sou · H5B325 · 2017-04-05 00:00:00 — 1Utredningen har i avsnitten 4.3.1 och 4.4.2 närmare redogjort för bevisreglerna inom arbets- skadeförsäkringen. 2För mer ingående resonemang om bedömningsutrymme se Inspektionen för socialförsäk- ringen 2016 Att använda lagens bedömningsutrymme, ISF kommenterar 2016:1. : Inspektionen för arbetsskadeförsäkringen. Stöd för bedömning och beslut i ärenden om arbetsskada bör införas ett stöd för bedömning och beslut i ärenden om arbets- skada. Det kan finnas anledning av metodiska skäl att rörande såväl skadlighet som orsakssamband skilja mellan vad som är utvärdering av de faktiska omständigheterna mot bakgrund av gällande forsk- nings- och kunskapsläge och den rättsliga bevisvärdering som där- efter görs. 8.2.2Om bedömningsutrymmet i skadlighetsbedömningen Den första förutsättningen för att få en arbetsskada godkänd är att det kan bevisas att den försäkrade har varit exponerad för en viss faktor i arbetsmiljön. Därefter är frågan om denna faktor varit skad- lig. Kunskap ska finnas om att det finns ett samband mellan den aktuella exponeringsfaktorn och uppkomst av skada. Bedömnings- utrymmet i detta led av skadlighetsbedömningen ligger i den rätts- liga bedömningen av befintlig vetenskapligt baserad kunskap om samband mellan viss arbetsmiljöfaktor och viss typ av skada, enligt tillämpligt beviskrav för arbetsskadeförsäkringen. Med tillämpning av bevisregel är bedömningsutrymmet i detta led av skad- lighetsbedömningen inte så stort i förhållande till den vetenskapliga synen på arbetsmiljöfaktorns skadlighet, eftersom beviskrav hög grad av sannolikhet förutsätter väsentlig kunskap inom medi- cinsk eller annan vetenskap om en faktors skadebringande egen- skap.3 Avsikten med införandet av bevisregel var dock att utöka det rättsliga bedömningsutrymmet i förhållande till det rådande vetenskapliga kunskapsläget om orsaken till arbetsrelaterade skador jämfört med bevisregel. I bedömningen av om exponeringen varit skadlig i det enskilda fallet ska beaktas hur länge, hur ofta och hur intensivt den försäk- rade har varit utsatt för en viss faktor. Exponeringen ska ha varit sådan att övervägande skäl talar för att skadlig inverkan orsakat den försäkrades skada. När det gäller bedömningen av skadlighet i det enskilda fallet finns ett bedömningsutrymme i två delar. För det första finns ett visst bedömningsutrymme i den medicinska bedöm- ningen av om den försäkrades exponering kan anses som skadlig såvitt gäller de kvantitativa kraven på exponering. För det andra ska 1992/93:30 s. 36. Stöd för bedömning och beslut i ärenden om arbetsskada exponeringens skadlighet relateras till den försäkrades befintliga skick4, vilket även det i grunden är en medicinsk bedömningsfråga. Den medicinska bedömningen i båda dessa delar görs i förhållande till arbetsskadeförsäkringens beviskrav rörande skadligheten, enligt nu gällande bevisregel övervägande skäl. 8.2.3Om bedömningsutrymmet i bedömningen av orsakssamband I arbetsskadebedömningen ingår både skadlighetsbedömningen en- ligt ovan och bedömningen av orsakssambandet mellan den skad- liga inverkan och den försäkrades skada. Som framgår av avsnitt 4.5 ingår i arbetsskadebedömningen bland annat en rättslig bedömning av de faktaomständigheter som framkommer i arbetsskadeutred- ningen. Detta innebär att den medicinska utredningen i ärendet tillsammans med övriga omständigheter i ärendet måste värderas i relation till arbetsskadeförsäkringens beviskrav i sambandsbedöm- ningen. För att skadan ska kunna godkännas som arbetsskada krävs enligt såväl som bevisregel att övervägande skäl talar för att den försäkrades skada uppkommit till följd av olycka eller skadlig inverkan i arbetet. Det är ofrånkomligt att det finns ett bedömningsutrymme i bevisvärderingen. Arbetsskadeförsäkringen skiljer sig därvidlag inte från andra regelverk som mynnar ut i bevis- värdering. 