sou · H4B349 · 2017-01-01 00:00:00 — Beslutanderätt hos andra myndigheter den offentliga sektorn, bidra till ett väl fungerande samhälle för medborgare och företag samt motverka brottslighet.17 övergripande mål och ekonomiska ramar för verksamheten styrs av det årliga regleringsbrevet. Liksom hos andra myndigheter styrs handläggningen av ärenden hos av förvaltningslagen (1986:223) och, med ett par undantag, myndighetsförordningen (2007:515). Det finns vidare en förordning (2007:780) med instruktion för som innehåller regler av betydelse för organisation och ärendehandläggning. På skatte- området är det framför allt skatteförfarandelagen (2011:1244) som reglerar verkets verksamhet. är en enrådighetsmyndighet, som leds av en myndighetschef, generaldirektören ().18 Verksledningen består förutom av GD även av överdirektören.19 Överdirektören är generaldirektörens ställföreträdare och träder in för GD när denne inte är i tjänst. Överdirektören ersätter i övrigt generaldirektören i den utsträckning som generaldirektören bestämmer.20 har även ett insynsråd som ska utöva insyn i verksamheten och ge generaldirektören råd.21 Generaldirektören är ordförande i insyns- rådet och ska hålla rådet informerat om verksamheten. verksamhet styrs från huvudkontoret. Under verksledningen fanns vid utgången av 2015 sex avdelningar, sju regioner och en internrevision. På finns även ett allmänt ombud som kan överklaga beslut inom beskattnings och folkbokföringsområdena. Inom huvudkontoret finns också och , som är myndigheter under . är dessutom värdmyndighet för e-legitimationsnämnden, som är en myndighet under Näringsdepartementet.22 Se figur 6.2 för organisation . 17Se bl.a. webbplats. 186 och 21 §§ instruktionen för jämförda med 2 § myndighetsförordningen. 19Jfr 22 § instruktionen för . 20Jfr 24 § myndighetsförordningen. 21Se 7 § instruktionen för , samt bl.a. webbplats. 22Se bl.a. årsredovisning 2015 samt webbplats, jfr med 8–9 §§ instruktionen för . Beslutanderätt hos andra myndigheter Källa: årsredovisning 2015. I beskattningsverksamhet inleds ärendena oftast genom inlämnade deklarationer. Utöver de uppgifter som ska lämnas enligt deklarationsblanketten i enlighet med 31 kap. skatteför- farandelagen (SFL) avseende inkomstdeklaration respektive 26 kap. 18–25 §§ SFL avseende skattedeklaration ska den skattskyldige i enlighet med 31 kap. 3 § respektive 26 kap. 18 § SFL även lämna de övriga uppgifter som behöver för att kunna fatta riktiga beslut. Innan fattar ett beskattningsbeslut ska verket enligt 40 kap. 1 § SFL se till att ärendet blir tillräckligt utrett. Innehåller en deklaration oklarheter ska således dessa utredas. Detta kan ske genom en skrivbordsutredning eller, i vissa fall, genom att i enlighet med bestämmelserna i 41 kap. SFL fattar beslut om revision av den skattskyldige. Om ärendet under utredningen tillförs uppgifter av någon annan än den skattskyldige ska underrätta den skattskyldige om uppgifterna och ge denne tillfälle att yttra sig över dem. Någon sådan skyldighet finns bl.a. inte om beslut inte är till nackdel för den skattskyldige eller uppgifterna saknar betydelse för ärendet. Om det inte är uppenbart obehövligt ska den skattskyldige dessutom ges tillfälle att yttra sig i ärendet innan fattar ett beslut till nackdel för den skattskyldige. Beslutanderätt hos andra myndigheter Beslut om revision fattas enligt arbetsordning av kontorschef eller särskilt förordnad tjänsteman. Både vid skrivbordsutredning och revision får förelägga den skattskyldige att lämna uppgifter och komma in med handlingar. Om det finns anledning att anta att ett föreläggande inte kommer att följas får det förenas med vite i enlighet med bl.a. 37 kap. 6 och 7 §§ respektive 44 kap. 2 § SFL. Ett beslut att förena föreläggandet med vite får enligt arbetsordningen fattas av kontorschef eller särskilt förordnad tjänsteman. Ett föreläggande får enligt 44 kap. 3 § SFL inte förenas med vite om det finns anledning att anta den som ska föreläggas har begått