sou · H4B333 · 2017-01-01 00:00:00 — De personbilar klass I som beskattas efter vikt är av fordonsår 2005 eller tidigare. Det innebär alltså att de viktbeskattade person- bilarna är eller äldre (upp till då de blir skattebefriade som veteranfordon). Som har angetts i avsnitt 3.5 är den genom- snittliga livslängden på personbilar i . De viktbeskattade personbilarna som är yngst har därför i snitt en återstående livs- längd . En del av dessa kommer säkert att vara i trafik längre än så. kan man anta att en hel del av de vikt- beskattade personbilarna är nära genomsnittsåldern eller äldre. Det gör att den del av den totala personbilsflottan som finns kvar i det gamla viktbaserade fordonsskattesystemet successivt kommer att minska för att helt försvinna. Samma sak gäller för personbil klass II, lätta bussar och lätta lastbilar, även om det kommer att ta lite eftersom dessa fordon är något yngre (registrerade i vägtrafikregistret 2010 eller senare). I samband med införandet av det koldioxidbaserade fordons- skattesystem gjordes bedömningen att systemet bara skulle gälla från en tidpunkt då registreringen av uppgifter om koldioxidutsläpp i vägtrafikregistret var så frekvent att en övergång till ett koldioxid- baserat system var meningsfull och praktisk genomförbar. När det koldioxidbaserade systemet utvidgades ansåg lagstiftaren att det bara var nya fordon som skulle omfattas. Det har inte framkommit skäl att ifrågasätta den bedömning som gjordes vid respektive ikraftträdande. Inte heller har det fram- kommit några andra starka skäl för att förändra skatteuttaget för dessa äldre personbilar, lätta bussar och lätta lastbilar. En sådan för- ändring som det nu är tal om är relativt omfattande eftersom det rör sig om en ganska stor del av flottan av lätta fordon och är inte Förändringar av fordonsskatten för lätta fordon som inte omfattas … motiverad med tanke på att de viktbeskattade lätta fordonen sakta men säkert håller på att försvinna ut ur fordonsparken. Mot bakgrund av det anförda konstaterar utredningen att det i och för sig hade varit önskvärt om de viktbeskattade lätta fordonen hade förts över till det koldioxidbaserade fordonsskattesystemet för att på så sätt få en enhetlig miljöstyrande fordonsskatt för person- bilar, lätta bussar och lätta lastbilar. Däremot är det osäkert hur över- föringen skulle ske och hur resultatet skulle bli. Utredningen anser därför att det inte är lämpligt att de lätta fordon som ingår i det viktbaserade systemet inordnas i det koldioxidbaserade systemet för fordonsskatt. Något sådant förslag lämnas därför inte. I stället bör de aktuella fordonen kvarbli i det viktbaserade fordonsskattesystemet. I avsnitt 9.3 har framgått att utredningen föreslår en generell höj- ning av fordonsskatten för de koldioxidbeskattade lätta fordonen i och med att koldioxidbeloppet ska börja tas ut vid utsläpp utöver koldioxid i stället för som vid utsläpp utöver . De ändringar av den koldioxidbaserade fordonsskatten som utred- ningen föreslår innebär att fordonsskatten höjs med i genomsnitt för personbilar som inte kan drivas med dieselolja, men förändras inte för sådana fordon som kan drivas med diesel. För lätta bussar, lätta lastbilar och personbilar klass II blir höjningen i genomsnitt för fordon som inte kan drivas med diesel- olja, men förändras inte för de som kan drivas med sådant bränsle. Detta gäller för en variant av nytt bonus–malus-system som är oberoende av fordonets vikt. Varianten av bonus–malus-system där fordonets vikt beaktas innebär en höjning av fordonsskatten för personbilar som inte kan drivas med diesel. För övriga fordon blir det inte någon höjning. Utredningen föreslår en höjning endast om förändringen medför minst en femprocentig höjning av fordonsskatten. I beräkningen inkluderas inte höjningen av fordonsskatten som orsakas av den treåriga förhöjda malusdelen. För att jämna ut skillnaderna mellan de lätta fordon som även i fortsättningen kommer att beskattas i det viktbaserade systemet och de