8.3Stöd för bedömning och beslut i arbetsskadeärenden Behovet av ett stöd för bedömning och beslut vid arbetsskade- bedömningar måste ses i ljuset av vilka resurser som finns tillgängliga och som kan vara ett stöd för bedömning och be- slut i erforderliga avseenden. I detta avsnitt redogörs först för befint- liga stödjande publikationer och strukturer med tonvikt på Försäk- 4 Faktorer i arbetet som allmänt inte kan anses som skadliga kan dock inte bedömas som sådana ens för en extremt känslig person, se prop. 2001/02:81 s. 104. Stöd för bedömning och beslut i ärenden om arbetsskada Därefter följer en redogörelse för prejudikat- och praxis- bildningen för arbetsskadeförsäkringen. har en nationell rättsavdelning. Enligt Försäk- ringskassans arbetsordning5 ansvarar rättsavdelningen bl.a. för –att styra och stödja tillämpningen inom socialförsäkringen genom tolkningen av regler och genom att ta fram föreskrifter, allmänna råd, rättsliga ställningstaganden, , rättsfallsöversikter samt att förvalta och besluta vägledningarnas tillämpningsdel –att samordna arbetet med att lämna förslag till nya eller för- ändrade författningar –att följa upp och analysera rättspraxis, prejudikat samt statistik över domstolsärenden –rättslig kvalitetsuppföljning och återkoppling –styrning inom områdena förvaltningsrätt, offentlighet och sekre- tess –styrning inom områdena förvaltningsrätt, offentlighet och sekre- tess, IT-rätt, omprövning, affärsjuridik samt arkiv- och diarie- föring –processerna för att ta fram och följa upp styr- och stöddoku- ment (normerande och interna) –den formella utformningen av styrdokument, granskning och stöd när dokument med juridiskt innehåll tas fram. Beslutsdatum Dnr Serie- nummer 2016:02 Version 1.0, § 19. Stöd för bedömning och beslut i ärenden om arbetsskada De dokument som rättsavdelningen ansvarar för och som utgör rättsligt stöd i handläggningen är , rättsfallsöversikter samt delar av vägledningen med tillhörande metodstöd. och rättsfallsöversikter är internt normerande och styrande doku- ment. De ställningstaganden som görs i dessa publikationer är bind- ande för myndighetens medarbetare. I publikationen sammanställer rättsliga experter på rättsavdel- ning domar som ska ge vägledning till handläggare i rättsfrågor. används för att ge bättre rättsligt stöd vid ärendehand- läggning av förmåner med ett omfattande bedömningsutrymme.6 Rättsfallsöversikter innehåller tolkning av pre- judikat och rättspraxis. När det gäller arbetsskadeförsäkringen publicerade dåvarande RFV i rättsfallsöversikten RFV Anser 2002:1 ett urval av kammarrätts- domar för åren 1996–2001. Tanken med översikten var att ge led- ning vid tillämpningen av bevisregel. Motsvarande samman- ställning av kammarrättsavgöranden där bevisregel tillämpas saknas. vägledningar är stödjande dokument till stöd för handläggningen. Ansvaret för innehållet i vägledningarna är uppdelat mellan rättsavdelningen och livssituationerna.7 Rättsavdel- ningen ansvarar för tillämpningsdelen och livssituationerna för metodstödsdelen. beskriver vägledningarna enligt följande.8 Vägledningar innehåller samlad information om framförallt olika för- säkringsområden. De har en tillämpningsdel som beskriver vad som gäller för förmånerna, det vill säga författningar, förarbeten, rättspraxis, all- männa råd och rättsliga ställningstaganden m.m. De kan också ha en 6Inspektionen för socialförsäkringen. utvecklingsarbete Utveckling av stöd till handläggningsverksamheten. : Inspektionen för social- försäkringen. 7Försäkringskassan har en form av matrisorganisation bestående av så kallade livssituationer och avdelningar. 