sou · H5B348 · 2017-06-01 00:00:00 — I rådet finns bl.a. företrädare från intresseorganisationer och näringsliv samt personer med veten- skaplig erfarenhet. Statliga initiativ på kunskapsstödsområdet Myndigheten har också ett antal regeringsuppdrag. I reglerings- brevet följer bl.a. att myndigheten i samråd med Social- styrelsen, och Kommuner och Landsting (SKL) ska fortsätta utveckla sitt arbete med teknik och innovationer som stöd för ökad trygghet, delaktighet och självbestämmande för per- soner med kognitiv nedsättning (bl.a. personer med demenssjuk- dom). Myndigheten ska också fortsätta ta fram och sprida inform- ation till kommunerna om användning och implementering av digital teknik samt digitala trygghets- och servicetjänster inom socialtjänst och hemsjukvård. 6.2.10Myndigheten för vård- och omsorgsanalys Av instruktionen (2010:1385) för Myndigheten för vård- och om- sorgsanalys (Vårdanalys) framgår att myndigheten ur ett patient-, brukar-, och medborgarperspektiv ska följa upp och analysera verk- samheter och förhållanden inom hälso- och sjukvård, tandvård och omsorg. Myndigheten ska följa upp och analysera vårdens och omsorgens funktionssätt, effektivitetsgranska statliga åtaganden och verksam- heter, samt (inom ramen för sitt verksamhetsområde) bistå reger- ingen med underlag och rekommendationer för effektivisering av statlig verksamhet och styrning. Vårdanalys har också till uppgift att utvärdera sådan information om vården och omsorgen som lämnas till den enskilde gällande in- formationens innehåll, kvalitet, ändamålsenlighet och tillgänglighet. Myndigheten ska bistå med utvärderingar och uppföljningar av stat- liga reformer och initiativ samt bedriva omvärldsbevakning och göra internationella jämförelser. Patient- och brukarperspektivet ska bl.a. tillgodoses genom det patient- och brukarråd som finns vid myndigheten. Av instruktionen framgår att rådet särskilt ska identifiera och lämna förslag på lämp- liga områden för analys och granskning bistå i arbetet med att identi- fiera patienters, brukares och medborgares behov av information. I rådet ingår företrädare för patientnämnder, patientföreningar och brukarorganisationer. Rådet utses för en bestämd tid och längst . Myndigheten har deltagit i en internationell undersökning om hälso- och sjukvården, den s.k. International Health Policy Statliga initiativ på kunskapsstödsområdet Undersökningen genomförs i tio ytterligare länder bl.a. med syfte att utgöra ett underlag för en internationell jämfö- relse mellan länder. Vårdanalys ska genomföra undersökningen och svara för databearbetning och analyser utifrån de svenska resultaten. har myndigheten publicerat cirka 50 rapporter och promemorior inom flera olika områden. Uppdrag som kan nämnas är uppdraget om att göra en fördjupad analys av förutsättningarna för en jämlik och patientcentrerad primärvård. Primärvårdens funktionssätt analyserades utifrån befintlig data och kunskap och berörde bland annat primärvårdens uppdrag, dimensionering, bemannings- och kompetensförsörjning, ersättningssystem, styrsystemets samlade kon- tinuitet etc. Uppdraget redovisade i rapporten primär angelägenhet – kunskapsunderlag för en stärkt primärvård med patienten i centrum. Vårdanalys har vidare följt upp implementeringen av patientlagen (Lag utan genomslag – utvärdering av patientlagen 2014–2017) samt tagit fram ett diskussionsunderlag om chefers syn på förbättrings- arbete i hälso- och sjukvården (PM 2016:3). Vårdanalys har tidigare tagit fram rapporter där man utvärderat regeringens handlingsplan för psykisk ohälsa och följt upp Social- styrelsens nationella riktlinjers effekter ur ett patientperspektiv. är ett bolag som ägs till av staten (genom ) och till av de svenska kommunerna och landstingen via . SOS Alarms huvuduppgift är att svara för nödnumret 112. Andra viktiga samhälls- tjänster är utalarmering av samt priorite- ring och dirigering av ambulansuppdrag, tjänsten Viktigt Meddelande till Allmänheten (VMA) samt