en gärning som är straffbelagd eller kan leda till skattetillägg eller kontrollavgift och föreläggandet avser utredning av en fråga som har samband med den misstänkta gärningen. Om den reviderade inte frivilligt medverkar vid revisionen får förvaltningsrätten efter ansökan av besluta om bevissäkring i enlighet med 45 kap. SFL. I vissa fall får granskningsledare enligt 45 kap. 13 och 14 §§ SFL besluta om bevissäkring. Bevissäkring innebär att under tvång får utföra revision i verksamhetslokalerna, eftersöka och omhänderta handlingar och försegla lokaler och andra utrymmen. Syftet är att ska kunna få tillgång till räkenskapsmaterial och annat som behövs för kontrollen även om den granskade motarbetar en skatteutredning. Om det finns påtaglig risk för att den skattskyldige inte betalar sin skatt m.m. och betalningsskyldigheten avser ett betydande belopp får förvaltningsrätten efter ansökan av , i enlighet med 46 kap. SFL, besluta om betalningssäkring. Betalningssäkring innebär att får ta den skattskyldiges egendom i anspråk för att säkerställa betalning av skatt m.m. Ansökan om betalningssäkring görs enligt arbets- ordning av regionchef eller särskilt förordnad tjänsteman. Om det finns risk för att lös egendom som kan betalningssäkras undanskaffas innan förvaltningsrätten kan fatta beslut får granskningsledare enligt 46 kap. 16 § SFL besluta om att ta egendomen i förvar. Ett sådant beslut måste, senast , följas av en ansökan om betalningssäkring i förvaltningsrätten annars måste egendomen lämnas tillbaka. Beslutanderätt hos andra myndigheter Som myndighetschef är det GD som har den formella rätten att fatta beslut. Det mesta av beslutsfattandet delegeras dock, i många fall ända ner på handläggarnivå. Handläggare vid beslutar om beskattning med ledning av de uppgifter som lämnats i en deklaration, andra tillgängliga uppgifter och vad som framkommit vid kontroll och utredning. Handläggare beslutar även om skönsbeskattning i enlighet med 57 kap. 1 § SFL när någon deklaration inte har lämnats eller lämnad deklaration är så bristfällig att den inte kan läggas till grund för beskattningen. Skönsbeskattning innebär att skatten eller underlaget för skatten bestäms till vad som framstår som skäligt med hänsyn till uppgifterna i ärendet. kan fatta beslut om skattetillägg i enlighet med 49 kap. 4 § första stycket 1 p. SFL om en oriktig uppgift under förfarandet lämnats på annat sätt än muntligen till ledning för den egna beskattningen. Något krav på att den oriktiga uppgiften lämnats med uppsåt eller av oaktsamhet uppställs inte. Det är således tillräckligt att en oriktig uppgift har lämnats för att det ska föreligga grund för att ta ut skattetillägg. Det är som ska bevisa att det enligt 49 kap. 5 § SFL ”klart framgår” att en lämnad uppgift är oriktig. Vid skönsbeskatt- ning finns inget krav på att en oriktig uppgift lämnats för att det ska finnas grund för att ta ut skattetillägg. Det är tillräckligt att en skönsbeskattning sker. Något särskilt beviskrav för att kunna ta ut skattetillägg uppställs således inte vid skönsbeskattning. I enlighet med 49 kap. 10 § p. 1–3 SFL får skattetillägg inte tas ut om den oriktiga uppgiften framgår av avstämningsuppgifter som varit tillgängliga för från utgången av beskattningsåret, om frivillig rättelse sker eller om det undandragna skattebeloppet är obetydligt. Skattetillägg får enligt 49 kap. 10 b § SFL inte heller tas ut om den felaktighet eller passivitet som kan leda till skattetillägg redan omfattas av ett väckt åtal, ett utfärdat strafföreläggande eller ett beslut om åtalsunderlåtelse för brott enligt skattebrottslagen och åtalet, strafföreläggandet eller beslutet om åtalsunderlåtelse avser samma fysiska person som skattetillägget skulle tas ut av. Beslutanderätt hos andra myndigheter Skattetillägg utgår i enlighet med 49 kap. 11 § SFL (inkomstskatt) eller (moms/arbetsgivaravgifter) av undanhållen skatt eller det som felaktigt tillgodoräknats den skattskyldige. I vissa fall kan det i enlighet