sou · H5B382 · 2017-10-26 00:00:00 — Gen- om de generella statsbidragen reglerar också staten ett utökat eller minskat uppdrag till kommunsektorn enligt finansieringsprincipen. Ett riktat statsbidrag är ett bidrag som har beslutats för ett spe- ciellt ändamål, en speciell insats eller en speciell verksamhet i kom- muner eller landsting. Statsbidraget kan ha olika syften, fördelas enligt olika kriterier och är förenat med olika typer av krav när det gäller ansökan, medfinansiering, redovisning och uppföljning. Det kan också vara ensidigt beslutat av staten eller reglerat genom en överenskommelse. Enligt en kartläggning från Kommuner och Landsting (SKL) finns det totalt 129 riktade statsbidrag , varav 93 riktas till kommuner och 36 riktas till landsting (SKL 2016 a). Totalt uppgår de riktade statsbidragen och ersättningarna till enligt samma kartläggning, varav till kommunerna och 33,5 miljarder kro- nor till landstingen. Enligt regeringens budgetproposition uppgick de riktade statsbidragen till (prop. 2017/18:1 utg.omr. Ett exempel på riktade statsbidrag är samverkan inom ramen för Delegationen för unga och nyanlända till arbete (Dua), som beskrivs närmare i avsnitt 10.8.3, och utbildnings- kontrakt10. presenterades också en möjlighet för kommunerna och landstingen att erhålla extra stöd för att öka antalet extra- tjänster11. Varje kommun eller landsting får ett beting, alltså ett antal extratjänster som de kan få betalt för. Antalet betingade extratjänster är fördelade utifrån antal invånare per kommun eller landsting. Om en kommun eller ett landsting når sitt beting vid angivet datum erhåller man statsbidraget. I de fall som betinget understigs minskar 10Utbildningskontrakt syftar till att en arbetslös ungdom ska studera inom vuxen- utbildning eller folkhögskola med målsättningen att fullfölja en gymnasieutbildning. Utbild- ningskontrakt ingås mellan Arbetsförmedlingen, ungdomen själv och den kommun som ung- domen är bosatt i. Utbildningskontrakt kan kombineras med både praktik och arbete. Enligt förordningen (2015:502) anges, bland annat, att statsbidrag för anordnat arbete eller praktik inte får avse arbete eller praktik som ersätter arbete som redan utförs inom kommunens ordi- narie verksamhet. 11I förordningen (2015:503) om särskilt anställningsstöd anges att en anvisning i form av extra- tjänst får göras för den som deltar i jobb- och utvecklingsgarantin. Anvisning får göras i taget till anställning inom hälso- och sjukvård enligt hälso- och sjukvårdslagen, verksamhet enligt skollagen, äldreomsorg enligt socialtjänstlagen och lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade Samspel och ansvarsfördelning mellan stat och kommun SOU 2017:82 statsbidraget i proportion till detta. Om en kommun t.ex. når av sitt beting erhålls av det angivna stats- bidraget. kan ansvarsfördelningen bli otydlig? Som anges i kapitlets inledning har utredningen valt att fokusera på de målgrupper som kan vara föremål såväl statliga som kommunala arbetsmarknadsinsatser. I avsnitt 10.4.1–10.4.4 nedan redogörs för vilka grupper som utredningen har identifierat som särskilt berörda. 10.4.1Personer som är eller riskerar att bli långtidsarbetslösa uppgick antalet inskrivna arbetslösa på Arbetsför- medlingen till i genomsnitt 363 000 personer , vilket mot- svarar av den registerbaserade arbetskraften. Den register- baserade arbetskraften räknas fram enligt följande: yrkesverksamma plus summan av öppet arbetslösa och antalet som får aktivitetsstöd (totalt inskrivna arbetslösa) . Arbetsförmed- lingens mått på arbetslöshet är summan av öppet arbetslösa och deltagare i program med aktivitetsstöd (16–). Av det totala antalet arbetslösa utgjordes cirka 60 000 av personer inskrivna i etableringsuppdraget, motsvarande av samtliga arbetslösa. Jämfört med 2015 har antalet inskrivna arbetslösa inom etablerings- uppdraget ökat med 13 000 personer. Det är i första hand personer som varit arbetslösa länge eller som inte har etablerat sig