sou · H4B371 · 2017-01-01 00:00:00 — På många håll skulle en sådan ordning fungera bra, kanske främst vid de röstmottagningsställen som har generösa ytor att erbjuda. Kostnaden för extra skärmar torde inte heller vara särskilt hög och utgör i princip en engångskostnad. Utredningen kan dock även se flera nackdelar med detta alternativ. Till att börja med kan denna lösning möta vissa praktiska utmaningar eftersom den begränsar möjligheterna att välja en lämplig plats att placera valsedlarna. Valet av röstmottagningsställen skulle nog på flera håll behöva anpassas om denna lösning införs. Det är i och för sig ett praktiskt problem som i de flesta fall bör och får lösas. Mer problematiskt är dock hur en sådan ordning påverkar genomflödet vid röstmottagningen. Ska syftet upprätthållas bör endast en väljare i taget passera bakom dessa skärmar. Det kommer att bli svårt för röstmottagarna att hålla uppsikt över den aktuella platsen, vilket påverkar möjligheten att kontrollera ordningen vid röstmottagningsstället i allmänhet och bland valsedlarna i synnerhet. Detta alternativ ställer således krav på att röstmottagarna kontrollerar ordningen bland valsedlarna ganska frekvent, kanske t.o.m. efter varje väljare. Det kommer att kräva fler röstmottagare på varje röstmottagningsställe. Lösningen medför således risk för köbildning till såväl platsen där valsedlarna finns som till valskärmarna. Därmed skulle det mycket sannolikt uppstå väntetid, vilket på vissa röstmottagningsställen torde påverka genomströmningstakten påtagligt. Detta är därför en lösning som framstår som onödigt komplicerad och mindre lämplig. Utredningen ser alltså så många nackdelar Förstärkt skydd för valhemligheten som inte uppvägs av motsvarande vinster med en sådan lösning att den inte kan förordas. En variant av detta alternativ är att placera valsedlarna i ett separat rum. Utredningen ser dock i stort samma slags problem som med extra skärmar. För att upprätthålla ordningen kommer det dessutom att innebära ett än mer ökat behov av röstmottagare. En tredje möjlighet som utredningen kan se är att väljaren själv skriver ut den aktuella valsedeln. Det alternativet skulle alltså förutsätta att samtliga valsedlar, i stället för att tillhandahållas i tryckt form, finns digitalt för utskrift i anslutning till eller innanför valskärmarna. Väljaren skulle alltså bakom valskärmen välja valsedel från en bildskärm samt därefter skriva ut och lägga den i valkuvertet. Därmed kunde väljaren helt i avskildhet få göra sitt val. Ett sådant förfarande skulle innebära ett stärkt skydd för valhemligheten. Väljarna skulle dessutom endast behöva gå till valskärmen utan att passera ett valsedelsbord eller liknande. Det har en positiv inverkan på flödet vid röstningen och skapar inte heller någon extra köbildning. Fler fördelar med detta alternativ är att arbetet med att ordna tryck av valsedlar helt utgår ur den förberedande valprocessen. Den minskade pappersåtgången kan också framhållas som en fördel. Risker med denna lösning är att teknikfel och handhavandefel kan uppstå under röstningen. När röstmottagningen väl har startat finns det inte mycket tid att åtgärda sådana fel. Det kan alltså bli problematiskt att rätta till avvikelser. Dessa risker kan inte betraktas som obetydliga. Höga säkerhets- och driftssäkerhetskrav måste också ställas på det system som ska tillhandahålla valsedlarna. Vidare ställer det krav på kunskap hos väljarna som man inte kan anta är given med hänsyn till det breda spektrum av ålder, utbildning och övrig bakgrund som finns bland väljarna. Slutligen kan det antas att detta är en kostsam lösning med hänsyn till de höga krav som måste ställas på systemet, till inköp av utrustning, behov av löpande uppgradering och support samt till behovet av teknikanpassning av samtliga röstmottagningsställen. Detta alternativ skulle alltså i och för sig stärka valhemligheten. Dock anser utredningen att det inte