sou · H5B383 · 2017-11-01 00:00:00 — Det huvudsakliga skälet till att kväveoxidavgiftssystemet om- prövas är nya åtaganden för utsläppsreduceringar i , vilket innebär att det finns argument för att tillskriva alla utsläppsminsk- Överväganden och förslag avseende skattemodeller för utsläpp av … ningar samma värde enligt skuggprisansatsens logik (se kapitel 17). Utsläpp som har likvärdiga negativa effekter på miljön och män- niskors hälsa bör alltså vara föremål för samma skatt. En skattemodell med en enhetlig skattenivå har vidare många fördelar. Inte minst bygger den på likabehandling enligt principen om att förorenaren betalar. Eftersom alla utsläppskällor ställs inför ett och samma pris på kväveoxidutsläpp kommer skatten att främja en kostnadseffektiv reduktion av utsläppen. Utsläppsreduktionen kommer med andra ord att ske i de sektorer och på de platser som har lägst kostnader för att reducera utsläppen (se dock nedan om konkurrenskraft för nyansering av argumentet). En enhetlig skatte- nivå är dessutom fri från statsstödsproblematik. En enhetlig skatt är lätt att kommunicera och medför jämförelsevis små administra- tiva kostnader för företag och myndigheter. Även om en enhetlig skatt är att föredra finns det administrativa skäl för att undanta de minsta pannorna från beskattning. Genom ett undantag kan den administrativa bördan för små företag hållas nere som beskattningsmyndighetens hantering underlättas. Utan administrativ gräns riskerar kostnaderna för administrationen av skatten att överstiga den effektivitetsvinst som samhälls- ekonomiskt motiverar beskattningen. Skatten bör därför endast omfatta utsläpp av kväveoxider från förbränningsanläggningar för energiproduktion med en installerad tillförd effekt på 5 MW eller mer om den införs. En sådan gräns är alltså administrativt motiverad och inte avsedd att utgöra något finansiellt stödsystem för vissa pannor eller viss produktion. Gränsen på 5 MW har valts för att skatten ska omfatta de pannor som var avgiftspliktiga 2014. Gränsen överensstämmer också med de effektgränser som gäller utifrån MCP-direktivet, där olika krav gäller för pannor sammanlagd installerad tillförd effekt upp till 5 MW och pannor med en sammanlagd installerad tillförd effekt över 5 MW. Mot bakgrund av det nu sagda bör en enhetlig skatt införas som ersätter dagens kväveoxidavgift. Undantag bör dock av administra- tiva skäl göras för mindre pannor. Skatten regleras i en ny lag om skatt på utsläpp av kväveoxider från förbränningsanläggningar för energiproduktion, se avsnitt 1.1. Skattens tillämpningsområde anges i 1 §. Överväganden och förslag avseende skattemodeller för utsläpp av … Förslag: Skatten ska omfatta utsläpp av kväveoxider från för- bränningsanläggningar för energiproduktion. Med energipro- duktion avses framställning av elektrisk kraft eller nyttiggjord värme eller samtidig framställning av nyttiggjord värme och elektrisk kraft. 1.varje teknisk inrättning i vilken bränslen oxideras för att den frigjorda värmen ska kunna utnyttjas, eller Skälen för förslaget: Utsläppen inom kväveoxidavgiftssystemet uppgick till . Vid en bred tolkning av begreppet energiproduktion skulle en kväveoxidskatt potentiellt kunna om- fatta alla utsläpp från stationära förbränningsanläggningar samt industrins processutsläpp. Dessa utsläpp uppgick till . Dagens kväveoxidavgift träffar med andra ord endast en fjärdedel av kväveoxidutsläppen från energiproduktion och industri- ella processer. Utgångspunkten för utformningen av en enhetlig skatt är att den bör omfatta ett så brett utsläppskollektiv som möjligt. Förslaget innebär därmed en skatt på utsläpp av kväve- oxider från energiproduktion i bred mening. Den befintliga kväveoxidavgiften regleras i lagen (1990:613) om miljöavgift på utsläpp av kväveoxider vid energiproduktion, för- kortad kväveoxidavgiftlagen. Av denna lag framgår att kväveoxid- avgiften ska beräknas för varje produktionsenhet inom en förbrän- ningsanläggning. Produktionsenhet definieras som en panna i vilken varmvatten, hetvatten, ånga eller hetolja framställs för byggnads- uppvärmning, elproduktion eller användning i industriella pro- cesser, gasturbin, eller stationär förbränningsmotor. Anledningen till att dagens kväveoxidavgift träffar en så liten andel av utsläppen från energiproduktion och industriella processer är att definitionen av begreppet produktionsenhet medför att kväveoxider från direkt processförbränning, som t.ex. förbränning i Överväganden och förslag avseende skattemodeller för utsläpp av … ugnar för direkt upphettning eller smältning av råvaror och mellan- produkter