med 49 kap. 13 § SFL bli aktuellt med en lägre procentsats. Den skattskyldige kan i enlighet med 51 kap. 1 § SFL bli befriad från skattetillägg helt eller delvis om det är oskäligt att ta ut skattetillägget med fullt belopp. Denna bedömning ska göras tämligen nyanserat och generöst och ska bl.a. särskilt beakta om felaktigheten eller passiviteten berott på hälsa eller ålder, felbedömning av en regel eller faktiska förhållanden eller föranletts av vilseledande kontrolluppgifter. Att avgiften inte står i rimlig proportion till felaktigheten eller passiviteten eller att oskäligt har gått efter det att funnit anledning att anta att skattetillägg ska tas ut utan att det är den uppgiftsskyldiges fel är skäl som kan leda till hel eller delvis befrielse från skattetillägg. Beslut om skattetillägg på grund av oriktig uppgift fattas av handläggare efter förankring hos en särskilt kvalificerad beslutsfattare (). En notering av att förankring har skett ska göras i ärendeakten. Det finns möjlighet att begära omprövning av skattetillägg. Begäran av omprövning ska i enlighet med 66 kap. 7 § första stycket SFL ha kommit in till senast det sjätte året efter utgången av det kalenderår då beskattningsåret har gått ut. En begäran om omprövning ska enligt 66 kap. 5 § första stycket SFL prövas av en SKB som inte har prövat frågan om och den som begär omprövning är oeniga, om nya omständigheter och ny bevisning åberopas, om sakprövning ska ske samt om prövningen inte är enkel. beslut om skattetillägg är verkställ- bara, dock ska anstånd med betalning beviljas enligt 63 kap. 7 § SFL om den som påförts skattetillägget begär omprövning eller överklagar antingen beslutet om skattetillägg eller beskattnings- beslutet som föranlett skattetillägget. Beslutanderätt hos andra myndigheter Enligt 67 kap. 12 § första stycket SFL ska överklagande av skattetillägg ha kommit in till senast det sjätte året efter utgången av det kalenderår då beskattningsåret har gått ut. Om ett beslut överklagas är skyldigt att fatta ett omprövningsbeslut. Det är en SKB som fattar beslutet om omprövning i enlighet med de premisser som gäller vid begäran om omprövning. Om verket ändrar sitt beslut i enlighet med vad klaganden begär går ärendet inte vidare till domstol. Om inte ändrar beslutet, eller inte ändrar det fullt ut, överlämnas överklagandet i enlighet med 67 kap. 22 § SFL till förvaltningsrätten. Domstolen gör en fullständig och självständig prövning av det överklagade beslutet avseende skattetillägg. Förvaltningsrättens dom kan överklagas till kammarrätten. Det finns inget krav på prövningstillstånd i kammarrätten. I enlighet med 67 kap. 37 § SFL ska muntlig förhandling i såväl förvaltnings- rätten som kammarrätten hållas på begäran av klaganden. Muntlig förhandling behöver dock inte hållas om skattetillägg inte kommer att tas ut. Om kammarrättens dom överklagas krävs prövnings- tillstånd i . () är en förvaltningsmyndighet med ett samlat ansvar inom postområdet och området för elektronisk kommunikation. De svenska lagar som reglerar PTS verksamhet i sak är framför allt lagen (2003:389) om elektronisk kommunika- tion (LEK) och postlagen (2010:1045). PTS har också uppgifter enligt lagen (2000:121) om radio- och teleterminalutrustning, lagen (2006:24) om nationella toppdomäner för på Internet samt lagen (2000:832) om kvalificerade ekonomiska signaturer. Reglerna bygger i stor utsträckning på rättsakter från EU. 23 Information och fakta som ligger till grund för texten i detta avsnitt är, förutom från de referenser som anges direkt i texten eller genom fotnoter, hämtade från en presentation av Post- och chefsjurist i samband med expertgruppsmöte i utredningen . Beslutanderätt hos andra myndigheter genomför de direktiv som kallas postdirektiven (97/67/EG) och (2008/6/EG). LEK genomför det s.k. ramdirektivet, (2009/21/EG) och tillhörande särdirektiv24 som behandlar regleringsmyndigheters uppgifter och befogenheter inom området för elektronisk kommunikation, marknadsanalys