framstår som en tillräckligt enkel lösning från ett väljarperspektiv. Risken för att avvikelser ökar ter sig också ganska påtaglig. Med hänsyn till detta och till att kostnaderna kan antas bli mycket höga och då det finns en annan lösning Förstärkt skydd för valhemligheten som enligt utredningen är likvärdig i fråga om skyddet för valhemligheten, förordar utredningen inte det nu diskuterade alternativet. Den fjärde möjlighet som utredningen överväger är att valsedlar finns tillgängliga innanför valskärmen. Valsedlar ska finnas innanför valskärmen Ett fjärde alternativ är alltså att valsedlarna placeras i anslutning till de valskärmar som finns inne i alla vallokaler och röstningslokaler. Skulle valsedlarna placeras innanför valskärmen skulle väljarna kunna ta den valsedel de vill helt utan insyn eller påverkan i direkt samband med att den egentliga valhandlingen utförs. En sådan lösning skulle åtgärda många av de problem som förekommit vid senare års val, särskilt vad gäller s.k. familjeröstning eller liknande påverkan från närstående. Vidare skulle denna ordning, liksom alternativet med valsedelskrivare, betyda att väljaren endast behöver passera valskärmen innan rösten lämnas till röstmottagarna, dvs. utan att behöva ta sig till ytterligare en plats för att hämta valsedlar. Detta skulle vara positivt för flödet genom röstmottagningsstället. Ytterligare en fördel är att ett alternativ med valsedlar i anslutning till valskärmen sannolikt skulle kräva färre valsedlar än . Inte heller ställer denna ordning några särskilda kunskapskrav på väljaren och tar därmed god hänsyn till alla väljares olika bakgrund och förmåga. Över huvud taget stärks skyddet för valhemligheten och de fria valen med en sådan lösning och skulle vara en tydlig signal från lagstiftaren att valhemligheten ska omgärdas av ett starkt skydd. I ett demokratiskt samhälle där politik och val måste få diskuteras fritt och där det av särskilda anledningar måste finnas möjlighet att rösta i okontrollerade miljöer eller liknande, exempelvis vid budröstning, kan det inte garanteras att det inte kommer att finnas vägar runt skyddet för valhemligheten. Röstmottagare kan inte heller vägra att ta emot en röst enbart på grund av att den inte gjorts i ordning bakom en valskärm ens med de olika alternativ som diskuterats. Med den här diskuterade lösningen är väljaren dock åtminstone garanterad att få vara i fred i vid själva valhandlingen. Inslaget av eget ansvar för väljaren att skydda sin valhemlighet minskar därmed. Det innebär att det allmänna erbjuder ett mycket starkt skydd Förstärkt skydd för valhemligheten för valhemligheten och detta på ett sätt som är enkelt för väljaren att tillämpa. En förändring av systemet i denna riktining skulle dessutom sätta skyddet för valhemligheten i fokus något som torde bidra till att den upprätthålls och respekteras av väljarna. Denna lösning ställer dock krav på andra slags valskärmar än de som används . Med hänsyn till att det förekommer så många valsedlar numera behövs större valskärmar. Valskärmar med tre sidor och med utrymme för valsedlar används i . Dessa valskärmar togs fram efter en utlysning av en designtävling där olika bidrag lämnades för att ta fram den bästa lösningen. En sådan lösning skulle givetvis frigöra goda kreativa demokratiska krafter i vilket land som helst. Valskärmarnas slutliga utformning framgår av Bilaga 2. Den anpassning i förhållande till väljarna som behövs är att den nya slags valskärm som är aktuell måste vara tillgänglig för alla väljare, dvs. att det finns valskärmar som är anpassade även för väljare med funktionsnedsättning eller liknande. Utformningen av valskärmar kan inte detaljregleras här utan får överlåtas åt valmyndigheterna. Som exempel kan dock tänkas höj- och sänkbara valskärmar. I denna fråga finns naturligtvis fler hänsyn att ta, något som framgår av exempelvis det norska konceptet. De aktuella valskärmarna har förutom de tre