som beskattas efter koldioxidutsläpp föreslår alltså utred- ningen att fordonsskatten för den förra gruppen generellt ska höjas, i de fall föreslagen ändring innebär en fordonsskattehöjning enligt vad som har angetts i föregående stycke. Höjningen för de viktbeskattade fordonen föreslås motsvara den redovisade genomsnittliga höjningen för de koldioxidbeskattade fordonen. Förändringar av fordonsskatten för lätta fordon som inte omfattas … 9.7Koldioxidbaserad fordonsskatt för nya motorcyklar och justering av enhetsskatten för befintliga Utredningens förslag: Fordonsskatten för nya motorcyklar ska koldioxiddifferentieras. Det innebär att fordonsskatten för dessa fordon ska tas ut med ett grundbelopp och i förekommande fall ett koldioxidbelopp. Grundbeloppet är detsamma som för övriga lätta fordon som ingår i det koldioxidbaserade fordonsskattesystemet, det vill säga för ett skatteår. Koldioxidbeloppet är för ett skatteår per gram koldioxid som motorcykeln släpper ut per kilometer utöver . Uppgift om fordonets utsläpp av koldioxid bör hämtas i vägtrafikregistret. Transportstyrelsen bör därför börja registrera uppgift om motorcyklars utsläpp av kol- dioxid. Med nya motorcyklar avses motorcyklar som har blivit skatte- pliktiga efter utgången av 2017. Fordonsskatten för övriga motorcyklar höjs till för ett skatteår, vilket motsvarar det grundbelopp som enligt vägtrafikskattelagen (2006:227) tas ut i fordonsskatt för person- bilar, lätta bussar och lätta lastbilar. Bakgrund: För motorcyklar tas , enligt 2 kap. 6 § väg- trafikskattelagen, en fordonsskatt ut med för ett skatte- år6. Detta gäller dock inte veteranmotorcyklar, det vill säga sådana som är eller äldre (2 kap. 2 § 1 vägtrafikskattelagen), vilka inte är skattepliktiga. Fordonsskatten för motorcyklar är alltså en enhets- skatt som uppgår till av det fiskala grundbeloppet för de koldioxidbeskattade lätta fordonen. Någon skatt med avseende på motorcyklars utsläpp av koldioxid tas alltså inte ut. Inte heller görs det någon skillnad i beskattning med avseende på motorcyklars vikt eller liknande parameter. Skälet till att motorcyklar inte omfattas av den koldioxidbase- rade fordonsskatten är att det saknas uppgift i vägtrafikregistret om 6 Vad som avses med skatteår redogörs närmare för i avsnitt 10.3. Förändringar av fordonsskatten för lätta fordon som inte omfattas … motorcyklars utsläpp av koldioxid. I samband med införandet av det koldioxidbaserade systemet för fordonsbeskattning av person- bilar uttalades att det är lämpligt att även fordonsskatten för motorcyklar baseras på koldioxidutsläpp. Detta bland annat efter- som flera motorcykelmodeller släpper ut lika mycket koldioxid som bensinsnåla personbilar.7 Motorcyklar har varit föremål för lagstiftningsåtgärder inom EU. I ramdirektivet 2002/24/EG8 om typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordon fanns tidigare bestämmelser och krav som motorcyklar och mopeder skulle uppfylla för att få säljas och regi- streras inom EU. Ramdirektivet kompletterades med särdirektiv som innehöll tekniska krav och miljökrav avseende dessa fordon. Ramdirektivet är bland annat införlivat i svensk lagstiftning genom föreskrifter (VVFS 2003:23) om motorcyklar och släp- vagnar som dras av motorcyklar. Ramdirektivet har sedermera omarbetats och ersatts av Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) nr 168/2013 av om godkännande av och marknadstillsyn för två- och trehjuliga fordon och fyrhjulingar. Ordet marknadstillsyn har genom en rättelse till ramförordningen ersatts med marknadskontroll. Genom förordningen upphävdes ramdirektivet med verkan då förordningen började tillämpas. Förordningen kräver inget införlivande i nationell lag- stiftning utan gäller direkt enligt sin lydelse. Syftet med förordningen är att fastställa harmoniserade regler för typgodkännande av bland annat motordrivna två-, tre- och fyr- hjulingar för att minska utsläppen från aktuella fordon. I ramförordningen fastställs administrativa och tekniska krav för typgodkännande av alla nya fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter samt krav för marknadskontroll över for- don, system, komponenter och separata tekniska enheter som om- fattas av godkännande i enlighet med förordningen. Bland annat anges det i artikel 24 att koldioxidutsläpp ska bestämmas av till- verkaren enligt tillämplig laboratorieutsläppsprovningscykel. Resul- taten av koldioxidmätningen ska tas med i det tekniska underlaget 2005/06:65 s. 94. 