8Försäkringskassans Vägledning 2004:7 Version 10 Förvaltningsrätt i praktiken. Avsnitt 2.6.1 s. 16. Stöd för bedömning och beslut i ärenden om arbetsskada metodstödsdel med beskrivningar av hur man ska handlägga ärenden inom det aktuella området och vilka metoder som ska användas för att på bästa sätt åstadkomma effektivitet och kvalitet i handläggningen. Ytterligare ett stödjande dokument utgörs av Informationsmeddel- anden, IM, som ger stöd vid tillämpningen av försäkringen eller i administrativa frågor. Rättsavdelningen beslutar om IM i den delen som gäller tillämpning av socialförsäkringens regler. Närmare om Vägledning 2003:4 har ändrat inriktning på den rättsliga styrningen och som ett led i detta bl.a. tagit bort konkreta typfall och exempel ur vägledningarna. Vägledningen om arbetsskada9 omarbetades . I den senaste versionen av vägledningen finns som bilaga ett metodstöd. Detta metodstöd har funktionen av ett stöd för bedöm- ning och beslut. Utredarna ska använda sig av metodstödet när de gör bas- och exponeringsutredningar i arbetsskadeärenden. Metod- stödet beskriver vilka kända riskfaktorer som kan orsaka eller för- sämra olika sjukdomar och besvär. Metodstödet är inte heltäckande avseende sjukdomar, men innehåller följande områden. –nacke och skuldra –armbåge och underarm –hand och handled –stressrelaterad psykisk sjukdom –psykisk sjukdom till följd av kränkande särbehandling 9 Vägledning 2003:4 Version 13 Förmåner vid arbetsskada. Stöd för bedömning och beslut i ärenden om arbetsskada –hjärta och kärl –eksem och allergier Varje område innehåller referenser till aktuellt kunskapsläge och det anges specifikt i stödet när det finns god kunskap om arbetets betydelse för besvärens uppkomst och när det anses finnas mindre eller saknas kunskap. Metodstödet innehåller också exempel på frågor som utredaren kan ställa till den försäkrade. har genom metodstödet samlat information om det aktuella kunskaps- läget avseende sjukdomsbesvär inom respektive område. De refe- renser som anges i metodstödet är främst SBU:s kunskapssamman- ställningar, kunskapssammanställningarna i , vetenskapliga artiklar från medicinska tidskrifter samt i något enstaka fall en lärobok. Enligt uppgift arbetar två personer på Försäkrings- kassans rättsavdelning med arbetsskadeförsäkringen som en bland flera förmåner.10 ISF har i Rapport 2016:8 utvecklingsarbete Utveckling av stöd till handläggningsverksamheten granskat Försäk- ringskassans drivkrafter, strukturer och prioriteringsgrunder för utveckling. I rapporten anförs att rättsavdelningen i intervjuer upp- ger att de har kunskap om det stöd som behöver förbättras, men på grund av resursbrist är det främst de förmåner som är prioriterade enligt strategi som prioriteras. Förbättringsarbete för de förmåner som inte är prioriterade görs i mån av tid inom respektive team inom rättsavdelningen. För förmåner som inte är prioriterade begränsas rättsavdelningens förbättringsarbete till sådant som är absolut nödvändigt, till exempel att hantera författnings- 10 Uppgiften avser aktuella förhållanden . Stöd för bedömning och beslut i ärenden om arbetsskada ändringar och tolka nya domar från , HFD.11 Strukturer inom till stöd för handläggningen Det finns även organisatoriska strukturer inom som syftar till att ge stöd i tillämpningen av arbetsskadeförsäk- ringen. Specialister är en yrkesroll som bland annat kvalitetssäkrar och vägleder de som ansvarar för handläggningen av individärenden i tolkning och tillämpning av regelverk.12 Specialisterna medverkar också i uppföljning och utvecklingsarbete inom socialförsäkringen på lokal, regional och nationell nivå. finns specialister kopp- lade till samtliga kontor där arbetsskadeärenden handläggs. Specialist- funktionen har inrättats vid de olika kontoren, men är minst en specialist kopplad till varje kontor. Utform- ningen av specialistens yrkesroll varierar beroende på kontor, men övergripande kan sägas att en viktig del i specialistens roll är att förmedla försäkringsmedicinsk kunskap till FMR, att sköta över- gripande bevakning av praxisrelaterade frågor och att lyfta frågor till rättsavdelningen vid behov. Specialisten kan också vara ett boll- plank för utredarna när så behövs och vara behjälplig med att i det enskilda fallet identifiera var det finns bedömningsutrymme. Det finns strukturer för möten där tillämpningsfrågor kan diskuteras i syfte att ge stöd i arbetsskadebedömningarna. Enligt uppgift sammanträder specialister, omprövare, representant