sou · H4B346 · 2017-01-01 00:00:00 — •att den i delbetänkandet föreslagna nationella samordnaren skulle få ett utvidgat uppdrag och även omfatta utbildning i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan när det gäller elever med svåra rörelsehinder, dövhet, hörselnedsättning, dövblindhet och grav språkstörning •att SPSM skulle få medel för att möta de lokala och regionala insatserna med förstärkta nationella utvecklingsinsatser för den gymnasiala nivån •att möjligheterna att göra bland annat de riksrekryterande utbildningarnas kunskap om utbildning av elever i de berörda målgrupperna tillgänglig för andra skolhuvudmän borde under- sökas. 3.13Utbildning för elever i samhällsvård och fjärr- och distansundervisning Utredningen om utbildning för barn och ungdomar i samhällsvård samt distansundervisning lämnade sitt betänkande, Utbildning för elever i samhällsvård och fjärr- och distansundervisning17, . Utredningens övergripande uppdrag var att klarlägga om regleringen i frågor som gäller utbildning för barn och unga vid hem för vård eller boende (HVB), särskilda ungdomshem och sjukhus eller annan motsvarande institution behövde förtydligas. Utredningen berörde ämnet teckenspråk eftersom det även ingick i utredningens uppdrag att utreda om distansundervisning i vissa fall borde vara ett alternativ till reguljär undervisning för elever i de obligatoriska skolformerna samt gymnasieskolan och gymnasie- särskolan. Utgångspunkten för utredningens överväganden var att om distansundervisning skulle vara möjlig skulle den likställas med vanlig undervisning i en skola. Utredningen föreslog en generell reglering med restriktiv tillämpning eftersom det saknades forskning på området. Utredningen identifierade även bland annat följande problemställningar: •att distansundervisning tenderade att koncentreras till enbart kunskapsinhämtande •att den garanterade undervisningstiden omvandlades till egen tid med arbetsuppgifter på en lärplattform •att kravet på lärarledd undervisning blev svårare att upprätthålla 17 SOU 2012:76. •att skolpliktiga elever har en närvaroplikt som skolan har ett tillsynsansvar. Utredningen visade att distansundervisning endast berörde av alla elever i landet och att endast åtta kommuner och sex fristående skolor bedrev distansundervisning för fler än 50 elever. Den största andelen återfanns inom de fristående gymnasie- skolorna där distansundervisning uppgick till . En uppdelning föreslogs i fjärrundervisning respektive distans- undervisning. Fjärrundervisning definierades som en interaktiv under- visningsmetod där elev och undervisande lärare är åtskilda i rummet och undervisningen sker genom informations- och kommunikations- teknik, IKT. Skälet till att införa fjärrundervisning skulle vara att det saknades en behörig lärare, att ämnet eller kursen inte erbjöds på skolan eller att antalet elever inte var tillräckligt för en under- visningsgrupp. Utredningen föreslog att fjärrundervisning skulle tillåtas i bland annat modersmål inklusive minoritetsspråk, studie- handledning på modersmålet och teckenspråk. Distansundervisning å andra sidan definierades som en interaktiv undervisningsmetod där elev och lärare är åtskilda i rummet och även i tiden och undervisningen sker genom IKT. Distans- undervisning föreslogs kunna anordnas för elever med medicinsk eller psykosocial problematik, för elever med karriärer på elitnivå och för elever vid särskilda ungdomshem. Vidare lämnade utred- ningen förslag på bestämmelser som skulle möjliggöra fjärr- och distansundervisning på entreprenad, dels skulle kommuner få utföra fjärr- och distansundervisning på entreprenad i skolväsendet, dels skulle statliga huvudmän omfattas av entreprenadbestämmelserna om fjärr- och distansundervisning. 