på arbetsmarknaden som kan bli föremål för åtgärder från såväl Arbetsförmedlingen som kommunerna. Antalet långtidsarbetslösa har varit tämligen och legat kring 160 000 personer enligt Arbetsförmedlingens statistik.12 Arbetsförmedlingen använder inte längre i formell mening 12 Arbetsförmedlingens statistik skiljer sig i flera avseenden från statistik baserad på SCB:s arbetskraftsundersökningar (). Både definitioner och mätmetoder skiljer sig åt. Arbetsförmedlingens statistik bygger på registeruppgifter om alla arbetssökanden som anmäler sig till Arbetsförmedlingen medan bygger på ett representativt urval av de personer som är arbetslösa på arbetsmarknaden. Detta betyder att Arbetsförmedlingens Samspel och ansvarsfördelning mellan stat och kommun begreppen ”långtidsarbetslöshet” eller ”långtidsarbetslösa” i sin sta- tistik, utan redovisar i stället de arbetssökande efter hur länge de har varit inskrivna vid Arbetsförmedlingen i termer av ”inskrivnings- tider”. Ungdomar mellan räknas som långtidsarbetslösa om de har varit inskrivna som arbetslösa mer än (2016). redovisar Arbetsförmedlingen uppgifter om ”öppet arbetslösa och sökande i program med aktivitetsstöd” som har varit utan arbete i mer än 6, . Detta innebär att även arbetssökande som är heltidsstuderande och inskrivna på Arbetsförmedlingen kan komma att redovisas som långtidsarbets- lösa. Efter finanskrisen mer än fördubblades antalet långtidsarbets- lösa. har antalet långtidsarbetslösa varit relativt stabilt, men de långtidsarbetslösas andel av de inskrivna har fortsatt att öka (figur 10.3). Källa: Arbetsförmedlingens datalager och utredningens egna beräkningar. statistik i förhållande till utgörs av ett selektivt urval av arbetssökande som sannolikt innebär att de i genomsnitt har högre benägenhet eller risk för att bli långtidsarbetslösa. Samspel och ansvarsfördelning mellan stat och kommun Arbetsförmedlingen har identifierat fyra grupper som bedöms ha en utsatt ställning på arbetsmarknaden och därmed riskerar lång- tidsarbetslöshet. Detta gäller personer som –är födda utanför , –saknar fullföljd gymnasieutbildning, –har en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga, eller –är eller äldre. Andelen inskrivna arbetslösa på Arbetsförmedlingen som tillhör grupper med utsatt ställning har ökat kraftigt, från kring år , motsvarande 264 977 personer. Arbetsförmedlingen bedömer att andelen kommer att öka ytterligare och uppgå till (Arbetsförmed- lingen 2016 b). Utredningen har analyserat sammansättningen av gruppen lång- tidsarbetslösa genom att bearbeta statistik för åren 2006–2016 från Arbetsförmedlingens datalager. Statistiken utgår från de grupper som bedöms ha en utsatt ställning på arbetsmarknaden. En och samma person kan tillhöra flera utsatta grupper, t.ex. genom att vara såväl lågutbildad som eller äldre. Inskrivna arbetslösa är öppet arbetslösa samt deltagare i program med aktivitetsstöd. Som långtidsarbetslösa räknas personer som är eller äldre med en sammanhängande tid utan arbete och personer som är med en samman- hängande tid utan arbete . Antalet långtidsarbetslösa män har genomgående varit något högre än antalet långtidsarbetslösa kvinnor. 2016 utgjorde männen av de långtidsarbetslösa och kvinnorna . (figur 10.4). Samspel och ansvarsfördelning mellan stat och kommun Källa: Arbetsförmedlingens datalager och utredningens egna beräkningar. Personer med funktionsnedsättning löper större risk att bli kvar länge utan arbete och de har generellt sett lägre utbildningsnivå än övriga arbetssökande. När antalet långtidsarbetslösa ökade efter finanskrisen minskade andelen med funktionsnedsättning bland de långtidsarbetslösa. Där- efter följde en ökning av såväl antalet som andelen med funk- tionsnedsättning . har såväl antalet som andelen funktionsnedsatta bland de långtidsarbetslösa minskat och utgör cirka en fjärdedel (figur 10.5). Samspel och ansvarsfördelning mellan stat och kommun Källa: Arbetsförmedlingens datalager och utredningens