samt frekvens- och nummer- hantering samt det som kallas radiospektrumbeslutet (676/2002/EG). Myndigheten är också tillsynsmyndighet över efterlevnaden av den s.k. roamingförordningen nr 531/2012. Myndigheten ska, inom ramen för sina uppgifter enligt lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation (LEK), verka för att de mål som anges i lagen uppnås. PTS ska särskilt uppmärksamma och analysera eventuella problem inom området och vidta eller lämna förslag till lämpliga åtgärder.25 PTS har för sin verksamhet formulerat följande övergripande mål: a) långsiktig konsument- nytta, b) långsiktigt hållbar konkurrens, c) effektivt resursutnyttj- ande, c) säker kommunikation och d) välskött myndighet och attraktiv arbetsplats.26 Genom de EU-direktiv som styr PTS verksamhet på området för elektronisk kommunikation har möjlighet att påverka myndighetens beslut. PTS är inför vissa typer av beslut skyldig att samråda med kommissionen och kommissionen har ”vetorätt” i vissa frågor. Kommissionen utfärdar också rekommen- dationer för en harmoniserad tillämpning av det EU-rättsliga regelverket i medlemsländerna. I PTS instruktion anges att myndigheten ska beakta de rekommendationer som EU- kommissionen utfärdar om harmonisering av genomförandet av bestämmelser på området för elektronisk kommunikation. Om myndigheten inte följer en sådan rekommendation ska myndigheten meddela kommissionen detta och motivera sin ståndpunkt. Vidare föreskriver instruktionen att PTS aktivt ska bidra till utvecklandet av den inre marknaden genom att samarbeta med andra behöriga myndigheter inom EES-området, kommissionen samt organet för europeiska regleringsmyndigheter för elektronisk kommunikation.27 24Auktorisationsdirektivet (2002/20/EG), tillträdesdirektivet (2002/19/EG), USO- direktivet (2002/22/EG) och e-privacydirektivet (2002/58/EG). 25Förordning (2007:951) med instruktion för , 1 §. 26Se bl.a. Post- och webbplats samt Post- och årsredovisning 2015. 275 och 6 §§ förordning (2007:951) med instruktion för . Beslutanderätt hos andra myndigheter PTS handläggning av ärenden styrs, liksom övriga svenska myndigheters, av myndighetsförordningen (2007:515) och förvaltningslagen (1986:223). Ytterligare reglering och information om myndighetens organisation m.m. återfinns i förordning (2007:951) med instruktion för , det årliga regleringsbrevet avseende samt Post- och arbetsordning. PTS är, i likhet med , en styrelsemyndighet, vilket innebär att verksamheten leds av en styrelse med ansvar för myndighetens verksamhet.28 Generaldirektören () är ledamot i styrelsen och även verkställande chef för verksamheten. Myndighetens organisation är uppbyggd av fem sakavdelningar och fyra stödavdel- ningar samt en GD-stab. Sakavdelningarna är Avdelningen för samhällsfrågor, Konkurrensavdelningen, Nätsäkerhetsavdelningen, Postavdelningen och Spektrumavdelningen. Se närmare hur är uppbyggd i figur 6.3. 28 14 § instruktionen för jfr med 2 § myndighetsförordningen. Beslutanderätt hos andra myndigheter Källa: PTS webbplats. Post- och handläggning av ärenden PTS arbetar för att med olika medel identifiera problem och undanröja hinder för en väl fungerande postmarknad och marknad för elektronisk kommunikation. PTS har en roll som handlar om att myndigheten ska reglera, utöva tillsyn samt utfärda tillstånd utifrån EU-regler och svensk lag. PTS informerar, stödjer och påverkar t.ex. genom tjänster för personer med funktionsned- sättning, åtgärder för robusta nät och bredbandsstöd. Vid myndigheten finns också kansliet för regeringens Bredbandsforum. Beslutanderätt hos andra myndigheter När det förekommer större problem på marknaden kan PTS använda tvingande åtgärder som t.ex. föreskrifter, regleringsbeslut, tillståndsvillkor (t.ex. täckningskrav vid spektrumanvändning), tillsyn och tvistlösning. Myndigheten har också möjlighet att upphandla vissa tjänster om marknaden inte själv kan tillgodose det behov samhället har. Tillsyn eller granskning av operatörerna genomförs