informationsnumret 113 13. Företaget har även en viktig roll i samhällets krisberedskap. Utöver detta erbjuder SOS Alarm säkerhetstjänster som t.ex. mottagning av brand-, inbrotts-, drift- och personlarm. Dessutom tillhandahåller bolaget jourteletjänster som felanmälan och tjänster som krisjour för organisationer och företag samt för- medling av händelseinformation. På uppdrag av staten ansvarar SOS Alarm för upprätthållandet av larmnumret 112. Detta regleras i ett alarmeringsavtal mellan staten Statliga initiativ på kunskapsstödsområdet och SOS Alarm. för SOS Alarm är Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB). Utöver ett huvudkontor finns 15 SOS-centraler på 14 orter i samt ett dotterbolag som heter . Syftet med avtalet mellan staten och SOS Alarm är att säkerställa en effektiv alarmeringstjänst och skapa möjligheter att tillkalla eller komma i förbindelse med polis, statlig och räddnings- tjänst samt ambulans. Genom alarmeringsavtalet säkerställs bl.a. SOS-tjänsten. SOS-tjänsten innefattar att svara på nödnumret 112, genomföra en primär intervju där SOS-operatören bedömer behovet av hjälp och den ungefärliga lokaliseringen för hjälpinsatsen, fast- ställa vem som ska ansvara för att lämna den hjälp som behövs samt vidarekoppla samtalet till ansvarigt hjälporgan.7 Ett annat syfte med avtalet är att möjliggöra en samordning av alarmeringstjänsten. I alarmeringsavtalet anges att samtliga hjälporgan ska kunna träffa egna avtal med SOS Alarm när det gäller utalarmering av hjälp- resurser. De flesta av landstingen och kommunerna har avtal med SOS Alarm om detta. Polis och statlig räddningstjänst hante- rar själva utalarmering av sina hjälpresurser. SOS Alarm utför även en del uppgifter inom ramen för samhällets krisberedskap. Även sådana uppgifter regleras i alarmeringsavtalet. Lagbestämmelser om alarmering finns bl.a. i lagen (2003:778) om skydd mot olyckor, hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), polislagen (1984:387), lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation och lagen (1981:1104) om verksamheten hos vissa regionala alarmerings- centraler. I SOS Alarms uppdrag enligt avtal med huvuddelen av landstingen, ligger bl.a. att prioritera vårdärenden utifrån olika angelägenhetsgra- der. SOS-operatören har därför tillgång till ett stödsystem som heter Medicinskt index. Prioriteringen utgår från den hjälpsökandes symp- 7 SOS Alarms roll kan se olika ut beroende på hur avtalen med landstingen är utformade. larmar SOS också ut hjälporganet, ibland genomför de bara en första grovsortering – t.ex. när de konstaterar att ärendet gäller polisen – och kopplar sedan vidare. Vissa landsting vill bedöma sjukvårdsärendena själva och har egna anställda sjuksköterskor som svarar för denna del (uppgifter från utredningen 2016:03). Statliga initiativ på kunskapsstödsområdet tom och är integrerat i SOS Alarms datasystem och uppdateras regel- bundet. Indexet har använts som bedömningsunderlag. Det medicinska indexet kan även anpassas till lokala riktlinjer.8 Medicinskt index utvecklades i . Den första upplagan av index var en produkt där Svenska Läkaresäll- skapet i samarbete med SOS Alarm vidareutvecklat en norsk utgåva, som kom 1994.9 Enligt SOS Alarm kräver flera landsting att prioriteringen ska anpassas till deras respektive vårdkedjor som finns för till exempel stroke, hjärtinfarkt och trauma. Därutöver har varje landsting ex- empelvis behandlingsriktlinjer, som anses kunna beröra prioritering och handläggning av ärendena. pågår ett projekt inom SOS Alarm för att utreda om beslutsstödet inom ambulans- och akutvården, RETTS, som används av samtliga landsting och ambulansorganisationer i men även i , kan anpassas och tillämpas för akut vårdbedöm- ning på telefon. Ett huvudsyfte som anges är att SOS Alarm vill kunna använda samma terminologi som övriga delar av akutsjuk- vården för att öka patientsäkerheten. Ett annat syfte enligt SOS Alarm är att uppdatera det nuvarande stödet Medicinskt index så att det