8Europaparlamentets och rådets direktiv /24/EG av om typgodkän- nande av två- och trehjuliga motorfordon och om upphävande av rådets direktiv /61/EEG. Förändringar av fordonsskatten för lätta fordon som inte omfattas … som redovisas av tillverkaren för godkännandemyndigheten och som ligger till grund för typgodkännandet. Informationen ska också anges på intyget om överensstämmelse. Det finns alltså här krav på mätning och redovisning av koldioxidutsläpp, men något gräns- värde uppställs inte för typgodkännande enligt ramförordningen. I det finns det drygt 550 000 motor- cyklar registrerade. Antalet har ökat med cirka 10 000 fordon 2013. Antalet motorcyklar i trafik har ökat från knappt 150 000 fordon till drygt 300 000 fordon 2014. Det innebär alltså att det har skett en fördubbling av motorcyklar i trafik . Flest motorcyklar i trafik är det (cirka 315 000 motorcyklar under vardera månaden). Det lägsta antalet motorcyklar i trafik återfinns i månaderna (cirka 287 000 motorcyklar var ). De motorcyklar som är i trafik kan också antas vara i trafik . Ungefär 20 000 motorcyklar beräknas vara i trafik endast (vanligen april–september eller maj–oktober) och cirka 6 000 motorcyklar än (troligen juni, eftersom det är flest påställda motorcyklar då).9 Nettointäkterna från fordonsskatten för motorcyklar uppgår till och i genomsnitt betalar motorcykelägare i fordonsskatt per år.10 Skälen för utredningens förslag: Det har funnits tankar på att låta även fordonsskatten för motorcyklar baseras på fordonens koldioxidutsläpp. Detta bland annat med argumentet att flera motorcykelmodeller släpper ut lika mycket koldioxid som bensinsnåla personbilar. i ett miljöperspektiv är det önskvärt att få en miljöstyrande fordonsskatt även för den nu aktuella kategorin av fordon. Det skulle bli ett incitament för fordonsindustrin att tillverka och för konsumenter att välja motorcyklar med lägre koldioxidutsläpp. Miljöstyrningen kan uppnås genom att motorcyklarna inordnas i 9 Informationen är hämtad från /sv/vagtrafik/statistik-och-register/Vag/Fordonsstatistik/ och genom direktkontakt med utredningens expert från Transportstyrelsen, . Det är också han som har gjort beräkningarna utifrån tillgänglig statistik. 10 Informationen är hämtad från utredningens expert från Transportstyrelsen, . Förändringar av fordonsskatten för lätta fordon som inte omfattas … en koldioxiddifferentierad fordonsskatt. I likhet med vad som gäller för nyare personbilar och andra lätta fordon skulle fordonsskatten för en motorcykel vara beroende av hur mycket koldioxid den släpper ut. En sådan ordning bidrar till att minska transportsektorns klimatpåverkan och till att skapa en sammanhållen, renodlad och enhetlig fordonsbeskattning av lätta fordon. Som har framgått ovan är det krav på att uppgift om koldioxidutsläpp11 ska anges vid typgodkännande av nya motorcyklar. I och med att denna uppgift blir tillgänglig för alla nya motorcyklar är det möjligt för Transportstyrelsen att föra in uppgiften i vägtrafikregistret. Uppgiften kan sedan ligga till grund för beskattning. Därmed skulle de hinder som har förelegat mot att införa en koldioxidrelaterad fordonsskatt för motorcyklar nu vara undanröjda. Mot angivna bakgrund föreslår utredningen att motorcyklarna inordnas i en koldioxidrelaterad fordonsskattemodell. Fordons- skatten kommer då att tas ut med ett grundbelopp och i vissa fall ett koldioxidbelopp utifrån den systematik som gäller för beskatt- ning av andra lätta fordon enligt vägtrafikskattelagen. Grundbeloppet bör också