sidorna även ett draperi som kan dras för bakom väljaren så att det alltså bildas fyra sidor. Det innebär att placeringen av dessa valskärmar underlättas eftersom det inte finns insyn från något håll. Dessa skärmar placeras även utan problem i rad bredvid varandra. Valnämndernas arbete och val av röstmottagningsställen underlättas alltså med sådana valskärmar. Liksom varianten med avgränsande skärmar runt valsedelsställen kommer röstmottagarna i det här fallet att behöva kontrollera och i förekommande fall sätta valsedlarna i ordning eller komplettera dem med viss regelbundenhet. En sådan kontroll ingår i och för sig redan enligt nuvarande regler i röstmottagares uppgifter. Nuvarande bestämmelser i 8 kap. 4 § vallagen om röstmottagarnas ansvar för ordningen på röstmottagningsstället skulle omfatta även kontroll av ordningen bland valsedlar som placeras bakom en valskärm. Valsedelskontrollen blir dock så mycket viktigare i detta fall eftersom röstmottagarna inte kan hålla löpande uppsikt över valsedlarna om de placeras innanför valskärmen. Denna konsekvens innebär en viss nackdel ur effektivitetssynpunkt. Det kan dock konstateras att med den flexibla Förstärkt skydd för valhemligheten möjlighet till placering som nämnts kan valskärmarna exempelvis placeras i rad och så att de röstmottagare som lägger valkuvert i valurnan också kan utöva viss kontroll över ordningen vid valskärmen. Placeringen kan också i övrigt väljas helt utifrån behovet av att kontrollera ordningen så att röstmottagarnas arbete underlättas. Med hjälp av tidigare nämnda lathund eller bild över valsedlarna underlättas också röstmottagarnas kontroll av valsedlarna. Väljarna kan även förberedas redan utanför röstmottagningsställena med information om eller bilder över tillgängliga valsedlar. Under de diskuterade förhållandena gör utredningen bedömningen att det i regel skulle krävas i genomsnitt endast ytterligare två röstmottagare per röstmottagningsställe. Under utredningen har det från några håll framhållits en ökad risk för sabotage om denna lösning införs. Det har ansetts att det skulle öppnas möjligheter att bakom valskärmen plocka bort valsedlar eller på annat sätt skapa oordning när insyn saknas. Från andra håll har det dock påpekats att det förhållandet att valsedlarna faktiskt placeras i vallokalen eller röstningslokalen och inte utanför kommer att ha en avhållande effekt i fråga om oegentligheter. Utredningen instämmer i den sistnämna synpunkten. Att visserligen i skydd av valskärmen men inne i en vallokal eller röstningslokal plocka bort valsedlar eller liknande får betecknas som ett riskfyllt projekt. Utredningen gör bedömningen att den aktuella lösningen i vart fall inte ökar risken för sabotage. Vidare har det från flera håll framförts till utredningen att denna ordning kommer att vara praktiskt svår och tungrodd att hantera för röstmottagarna. De kommer att behöva kontrollera ordningen bland valsedlarna, vilket bedöms tidskrävande bl.a. eftersom överblicken över valsedlarna försvåras om de placeras innanför valskärmen. Lösningen kräver också att valskärmarna rymmer många valsedlar framför allt i storstadsregionerna där uppemot 80 valsedlar förekommer. Detta kommer att leda till mycket stora och opraktiska valskärmar. Utredningen har förståelse för de utmaningar som har lyfts fram. Dessa praktiska hinder bör dock kunna överbryggas med hjälp av fler röstmottagare, utbildning, information och hjälpmedel. Behovet att kontrollera valsedlarna finns redan med nuvarande ordning. Ut- redningen bedömer dessutom att röstmottagarna får bättre kontroll över ordningen över huvud taget när valsedlarna finns inne på röst- Förstärkt skydd för valhemligheten Svårigheterna måste också vägas mot behovet av ett förbättrat skydd för valhemligheten. Som konstaterats inledningsvis måste väljarna och deras rätt till valhemlighet stå i fokus vid bedömningen av den bästa lösningen. Med den nu tänkta ordningen