3.14Utveckling av specialskolans verksamhet I regleringsbrev för SPSM fick myndigheten i uppdrag att redovisa eventuella förslag till förändringar i special- skolans verksamhet som myndigheten bedömer som nödvändiga för att upprätthålla och eventuellt förbättra kvaliteten i utbild- ningen. Utgångspunkten för myndighetens arbete med rapporten Utveckling av specialskolans verksamhet18 var att definiera elev- gruppen och elevernas behov oavsett vilken skolform de gick i. Myndigheten beräknade att målgruppen elever med dövhet eller hörselnedsättning som har behov av strategiskt utformade lär- miljöer var omkring 2 200 i och särskolan. Elever med grav språkstörning som har behov av särskilt utformad miljö kunde enligt rapporten vara så många som 10 000. Elever med funktionsnedsättning har enligt SPSM rätt att kunna välja flera alternativa skolformer som kan möta just deras behov. Myndigheten planerade bland annat för en utveckling av deltids- utbildning i specialskolan, teckenspråksutbildning till föräldrar och nav med samverkan mellan stat, landsting och kommun. För att myndighetens pågående arbete med att utveckla kvaliteten i special- skolans undervisning och bredda utbudet för elever i eller fristående skola skulle ha goda förutsättningar föreslog myndigheten att regeringen skulle överväga följande åtgärder: •Se över skollagen och införa ändringar för att förbättra rätts- säkerheten och måluppfyllelsen för elever i specialskolan som läser enligt grundsärskolans kursplan. •Se över definitionen av målgruppen för specialskolan när det gäller elever med språkstörning. •Tydliggöra ansvarsfördelning med mera vid så kallad deltids- undervisning. •Ge SPSM ett utvidgat uppdrag att även anordna tecken- språksutbildning för föräldrar (TUFF), kopplat till myndig- hetens skolor. •Vidga utbildningar i teckenspråk till att också omfatta mål- gruppen elever med dövhet eller hörselnedsättning som är beroende av eller i behov av teckenspråk men har sin dagliga hemvist i grundskolor. •Se över formerna för samordning och samverkan regionalt avseende målgruppen elever med dövhet eller hörselnedsättning, i syfte att skapa en förstärkt organisation med centerbildning där staten via SPSM tar ett avgörande ansvar. 18 Specialpedagogiska skolmyndigheten (2013d). •Ta bort ortsanknytningarna i SPSM:s instruktion för samtliga skolor liksom beteckningarna riks- och regionala skolor. 3.15”Vad var det du inte hörde?” SPSM:s rapport , ”Vad var det du inte hörde?”19, redovisar en studie genomförd av SPSM och Hörselhabilitering Barn och Ungdom vid . Studien omfattar en kartläggning av faktorer som har ett av- görande inflytande på tillgänglighet och delaktighet i lärande- situationer för elever med hörselnedsättning. Faktorerna samman- fattas i begreppen ljudmiljö, hörteknik och pedagogik. Hörteknik avser den teknik som kompletterar användning av hörapparat, såsom mikrofoner och teleslingor. Studien omfattade 85 elever i årkurserna 4–9 som förskrivits hörapparat20 och som gick i inkluderande skolverksamheter i . Studiens resultat visar på flera brister vad gäller ljudmiljö och hörteknik. När det gäller klassrummens akustiska egenskaper var det bara ett av fem klassrum som kunde anses uppfylla samhällets minimikrav. När det gäller hörtekniken framkom att det fanns stora brister i den tekniska funktionen. av hör- tekniken fungerade hela lektionen. Hörtekniken behövde även utvecklas för att bli enklare att använda. Vidare behövdes rutiner och tydlig ansvarsfördelning när det gällde att informera berörd personal om konsekvenserna av en elevs hörselnedsättning och hur man hanterar hörtekniken. Trots att stöd till lärare och elever har en avgörande betydelse visade studien att endast 17 av 85 elever hade stöd av en hörselpedagog. I projektet ingick även en litteraturstudie som visade att få undersökningar har studerat hur förskriven hörteknik fungerar och används i sitt pedagogiska sammanhang. Det var även en stor brist på systematiska studier och utvärderingar när det gäller elev- gruppen som går inkluderat i vanlig skola. Få studier har tagit ett 19Specialpedagogiska skolmyndigheten (2015b). 