sou · H5B360 · 2017-06-15 00:00:00 — En kommun- företrädare berättar att man fick vänta för länge på en rapport, vilket man dock hade förståelse för eftersom det fanns så lite personal: Språkcentrum var fantastiska att samarbeta med och vi fick otroligt bra respons på konferensen. Besviken dock att när de hade uppdraget att komma med en rapport från konferensen så tog det innan den kom. Tankarna och uppföljningsplaneringen dog som ut när vi inte hade en aktuell rapport att överlämna till beslutsfattare. [---] De är bara tre, hinner inte göra så mycket. Samma person påpekar att de olika projekten borde testas i fler sammanhang och att tillräcklig finansiering måste tryggas för att säkerställa ett bra resultat: [---] projekten kan man säga har testats lokalt men hur ska de testas i större sammanhang? De funkade inte alltid, det umesamiska mentor- programmet avslutades inte, det säger något om hur det gick. Det behövs uthållighet, ideellt arbete ger inte den uthålligheten. Det fanns inte tillräcklig finansiering. Bristen på samiskkunnig personal är stor överallt och en annan kommunföreträdare anser att man borde främja kapacitetsuppbyggan- det genom att stödja enskilda samers språkstudier med hjälp av stipendier: Samisk språkrevitalisering är en process som går långsamt och det sker oftast ideellt vilket innebär att det inte alltid finns tid för detta i vardagen med förvärvsarbete. För att stimulera återtagandet av de samiska språken ytterligare hade det behövts någon form av nationellt stipendium för samiska språkstudier. I några svar speglas en stor uppgivenhet och en känsla av att besluts- fattarna är ovetande om vad som egentligen krävs för att revitali- seringen ska ha en chans att lyckas: Jag vet inte, det är tungt att revitalisera, folk vill inte höra… Vet inte om man har lyckats informera myndigheterna och staten, den samiska befolkningen vet mer om vad revitaliseringen kräver, vet inte om man vill göra det men man vet. [---] Myndigheterna tror sig vara allvetande. Man har inte fått de verktyg man behöver, skollagen ger ingen rätt att få undervisning på samiska från början till slut, det behövs ett lärarlyft, läroböcker – det finns rätt många som vet hur det borde vara men verk- tygen och resurserna finns inte. Man förespråkar attitydarbete i stället för institutioner. Attitydkampanjer… (tidigare medarbetare) Det finns framgångsrika metoder och bra förslag från samerna själva om hur man kan revitalisera de samiska språken, men det verkar som att myndigheterna av en eller annan anledning inte vill satsa på det. Det är väl en kombination av okunskap och ovilja som sätter käppar i hjulet och en allmän övertygelse om att är svenskt och här talar vi svenska (företrädare av en förvaltningskommun) 4.2.5.4 Brist på tillförlitliga mätmetoder i uppföljningen En speciell faktor när det gäller språkarbetet i är att det inte är tillåtet att registrera medborgarnas språk eller etnicitet. Detta är en faktor som försvårar uppföljningen och utvärderingen av språk- politiken; till exempel är det svårt att mäta om antalet talare ökar/minskar eller om det finns ett ökat/minskat behov av service på olika språk. Andra mätmetoder måste tas fram för att kompensera för detta. publicerade en förstudie om metoder för att samla in statistik som skulle kunna användas som underlag i arbetet mot diskriminering och även i arbetet för de nationella minoriteterna, så kallade jämlikhetsdata.41 Man konstate- rade att målet med förstudien var att undersöka möjligheterna att i Undersökningar om levnadsför- hållanden () som genomförs av , införa variabler relaterade till dessa diskrimineringsgrunder samt till- hörighet till en nationell minoritet eller användning av nationellt minori- tetsspråk. (s. 5) DO:s generella och tentativa slutsatser avseende denna metod var bland annat följande: kan vara en lämplig metod för följande diskrimineringsgrunder: etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder och sexuell läggning. Metoden kan även vara lämplig