sätts dessa värden främst. Utredningen ser alltså trots de utmaningar som finns många fördelar med en ändrad ordning för tillhandahållande av valsedlar. Slutligen ska sägas att denna lösning kan antas vara kostsam med hänsyn till bl.a. inköp av nya valskärmar samt till kostnaden för de extra röstmottagare som måste anlitas (för beräkningar av detta se konsekvensanalysen, kapitel 7). Inköp av valskärmar är dock en initial engångskostnad. Löpande kostnader för underhåll, teknik, säkerhet eller support som utredningen pekat på när det gäller lösningen med valsedelskrivare uppstår inte. Det har inte framkommit något tungt vägande skäl att välja något av de andra alternativen som ger ett mindre skydd eller som är mer komplicerade. Utredningen förordar mot denna bakgrund att valsedlar tillhandahålls väljaren innanför valskärmen för att stärka skyddet för valhemligheten. Utredningen konstaterar att det finns anledning att ytterligare stärka skyddet för den enskilde väljaren mot yttre påverkan vid röstningen. Detta kan lämpligen ske dels genom ett medvetet arbete i valnämnderna och dels genom information och utbildning. Dessutom bör bestämmelserna om hur valsedlarna tillhandahålls väljarna ändras i 8 kap. vallagen. Valsedlar bör således tillhandahållas innanför valskärmen på ett röstmottagningsställe. Förslag: Lagändringarna ska träda i kraft och tillämpas första gången inför och vid ordinarie val till , och kommunfullmäktige . Bestämmelserna i 15 kap. 5–8 §§ vallagen, såvitt avser en folkomröstning enligt folkomröstningslagen (1979:369), tillämpas första gången vid en folkomröstning som hålls från . Några särskilda övergångsbestämmelser föreslås inte. Lagändringarna bör träda i kraft . Nästa allmänna val kommer att äga rum och nästa val till sker året därpå. Med beaktande av den tid som kan beräknas gå åt för remissbehandling och fortsatt beredning inom samt riksdagsbehandling bör bestämmelserna kunna träda i kraft . Frågan om ikraftträdande med avseende på upphandlingsfrågor berörs även i avsnitt 7.3.2. De kan då tillämpas första gången vid och inför valen samt vid eventuella omval i dessa val. Bestämmelserna i 15 kap. 5–8 §§ vallagen, såvitt de rör en folkomröstning, ska dock i förekommande fall tillämpas första gången vid en folkomröstning som hålls från . Några särskilda övergångsbestämmelser behövs inte. En utredning ska redovisa konsekvenserna av sina förslag. De förslag som påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda ska beräknas och redovisas liksom förslag som innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt. Om förslagen har betydelse för den kommunala självstyrelsen ska dessa konsekvenser anges i betänkandet liksom eventuell betydelse för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Om förslagen innehåller nya eller ändrade regler, ska konsekvensutredningen innehålla de uppgifter som framgår av 6–7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. Enligt dessa bestämmelser ska konsekvensutredningen innehålla bl.a. en beskrivning av vad man vill uppnå, vilka alternativ som finns och vilka effekterna blir om någon reglering inte kommer till stånd, vilka som berörs av regleringen och en bedömning av om förslagen överensstämmer med eller går utöver de skyldigheter som följer av anslutning till EU. Det ska också göras en bedömning av om särskild hänsyn behöver tas när det gäller tidpunkten för ikraftträdandet och om det behövs speciella informationsinsatser. Vidare ska eventuella effekter av betydelse för företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt närmare beskrivas. Av direktiven till utredningen framgår att utredningen särskilt ska belysa förslagens konsekvenser för personer med funktionsnedsättning. Den ena delen av utredningens uppdrag har varit att se över förutsättningarna för snabbare omval. Bakgrunden till behovet av en översyn är de omval som hållits i och . I uppföljningar av dessa och i debatten efter