20Hörapparat används i rapporten som samlingsbegrepp för bakom-örat-apparat, CI, benförankrad hörapparat med mera. helhetsgrepp som inbegriper såväl de tekniska och pedagogiska som de sociala och miljörelaterade perspektiven. 3.16Prioriterad tillsyn av specialskolan genomförde Skolinspektionen en prioriterad tillsyn av specialskolan. Enligt det så kallade huvudmannabeslutet21 visade Skolinspektionens tillsyn inget annat än att den verksamhet som SPSM bedriver inom ramen för specialskolan uppfyllde författning- arnas krav. Däremot konstaterades att brister förekom inom ramen för fritidshemsverksamheten när det gäller utvecklingen av utbild- ningen. Skolinspektionen konstaterade att även om SPSM inte till- delades kritik avseende specialskolan så uppvisade specialskolans verksamhet brister. Även om SPSM identifierat vissa utvecklings- områden så hade motsvarande områden framstått som bristande vid Skolinspektionens tillsyn. Bristerna framgick av respektive beslut på skolenhetsnivå. Det handlade om brister i uppföljning och systematiskt kvalitetsarbete, brister i arbetet med extra anpassningar och särskilt stöd, brister i arbetet mot kränkande behandling, och brister inom områdena förutsättningar för lärande och trygghet, bedömning och betygsättning samt undervisning och lärande. Skolinspektionen förutsatte att SPSM:s arbete skulle fortskrida i enlighet med vad som uppgivits. Därför gjordes bedömningen att det saknades skäl för ytterligare ingripanden. 3.17Ökade möjligheter till modersmålsundervisning och studiehandledning på modersmål överlämnade Utredningen om bättre möjligheter till fjärrundervisning och undervisning på entreprenad sitt del- betänkande22. Utredningen konstaterade att fjärrundervisning får anordnas inom huvudmannens egen organisation inom vissa ämnen, däribland modersmål, samt för studiehandledning på modersmål under vissa förutsättningar. Vidare är det endast möjligt 21Skolinspektionen (2016). att sluta entreprenadavtal med en enskild fysisk eller juridisk person och, i vissa fall som rör fjärrundervisning, med staten. För att bidra till ökad tillgång till utbildning för eleverna före- slog utredningen bland annat att det ska vara tillåtet att överlämna fjärrundervisning i modersmål eller studiehandledning på modersmålet på entreprenad mellan huvud- män inom , grundsärskolan, gymnasiesärskolan och gymnasiesärskolan. Förslaget utgör ett komplement när möjlig- heten att bedriva verksamheten inom huvudmannens egen organisation saknas och när huvudmannen uttömt andra möjligheter att rekrytera och anställa lärare. 3.18”äh, det var inget viktigt …” () skrev i sin årsrapport ”äh, det var inget viktigt …”23 att det behövdes en ny samlad, nationell skolorganisation för elever med dövhet eller hörselnedsättning. Orsakerna var barns och elevers behov av stöd och insatser, bristande samordning av ansvariga myndigheter samt olika förut- sättningar för likvärdig utbildning i landet. Den nya organisationen skulle samla all den kompetens och alla de resurser som fanns inom de regionala specialskolorna, hörselklasskolorna och hörselklasserna samt inom och . HRF lämnade bland annat följande förslag: •En nationell samordnare skulle ansvara för 1) att alla barn med dövhet eller hörselnedsättning fick den skolgång de behövde, 2) fort- och vidareutbildning av lärare och personal, 3) insamling av statistik och 4) resultatuppföljning. Samordnaren skulle även ta initiativ till bland annat forskning och ansvara för kvalitetssäkring av till exempel hjälpmedel i skolan. •Nio regionala resurscentra skulle skapas. Dessa skulle bland annat ta initiativ till och samordna insatser för varje barn och ge råd om hörseltekniska hjälpmedel och ljudmiljö. •Varje resurscentrum skulle ha förskoleverksamhet och grund- skola för barn och elever med dövhet eller hörselnedsättning 23 (2007). med undervisning på teckenspråk och/eller med tal och hörsel- teknisk utrustning. Tillgång till fritidshem och skolbarnsomsorg samt elevboende skulle finnas i anslutning till