egna beräkningar. Andelen personer inom etableringsuppdraget som bedöms ha funk- tionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga är fortsatt låg. hade drygt 1 000 av etableringsuppdragets cirka 67 000 deltagare en registrerad funktionsnedsättning. Långtidsarbetslösa är en grupp som minskat både som andel av de långtidsarbetslösa totalt (figur 10.6) och i antal. Antalsmässigt var gruppen ungefär dubbelt så stor 2016 (30 000) som 2008, när antalet var som lägst (15 000). Som andel av de långtidsarbetslösa totalt har minskningen varit från till , där andelen har varit relativt stabil . Samspel och ansvarsfördelning mellan stat och kommun Källa: Arbetsförmedlingens datalager och utredningens egna beräkningar. En tydlig förändring är att en förhållandevis stor och ökande andel av de långtidsarbetslösa är lågutbildade, det vill säga saknar fullföljd gymnasieutbildning. ökade andelen med högst förgymnasial utbildning bland de långtidsarbetslösa från (Figur 10.7). Andelen är högre för kvinnor () än för män (). En förklaring till ökningen är en större andel utomeuropeiskt födda bland de långtidsarbetslösa. Inom gruppen långtidsarbetslösa med högst förgymnasial utbildning finns dessutom ett växande antal med kortare utbildning än grundskola. uppgick dessa till i genomsnitt 59 000 personer, en siffra som var än högre , och motsvarade mer än hälften av de lågutbildade långtidsarbetslösa (Arbetsförmedlingen 2016 d). Samspel och ansvarsfördelning mellan stat och kommun Källa: Arbetsförmedlingens datalager och utredningens egna beräkningar. Den största förändringen i sammansättningen av gruppen långtids- arbetslösa är att andelen utomeuropeiskt födda har ökat kraftigt (Figur 10.8.). Från att ha utgjort mindre än en femte- del av de långtidsarbetslösa är varannan lång- tidsarbetslös född utanför . Samspel och ansvarsfördelning mellan stat och kommun Källa: Arbetsförmedlingens datalager och utredningens egna beräkningar. 10.4.2Arbetslösa med ersättning från olika system Personer som är arbetslösa har rätt till ersättning från arbetslös- hetsförsäkringen under förutsättning att de bl.a. är inskrivna vid Arbetsförmedlingen och står till arbetsmarknadens förfogande i enlighet med 9 § lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. Ar- betslöshetsförsäkringen kompenserar för en viss del av inkomst- bortfallet vid arbetslöshet. Rätt till ersättning beror på om den arbetslösa personen är medlem i en arbetslöshetskassa eller inte och om och hen därutöver uppfyller berörd kassas arbetsvillkor. Den som är arbetslös och deltar i program på Arbetsförmedlingen får i stället ersättning i form av aktivitetsstöd, där storleken varierar beroende på om personen har rätt till ersättning från arbetslöshets- kassa. De som är mellan 18–och inte uppfyller kraven för a- kassa har i regel rätt till en lägre så kallad utvecklingsersättning i stället aktivitetsstöd. Som angetts i avsnitt 10.3.3 finns också möj- lighet för den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt att få stöd från kommunen för sin försörjning och för sin livsföring i övrigt. För den som kan arbeta är ett krav för försörjningsstöd från kommunen att man står till arbets- marknadens förfogande. Samspel och ansvarsfördelning mellan stat och kommun Mellan och har andelen av de arbetslösa som var medlemmar i a-kassan sjunkit från till . Bland ungdomar (18–) har andelen mer än halverats, från till , . Av det månatliga genomsnittet arbetslösa som var möjliga ersättningstagare13 av a- kassan var det , 89 000 personer, som fick arbets- löshetsersättning (Akademikernas arbetslöshetskassa 2017). Det månatliga genomsnittet som fick aktivitetsstöd och/ eller utvecklingsersättning för att delta i ett arbetsmarknadspoli- tiskt program som Arbetsförmedlingen anvisat till var 130 000 personer (, 2016). mottog cirka 128 000 personer ekonomiskt bistånd från kommunen på grund av arbetslöshet. Nära hälften av de som mottog ekonomiskt bistånd på grund av arbetslöshet