dem framkom att det kom in väldigt många överklaganden till . Frågor väcktes om inte nämndens handläggning kunde effektiviseras i vissa avseenden. Vidare anfördes att nya förutsättningar gällde vid omvalen eftersom nya partier och kandidater kunde ställa upp samt nya väljare tillkom. Därför hävdades att omvalen inte var att betrakta som omval i egentlig mening. Det ansågs också att omvalen, som hölls omkring efter de ordinarie valen, borde kunna genomföras snabbare. Utredningens uppdrag har således omfattat överväganden vad gäller förändringar i fråga om rätten att rösta och att delta som kandidat vid omval samt frågor om vissa förfaranden kan förenklas eller effektiviseras. Som utgångspunkt har enligt utredningsdirektiven gällt att förutsättningarna i omvalsförfarandet så långt möjligt ska vara desamma som i det val omvalet avser. Vidare har utredningen haft att överväga och lämna förslag till en tidsfrist för genomförande av omval som ska vara så kort som det är praktiskt möjligt. Den andra delen av utredningens uppdrag avser att överväga och föreslå ändringar i fråga om hur valsedlar tillhandahålls i anslutning till ett röstmottagningsställe. Bakgrunden till den frågan är att bl.a. internationella valövervakare har ifrågasatt om inte det svenska systemet för tillhandahållande av valsedlar kan innebära en risk för yttre påverkan genom att personer i lokalen kan se vilka valsedlar en väljare tar. Utredningen har därför haft i uppdrag att analysera och ta ställning till hur kraven kan skärpas på sättet att tillhandahålla valsedlar. 7.2.2Förslagen och vad som ska uppnås Bedömning: Förslagen om snabbare omval bidrar till att tiden för genomförande av ett omval kan kortas. De bidrar också till att förutsättningarna vid ett omval kan bli mer lika de som gällde vid det ordinarie valet än med nuvarande reglering. Förslagen kan också bidra till att stärka förtroendet för valsystemet. Förslagen rörande valhemligheten medför ett stärkt skydd för den enskilde väljaren mot yttre påverkan vid röstningen. De reducerar den enskildes eget ansvar att bevara valhemligheten och tar därmed bättre hänsyn till att denna rätt ska vara likvärdig för alla väljare oavsett utbildning, bakgrund och funktionsförmåga. Utredningens förslag innebär att vid omval ska samma partier och kandidater delta som vid det ordinarie valet (se avsnitt 4.3.3). Det ska inte vara möjligt att till ett omval anmäla en ny partibeteckning eller anmäla ytterligare partier som inte deltog i det ordinarie valet. Inte heller ska nya kandidater kunna anmälas. Det ska inte krävas nya samtycken från kandidaterna till ett omval. Syftet med det förslaget är att, i händelse av omval, effektivisera förberedelseprocessen inför och vid genomförandet av det. Ett omval bör genomföras så snabbt som det är praktiskt möjligt och lämpligt för att undanröja ett osäkert politiskt läge som uppstår. Dessutom bör förutsättningarna vid omvalet vara så lika de som gällde vid det ordinarie valet som det är möjligt. Utredningen föreslår också ändrade regler vid prövningen av överklaganden (se avsnitt 4.3.5). Det gäller bl.a. vissa kungörelseförfaranden som utredningen har bedömt kan förenklas. Det föreslås således att valresultatet för riksdagsvalet ska tillkännages på samma sätt som vid val till landstings- och kommunfullmäktige, dvs. genom att protokollet läggs fram för granskning. Vidare ska ett överklagande av valresultatet ges in till . ska tillkännage de inkomna överklagandena genom att anslå dem. Förslagen syftar till att effektivisera nämndens handläggning. Utredningen föreslår också en fast tidsfrist inom vilken ett omval måste hållas. Utredningen har också övervägt att förkorta de tidsfrister som enligt vallagen gäller vid genomförande av ett omval, exempelvis för utskick av röstkort och utlandsröstkort samt beträffande tidpunkten när förtidsröstning får påbörjas (se avsnitt 4.3.4). Utredningen har dock gjort bedömningen att