inte omfattas av avgiften. Detta beror på att direkt processförbränning inte producerar varmvatten, hetvatten eller ånga utan i stället förbränner material som direkt verkar för att utföra en process. Ett exempel på detta är cementugnar där stenmjöl upphettas och omvandlas direkt i ugnen till en mellanprodukt (klinker). Ett annat exempel är gruvin- dustrins smältugnar där metall smälts direkt i ugnen. Förutom att direkt processförbränning inte omfattas av avgiften undantas också sodapannor och lutpannor samt utsläpp från pro- duktionsenheter med en nyttiggjord energiproduktion under redo- visningsperioden av upp till 25 GWh. En skatt för utsläpp av kväveoxider från förbränningsanlägg- ningar för energiproduktion är en nationell skatt som inte är har- moniserad på EU-nivå. Om en sådan skatt innehåller stöd till vissa bränslen eller vissa verksamheter måste stöden, för att kunna god- kännas av kommissionen, uppfylla de förutsättningar som beskrivs i kommissionens statsstödsriktlinjer för miljöskydd och energi 2014–2020 (EUT C 200, 28.6.2014, s. 1), förkortade EEAG. I artikel 176 i EEAG framgår att medlemsstaten bör avgränsa omfattningen av skattelättnaderna (stöden) för att visa att stödet är nödvändigt och proportionellt. Av artikel 178 i EEAG framgår vidare att kommissionen anser att stödet är proportionellt om stödmottagarna betalar av den nationella miljöskatten. Detta innebär att det inte är möjligt att behålla befintliga undantag från kväveoxidavgiften för sodapannor eller lutpannor om avgiften görs om till en skatt. Det- samma gäller för direkt processförbränning som inte omfattas av dagens kväveoxidavgift. Det finns dock möjlighet till differentiering av skattenivån om stödmottagarna betalar av kväveoxidskatten sam- tidigt som det kan påvisas att stödet är nödvändigt. En sådan diffe- rentiering ska godkännas av kommissionen innan den genomförs. 1989/90:141 är anledningen till att soda- och lut- pannor är undantagna från kväveoxidavgiften att huvudsyftet med dessa pannor är att regenerera kemikalier. Pannorna regene- rerar kokkemikalierna i svartluten (sodapanna) eller rödluten (lut- panna). Återvinningen av kemikalierna är nödvändig för att processen ska vara ekonomisk och acceptabel från miljösynpunkt. Överväganden och förslag avseende skattemodeller för utsläpp av … Soda- och lutpannor regenererar dock inte bara kemikalier, de producerar även energi och står för av kväve- oxidutsläppen från industrier som involverar någon form av energi- produktion. Ångan som produceras i soda- och lutpannorna kan användas för elproduktion eller utnyttjas i massakoket, indunst- ningen och pappers- eller torkmaskinerna. Undantaget för soda- och lutpannor i dagens kväveoxidavgifts- system innebär att olika pannor inom samma bransch, och med samma geografiska lokalisering, behandlas olika i fråga om styrning av kväveoxidutsläpp. Eftersom soda- och lutpannor ger upphov till stora utsläppsmängder är undantaget miljömässigt ologiskt. Undan- taget minskar kostnadseffektiviteten i styrningen av kväveoxid- utsläppen och minskar avgiftens verkningsfullhet. Även ur ett rättviseperspektiv är undantaget tvivelaktigt efter- som det frångår principen om att förorenaren ska betala för den miljöskada som utsläppen orsakar. Eftersom syftet med skatten är att minska utsläppen av kväveoxider från energiproduktion saknas skäl till varför just denna energiproduktion skulle ges nedsatt skatt. Detsamma gäller utsläppen från direkt processförbränning. Utred- ningen bedömer att det skulle vara mycket svårt att få en sådan skattenedsättning godkänd enligt statsstödsreglerna. Mot bakgrund av det nu sagda anser utredningen att en skatt bör omfatta utsläpp av kväveoxider från förbränningsanläggningar för energiproduktion. Med energiproduktion avses framställning av elektrisk kraft eller nyttiggjord värme eller samtidig framställning av nyttiggjord värme och elektrisk kraft. Detta definieras i lagen. När det gäller definitionen av begreppet förbränningsanläggning bedömer utredningen att definitionen bör utgå från den som används i och rådets direktiv /80/EG av om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar. Det innebär att förbränningsanläggning definieras som varje teknisk inrättning i vilken bränslen oxideras för att den frigjorda värmen ska kunna utnyttjas. Utredningen anser dock att definitionen även bör omfatta en gasturbinanläggning eller stationär förbränningsmotor. Detta inne- bär att utsläpp av kväveoxider från förbränningsanläggningar inom industrin (både från direkt processförbränning som t.ex. förbrän- ning i ugnar för direkt upphettning eller smältning av råvaror och Överväganden och förslag avseende skattemodeller för utsläpp av … mellanprodukter, samt soda- och lutpannor och annan förbrän- ning) och för produktion av fjärrvärme ska omfattas av skatten. De aktuella bestämmelserna finns i 2 och 3 §§ den nya lagen om skatt på utsläpp av kväveoxider från förbränningsanläggningar för energiproduktion. 