skolan. Resurs- centret skulle även ansvara för så kallade satellitklasser vid vanliga kommunala skolor. •Resurscentret skulle ge råd och stöd till elever, föräldrar och lärare, tillhandahålla ambulerande hörsellärare och teckenspråks- lärare samt bedriva gruppverksamhet. •Resurscentret skulle även samverka med hörselvården, ge vägledning till föräldrar om bland annat skolplacering samt sprida kunskap om dövhet och hörselnedsättning. •Den föreslagna skolorganisationen för elever med dövhet eller hörselnedsättning skulle finansieras med statliga medel, kombinerat med interkommunal ersättning samt vanliga barn- omsorgsavgifter. 4Målgruppen elever med dövhet eller hörselnedsättning – en grupp i förändring Detta kapitel handlar om storleken på målgruppen elever med dövhet eller hörselnedsättning och hur den har förändrats. Elever med dövhet eller hörselnedsättning finns i special- skolan, i kommunala hörselklasskolor, i kommunala hörselklasser och integrerade på olika sätt. De integrerade eleverna kan vara individintegrerade i reguljär klass eller gruppintegrerade i olika former av hörselspår. Den regionala specialskolan är till för barn med dövhet eller hörselnedsättning som på grund av sin funktionsnedsättning eller andra särskilda skäl ”inte kan gå i eller grund- särskolan”.1 För gruppen elever med dövhet har den medicin- tekniska utvecklingen möjliggjort för föräldrar och barn att i högre utsträckning välja i stället för specialskolan. Det har därför blivit allt svårare att avgränsa specialskolans målgrupp. I betänkandet Ökad likvärdighet för elever med funktionshinder2 och i en rapport från Statskontoret3 konstateras bland annat att gränsdragningen har blivit allt otydligare mellan målgrupperna för å ena sidan regionskolorna och å andra sidan och grundsärskolan. Nuvarande utrednings uppdrag4 är att bland annat lämna förslag som ska göra det möjligt för eleverna och deras vårdnadshavare att i större utsträckning välja skola. Utredningens förslag riktar sig alltså mot målgruppen oavsett skolform, men med 17 kap. 6 § skollagen (2010:800). 3Statskontoret (2010a). 4Regeringsbeslut Dir. 2013:29 respektive Dir. 2013:106. Målgruppen elever med dövhet eller hörselnedsättning … särskilt fokus på den växande gruppen elever som väljer att gå i . Syftet är att eleverna, oavsett skolform, ska få det stöd de har rätt till. fick utredningen även i uppdrag5 att föreslå en ny utformning av skollagens bestämmelser om specialskolan, särskilt när det gäller målgruppen, med beaktande av den tvåspråkiga miljö som specialskolan kan erbjuda. Utredningens förslag i denna del diskuteras i avsnitt 10.1 En teckenspråkig specialskola och avsnitt 22.3 Ny tydligare målgruppsdefinition. 4.1Alla upptäcks inte tidigt görs en tidig hörselscreening av alla nyfödda barn, vilket innebär att barn med hörselproblematik upptäcks tidigt och att eventuell dövhet eller hörselnedsättning kan utredas. Av de barn som upptäcks ha hörselproblematik är den stora majoriteten hjälpt av hörapparat. Endast några få av barnen är aktuella för att få kokleaimplantat eller baha – benförankrade implantat. Nyanlända ska enligt lag erbjudas hälsoundersökningar. Vad undersökningarna innehåller beskrivs i föreskrift på området6. Det är svårt att svara på i vilken utsträckning erbjudandena om hälsoundersökning utnyttjas. Kommuner och Landsting, SKL, har viss statistik över detta. Statistiken gäller hur många hälsoundersökningar som bekostats av och pekar mot en genomförandegrad på cirka 45–50 procent7. De hälsoundersökningar som görs av landstingen är standardunder- sökningar eftersom asylsökande inte har rätt till mer än akut sjuk- vård. Rutinmässigt görs inga tester av hörsel eller språkutveckling, enligt Migrationsverket8. Det innebär att det för nyanlända barn inte finns något system för tidig upptäckt av eventuella hörsel- eller språkproblem. När barnet kommer till skolan kan det ta tid innan sådana problem upptäcks eftersom det finns en tendens att förklara problemen med att barnet har ett annat modersmål än svenska. 