avseende den sverigefinska och samiska delen av befolkningen. (s. 137) Detta har dock inte lett till något praktiskt resultat, utan vi befinner oss i samma situation som tidigare när det gäller tillgången till statistik över användingen av samiska i : det finns ingen sådan generell statistik att tillgå. Många som lämnat svar tar upp problemen med uppföljning och utvärdering av revitaliseringsprojekt och annan verksamhet. En före detta medarbetare skriver: Mer strategier behövs mot målen, och program som utvärderas; det är svårt att mäta om språkkunskaperna har ökat, och man måste utvärdera [projekt-]resultaten också. Mätmetoder måste hittas [---] det behövs mer koppling till universitet, mer utvärdering, både intern och extern. En annan tidigare medarbetare svarar på frågan om vad som saknas: [---] statistiken, mätindikatorer skulle tas fram, enormt jobb – vem ska utföra? På har man redan från början varit medveten om bristen på statistik och tillförlitliga mätmetoder som skulle kunna användas i revitaliseringsarbetet. I den första lägesrapporten konstaterar man att trots att det redan i språkpolitiska handlingsprogram En offensiv samisk språkpolitik efterlystes kvalificerade språkundersökningar för att kartlägga språkanvändningen och ge underlag för bedömning av nödvändiga reformer, hade inga sådana kartläggningar gjorts.42 I lägesrapporten togs problemet upp av Samiskt språkcentrums ledning på följande sätt: I saknas aktuell, relevant statistik om hur många som använder samiska. Utan en detaljerad nulägesbild försvåras arbetet med att planera, genomföra och utvärdera revitaliseringsinsatser. Denna brist i förutsättningar påverkar arbetet på både lång och kort sikt. Samiskt språkcentrum ser ett stort behov av en aktuell språkundersökning. Ett uppdrag att initiera till en större språkundersökning är inte främmande för Sametinget.43 Som ett första steg i att lösa problemet beviljade regeringen medel för att genomföra en förstudie om möjligheterna att finna mätmetoder som kan användas i en kartläggning av samiska 42Lägesrapport , s. 12. 43Lägesrapport samiska språken i , s. 6. Studien, som genomfördes av Samiskt språk- centrum i samverkan med och i dialog med Insti- tutet för språk och folkminnen, resulterade i rapporten Förstudie: Kartläggning av de samiska språken.44 har ingen annan kartläggning gjorts, och några närmare uppgifter om hur språkens situation har utvecklats finns därför inte att tillgå. Däremot har Samiskt språkcentrum samlat in och analyserat språkrelaterade uppgifter av olika slag i sina årliga lägesrapporter om de samiska språkens situation i . I detta är man unik, ingen annan instans i har gjort sådant lika regel- bundet och systematiskt. Man kan också se att innehållet i rappor- terna har utvecklats och att analyserna har blivit djupare. Genom att läsa rapporterna får man en rätt mångsidig bild av vad som hänt när det gäller de samiska språken, vad som är på gång och hur Samiskt språkcentrums arbete har framskridit. Man slås av hur mycket har gjorts då språkcentret inrättades.45 Det finns intressanta iakttagelser i texten, till exempel om den skeva köns- fördelningen i revitaliseringsarbetet. Redan i första rapporten nämns att de flesta som är aktiva i revitaliseringen är kvinnor och att det därför finns en risk att samisk språkrevitalisering blir en ”kvinnofråga”. Man konstaterar att det därför är viktigt att nå gruppen unga män med egna aktiviteter.46 och har utbildningssituationen varit ett stående inslag i rapporterna. Även teman som samisk läs- och skriv- kunnighet, samiska språkdomäner, ungdomarnas särskilda behov, tillgången till samiskt språkmaterial och skyltning på samiska har tagits upp. I många fall har man använt sig av tillgänglig statistik, till exempel har man redogjort årsvis för antalet elever som är berättigade för modersmålsundervisning i olika samiska språk respektive antalet elever som deltagit i undervisningen. Man har jämfört talen från olika år och analyserat resultaten. På samma sätt har man jämfört siffror som gäller undervisning i samiska språk på universitet under 44https:///88549. 