med utgångspunkt i lagar, föreskrifter och beslut. Problem som inte kan lösas i dialog löses genom att PTS meddelar tvingande tillsynsbeslut eller förelägganden. PTS har även till uppgift att lösa tvister mellan operatörer på marknaden för elektronisk kommunikation. Mot bakgrund av att det framför allt är området för elektronisk kommunikation som det är intressant att jämföra med ur utredningens synvinkel, kommer resterande del av avsnittet om PTS att huvudsakligen handla om den delen av myndighetens verksamhet. och övriga medlemsstater inom EU har bland annat beslutat om ett gemensamt regelverk där PTS och de övriga europeiska regleringsmyndigheterna ska förhandsreglera marknaden för elektronisk kommunikation för att effektiv konkurrens ska uppstå. I LEK föreskrivs därför att PTS ska analysera marknaderna för elektronisk kommunikation enligt en konkurrensrättslig metod och vid behov reglera dessa genom så kallad ex ante-reglering (dvs. skyldigheter på förhand). Regleringen innebär att PTS på förhand ålägger sådana operatörer som bedöms ha ett betydande marknadsinflytande (Significant Market , SMP), det vill säga en dominerande ställning på marknaden, skyldigheter i förhållande till andra operatörer. Besluten om skyldigheter för operatörer med betydande marknadsinflytande bildar spelregler på marknaden för elektronisk kommunikation och är till för att uppnå långsiktigt hållbar konkurrens. SMP-besluten syftar ytterst till att ge enskilda och myndigheter tillgång till säkra och effektiva elektroniska kommunikationer och största möjliga utbyte vad gäller urvalet av elektroniska kommunikationstjänster samt deras pris och kvalitet. Ett beslut om skyldigheter gäller i ungefär , till dess nästa generations beslut om skyldigheter tas.29 29 Se bl.a. Post- och webbplats. Beslutanderätt hos andra myndigheter PTS prövar också tillstånd för att använda radiosändare och nummer, villkor för detta samt överlåtelse och uthyrning av beviljade tillstånd. I LEK finns också regler om skyldigheter för operatörer avseende t.ex. integritet och driftsäkerhet i näten. PTS har rätt till tillträde och rätt att begära in de uppgifter som behövs för myndighetens tillsyn och tvistlösning. Operatörerna har också en lagstadgad uppgiftsskyldighet som används av PTS bl.a. för marknadsanalys och statistik. Tvister, tillstånd, överlåtelser med mera prövas efter ansökan. Finner PTS skäl att misstänka att den som bedriver verksamhet enligt LEK t.ex. inte efterlever lagen eller de beslut om skyldigheter eller villkor eller de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen ska myndigheten i enlighet med 7 kap. 4 § LEK underrätta den som bedriver verksamheten om detta förhållande och ge denne möjlighet att yttra sig inom skälig tid. får enligt 7 kap. 5 § LEK meddela de förelägganden och förbud som behövs för att rättelse av dessa överträdelser ska ske eller inom skälig tid. Om föreläggandena inte följs får PTS enligt samma lagrum återkalla tillstånd, ändra tillståndsvillkor eller besluta om att verksamhet ska upphöra. I vissa fall får PTS enligt 7 kap. 6 § LEK återkalla eller ändra tillståndsvillkor. Enligt 7 kap. 8 § LEK får myndigheten i vissa allvarliga fall meddela interimistiska förelägganden, förbud eller beslut om att verksamhet ska upphöra. Enligt artikel 10 i auktorisationsdirektivet ska medlemsländerna ge regleringsmyndigheten möjlighet att använda ekonomiska sanktioner. Förelägganden och förbud kan mot den bakgrunden förenas med vite. Beslut eller föreskrifter som meddelas med stöd av LEK gäller i enlighet med 8 kap. 22 § LEK om inte annat bestämts. I 7 kap. 13 a och 13 b §§ LEK finns bestämmelser om skadestånd. I 7 kap. 14 och 15 §§ LEK finns bestämmelser om straffansvar.30 Enligt 7 kap. 16 § LEK kan utrustning i vissa fall förklaras förverkad. Vite får, enligt 7 kap. 17 § LEK inte dömas ut om konkurrensskadeavgift eller 30 Böter eller, för vissa gärningar, fängelse . Beslutanderätt hos andra myndigheter vite enligt konkurrenslagen (2008:579) har