från rättsavdelningen, chefsrepresentant och verksamhetsutvecklare i s.k. nätverksmöten. Även beslutsfattarna har regel- bundna möten. Information om vad som diskuteras på nätverks- mötena respektive beslutsfattarnas möten vidarebefordras till ut- redarna på s.k. multikompetenta möten. De diskussioner som förs vid dessa olika slags möten syftar till att öka graden av likformig tillämpning såväl inom de lokala arbetsskadekontoren, som på natio- 11Inspektionen för socialförsäkringen 2016. utvecklingsarbete Utveckling av stöd till handläggningsverksamheten Rapport 2016:8. : Inspektionen för social- försäkringen, s. 73. 12Inspektionen för socialförsäkringen 2016. utvecklingsarbete Utveckling av stöd till handläggningsverksamheten Rapport 2016:8. : Inspektionen för social- försäkringen, s. 31. Stöd för bedömning och beslut i ärenden om arbetsskada Nuvarande mötesstrukturer är, som utredningen uppfattat det, relativt nya inom organisationen. genomfördes lokala s.k. likabehandlings- seminarier på flera av kontoren där arbetsskadeärenden handläggs. Vid dessa slags seminarier förde deltagarna diskussioner utifrån fiktiva ärenden. Från de seminarier som genomförts på arbetsskade- försäkringens område finns material rörande fem olika besvärs- områden. De flesta kontor har haft tre seminarier. Bara två kontor har vid sina seminarier behandlat samma besvärsområden, varför kunskapsspridningen inte är jämnt fördelad mellan de olika arbets- skadekontoren. Före var Försäkringsöverdomstolen, FÖD, högsta instans för socialförsäkringsmål. FÖD var inte en ren- odlad prejudikatinstans och prövade samtliga fall som överklagades dit. Det finns därför en rikhaltig praxis från FÖD till ledning för tillämpningen av äldre bevisregler, rörande såväl skadlighetsbedöm- ningen som sambandsbedömningen. FÖD publicerade även rätts- fallsreferat. Avgöranden från FÖD utgår från den medicinska kun- skap som fanns för avgörandet. När FÖD lades ned blev HFD högsta instans för socialför- säkringsmålen. HFD är en renodlad prejudikatinstans, vilket får till följd att prejudikatbildningen för bedömningsfrågorna i arbetsskade- prövningen är mycket sparsam. Att HFD prövar så få livräntemål där själva arbetsskadebedömningen står i centrum beror på att utgången i dessa mål i mycket är beroende av bevisning i form av läkarintyg etc. De bedömningar som ska göras är också individuella bedömningar som beror på omständigheterna i det enskilda fallet. En specifik fråga avseende en viss klagande skulle ha litet prejudikat- värde eftersom svaret inte alltid skulle bli tillämpligt avseende en Stöd för bedömning och beslut i ärenden om arbetsskada Vad som utgör övervägande skäl gällande en klag- ande behöver inte göra det för en annan klagande.13 Hos finns ett allmänt ombud. Syftet med det allmänna ombudet är att ombudet ska kunna överklaga ett beslut från eller i syfte att få fram vägledande domstolsavgöranden inom socialförsäkringsområdet. Det kan handla om områden där rättstillämpningen inte är enhetlig eller där det finns ett särskilt stort behov av vägledande dom- stolsavgöranden. Det allmänna ombudets praxisbildande funktion kommer till uttryck bl.a. genom att endast ombudet har rätt att överklaga beslut som är gynnande för den enskilde. Ombudet kan även yrka att en domstol ska inhämta förhandsbesked från EU- domstolen i en domstolsprocess. I rapporten 2012:11 Ett förstärkt allmänt ombud för socialförsäkringen konstaterade ISF att det all- männa ombudet dittills i liten utsträckning bidragit till praxisbild- ningen för socialförsäkringen. Regeringen tillsatte en särskild utredare för att bl.a. överväga hur det allmänna ombudet för socialförsäkringen kan ges bättre förutsättningar för att kunna fullgöra sitt uppdrag. Utred- ningen lämnade betänkandet SOU 2015:46 Skapa tilltro – generell tillsyn, enskildas klagomål och det allmänna ombudet inom socialförsäkringen. Betänkandet har inte lett till författningsändringar. Regeringen tillsatte en särskild utredare som