5Regeringsbeslut Dir. 2016:6. Målgruppen elever med dövhet eller hörselnedsättning … 4.2Storlek på gruppen som har behov av anpassade miljöer Det finns begränsad nationell statistik över gruppen elever med dövhet eller hörselnedsättning. Utredningen kan utifrån uppgifter om förväntad förekomst av hörselnedsättning och utifrån olika nationella och regionala kartläggningar endast uppskatta elev- gruppens storlek. Enligt uppgifter från Specialpedagogiska skolmyndigheten, SPSM, har cirka 1–av de barn som föds behov av hörsel- habiliterande insatser. Vid skolstarten har antalet fördubblats, vilket innebär att 2–av eleverna i grundskoleåldern har behov av hörselhabiliterande insatser.9 Utredningen om en flexibel specialskola beräknade att det fanns cirka 5 000 elever med dövhet eller hörselnedsättning i åldern 7–16 år10 som var i behov av habiliterande insatser. Hörselskadades Riksförbunds, HRF:s, statistikinsamling från landstingens hörselhabilitering för barn och ungdom11 visar på siffror i samma storleksordning. Enligt HRF fanns 4 670 barn i åldern 6–inskrivna i hörselvårdens register . Av dessa elever hade knappt 3 000 hörapparat.12 Enligt SPSM:s rapport13, , uppskattades omkring 2 600 barn och unga ha hörteknik14 2013. Siffrorna i utgår från elever som förskrivits hör- apparat eller hörteknik för skolbruk. Det är dock enligt SPSM sannolikt att fler än dessa har behov av hörapparat eller hörteknik.15 I den enkätundersökning som utredningen genomfört har rektorerna bedömt att drygt 4 000 elever i grundskoleåldern har en sådan hörselnedsättning att de har behov av tekniska hjälpmedel. Se mer om enkäten och vad den visar i kapitel 5, Skolgång för elever med dövhet eller hörselnedsättning. Antalet elever i grundskole- åldern som hade kontakt med habiliteringen var enligt HRF drygt 4 2013. 9Specialpedagogiska skolmyndigheten (2008a). 11Hörselskadades (2014). 12Begreppet hörapparat är ett samlingsbegrepp för bakom-örat-apparater, i-örat-apparater, cros-apparater, benförankrade hörapparater, kokleaimplantat med flera. 13Specialpedagogiska skolmyndigheten (2014a). 14Hörteknik är till exempel slingförstärkare, trådlösa mikrofoner och mottagare, dvs. teknik som kompletterar lyssning via hörapparat. 15Mailväxling med SPSM . Målgruppen elever med dövhet eller hörselnedsättning … Bland asylsökande finns, enligt , ett antal personer med dövhet eller hörselnedsättning som har behov av teckenspråk. uppskattade att det rörde sig om 20–40 asylsökande per år16. Hur många det rör sig om är inte känt. Enligt HRF:s bedömning har ungefär två tredjedelar av eleverna med dövhet eller hörselnedsättning stora behov av anpassningar i skolan. Mot bakgrund av hur många som är inskrivna i hörsel- vårdens register skulle det motsvara knappt 3 000 elever i grund- skoleåldern. konstaterar HRF att hörselvårdens statistik är bristfällig och underskattar det verkliga antalet. Med beaktande av detta är utredningens bedömning att drygt 3 000 elever i grundskoleåldern bör erbjudas specifika utbildnings- miljöer. 4.3Allt fler elever får kokleaimplantat Av hela gruppen elever med dövhet eller hörselnedsättning i grundskoleåldern är det endast ett fåtal som kan bli hjälpta av inopererade kokleaimplantat. Av de få som föds med dövhet blir nästan alla hjälpta av kokleaimplantat. Så här beskriver SPSM och Barnplantorna vad kokleaimplantat är: Cochlea är det medicinska ordet för öronsnäckan. Kokleaimplantat är ett hörhjälpmedel som består av två delar, en yttre och en inre del. Den yttre delen består av ljudprocessor och en radiosändare. Den inre av en mottagare och elektroder som förs in i cochlean för att stimulera hörselnerven med en elektrisk impuls. Från början, , var det vuxna som blivit döva som opererades men har fokus flyttats till barndomsdöva.17 I får nästintill alla barn som föds döva eller gravt hörselskadade bilaterala (dubbla) koklea- implantat. ligger därmed i täten internationellt när det gäller antal genomförda bilaterala kokleaoperationer.18 Enlig CI-teamet vid i föds det i cirka 30 barn med grav hörselsnedsättning eller dövhet som behöver kokleaimplantat. 