saknade ersättning i form av såväl arbets- löshetsförsäkring som aktivitetsstöd/utvecklingsersättning, medan ytterligare var i behov av ekonomiskt bistånd trots att de fick ersättning p.g.a. att ersättningen var otillräcklig (Social- styrelsen 2016 b).14 10.4.3Mottagare av ekonomiskt bistånd på grund av arbetslöshet Arbetslösa ungdomar, nyanlända som lämnat etableringen och per- soner som är sjuka, men inte har rätt till ersättning eller inte får tillräcklig ersättning från sjukförsäkringen, samt arbetslösa som inte har kvalificerat sig för arbetslöshetsersättning, hör till de mål- grupper som kan behöva ta kontakt med kommunernas socialtjänst för att ansöka om ekonomiskt bistånd. I alla dessa grupper finns många som står långt från arbetsmarknaden. mottog 251 000 vuxna personer ekonomiskt bistånd (2016 b). redovisar statistik om biståndsmottagarnas huvudsakliga försörjningshinder. 13Med möjliga ersättningstagare avses öppet arbetslösa, deltidsarbetslösa, eller arbetslösa med tillfällig timanställning. 14Av över ekonomiskt bistånd framgår att av de som mot- tar ekonomiskt bistånd på grund av arbetslöshet inte får någon annan ersättning, medan ansöker om ekonomiskt bistånd på grund av att deras ersättning är otill- räcklig. Därutöver mottar bistånd på grund av att de väntar på ersättning eller är flykting alt. anhörig i introduktion. Samspel och ansvarsfördelning mellan stat och kommun tabell 10.1 framgår att det vanligaste försörjningshindret för de som tar emot ekonomiskt bistånd är arbetslöshet. är arbetslöshet det huvudsakliga försörjningshindret för drygt hälften av alla vuxna biståndsmottagare. Källa: Registret över ekonomiskt bistånd, . Exkl. gymnasiestuderande ungdomar 18–20. Avrundning av procenttal innebär i vissa fall att svarsandelarna inte summerar upp till exakt . Arbetsförmedlingen fick 2010 i uppgift att ta över det samordnande ansvaret för nyanlända flyktingar, andra skyddsbehövande och deras anhöriga från kommunerna (etableringsuppdraget), vilket regleras i lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invand- rare. Ansvaret för mottagande och insatser för nyanlända är fördelat mellan flera olika aktörer inom såväl statlig som sektor, däribland Arbetsförmedlingen, kommunerna, länsstyrelserna, För- 15Inklusive flykting alt. anhörig i introduktion. redovisas inte personer som enbart fått introduktionsersättning. 16Personer som arbetar hel- eller deltid men som har otillräcklig ersättning eller som väntar ersättning. 17Här ingår bland annat personer som väntar på att få äldreförsörjningsstöd, väntar på plats i barnomsorg, eller person som normalt klarar sin egen försörjning men är i tillfälligt behov av bistånd till exempelvis tandvård, flyttkostnad eller elskuld etc. Samspel och ansvarsfördelning mellan stat och kommun Arbetsförmedlingen har det samordnande ansvaret medan kommunerna bland annat ansvar för mottagande, bostadsförsörjning och utbildning i svenska för invandrare, samhällsorientering och annan vuxenutbildning. Enligt statistik från Arbetsförmedlingens datalager för maj månad 2017 deltar av deltagarna i etableringsuppdraget i studier i svenska. Andelen i arbetsmarknadspolitiska program är och andelen i arbetsförberedande insatser uppgår till . har en anställning och deltar i samhälls- orientering. Samma person kan delta i flera aktiviteter. Knappt 9 pro- cent har hinder, vilket innebär att de till exempel är föräldralediga, förhindrade eller sjuka. deltog inte i någon aktivi- tet vid mättillfället och utgör kategorin ”saknas” i figur 10.9. Källa: Arbetsförmedlingens datalager. Gäller nyanlända som har pågående etableringsplan. Samspel och ansvarsfördelning mellan stat och kommun Viktigt att notera är att det är kommunerna som tillhandhåller en majoritet av de insatser som deltagarna i etableringsuppdraget får. Det gäller alla studier i svenska och all samhällsorientering. Kategorin övriga studier utgörs i praktiken av reguljär vuxenutbild- ning. Av de i etableringen som