45Även i Aikio-Puoskaris (2016) jämförelse mellan revitaliseringen av samiskan i de nordiska länderna nämns att centret åstadkommit mycket : ”Det uppdrag som Samiskt språk- centrum [i ] har fått är krävande, och man skulle kunna tro att det hade tagit att utveckla adekvata arbetsmetoder och att kartlägga situationen. Så blev det dock inte. Resultaten från språkcentrets fyra första verksamhetsår vittnar om medarbetarnas starka kompetens och engagemang i sitt arbete.” (övers. L ). 46Se sid. 9, fotnot 7. och tagit upp medieutbudet på samiska. Med hjälp av upp- gifter från över beviljade medel för samiska revitaliseringsprojekt har man försökt få en bild av hur intresset för revitalisering har ökat eller minskat bland samerna och hur intresset varierar när det gäller olika regioner. I flera läges- rapporter används och diskuteras den statistik som tagits fram för SOU 2006:19 och som bygger på enkätsvar från drygt tusen samer i röstlängd. Det är fortfarande den enda statistik som finns att tillgå när det gäller kunskaper i olika samiska språk. Flera som lämnat intervju- eller enkätsvar har nämnt att de använ- der Samiskt språkcentrums årliga lägesrapporter i sitt arbete. 5 Summering och slutsatser Minoritetsreformen 2010 och utvidgningen av det samiska förvalt- ningsområdet har gett ett uppsving för arbetet med de samiska språken. Organisationer, myndigheter och andra arbetar för att upp- fylla sina uppdrag och det är viktigt att man förenar sina krafter och kompletterar varandras arbete på ett optimalt sätt. Men för att man ska kunna förena alla krafter, behövs en motor, en instans som aktivt arbetar för att skapa samarbete och som bidrar med både idéer och verktyg. fattas en sådan sammanbindande länk och de lokala aktörerna får inte det stöd som skulle behövas. Flera av intervju- och enkätsvaren vittnar om att man upplever Samiskt språkcentrum som en sådan motor. Genom dess tillkomst har språkfrågan blivit synlig. En tidigare medarbetare skriver: Det första som kommer upp i mitt sinne är att bara etableringen av Samiskt språkcentrum har gjort att det skapats en domän att samlas kring vad språk är, vad språkförlust är och det gör att människor känner sig mindre ensamma. För det är ett av problemen med den språk- situation som vi har haft att människor ensamma har burit på sin sorg och språkförlust. Det är något som man absolut inte har talat om. Där tror jag språkcentrum har varit ett ovärderligt nav och en mötesplats med status och makt. Man kan utläsa av de sammantagna svaren att det finns en allmän uppfattning om att Samiskt språkcentrum bidragit till en norma- lisering av samiskan och legitimering av hela revitaliseringsarbetet. Det har accepterats att det är önskvärt att till exempel försöka återta sitt förlorade språk. Att Samiskt språkcentrums uppdrag varit ganska allmänt beskrivet kan anses vara en fördel. En tidigare medarbetare skriver: Vad har varit bra i Samiskt språkcentrums verksamhet? Arbetsuppgiften revitalisering – gav frihet, ingen kunde säga vad vi skulle göra utan vi fick komma på det själva. Bra med ett brett regleringsbrev, ingen detalj- styrning. Graffitti-workshop mm blev möjliga därför. ställde friheten också krav på personalen. Det över- gripande målet var att ”stärka enskildas förutsättningar att bruka och återta det samiska språket” och att ”främja och stimulera ökad användning av samiska.” Man fick börja med att försöka inventera de språkliga behoven hos en mycket heterogen befolkning som talade olika samiska språk, var i olika åldrar, hade olika erfarenheter i bagaget, och så vidare. Man skulle skräddarsy en verksamhet som skulle gagna revitaliseringen på ett innovativt och heltäckande sätt. Man skulle skapa något som inte hade funnits tidigare. I den första lägesrapporten från 201047 kan man läsa en del om hur behovs- inventeringen gick till. fördjupade personalen sig i inter- nationell