för den aktuella kategorin av fordon vara och koldioxidbeloppet tas ut vid utsläpp utöver koldioxid per kilometer. Eftersom motorcyklar generellt sett används i mindre omfattning och därmed bidrar mindre till utsläppen av växthusgaser anser utredningen att koldioxidbeloppet bör vara lägre för motorcyklar än för andra lätta fordon. Ett belopp på per gram koldioxid som fordonet släpper ut per kilo- meter utöver bedöms som rimligt. Det innebär en halvering av det koldioxidbelopp () som tas ut för lätta fordon som beskattas i det koldioxidbaserade fordonsskattesystemet och för vilka det inte tas ut någon förhöjd malus. Koldioxidbeloppet för motorcyklar blir därmed lika högt som det som tas ut för alter- nativbränslefordonen, vilka också har en lägre klimatpåverkan än andra lätta fordon. Även vid beskattningen av motorcyklar bör alltså uppgift om koldioxidutsläpp hämtas från vägtrafikregistret. För att detta ska 11 Till skillnad från vad som gäller för personbilar är det bara ett värde för koldioxid (gram/kilometer) som ska anges. Således görs ingen skillnad på typ av körning (stadstrafik eller landsväg). Förändringar av fordonsskatten för lätta fordon som inte omfattas … vara möjligt föreslår utredningen att Transporstyrelsen börjar registrera uppgift om motorcyklars koldioxid- utsläpp. Det är inte aktuellt att införa en koldioxiddifferentierad fordons- skatt annat än för nya motorcyklar. Med nya motorcyklar förstås här motorcyklar som blir skattepliktiga först efter att lagändringen har trätt i kraft. Utredningen bedömer att så kan ske i samband med att övriga förslag som lämnas i detta betänkande träder i kraft, nämligen . För äldre motorcyklar är det inte meningsfullt att införa en kol- dioxidbaserad fordonsskatt eftersom det alltjämt saknas uppgift om koldioxidutsläpp för dessa fordon. I stället bör det även i fort- sättningen tas ut ett enhetsbelopp i fordonsskatt för äldre motor- cyklar. Däremot finns det anledning att höja enhetsskatten för de äldre motorcyklarna eftersom så inte har skett sedan vägtrafikskattelagen trädde i kraft . En lämplig höjning är att sätta skatten till , det vill säga i nivå med det grundbelopp som före- slås för nya motorcyklar och som tas ut för alla personbilar, lätta bussar och lätta lastbilar som beskattas enligt vägtrafikskatte- lagen. En höjd fordonsskatt för motorcyklar kan få konsekvenser för benägenheten att utnyttja möjligheten till av- och påställning av motorcyklar. Detta diskuteras närmare i avsnitt 10.6. 10Frågor av systemvårdande karaktär I utredningens uppdrag ingår att utreda och lämna förslag avseende fordonsskatten i systemvårdande syfte. Utgångspunkten bör enligt kommittédirektiven vara att fordonsskattesystemet som helhet inte blir mer komplicerat än det nuvarande. Som exempel nämns att utredningen bör se över regelverket i syfte att undvika att så kallade tilläggsdebiteringar uppstår i samband med fordonsskattejuste- ringar. I detta syfte kan utredningen enligt direktiven överväga en ändring av dagens system med skatteår och skatteperioder till en enhetlig skatteperiod som är densamma för samtliga fordonsägare. Utredningen bör också, enligt kommittédirektiven, analysera regelverket kring av- och påställning av fordon och utreda om fordonsskatt i viss utsträckning även bör betalas för avställda fordon. Mot denna bakgrund kommer utredningen i det här kapitlet att beskriva våra överväganden i frågor av systemvårdande karaktär. Inledningsvis kommer vi – som en bakgrundsbeskrivning – att när- mare redogöra för gällande ordning i fråga om betalning av fordons- skatt och tilläggsdebiteringar, skatteår och skatteperioder, samt av- och påställning av fordon. Kapitlet avslutas med våra överväganden när det gäller tilläggsdebiteringar och av- och påställning av fordon. Frågor av systemvårdande karaktär 10.2Betalning av fordonsskatt och tilläggsdebiteringar Av 5 kap. 1 § vägtrafikskattelagen (2006:227) följer att vägtrafik- skatten (vilket innefattar både fordonsskatt och saluvagnsskatt) betalas