blir mer funktionellt, effektivt och patientsäkert.10 6.4Regeringens initiativ till att renodla och samla kunskapsstyrningen 6.4.1Rådet för statlig styrning med kunskap Från gäller förordningen (SFS 2015:155) om statlig styrning med kunskap avseende hälso- och sjukvård och socialtjänst. Av förordningen följer att myndighetscheferna för 8Region och Region sköter själva bedömning, prioritering och dirigering av sjukvårdsärenden på 112 och har utvecklat ett eget beslutsstöd. Beslutsstödet anses av de två landstingen bl.a. vara lättare att länka samman med övriga vårdkedjan och kan integreras i lands- tingens forsknings- och utvecklingsarbete. De två landstingen övertog dirigeringen av ambulans- trafiken . 9Svenskt index för akutmedicinsk Larmmottagning (Vol. 2), SOS Alarm, 2001. 10RETTS står för Rapid Emergency Triage and och är ett beslutsstöd som används av ett flertal landsting inom akutsjukvården. Systemet infördes på 2005 och bygger på fem vitalparametrar (luftväg, andning, cirkulation, vakenhet och kroppstemperatur). Utvecklingen av RETTS bedrivs av ett företag som heter . Statliga initiativ på kunskapsstödsområdet heten, , för hälsa, arbetsliv och välfärd, Inspektionen för vård och omsorg, , Myndigheten för delaktighet, , social utvärdering och Tandvårds- och läkemedels- förmånsverket ska samverka i ett rådgivande organ för att utveckla den statliga styrningen med kunskap, Rådet för statlig styrning med kunskap avseende hälso- och sjukvård och socialtjänst (Rådet). Ord- förande är generaldirektör. Syftet med Rådet är att myndigheternas styrning ska vara samordnad, effektiv och behovs- anpassad och till stöd för huvudmän och professionen. Av förordningen följer också att representanter från huvud- männen ska ingå i ett rådgivande organ, Huvudmannagruppen för behovsanpassad styrning med kunskap avseende hälso- och sjukvård och socialtjänst. Huvudmannagruppen ska informera Rådet om be- hov av statlig styrning med kunskap och består av tio företrädare för kommunerna och sex företrädare för landsting. Ledamöterna utses av regeringen på förslag av SKL och utgörs av politiker. Bakgrund till Rådets bildande överlämnade Statens vård- och omsorgsutredning sitt slutbetänkande Gör det enklare (SOU 2012:33) till regeringen. Utredaren hade i uppdrag att se över hur staten genom sina myn- digheter på ett bättre sätt skulle kunna verka för ett effektivt och långsiktigt hållbart vård- och omsorgssystem, med fokus på hälso- främjande och förebyggande insatser. I uppdraget ingick bl.a. att beskriva den rådande myndighetsstruk- turen och se över ansvarsfördelningen mellan myndigheterna samt lämna förslag som tydliggör ansvarsfördelningen och undanröjer eventuella överlappningar. I uppdraget ingick särskilt att analysera roll och funktionalitet i vård- och omsorgssystemet samt se över den kunskapsstyrning, forskningsfinansiering och kun- skapsgenerering som myndigheterna bedriver och vid behov lämna förslag som samordnar myndigheternas arbete inom området. Förslag skulle också lämnas på hur myndighetsstrukturen kan effektviseras. I direktiven framhölls att myndigheterna bör utveckla formerna för samverkan när det gäller framtagning av kunskapsunderlag och rekommendationer, kommunikation och spridning av resultaten och Statliga initiativ på kunskapsstödsområdet systematisk uppföljning och utvärdering av effekterna av kunskaps- styrningen. Därutöver framhölls att den kunskapsstyrning som myn- digheterna inom vård- och omsorgssystemet bedriver i form av exempelvis riktlinjearbete, ska praktiseras i de kommunala och lands- tingskommunala verksamheterna. Även om genomförandeansvaret vilar på huvudmännen, tar myndigheterna ibland initiativ till eller får i uppdrag av regeringen att driva aktiviteter och satsningar på regional och lokal nivå för att bidra till att genomförandet sker. På detta sätt ansågs rollfördelningen mellan staten och huvudmännen bli otydlig, som förutsättningarna för ansvarsutkrävande försvåras, exempelvis i fall där