forskning om revitalisering och började skissa på de första projekten. Man bedrev också en utåtriktad verksamhet och initierade samarbete med olika andra aktörer. Uppgiften att informera gjorde att medarbetarna fick både ta emot besök och förfrågningar men även själva åka runt och informera på möten, konferenser, work- shops mm. skulle man planera och starta nya projekt, utvärdera de tidigare och informera om resultaten. Föreliggande utvärdering visar på goda resultat trots relativt små resurser och få medarbetare. Den bredd av verksamhet som doku- menterats i svaret från personalen samt i de årliga lägesrapporterna är imponerande, och intervju- och enkätsvaren visar att verksamheten mestadels varit mycket uppskattad. Inspiration har hämtats från forskning och kontakter med andra urfolk samt samer i grann- länderna, företrädesvis . När man utvärderar beror resultaten en hel del på vilket språk som avses. Det finns skillnader mellan hur Samiskt språkcentrums arbete gagnat exempelvis sydsamiska jämfört med lule-, ume- eller nordsamiska. En hel del projekt och verksamheter har handlat om att stärka och revitalisera sydsamiskan. har man från språkcentrets sida medvetet försökt tillämpa metoder utvecklade för sydsamiska även på andra samiska språk. I pilotprojekt måste man ofta koncentrera sig på ett visst område och vissa omständigheter, 47 Lägesrapport , s. 8-11. och utmaningen är att sedan kunna anpassa och skräddarsy samma metod för nästa område med dess speciella omständigheter. De insamlade intervju- och enkätsvaren visar att Samiskt språk- centrums arbete har varit ett stöd för många aktörer som på olika sätt deltar i den samiska revitaliseringen. När det gäller de åtta samiska förvaltningskommuner som kontaktats, är det framför allt några som haft ett nära samarbete med språkcentret, medan andra upplevt att de inte fått lika mycket stöd, särskilt inte när det gäller lokala arrangemang. Några har upplevt att alla samiska språk inte har fått lika mycket uppmärksamhet i centrets verksamhet. Att Samiskt språkcentrum haft ett både geografiskt och inne- hållsmässigt mycket stort verksamhetsområde skulle kunna vara en av förklaringarna till den uttryckta kritiken från en del kommuner. Även de förhållandevis små resurserna, inklusive det låga antalet medarbetare, har betydelse i sammanhanget. Att det handlar om fyra samiska språk, med en del gemensamma, en del unika utmaningar, har också spelat in. Det förefaller naturligt att flera som lämnat svar efterlyst nya språkcentra på nord- respektive lulesamiskt område. Det finns några stora utmaningar i revitaliseringsarbetet som uttrycks av dem som lämnat intervju- och enkätsvar. Dessa måste tas på allvar. Det är nödvändigt att klargöra relationen lokalt – nationellt arbete (4.2.5.1), på samma sätt som man måste diskutera de upplevda otydligheterna i var gränsen går mellan Samiskt språkcentrums uppgifter och andras (4.2.5.2). Det är viktigt att lyssnar och för en dialog med det samiska samhället så att frågor som dessa blir hörda och besvarade. Det är exempelvis mycket viktigt att man för en nära dialog kring utbildningen som en helhet, eftersom så pass många som svarat känner att det inte räcker med att Samiskt centrum och övriga samiska aktörer gör sin andel när bristerna i systemet är så stora. Det är mycket bekymmersamt att Samiskt språkcentrum behövt använda personella och ekonomiska resurser till sådant som i första hand handlar om brister inom förskola och skola. Språkcentrum ska arbeta kompletterande till lagstadgad verk- samhet, men det kan i en del fall tendera att bli kompenserande, ifall inte förskola och skola ger samiska barn tillräckligt stöd för att lära sig och utveckla det samiska språket. En koordinering av nya insatser från skolans sida och stödjande och kompletterande insatser från Samiskt språkcentrums sida måste till för att situationen ska kunna förbättras. Det är nödvändigt att beslutsfattarna lyssnar på insatta personers syn och förstår hur systemen fungerar