ska se över vissa processuella och processrättsliga frågor på social- försäkringsområdet. Utredaren ska bl.a. utreda och föreslå hur det allmänna ombudet för socialförsäkringen kan stärkas processuellt (dir. 2016:104). Uppdraget ska redovisas . På grund av HFD:s renodlade prejudikatroll är det till stor del kammarrättsavgöranden som används som stöd i tillämpningen av arbetsskadeförsäkringens regelverk. Kammarrätternas avgöranden är dock inte bindande för lägre instans. Trender i tillämpningen kan normalt skönjas först när det före- ligger ett tillräckligt stort antal avgöranden. Allt färre beslut från överklagas till domstol (se avsnitt 6.2.2). Den största andelen ärenden beslutas enbart av . 13 De prejudikat som finns rörande arbetsskadebedömningar enligt bevisregel är RÅ ref. 2010 ref. 36, RÅ 2010 ref. 101 och HFD 2011 ref. 26. Även rättsfallet NJA 2001 s. 657 från är av intresse när det gäller frågan om bevisvärderingen av läkares bedömningar av orsakssamband när dessa bedömningar skiljer sig åt. Stöd för bedömning och beslut i ärenden om arbetsskada den aspekten är det möjligen så att det är inom Försäkrings- kassan som mönster i tillämpningen syns bäst och tydligast. I den mån det går att se en ökad bifallsfrekvens för en viss typ av arbets- skada vid en viss exponering är det dessutom enbart Försäkrings- kassans handläggare och FMR som kan fånga upp detta, eftersom dessa bifallsärenden inte når de allmänna förvaltningsdomstolarna.14 Utredningen vill uppmärksamma att även information om bifalls- frekvens för viss typ av arbetsskada är av intresse att förmedla i den mån det går. Utredningen noterar i detta sammanhang att regelverket för hantering av känsliga personuppgifter medför att det inte är möjligt för handläggarna att inom myndigheten jäm- föra det egna ärendet med andra liknande ärenden.15 8.4Intressenternas syn på behovet av förändrat eller utbyggt stöd för bedömning och beslut Utredningen har inhämtat synpunkter i frågan om stöd för bedöm- ning och beslut i ärenden om arbetsskada från , arbetsmarknadens parter och andra berörda myndigheter. De syn- punkter som inkommit har rört frågan om ett sådant stöd alls bör införas, hur det i så fall bör utformas och i vilka avseenden ett stöd skulle behövas. Utredningen har uppfattat att det finns en samstämmighet om behovet av stöd för bedömning och beslut i arbetsskadeärendena. Hos arbetsmarknadens parter (, , , kommuner och landsting (SKL), PTK, Vision och Unionen) finns dock en misstro mot ett stöd i form av en norme- rande sjukdomslista. Den främsta anledningen till detta är farhågor om att en lista skulle bli alltför styrande i tillämpningen och där- med urholka det generella arbetsskadebegreppet. Utredningen har intervjuat arbetsskadeutredare respektive den försäkringsmedicinske koordinatorn på om synen 14Endast det allmänna ombudet har rätt att överklaga ett beslut som är gynnande för den en- skilde. 15I 114 kap. SFB 17 § andra stycket stadgas att behörighet för åtkomst till socialförsäkrings- databasen och till personuppgifter hos ska begränsas till vad som behövs för att den enskilde tjänstemannen ska kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. Stöd för bedömning och beslut i ärenden om arbetsskada på behov av stöd för bedömning och beslut utöver de stödfunk- tioner som finns inom myndigheten.16 Framförda synpunkter rör främst stöd för bedömning och beslut i form av konkreta publikationer som t.ex. vägledning om arbets- skada17 och inte interna organisatoriska funk- tioner. Arbetsskadeutredarna använder sig av det metodstöd som finns i Vägledning 2003:4 vid handläggningen av arbetsskadeärenden. Utredarnas uppfattning är att vägledningens metodstöd och de färdigformulerade frågor för exponeringsutredningen som finns däri säkerställer likformighet dem sinsemellan gällande utrednings- metodik. En utredare kan använda sig av metodstödet utan att ha så mycket egen kunskap. Innan nuvarande metodstöd infördes for- mulerade utredarna själva vilka frågor som