efterlevnaden av regelverk och riktlinjer brister. I direktiven fastslogs även att huvudmännen har ansvaret för att regelverk och riktlinjer efterlevs inom vård- och omsorgssystemet, men att de statliga myndigheterna ska stödja huvudmännen i arbe- tet. Som ett led i detta borde därför utredaren klargöra ansvaret för att säkerställa efterlevnaden av regelverk och riktlinjer på området men att en grundläggande utgångspunkt i uppdraget är att rådande ansvarsfördelning mellan staten och huvudmännen ska vara oför- ändrad.11 I betänkandet Gör det enklare! (SOU 2012:33) anfördes att allt fler frågor inom vård- och omsorgssektorn kommer att kräva sam- arbete på nationell nivå. En samordning och ökad tydlighet kring statens kunskapsstyrning framhölls som en nyckelfråga för att klara de kommande utmaningarna inom vården. Den då gällande myndig- hetsstrukturen, där flera olika myndigheter utarbetar kunskapsstöd inom sitt sakområde, ansågs bromsa utvecklingen av samlade under- lag som integrerar olika perspektiv. Det stora antalet myndigheter ansågs bidra till att kunskapsstödet till sektorn var splittrat och otyd- ligt, vilket leder till att verksamheterna inte får det behovsanpassade och användarvänliga stöd de behöver. Vad gäller råd och riktlinjer behövde dessa, enligt utredningen, tas fram och uppdateras snabbare med utgångspunkt från de frågor som uppstår i det praktiska arbetet. Som en lösning på ovanstående problem föreslog utredningen en ny myndighetsstruktur med fyra nya myndigheter; en kunskaps- myndighet med samlat ansvar för alla typer av kunskapsstöd till vården och omsorgen, en inspektionsmyndighet med samlat ansvar för tillstånd, legitimationer, godkännanden och tillsyn, en myndig- 11 Dir. 2011:4. Statliga initiativ på kunskapsstödsområdet het som förvaltar och utvecklar sektorns it- och kommunikations- lösningar samt en myndighet som följer den övergripande utveck- lingen av hälsa, funktionshinderfrågor, vård och omsorg. Enligt utredningen skulle förslaget, om det genomfördes, ge en långsiktigt hållbar statlig struktur som kunde svara mot verksamheternas be- hov och efterfrågan. skulle enligt utredningen ha ansvar för: Riktlinjer/rekommendationer avstämda med huvudmännen Prioriteringsbeslut enligt de regler som styr TLV:s arbete Statens kompetensbehov, utbildning och forskning Föreskrifter inom hälsa, vård och omsorg. ansvar skulle vara att bidra till sektorns ut- vecklingsarbete, genom stöd till framtagande och spridning av kun- skap. I den föreslagna skulle ett nytt instruk- tionsreglerat råd inrättas, Rådet för nationella riktlinjer. Rådet skulle bestå av företrädare för kommuner och landsting och ha i uppdrag att besluta om vilka riktlinjer som ska tas fram och även fastställa deras slutsatser. Nämnden skulle bestå av ledamöter från såväl huvudmän- nen som den nya myndigheten. En samlad kunskapsstyrning – Ds 2014:9 Förslagen i betänkandet Gör det enklare! genomfördes endast i vissa delar och regeringen valde att –2014 åter utreda frå- gan om en samordnad statlig kunskapsstyrning (Ds 2014:9, En sam- lad kunskapsstyrning för hälso- och sjukvård och socialtjänst). Utredningen resulterade i ett förslag om att inrätta ett strategiskt råd med som ordförande och där andra vårdmyndig- 12 ANDT står för alkohol, narkotika, dopning och tobak. Statliga initiativ på kunskapsstödsområdet heter skulle ingå. I promemorian framhölls några centrala perspektiv som ansågs behöva genomsyra den statliga kunskapsstyrningen. Styrningen måste vara anpassad till patienters och brukares behov samt till professionernas och huvudmännens behov. Eftersom indi- vider kan ha sammansatta behov ansågs att sambanden mellan hälso- och sjukvård och socialtjänst behövde lyftas fram och onödiga grän- ser mellan verksamheterna tas bort. Förslagen i promemorian behandlades efter remissbehandling i budgetpropositionen och genomfördes i allt väsentligt. Med statlig kunskapsstyrning avsåg regeringen föreskrifter och olika for- mer av kunskapsstöd som statliga