deltar i arbetsmarknads- politiska program deltar sju av tio i förberedande eller orienterande utbildning. Endast var åttonde deltar i praktik och mindre än var tionde i arbetsmarknadsutbildning (tabell 10.2). Källa: Arbetsförmedlingens datalager Not. Gäller nyanlända som har en pågående etableringsplan. En enkätundersökning riktad till kommunerna om samverkan och insatser för personer i etableringen som genomfördes av SKL (se även bilaga 3) visar att en hög andel av kommunerna, trots Samspel och ansvarsfördelning mellan stat och kommun att Arbetsförmedlingen 2010 övertog det samlade ansvaret för nyan- ländas etableringsprocess, erbjuder arbetsmarknadsinsatser för per- soner som har en etableringsplan (Figur 10.10). Av de 242 kommu- ner som besvarade enkäten uppgav att de erbjuder praktik och att de erbjuder kommunala arbetsmarknadsinsatser till nyanlända inom etableringsplanen. Dessa insatser är inte upp- handlade av Arbetsförmedlingen. Finansieringen kommer istället från flera olika källor. En källa är projektmedel från Asyl-, migra- tions- och integrationsfonden (AMIF)18 och Europeiska socialfon- den (ESF) (för mer information om ESF, se avsnitt 10.8.3). Delta- garna i dessa ingår, tillsammans med deltagarna i projekt som finanserias med arbetsmarknadspolitiska projektmedel, under rubri- ken projekt i tabell 10.2. Utöver dessa projekt finansieras kommunala arbetsmarknadsin- satser för personer i etableringen med kommunala medel. I vilken mån dessa insatser täcks av den schablonersättning som kommu- nerna får enligt förordningen (2010:1122) om statlig ersättning för insatser för vissa utlänningar, vilken ska täcka kostnader för nyan- lända under mottagningsåret och de tre följande åren, är svårt att bedöma och torde variera mellan kommunerna. 18 AMIF är en fond som ska stödja EU:s medlemsstater i arbetet med att genomföra den gemen- samma asyl- och migrationspolitiken. Arbetet ska ske i enlighet med Europeiska unionens stad- ga om de grundläggande rättigheterna. Organisationer kan ansöka om medfinansiering från fonden för projekt inom tre olika områden: asyl, integration och laglig migration samt åter- vändande. Projekten ska rikta sig till tredjelandsmedborgare. Beviljade projekt medfinansieras . I finnas det att söka . Samspel och ansvarsfördelning mellan stat och kommun Källa: Enkät genomförd av SKL. Frågan besvarades av totalt 242 kommuner. Vidare uppger av de kommuner som besvarade enkäten att de samverkar med andra kommuner kring organisering av etabler- ingsinsatser till nyanlända (figur 10.11). Kommunernas enkätsvar visar att detta samarbete i vissa fall avser verksamhet som ligger utan- för kommunernas uppdrag inom etableringen. Till exempel uppger att de samarbetar med en annan kommun om kom- munala arbetsmarknadsinsatser. Samspel och ansvarsfördelning mellan stat och kommun Källa: Enkät genomförd av SKL. Frågan besvarades av totalt 242 kommuner. En förklaring till att kommunerna tillhandhåller insatser är att de har starka incitament att göra insatser som rustar nya kommun- invånare för arbetsmarknaden och som minskar risken för att dessa kommer att behöva ekonomiskt bistånd efter att de har lämnat Arbetsförmedlingens etableringsuppdrag. 10.5Faktorer som påverkar ansvarsfördelningen Det samlade ansvaret för en arbetslös individ som har försörjnings- stöd är inte tydligt definierat i någon författning, eftersom och kommunerna ansvarar utifrån olika områden. I praktiken är det en kombination av flera regelverk och omständig- heter som avgör om det är Arbetsförmedlingen eller kommunen som kommer att erbjuda en individ insatser. Som framgår nedan har de krav som individen måste uppfylla för att få ersättning stor betydelse, liksom Arbetsförmedlingens bedömning av den sökandes position på arbetsmarknaden och vilka insatser som finns tillgängliga hos Arbetsförmedlingen respektive kommunen. Samspel och ansvarsfördelning mellan stat och kommun 10.5.1Liknande krav tillämpas på individen oavsett