dömts ut för samma förfarande. Sanktionsavgifter har tidigare inte tillämpats inom PTS verksamhetsområde. Genomförandet av det EU-rättsliga radio- utrustningsdirektivet31 genom radioutrustningslag (2016:392), med ikraftträdandedatum , innefattar dock ett inför- ande av en sådan avgift. Bestämmelserna innebär att en ekonomisk aktör ska åläggas att betala en sanktionsavgift om den ekonomiska aktören eller någon som handlar på dennes vägnar uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot skyldigheter för ekonomiska aktörer i radioutrustningslagen eller i föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Sanktionsavgiften döms ut av förvaltningsdomstol efter ansökan av PTS.32 Vid införandet av LEK diskuterades i förarbetena en eventuell funktionsuppdelning. Regeringen konstaterade emellertid att det var mindre lämpligt att dela upp uppgifterna enligt lagen på olika myndigheter. Någon uppdelning av myndighetsuppgifterna avseende olika funktioner var inte heller påkallat. Myndigheten borde dock se till att internt vara organiserad så att normerande, verkställande och dömande uppgifter skiljdes åt. Detta kunde ske genom att tillstånd, tillsyn, tvistlösning och föreskriftsarbete sköttes på olika enheter eller avdelningar inom myndigheten. Regeringen beslutade vidare att en utvärdering av myndighets- strukturen skulle göras efter det att lagen trätt i kraft.33 Utredningen om översyn av lagen om elektronisk kommunikation menade i sitt slutbetänkande att den funktions- uppdelning som PTS tillämpat inom myndigheten inte var meningsfull, bland annat av det skälet att alla beslut fattades av samma personer, trots att ärendena handlades vid olika enheter.34 Regeringen konstaterade i den därpå följande propositionen att det inte fanns något formellt krav på funktionsuppdelning och att PTS kunde bestämma sin organisation i enlighet med de förutsättningar som gavs i då gällande verksförordningen (1995:1322).35 31Europaparlamentets och rådets direktiv /53/EU av om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om tillhandahållande på marknaden av radioutrustning och om upphävande av direktiv /5/EG. 2015/16:93 avsnitt 8, s. 47 ff. 2002/03:110 s. 332 f. 34SOU 2006:88, Effektivare LEK, jfr prop. 2006/07:119 s. 13 f. 2006/07:119 s. 13–14. Beslutanderätt hos andra myndigheter är PTS verksamhet sakfrågeindelad. I enlighet med myndighetsförordningen är det styrelsen som avgör ärenden som är av principiell karaktär eller större betydelse, vilket innefattar t.ex. beslut om föreskrifter, SMP-reglering samt inriktning inför tilldelning av spektrum genom auktionsförfarande. GD eller divisionschefen avgör övriga ärenden. I en delegationsordning anges i vilken utsträckning beslutanderätten kan delegeras vidare till berörd avdelningschef eller enhetschef. Myndigheten har också interna riktlinjer för vilka funktioner som bör delta i olika skeden av ärendehandläggningen. Det är chefsjuristen som beslutar om yttranden i domstolsprocesser. Ansökan om utdömande av vite beslutas av GD eller divisionschef. PTS beslut enligt LEK överklagas till allmän förvaltningsdomstol i enlighet med 8 kap. 19 § LEK. Prövningstillstånd krävs för att kammarrätten ska ta upp mål som överklagas från förvaltnings- rätten. Kammarrätten är sista instans i mål enligt LEK. I 8 kap. 19 a § LEK anges att beslut enligt lagen får överklagas av den som är part i ärendet, om beslutet har gått parten emot, och även av annan vars rättigheter påverkas negativt av beslutet. I LEK finns vidare i 8 kap. 20 och 21 §§ särskilda regler som begränsar möjligheten att överklaga vissa beslut. För vissa måltyper finns även, i 23 och 24 §§ i kapitel 8 LEK, särskilda handläggningsregler med skyndsamhetskrav respektive bestämmelser om preklusion. För dessa måltyper gäller också regler om särskild sammansättning med ekonomiska experter för handläggningen i domstol i enlighet med 8 kap. 25–27 §§ LEK. Beslutanderätt hos andra myndigheter 6.2Konkurrensmyndigheter i andra EU/EES-länder