myndigheter tar fram och som riktar sig till huvudmän och olika professioner inom verksamheterna. Enligt regeringen kräver en effektiv kunskapsstyrning en fungerande samverkan mellan många aktörer på den nationella, regionala och lokala nivån. Viktiga utgångspunkter för regeringen var bl.a. att upp- draget till de statliga myndigheter som har centrala roller inom kun- skapsstyrning tydliggörs och att samverkan mellan myndigheterna formaliseras. För att åstadkomma detta ansåg regeringen att det ovan beskrivna Rådet för statlig styrning med kunskap skulle inrättas med till- hörande huvudmannagrupp med förtroendevalada från landsting och kommuner. Enligt regeringen är rådet ett strategiskt råd utan operativt ansvar och utan egen beslutsrätt som ger myndigheterna möjligheter att gemensamt diskutera strategiska frågor av betydelse för en effektiv och samstämd statlig kunskapsstyrning. Detta ansågs särskilt viktigt då flera myndigheter ger rekommendationer och kunskapsstöd som riktar sig mot samma målgrupp och för närliggande områden. Som exempel framhölls bl.a. samstämda rekommendationer gällande läke- medelsterapi. En viktig komponent för regeringen i initiativet till en förstärkt statlig kunskapsstyrning var att lyfta fram som ett nav för den statliga kunskapsstyrningen. Detta bl.a. genom att låta Social- styrelsens generaldirektör leda rådets arbete. föreslogs också bli utgivande myndighet för de deltagande myndigheternas ge- mensamma författningssamling. Genom justeringar av uppdrag var avsikten att skapa en tydlig, utvecklingsinriktad kunskapsmyndighet med expert- kompetens för hälso- och sjukvård och socialtjänst. Statliga initiativ på kunskapsstödsområdet ingen behövde myndighetens stabsliknande roll också förtydligas. Förtydligandena i roll innebar att arbetssättet på myndigheten kommer att påverkas. Regeringen såg det som angelä- get att utvecklar kunskapsstöd som grundas på hel- hetsbedömningar av kunskapsläget vilka vilar både på en vetenskap- lig bas och med verksamhetsnära kunskap från praktik och klinisk erfarenhet.13 Enligt regeringen kräver nya centrala roll för kun- skapsstyrning att myndighetens uppdrag renodlas och utvecklas. Ett led i renodlingen var att samla ansvaret för att ta fram vetenskapliga systematiska kunskapsöversikter för både hälso- och sjukvård och socialtjänst på SBU. Ett annat led i renodlingen var att överföra ansva- ret för smittskyddet på nationell nivå till . För- ändringarna aktualiserade enligt regeringen en omprövning av Social- styrelsens nuvarande processer och verksamhetsmodeller avseende olika former av kunskapsstöd inkluderande de nationella riktlinjerna. Avsikten med rådet och hur rådets arbete ska utföras regleras i förordning (2015:155) om statlig styrning med kunskap avseende hälso- och sjukvård och socialtjänst. I förordningen framhålls i 1 § att styrningen med kunskap ska bidra till att målen i enlighet med hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) och socialtjänstlagen (2001:453) uppfylls. I 2 § anges att styrningen med kunskap sker genom de icke bindande kunskapsstöd och föreskrifter som syftar till att bidra till att hälso- och sjukvård och socialtjänst bedrivs i enlighet med veten- skap och beprövad erfarenhet. Varje myndighet som ingår i rådet har angivet i sin instruktion att de ska samverka i enlighet med förordningen om statlig styr- ning med kunskap avseende hälso- och sjukvård och socialtjänst. Arbetet inom Rådet för statlig styrning med kunskap och Huvudmannagruppen Rådet för statlig styrning med kunskap har verkat . Under det första verksamhetsåret fokuserade rådet på att etablera arbetsformer för de rådgivande organen och påbörja myndighets- Statliga initiativ på kunskapsstödsområdet övergripande samverkan på ett flertal områden för att effektivisera den statliga styrningen med kunskap. har rådet arbetat med att utveckla sin samverkan. Bl.a. har rådet tagit fram en tydligare beskrivning för hur de nio myndig- heterna genom sina olika roller