på båda sidorna, eftersom det kan finnas särskilda politikområden, såsom skolan och förskolan, som inte fungerar tillfredsställande vilket måste åtgärdas för att revitaliseringen ska bli effektiv. Om man studerar både Samiskt språkcentrums verksamhet och de svar som informanterna gett i ljuset av det som inom nordisk och internationell forskning anses vara framgångsfaktorer (se 3.1) kan man se att Samiskt språkcentrum i stora drag arbetat enligt det som rekommenderas. Språkcentret har på olika sätt lyckats skapa fredade zoner för samiska (se 4.2.2, 4.2.3) och strävat efter att förankra revitaliseringsarbetet lokalt även om direktiven till viss del har för- svårat detta. Man har skapat verksamheter som engagerat flera gene- rationer (se ex. mentorprogrammet, 4.1.1) och man har satsat en hel del på att skapa intressanta aktiviteter och projekt för barn och unga (se 4.2.2, 4.2.3). Samarbetet med olika instanser , både i och utanför, framstår som brett och mångsidigt (4.1.3). Att skapa kontinuitet och långsiktighet i revitaliserings- arbetet har däremot varit svårare; om detta vittnar informanternas funderingar kring resursbristen och projektfokuseringen (4.2.5.3). Kopplingen mellan språk och kultur nämns på ett par ställen i infor- manternas svar, men någon systematisk strävan efter att även inklu- dera kultur, traditionell kunskap med mera i Samiskt språkcentrums språkrevitaliseringsarbete går inte uppenbart att utläsa av svaren. Uppföljning och dokumentation har försvårats på grund av bristen på tillförlitliga mätmetoder (4.2.5.4). ”Det här är en början, någonstans får man börja”, skriver de äldre mentorerna i sitt upprop.48 Det har Samiskt språkcentrum gjort. Man har börjat skapa något som inte fanns tidigare, och under svåra omständigheter, med små medel, har man tagit många viktiga steg framåt. Det har krävt mod, fantasi och hårt, systematiskt arbete. I ett internationellt forskningsperspektiv kan Samiskt språkcentrums revitaliseringsarbete betraktas som 48 De äldres upprop ”Vi tar vårt ansvar för sydsamiskan”, se lovande och till många delar innovativt. Det är viktigt att arbetet kan fortsätta, utvecklas och utvidgas, och att medel ställs till förfogande så att de identifierade utmaningarna kan tacklas på ett bra sätt. Revitaliseringen måste fortsätta för att de samiska språken ska kunna överleva och stärkas. I det arbetet behövs Samiskt språkcentrum. Aikio-Puoskari, (2016). Sámegielaid ealáskahttima buoremus vuogit ja našuvnnalaš politihka linját Suomas, Ruoŧas ja Norggas/Saamen kielten elvyttämisen parhaita käytänteitä Pohjoismaissa [Bästa praktiker i samisk språk- revitalisering i de nordiska länderna]. Sámediggi/ Sámegiela doaimmahat. Dauenhauer, Dauenhauer, (1998). Technical, emotional, and ideological issues in reversing language shift: Examples from Southeast . & Whaley, . ), Endangered languages: Language loss and com- munity response, 57–98. En stärkt minoritetspolitik – översyn av lagen om nationella minoriteter och minoritetsspråk. (2012). Statistikens roll i arbetet mot diskriminering. En fråga om strategi och trovärdighet. , (1994). compromise in language revita- lization and language revival. Language in Society, Vol. Fjellgren, , (2013). Gïele aelhkie guedtedh – En bok för dig som vill återta ditt språk. (1991). Reversing language shift: Theoretical and empirical foundations of assistance to threatened languages. Clevedon: Multilingual Matters. (red.) (2001). Can threatened languages be saved? Reversing language shift, revisited : A 21st century perspective. Clevedon: Multilingual Matters. & Whaley, (2006). An introduction to language revitalization. Grin, (2003). Language Policy Evaluation and Charter for Regional or Minority Languages. Basingstoke: Palgrave . , , , , (2007). Aboriginal language knowledge and youth suicide. Cognitive Development 22(3): 392–399. Hinton, (2001). Hinton, , . (red.) The book of language revitalization in practice, 3. ed., 179–189. Hinton, (2013). Bringing Our Languages