genom att sättas in på ett särskilt konto för skatteinbetal- ningar enligt vägtrafikskattelagen. Fordonsskatten betalas som huvudregel av den som är skatt- skyldig för fordonet vid ingången av den månad under vilken skatten ska betalas (5 kap. 2 § första stycket vägtrafikskattelagen). Skattskyldig för fordonsskatt är ägaren av fordonet (2 kap. 4 § första stycket vägtrafikskattelagen). Som ägare av ett fordon anses den som är antecknad i vägtrafikregistret som ägare eller den som bör vara antecknad där som ägare (samma bestämmelse, andra stycket). Fordonsskatten ska betalas under månaden före ingången av skatte- året eller skatteperioden, den så kallade betalningsmånaden (5 kap. 3 § första stycket vägtrafikskattelagen). Tillkommande fordons- skatt ska däremot, enligt 5 kap. 5 § vägtrafikskattelagen, betalas senast efter det att skatteändringen har trätt i kraft. Skatteår, skatteperioder och betalningsmånader för fordon be- stäms efter slutsiffran i fordonets registreringsnummer enligt vad som följer av en särskild uppställning i 6 § vägtrafikskatteförord- ningen (2006:242). Eftersom det finns tio siffror finns det följakt- ligen tio betalningsmånader. Slutsiffran 0 har betalningsmånad mars (för skatteår april–mars), slutsiffran 1 betalningsmånad april (för skatteår maj–april), slutsiffran 2 betalningsmånad maj (för skatteår juni–maj) och så vidare. Uppehåll görs som inte utgör betalningsmånader för några fordon. Tillkommande skatt, eller så kallade tilläggsdebiteringar, regleras i 5 kap. 13 § vägtrafikskattelagen. Av den bestämmelsen följer att om fordonsskatt för ett fordon ska tas ut med ett annat belopp än tidigare på grund av ändring i den aktuella lagen och fordons- skatten har beslutats för tiden efter ikraftträdandet enligt äldre be- stämmelser, ska tillkommande skattebelopp betalas för tiden från och med dagen för ändringen till utgången av skatteåret eller, om fordonsskatt har beslutats för en skatteperiod, skatteperioden. På motsatt vis ska överskjutande belopp som redan har betalats återbetalas. Det är den som är skattskyldig vid ikraft- Frågor av systemvårdande karaktär trädandet av lagändringen som ska betala tillkommande belopp, och även den som ska få tillbaka överskjutande skattebelopp. I det fall fordonsskatt på grund av en lagändring ska tas ut med ett annat belopp än tidigare ska tilläggsdebitering ske om beloppet uppgår till eller mer och återbetalning göras av belopp som uppgår till eller mer (5 kap. 14 § vägtrafikskatte- lagen). Vid lagändringar som det nu är tal om beslutar alltså Transport- styrelsen i förekommande fall om ändring av fordonsskatten och skickar ut tilläggsdebiteringar av fordonsskatten till de fordons- ägare som ska betala ytterligare skatt utöver vad de redan har beta- lat i förskott för det aktuella skatteåret. Nuvarande bestämmelser om tilläggsdebitering och återbetal- ning vid lagändringar infördes . ut- färdades det särskilda övergångsregler och tillämpningsföreskrifter varje gång fordonsskattesatser ändrades. För att minska behovet av sådana bestämmelser infördes alltså generella regler rörande den särskilda uppbörden som ska göras i samband med att fordons- skatten ändras. Av praktiska skäl skulle det finnas en fast ordning för i vad mån extra debiteringar eller återbetalningar ska göras och vem som ska vara skattskyldig för tillkommande skatt respektive få tillbaka överskjutande belopp.1 låg gränsen för småbelopp som inte behövde be- talas in och inte heller återbetalas på . Gränsen tillkom för att minska antalet in- och utbetalningar i förhållande till vad som annars hade kunnat bli fallet.2 2006 höjdes gränsen för vilka belopp som behöver betalas in till nuvarande nivå på . Som en generell bestämmelse gäller för all vägtrafikskatt att, om det till följd av ett skattebeslut uppkommer ett skattebelopp bortfaller beloppet och behöver inte betalas in till staten. Sådant belopp återbetalas inte heller. (8 kap. 1 § andra stycket väg- trafikskattelagen.) 1987/88:159 s. 42 och s. 49. 