- objekt som inte är anmälningspliktiga, mobila verksamheter samt verksamheter och åtgärder av tillfällig natur. En majoritet av de svarande myndigheterna, både länsstyrelser och kommuner, hade en behovsutredning som de anser motsvarar kraven i miljötillsynsförordningen. Majoriteten uppger också att de hade ett register över de tillsynsobjekt som fordrar återkommande tillsyn, en aktuell behovsutredning samt en samlad tillsynsplan. Gene- ralläkaren har i svar till utredningen angett att myndigheten en behovsutredning och en tillsynsplan. Prioriterade områden enligt nuvarande plan är tillsyn avseende smittskydd, skyddade områden, vattendirektivet, inklusive dricksvatten och förorenade områden. Av tillsynsredovisning för framgår att en stor del av kommuner och länsstyrelser har angett att andelen pla- nerad tillsyn som hade genomförts under föregående år var mellan . Både länsstyrelserna och kommunerna angav att det finns tillsynsområden som helt eller delvis hade bortprioriterats, men att ett område helt prioriterats bort förekom bara i enstaka fall. Svaren stämde i stor sett med föregående års redovisning. En majoritet av kommunerna hade genomfört kom- petensutveckling för att stärka miljöbalkstillsynen. Det uppskattade antalet dagar var 3 till 5. Länsstyrelsernas redovisade tid för kompe- En beskrivning av miljötillsynen tensutveckling för var totalt gemensamt för naturvård och miljöskydd. Spridning av tillgängliga personresurser för miljöbalkstillsynen är stor. Detta gäller både kommunerna och länsstyrelserna. Det totala antalet personresurser för tillsyn för de kommuner som svarade på enkäten var för 1 608 årsarbetskrafter och var det 1 578 årsarbetskrafter. Länsstyrelsernas personresurser för tillsyn för var totalt 189, 9 årsarbetskrafter, var det 176,8 års- arbetskrafter. Såväl länsstyrelser som kommuner följer upp den egna tillsynen. Majoriteten svarade att uppföljningen hade betydelse för prioriter- ingen av tillsynen. Den har också betydelse för rekrytering samt den interna kompetensutvecklingen. Ungefär en tredjedel av kommu- nerna svarade att uppföljningen också påverkar avgifterna. Inom ramen för samverkan i Tillsyns- och föreskriftsrådet har , Kemikalieinspektionen, Havs- och vattenmyndig- heten, och samordnat sina tillsynsvägledningsplaner. De har gemensamt genomfört en behovs- utredning gentemot kommuner och länsstyrelser och därefter sam- ordnat tillsynsvägledande aktiviteter. Samtliga fem myndigheter har tagit fram och beslutat om tillsynsvägledningsplaner –2018. Dessa finns publicerad på respektive myndighets webbplats och finns länkade från Tillsyns- och föreskriftsrådets sida på Naturvårds- verkets webbplats. I planerna redovisas det gemensamma arbetssättet och processen samt utgångspunkter för prioritering av de insatser som planerats för perioden. Myndigheterna redovisar hur de arbetar med vägledning med avseende på de olika delarna i tillsynsvägledningsuppdraget, det vill säga råd och stöd, samordning och uppföljning och utvärdering. De anger också prioriterade områden och specifi- cerar olika aktiviter som planeras . I planerna redo- visas också i vilken mån de insatser som fanns med i föregående års vägledningsplan har genomförts. En beskrivning av miljötillsynen Övriga centrala myndigheter med ansvar för tillsynsvägledning är , , , , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , , , och . Flera av dessa myndigheter har också tagit fram eller är på gång med att ta fram tillsynsvägledningsplaner inom sina respektive ansvarsområden trots att det inte är reglerat i miljö- tillsynsförordningen. De arbetar också på olika sätt med råd och stöd samt samordning av den operativa tillsynen, bland annat genom nationella tillsynsprojekt. och Myndigheten för samhällsskydd och bered- skap följer upp den operativa tillsynen inom sina respektive om- råden. Övriga myndigheter följer i mindre utsträckning upp den operativa tillsynen, det sker främst i samband med eventuella till- synsprojekt. har länsstyrelserna i sitt regleringsbrev haft i uppdrag att redovisa sitt arbete med operativ tillsyn, tillsynsvägledning och arbetet inom Miljösamverkan . redovisas detta till , som ska lämna en samlad redovisning till regeringen. hade 16 av länsstyrelserna en plan för sin till- synsvägledning, det var tre färre än året innan. Samtliga länsstyrelser hade genomfört tillsynsvägledande insatser om miljöfarlig verksam- het och förorenade områden. Ungefär två tredjedelar hade också väglett om hälsoskydd samt avfall och producentansvar (Naturvårds- verket, Tillsynsredovisning 2017). Det har genomförts ett antal insatser när det gäller sam- verkan, samordning, utbildning och gemensamma tillsynsprojekt för att främja enhetlighet och effektivisera tillsynen. Syftet har bland annat varit att ta fram, styra och kommunicera gemensamma och generella principer för den operativa tillsynen, tillsynvägledningen och verksamhetsutövarnas eget ansvar. finns förutom det for- En beskrivning av miljötillsynen mella Tillsyns- och föreskriftsrådet andra organ för samverkan som Miljösamverkan och flera regionala organ för miljösamverkan. Det är relativt vanligt inom miljötillsynen att kommuner bildar gemensam nämnd eller kommunalförbund. Enligt SKL hade drygt 60 kommuner bildat gemensamma organisationer med andra kommuner inom miljö- och byggområdet. De flesta samarbeten omfattade två kommuner, men de kan omfatta upp till fem kommu- ner. Av de 23 samarbetsorganisationer inom miljö- och byggområdet hade 13 gemensam nämnd, 7 var kommunalförbund medan några få hade gemensamt kontor och separata nämnder. Samtliga dessa gemensamma organisationer ansvarade för miljö- och hälsoskydd. Anledningen till samverkan uppgavs vara att handläggningen skulle bli mer effektiv och rättssäker och att kommunen skulle ge bättre service (SKL, Vägar till samarbete. Mellankommunal samverkan inom miljö- och byggområdet, 2014). Det är också vanligt med så kallad avtalssamverkan. Miljösamverkan är ett samverkansorgan kring operativ tillsyn och tillsynsvägledning mellan samtliga länsstyrelser, Naturvårds- verket, samt Havs- och vattenmyndigheten. Sam- arbetet ska öka samsynen mellan länsstyrelserna och ge en mer enhetlig hantering i tillsynsfrågor över landet. Arbetet ska dessutom stödja länsstyrelserna i rollen som tillsynsvägledare och i den opera- tiva tillsynen. Miljösamverkan har bland annat tagit fram information och underlag i olika frågor, utarbetat handledningar och riktlinjer för tillsyn, genomfört gemensamma informations- och tillsynskampanjer samt hållit i kurser och seminarier. Miljösamverkan deltar också i ett nätverk med de regionala miljösamverkansorganen. har två projektledare, 30 länsstyrelsemedarbetare från 15 olika län, tre personer från , två från Havs- och vattenmyndigheten samt en person från vardera och deltagit i de olika projektgrupperna. En beskrivning av miljötillsynen pågick sammanlagt åtta olika projekt. Fyra av dem avslutades . De fyra återstående projekten fortsätter och kommer att av- slutas .