Home: Language Revitalization for Families. Hinton, , (2001). of Language Revitalization in Practice. : Academic Press. Hinton, with and (2002.) How to Keep Your Language : A Commonsense Approach to One-on- One Language Learning. Hinton, , , , (under utgivning): Handbook of Language Revitalization. Hornberger, ., , , Hirvonen, Vuokko, , , Kamwangamalu, Nkonko M., , , , , , , , , (red.) (2008). Can schools save indigenous languages? Policy and practice on four continents. Basingstoke: Palgrave . Hornsby, (2015). Revitalizing Minority Languages. New Speakers of Breton, Yiddish and Lemko. Basingstoke: Palgrave . , (2003). Mo joatkit sámegiela ealáskahttima? Jurdagat mannel skuvladutkankonferánssa [Hur ska den samiska revita- liseringen gå vidare? Tankar efter skolforskningskonferensen]. Hirvonen, Vuokko (red.) understanding and education. Kautokeino 7thI9th 2001. , (2008). Nordic Minority Language Policies in Transition: The Impact of Charter for Regional or Minority Languages in and . King, , Schilling Estes, , , , , Soukup, (red. Bilaga 2 SOU 2017:60 Languages and Language Varieties. (red.) (2003). lisation in Education. , , (manuskript). The Yoke and the . Beliefs and Emotions in South Sámi Revitalization. , med Maruyama, , (red. Indigenous Efflorescence – Views from Sápmi, , , & . Juuso, (2009). Tar språket mitt tilbake / Valddan giellan ruovttoluotta. Juuso, (2013). Jag tar tillbaka mitt språk / Mov gïelem bååstede vaaltam. Översättning till sydsamiska: ; Över- sättning till Svenska: Semantix och . King, (2001). Te Kohanga Reo: Maori Language Revitalization. Hinton, , . (red.) The book of language revitalization in practice, 3. ed., 119–128. Kroskrity, (2009). Language Renewal as Sites of Language Ideological Struggle. The for “Ideological Clarification”. Reyhner, , (red. ), Indigenous Language Revitalization: Encouragement, Guidance & Lessons Learned, 71–83. SFS 2009:724 Lag om nationella minoriteter och minoritetsspråk. , (2014). Contesting Metronormativity; Exploring Indigenous Language Dynamism Across the Urban-Rural Divide. Journal of language, Identity & Education, 13:4, 229–235. , , Varsi Balto, Áila Márge, , , (2012). Sámi giellaguovddážiid árvvoštallan. / Altá: Norut raporta 6. Olthuis, , , , (2013). Revitalising Indigenous Languages: How to recreate a lost generation. Clevedon, Avon: . Pasanen, (2015). ”Kuávsui já peeivičuovâ”. 'Sarastus ja päivänvalo' – Inarinsaamen kielen revitalisaatio [Gryning och dagsljus – Enaresamiskans revitalisering]. Pasanen, (under utgivning). “This work is not for pessimists.” Revitalization of language. Hinton, , , , : Handbook of Language Revitalization. Pavlenko, (2005). Emotions and multilingualism. Sallabank, (2013). Attitudes to endangered languages: Identities and policies. (1992). Minority languages as core values of ethnic cultures. A study of maintenance and erosion of Polish, Welsh, and Chinese languages in . Fase, , Jaspaert, Koen & , Sjaak (red. ), Maintenance and Loss of Minority Languages, 277–305. : J. . Stångberg, (2015). Minnen från nomadskolan i , . Huuva, , Ellacarin (red.). ”När jag var lämnade jag mitt hem och jag har ännu inte kommit tillbaka”: minnesbilder från samernas skoltid. Todal, (2002). ”-jos fal gáhttet gollegielat”: vitalisering av samisk språk i Noreg . Todal, (2007). Samisk språk i Svahken Sijte. Sørsamisk vitalisering gjennom barnehage og skule. Whalen, D. H., , , (2016). Healing through language: Positive physical health effects of indigenous language use [version 1; referees: 2 approved with reserva- tions]. F1000Research 2016, 5:852(doi: 10.12688/f1000research.8656.1) Material producerat av Samiskt språkcentrum (i vissa fall i samarbete med andra): Förstudie: Kartläggning av de samiska språken Samiskt språkcentrum : Modeller och erfarenheter av att revitalisera de samiska språken utifrån ett långsiktigt arbete och modeller som fungerat väl i andra sammanhang () Samiskt språkcentrum 5-2016: Modeller och erfarenheter av språklig revitalisering ()