dessa frister, med något undantag, i mycket liten utsträckning påverkar den totala genomförandetiden för ett omval. Andra hänsyn måste dessutom tas, t.ex. till valdeltagandet och till att väljarna ska ha goda möjligheter att förtidsrösta och att utlandsrösterna ska hinna fram före valet avslutas. De förändringar som föreslås är att det vid omval införs en särskild tid för utskick av röstkorten. Förslaget i denna del syftar till att omval ska kunna hållas så snart det är möjligt efter beslutet om omval. De föreslagna regleringarna får betydelse för de personer som har rätt att rösta i ett val och i ett omval samt för partier och kandidater. Myndigheter som är direkt berörda av förslagen är , länsstyrelserna, valnämnderna i kommunerna och . Förstärkt skydd för valhemligheten Utredningens förslag innebär att valsedlar ska tillhandahållas innanför valskärmen på ett röstmottagningsställe (se avsnitt 5.3). Med detta förslag ska en väljare kunna göra i ordning sin röst helt utan insyn och därmed vara i fred i själva valögonblicket. Med förslaget avses att stärka skyddet för valhemligheten. Utredningen har också gjort bedömningen att det inom ramen för det utbildnings- och informationsarbete som , länsstyrelser och valnämnder redan gör bör göras en särskild insats frågor om fria och hemliga val. Regleringen berör alla personer som deltar i ett val i och kommunernas valnämnder. Förslagen får betydelse för personer med funktionsnedsättning. 7.3Ekonomiska och andra konsekvenser Bedömning: I händelse av omval medför förslagen vissa kostnadsbesparingar. De medför även förenklingar i omvalsförfarandet som innebär effektivitetsvinster. Detta kan bidra till ett snabbare genomförande av ett omval. Vissa kostnadsmässiga besparingar för staten är troligen att vänta i händelse av omval om förslaget att samma partier och kandidater som i det ordinarie valet ska delta i ett omval genomförs. Samma valsedlar som vid det ordinarie valet kommer i så fall att kunna användas i omvalet. finns det dessutom ett överskott av valmaterial kvar efter det ordinarie valet. Beroende på omfattningen av omvalet måste man dock ta med i beräkningen att ett kompletterande nytryck av valsedlar kan komma att behövas. En närmare beräkning av eventuell besparing på denna punkt låter sig dock inte göras i det här skedet, eftersom den är helt beroende av omvalets omfattning. Utredningen har därutöver pekat på vissa effektivitetsvinster med förslagen. Att ersätta kungörelseförfarandet i vissa fall med enklare och sätt att tillkännage ett beslut eller liknande kommer att göra handläggning smidigare. Någon nämnvärd kostnadsmässig effekt av dessa förslag kan dock inte antas följa med dem. Utredningen föreslår alltså att vid omval ska samma partier och kandidater delta som vid det ordinarie valet. Med det förslaget är det redan i samband med beslut om omval klart vilka partier och kandidater som kommer att delta. Det medför att partiernas nomineringsförfarande i praktiken är avslutat inför och vid det ordinarie valet och att samma valsedlar kommer att kunna användas i händelse av omval. Valmyndigheternas arbete med förväxlingsprövning av partinamn och korrekturgranskning av valsedlar inför tryck utgår således helt ur förberedelseprocessen. Nya samtycken från kandidaterna till att ställa upp i omvalet behöver inte heller inhämtas. Ett sådant ”fryst läge” på parti- och kandidatsidan förenklar förfarandet vid omvalsförberedelserna, vilket medför effektivitetsvinster. Detta bidrar till ett snabbare genomförande och till att förutsättningarna vid ett omval är mer lika de som gällde vid det ordinarie valet än med nuvarande reglering. Utredningen föreslår också ändrade regler vid prövningen av överklaganden av beslut att fastställa utgången av ett val. Utredningen har konstaterat att det finns anledning att i vissa avseenden effektivisera handläggningen hos , inte minst eftersom antalet överklaganden har ökat påtagligt .