och uppdrag tillsammans verkar för en god hälsa, vård och omsorg. Rådets myndigheter enades även om en övergripande målstruktur och aktiviteter för rådets arbete efter dialog med huvudmannagruppen samt företrädare för patient- och brukarorganisationer och professionerna. har även en gemensam modell för statlig styrning med kunskap för hälso- och sjukvård och socialtjänst utarbetats. Modellen beskriver hur myndigheterna inom rådet genom sina olika roller och uppdrag tillsammans verkar för en god hälsa, vård och omsorg. Mo- dellen beskriver därmed myndigheternas respektive roller men är även tänkt att vara ett verktyg för dialog med andra aktörer och som ut- gångspunkt för hur myndigheternas arbete kopplar till övriga aktörer. har rådet vidare arbetat med att utveckla arbets- formerna för gemensam prioritering, planering och analyser. Ett exempel är den gemensamma omvärldsanalys som rådets myndigheter genomförde . Andra pågående uppdrag är arbetet med att öka sökbarheten av myndigheternas kunskapsstöd och författningar genom gemensam metadatamärkning. Rådet arbetar också med att stärka patient- och brukardelaktigheten. Inom specifika sakområden pågår gemensamma projekt inom området välfärdsteknologi och psykisk ohälsa äldre. Huvudmannagruppen presenterade en priorite- ringsordning för övergripande områden där de identifierat behov av att stärka den statliga styrningen med kunskap. Evidensbaserad prak- tik för att stödja fick högsta prioritet följt av folkhälsa och därefter hälso- och sjukvård. Bedömningen är att det inom soci- altjänsten finns störst behov och störst nyttoeffekt av förstärkt kun- skapsstyrning. har rådet och huvudmannagruppen gemensamt identi- fierat att ett viktigt fokusområde blir att gemensamt stärka samver- kan i de olika strukturerna för den statliga kunskapsstyrningen. En del i detta blir att stärka samverkan mellan myndigheternas arbete med existerande strukturer regionalt och lokalt. Hit hör de region- ala stödstrukturerna för socialtjänst samt pågående arbete med en samlad struktur för kunskapsstyrning för hälso- och sjukvården. Statliga initiativ på kunskapsstödsområdet kommer rådet och huvudmannagruppen arbeta för att stärka samverkan mellan myndigheternas arbete och mellan de regio- nala och lokala strukturerna för att bidra till en jämställd och jämlik vård och omsorg. Andra utvecklingsområden för myndigheterna i rådet blir att fortsätta utveckla den gemensamma omvärldsanalysen och arbetssätt för att stärka samverkan, t.ex. genom att utveckla for- mer för koordinerad verksamhetsplanering. Statskontorets första utvärdering av arbetet i rådet Statskontoret har regeringens uppdrag att utvärdera om syftet enligt förordningen (2015:155) om statlig styrning med kunskap avseende hälso- och sjukvård och socialtjänst uppnås och om innehållet i myndigheternas arbete med att styra med kunskap motsvarar syftet. I utvärderingen ska bl.a. resultaten av förändringarna på regional och lokal nivå belysas liksom hur berörda myndigheter effektivare kan utföra sina uppgifter beträffande styrning med kunskap. Statskontoret avlämnade en delrapport till regeringen . En slutrapport ska lämnas . Enligt Stats- kontoret har myndigheterna i rådet vidtagit relevanta åtgärder, även om det är för tidigt att utläsa konkreta resultat. Dock pekar man på att samverkan står inför utmaningar som kräver att myndigheterna gör strategiska ställningstaganden framöver. Ett exempel som anges är att arbetet med att anpassa kunskapsstyrningen till mottagarnas behov är i ett inledande skede. Vidare krävs enligt Statskontoret förhållandevis stora förändringar i myndigheternas arbete om kunskapsstyrningen ska kunna anpassas till de behov som finns inom hälso- och sjukvården och och för att vara ett verkligt stöd i arbetet med evidensbaserad praktik. Bl.a. anges att det fordras ett perspektivskifte från myndigheterna som ger professionerna mer utrymme. Ett så kallat uppifrån-och-ner- perspektiv måste enligt Statskontoret bytas mot dialog.