1987/88:159 s. 42. Frågor av systemvårdande karaktär 10.3Skatteår och skatteperiod i vägtrafikskattelagen Fordonsskattesystemet är uppbyggt på så sätt att betalning sker i förskott för ett skatteår respektive för en skatteperiod. Ändras lagen under ett skatteår för vilket betalning redan har skett kommer for- donsägaren att tilläggsdebiteras för det tillkommande beloppet. Samma sak gäller för en betald skatteperiod. Frågan är då vad som avses med ett skatteår respektive en skatteperiod. Definitionen av begreppen skatteår och skatteperiod finns i 1 kap. 4 § vägtrafikskattelagen. Med skatteår avses i fråga om for- donsskatt, tolv kalendermånader i rad. Skatteåret kan alltså vara rullande, så länge det avser tolv på varandra följande kalender- månader. Detta skiljer sig från vad som gäller för saluvagnsskatten3 där skatteperiod avser ett kalenderår, det vill säga till och med . Med skatteperiod avses fyra kalendermånader i rad. Perioden räknas i till i den fjärde månaden och kan in- träffa närsomhelst , så länge den avser fyra på varandra följande kalendermånader. Det rullande uppbördssystemet med skatteår som avser löpande tolvmånadersperioder utspridda över infördes i sam- band med omläggningen av fordonsregisteringen till ett centralt ADB-system för hela . hade fordonsskatt på- förts länsvis utifrån vid vilken länsstyrelse fordonet var registrerat. Ett fordon skulle vara registrerat hos i det län där for- donet hade sin hemort, det vill säga där ägaren var folkbokförd. förde ett eget bilregister, från vilket uppgifter som låg till grund för beskattningen hämtades. Respektive läns- styrelse svarade alltså för uppbörden av fordonsskatten inom sitt län och rent praktiskt skedde detta genom postverkets försorg. Fordonsskatten togs ut första gången vid registreringen av fordo- net och därefter för varje kalenderår så länge fordonet var under- kastat skatteplikt.4 3Saluvagnsskatt tas ut enligt vägtrafikskattelagen för fordon som används med stöd av en saluvagnslicens. Saluvagnslicens är ett särskilt tillstånd för den som yrkesmässigt tillverkar, transporterar eller handlar med fordon att under särskilda omständigheter använda oregistre- rade eller avställda fordon på allmän väg. Saluvagnsskatt ingår, tillsammans med fordons- skatt, i begreppet vägtrafikskatt. 15–17 samt prop. 1973:94 s. 22 och s. 43–45. Se även SOU 1968:23 s. 16–19, SOU 1971:11 s. 33–34 och SOU 1972:42 s. 61. Frågor av systemvårdande karaktär I och med skatteomläggningen fick fordonsbeskattningen en nära anknytning till kontrollbesiktningen av fordonsbeståndet och det kontrollmärkessystem som infördes då. Syftet var att få ett bättre samband mellan å ena sidan den period kontrollmärket skulle avse och å andra sidan den period för vilket skatt skulle betalas och kontrollbesiktningen gälla. Tidpunkten för uppbörden av fordons- skatten kom att bestämmas, på samma sätt som för inställelse till allmän periodisk kontrollbesiktning, efter sista siffran i fordonets registreringsnummer. Begreppen skatteår och skatteperiod har betydelse för att bland annat ange storleken på skatten. Av 2 kap. 5 § vägtrafikskattelagen följer att fordonsskatten ska betalas för ett skatteår, det vill säga tolv kalendermånader. Om skatten för ett fordon överstiger för betalas skatten i stället för en skatteperiod. Skatten för en skatteperiod är en tredjedel av skatten för . Skatteår och skatteperiod kan även brytas ned i mindre delar vid bestämmande av skattens storlek. Av 2 kap. 13 § vägtrafikskatte- lagen följer att om ett fordon är skattepliktigt under endast en del av ett skatteår eller en skatteperiod, tas fordonsskatt ut för den tid då fordonet är skattepliktigt. Om skatteplikt föreligger under en del av en kalendermånad, tas dock skatt ut för hela månaden. I fråga om fordon för vilka fordonsskatten uppgår till för ett helt skatteår tas skatt ut per dag för den månad under vilken skatteplikten första gången inträder för fordonet eller skatteplikten upphör av annan anledning än avställning.