16Migrationsverket (2016b). 17Specialpedagogiska skolmyndigheten (2001). 18Från Barnplantornas webbplats . Målgruppen elever med dövhet eller hörselnedsättning … barnen, ungefär ett barn , går inte att operera. Utöver dessa 30 barn tillkommer cirka 30 barn som föds med lindrigare hörsel- nedsättning, men som drabbas av snabb försämring av hörseln och därför behöver kokleaimplantat. Sammanlagt är det således cirka 60 barn som får koklea- implantat. görs operationerna allt tidigare, i regel vid 8–10 månaders ålder men helst ännu tidigare, . Det blir också allt vanligare med kokleaimplantat på båda öronen. Det har visat sig att ju tidigare barn får kokleaimplantat inopererade desto bättre språkutveckling får de. En undersökning19 visar att för övrigt normalutvecklade barn som får kokleaimplantat får en åldersadekvat språkutveckling. Det är först barn som opereras efter 12 månaders ålder som inte lyckas uppnå en åldersadekvat språklig nivå till skolstarten. De som opereras inom åldersintervallet 12–17 månader uppnår ålders- adekvat språkutveckling under sina tidiga skolår. Eftersom tidiga operationer är ett relativt nytt fenomen har man inte kunnat följa barnen mer än . Man har ännu inte gjort någon svensk studie av hur de lyckas i sitt skolarbete. Av den forsknings- och kunskapsöversikt som utredningen har låtit göra framgår att även internationell forskning visar att tidiga insatser och tekniska hörhjälpmedel har stor effekt på tal, språk och skolframgång hos barn med dövhet eller hörselnedsättning. I detta och följande två kapitel refereras till några av de studier som nämns i översikten, se hela översikten i bilaga 5. Översikten pekar på flera studier som har visat att barn som har talat språk som sitt förstaspråk har ordförråd, språk och läsförmåga i paritet med hörande.20 Det finns en liten grupp döva föräldrar som av olika skäl inte vill låta operera sina barn. Enligt CI-teamet vid universitets- sjukhuset rör det sig om cirka 1–2 barn . Dessutom finns det, enligt CI-teamet, sent inflyttade barn med dövhet som inte opereras. SPSM har signalerat till utredningen att det bland nyanlända finns en viss överrepresentation av individer med dövhet eller hörselnedsättning. hade SPSM 24 asyl- 19Karltorp, E. (2014). 20Hayes, H (2010). & Punch, R. (2011). Målgruppen elever med dövhet eller hörselnedsättning … sökande elever vid sina regionala specialskolor,21 men det är svårt att göra en uppskattning av hur många barn i grundskoleålder som inte varit i kontakt med SPSM. Även om nyanlända elever med dövhet eller grav hörsel- nedsättning vid ankomsten skulle få kokleaimplantat inopererade så är prognosen för deras språkutveckling mindre gynnsam enligt forskningen. Forskning visar att för barn med medfödd dövhet eller dövhet från tidig ålder och som inte blivit opererade är prognosen när det gäller språkutveckling mindre gynnsam. Deras språkutveckling kommer då att i hög grad bero på hur väl och tidigt de utvecklat ett teckenspråk. Dessa barn har svårt att lära sig talat språk eftersom hjärnans ”tidsfönster” för talat språk har passerats. Studier har visat att barn har allra störst möjlighet att lära sig urskilja och använda ljud för att utveckla sitt språk fram till ålder – allra helst före ålder.22 Totalt sett innebär det att cirka 4 barn behöver tecken- språk som förstaspråk, det vill säga cirka 36 barn i grundskole- åldern. Utöver detta tillkommer sent inflyttade barn med tecken- språk som förstaspråk. finns det inte uppgifter på hur stor den gruppen är. Enligt CI-teamets bedömning kommer dessutom cirka 10–av de kokleaopererade barnen, cirka 12 barn , att inte klara vanlig skola på grund av sina hörselproblem och intellektuell funktionsnedsättning. Det rör sig om cirka 110 barn i grundskoleåldern.