ställdes till den försäk- rade i exponeringsutredningen, vilket ställde högre krav på dem. Flera utredare upplever det emellertid som en nackdel att de sedan metodstödets tillkomst inte får lika mycket kompetenshöjande in- satser som tidigare, t.ex. i form av föreläsningar i försäkrings- medicin och s.k. likabedömningsseminarier. Utredarna upplever att det finns ett gott stöd för själva processen i vägledningen om arbets- skada, men inte vad gäller själva bedömningen av sambandet mellan skadlig inverkan och uppkommen skada. De skulle vilja ha mer stöd i den juridiska bedömningen. De efterfrågar även fler uttalanden från samt förbättrad möjlighet att hålla sig uppdaterade på den senaste rättsutvecklingen. Den försäkringsmedicinske koordinatorn anser att SBU:s kun- skapssammanställningar utgör en solid vetenskapsbaserad grund för bedömning. SBU:s kunskapssammanställningar pekar ut de kvali- tativa risker som finns för t.ex. ryggbesvär. Dock saknar dessa sammanställningar i sina slutsatser nödvändiga rekvisit för kvanti- fiering, dvs. hur ofta, hur länge och hur mycket exponeringen har förekommit. I sistnämnda avseende behövs mer stöd för bedöm- ningarna i arbetsskadeärendena. har arbetat internt med att för bl.a. ryggbesvär ta fram ett vägledande stöd med kvanti- tativa mått baserat på de enskilda studier som ingår i SBU:s kun- skapssammanställning om ryggbesvär. 17Försäkringskassan Vägledning 2003:4 Version 13 Förmåner vid arbetsskada. Stöd för bedömning och beslut i ärenden om arbetsskada 8.5Tidigare arbeten och publikationer Arbetsskadebegreppet har varit föremål för flera tidigare utred- ningsinsatser och lagstiftningsåtgärder. I dessa sammanhang har för- och nackdelar med att ha en förteckning med diagnoser som i normalfallet ska ses som arbetsskada diskuterats på ett övergrip- ande plan. Därutöver har frågan om besluts- eller metodstöd spora- diskt nämnts. Utredningen redogör nedan även för andra publikationer som berört frågan om förteckning med diagnoser, s.k. sjukdomslista. föreslog i sitt betänkande SOU 1975:84 att systemet med en särskild förteckning över ersättningsbara sjuk- domar i den dåvarande lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring, YFL, borde ersättas med en allmän regel av innehåll att varje skada till följd av olycksfall eller annan skadlig inverkan i arbetet skulle anses som arbetsskada. I resonemangen kring de tänkbara alter- nativen för ett ändrat yrkessjukdomsbegrepp nämnde att en kompletterande förteckning över yrkessjuk- domar till ledningen för rättstillämpningen var tänkbar, i kombi- nation med en allmän regel om yrkessjukdomar.18 Propositionen 1975/76:197 följde förslag om ett förändrat och utvidgat arbetsskadebegrepp och övergången till det generella arbetsskadebegreppet gjordes i och med LAF. hade i uppdrag att se över arbets- skadebegreppet bl.a. i syfte att åstadkomma en tydligare avgräns- ning mellan arbetsrelaterade och icke arbetsrelaterade skador. Ut- redningen resonerade i SOU 1992:39 om vilka alternativ som fanns för att med en högre grad av säkerhet kunna fastställa vilka skador 18 SOU 1975:84 s. 92. Stöd för bedömning och beslut i ärenden om arbetsskada och sjukdomar som skulle omfattas av lagen om arbetsskadeför- säkring. Ett av de alternativ som angavs var att direkt i lagen ange vilka skador som skulle anses som arbetsskador, antingen genom en koppling till vissa särskilt angivna sjukdomar eller genom till vissa särskilt angivna skadliga faktorer.19 Lagen skulle kunna komplet- teras med en lista där det mer detaljerat anges vilka sjukdomar och vilka skadliga faktorer som skulle ge rätt till ersättning. Utredningen anförde att en sådan metod ger lagstiftaren möjlighet att bestämma avgränsningen av försäkringen mycket exakt. Utredningen ansåg dock att även om man skulle kunna åstad- komma en ganska utförlig och detaljerad förteckning över godtag- bara arbetssjukdomar grundad på dagens medicinska kunskaper, så var förteckningsmetoden ett statiskt arbetsskadebegrepp.