ersättningsform Alla som tar emot någon form av ersättning från det offentliga – arbetslöshetsersättning, aktivitetsstöd eller försörjningsstöd – möter liknande krav på att de ska stå till arbetsmarknadens förfogande. Detta innebär bland annat krav på att aktivt söka arbete och delta i anvisade åtgärder för att inte riskera nedsatt eller utebliven ersätt- ning. En förutsättning för att ha rätt till ersättning vid arbetslöshet från arbetslöshetsförsäkringen är att den sökande är arbetslös och oför- hindrad att åta sig arbete, är anmäld som arbetssökande hos och även i övrigt står till arbetsmarknadens förfo- gande. Detta följer av 9 § lagen (1997:238) arbetslöshetsförsäkring (). Den arbetslöse ska således ha för avsikt att arbeta. Det påpekas i lagens förarbeten att vid bedömningen av om en sökande kan anses stå till arbetsmarknadens förfogande är det av vikt att lika fall behandlas lika (prop. 2012/13:12). Bedömningen ska således göras utifrån de faktiska förhållandena i det enskilda fallet. Att stå till arbetsmarknadens förfogande ställer höga krav på den enskilde att finnas tillgänglig för att kontakta arbetsgivare och skicka in ansök- ningar samt att söka information om lediga arbeten. Arbetsförmedlingen har som instruktionsenlig uppgift att säker- ställa att arbetslöshetsförsäkringen fungerar som en omställnings- försäkring. I det ingår att kontrollera att den som får eller begär ersättning från arbetslöshetskassan aktivt söker lämpligt arbete. Den arbetssökande ska i en aktivitetsrapport redovisa vilka aktiviteter hen har genomfört för att ta sig ur arbetslösheten. I en rapport från Inspektionen för arbetslöshetsförsäkring om Arbetsförmedlingens tillämpning av regelverket konstateras dock att det förekommit en undertillämpning av regelverket vad gäller sökande som inte aktivt sökt lämpliga arbeten (IAF 2016). De arbetsförmedlingskontor som IAF besökt uttryckte en svårighet i att bedöma om den sökande varit aktivt arbetssökande eller inte. IAF uppmärksammade också att det för likartade fall har funnits variationer i olika kontors bedöm- ningar. trädde nya åtgärdsregler i kraft inom aktivitetsstödet för personer som deltar i arbetsmarknadspolitiska program. Reglerna motsvarar i stort de regler som finns inom arbetslös- Samspel och ansvarsfördelning mellan stat och kommun hetsförsäkringen och innebär fler åtgärdsgrunder men överlag mil- dare åtgärder. Syftet är att den arbetssökande ska kunna ändra ett handlingssätt som inte stämmer överens med villkoren i försäk- ringen. Systemet innebär att personer under vissa omständigheter kan varnas eller stängas av från rätt till ersättning. En väsentlig anled- ning till att införa ett åtgärdssystem inom aktivitetsstödet var att forskning och erfarenhet visar att sanktionsregler inom en arbets- löshetsförsäkring leder till att arbetslösa snabbare går från arbetslös- het till arbete (Ds 2013:59). Som redogjorts för i avsnitt 10.3.3 återfinns även krav på att stå till arbetsmarknadens förfogande i SoL. För de arbetslösa som mottar försörjningsstöd förtydligades kravet i social- tjänstlagen på individens förstahandsansvar för sin försörjning genom ett nytt andra stycke i 4 kap. 1 §. Ändringen tydliggör att kravet innebär att den som inte kan försörja sig, men som kan arbeta, har rätt till försörjningsstöd om han eller hon står till arbetsmarkna- dens förfogande. Av förarbetena framgår att regeringen med ändringarna vill tydliggöra att det ska råda samstämmighet mellan villkoren i och förutsättningarna för rätt till bistånd enligt SoL (prop. 2015/16:136 s.19). I samma stycke anges att den enskilde har rätt till försörjningsstöd även om hen inte står till arbetsmarknadens förfogande, om det finns godtagbara skäl. Kom- munerna kan utöver att kräva att mottagarna av försörjningsstöd ska vara inskrivna vid Arbetsförmedlingen, med stöd i 4 kap i SoL även begära att de tidigt deltar i en åtgärd, om den enskilde inte har kunnat erbjudas någon lämplig arbetsmarknadspolitisk åtgärd.