19.2.3Skattskyldig och skattskyldighetens inträde Förslag: Skattskyldig är den som yrkesmässigt framställer elekt- risk kraft, nyttiggjord värme eller framställer nyttig- gjord värme och elektrisk kraft i en eller flera förbrännings- anläggningar för energiproduktion. Med yrkesmässigt avses antingen en sådan aktivitet som ut- förs av en juridisk person eller en sådan aktivitet som utförs av en fysisk person och avser energiproduktion som inte är avsedd för dennes eller dennes familjs personliga bruk. Skattskyldighet inträder när utsläpp av kväveoxider sker från en förbränningsanläggning. Skälen för förslaget: Skattskyldigheten bör placeras i kedjan av aktörer som befattar sig med skattepliktiga pro- dukter eller skattepliktig verksamhet. På så sätt begränsas antalet skattskyldiga, vilket underlättar kontrollen och administrationen av skatten. Skattskyldig för utsläpp av kväveoxider från förbrännings- anläggningar för energiproduktion bör därför vara den som yrkes- mässigt framställer elektrisk kraft, nyttiggjord värme eller sam- tidigt framställer nyttiggjord värme och elektrisk kraft i en eller flera förbränningsanläggningar för energiproduktion. För att tydliggöra innebörden av begreppet yrkesmässigt bör begreppet definieras i lagen. Utredningen bedömer att begreppet yrkesmässigt bör definieras som en sådan aktivitet som utförs av en juridisk person eller en sådan aktivitet som utförs av en fysisk per- son och avser energiproduktion som inte är avsedd för dennes eller Överväganden och förslag avseende skattemodeller för utsläpp av … dennes familjs personliga bruk. Begreppet får därmed samma inne- börd som i lagen (2016:1067) om skatt på kemikalier i viss elektronik. Eftersom en skatt på utsläpp av kväveoxider från förbrännings- anläggningar syftar till att minska dessa utsläpp bör skattskyldig- heten inträda som utsläppet sker. Bestämmelserna om skattskyldighet och skattskyldighetens inträde ges i 4, 5 §§ samt 8 § den nya lagen om skatt på utsläpp av kväve- oxider från förbränningsanläggningar för energiproduktion. Förslag: Skatt ska betalas med per helt kilogram kväveoxider, räknat som kvävedioxid, som släpps ut från en för- bränningsanläggning. Den som kontinuerligt mäter och registrerar utsläppen med hjälp av en metod och en mätutrustning som uppfyller de krav som ska fastställas i en bilaga till denna lag, ska beräkna skatten på grundval av mätvärdena. Om en mätutrustning är installerad, får utsläppen under högst per redovisningsperiod då mätning inte skett beräknas som en och en halv gånger den mängd kväveoxider, räknat som kvävedioxid, som uppmätts under jämförbara drift- förhållanden. I annat fall, eller om mätutrustning saknas, ska ut- släppen anses motsvara per normalkubikmeter. Utgångspunkten för förslaget och skattenivå Skatten på utsläpp av kväveoxider från förbränningsanläggningar för energiproduktion syftar till att minska utsläppen av kväveoxider från sådan produktion. Det krävs därför en skattenivå som är känn- bar för de skattskyldiga, dvs. en nivå som leder till att de vidtar åtgärder för att minska utsläppen. Utredningen bedömer att en väl Överväganden och förslag avseende skattemodeller för utsläpp av … avvägd skattenivå är per helt kilo kväveoxider, räknat som kvävedioxid, som släpps ut från en förbränningsanläggning. Nivån motsvarar också dagens kväveoxidavgift. Förslaget att skatten ska vara enhetlig innebär att det ska kosta lika mycket att släppa ut ett kilo kväveoxider oberoende av bränsle och hur energin som alstras från förbränningsanläggningen används. Utgångspunkten är alltså att alla utsläpp ska träffas av samma skatt om de orsakar en likvärdig negativ effekt på miljön och människors hälsa. Förslaget med en enhetlig skattenivå innebär vidare att ingen sektor undantas från beskattning samt att det saknar betydelse för skattenivån hur energin som alstras från en anläggning används. Det finns dock skäl att särskilja skattenivån och metoden för uttag av skatt mellan de skattskyldiga som mäter sina utsläpp och de skattskyldiga som inte gör det. En ideal skatt hade baserat sig på utsläppsvärden för alla skattskyldiga. Utredningen bedömer dock att det inte är rimligt att kräva att alla anläggningar ska installera utrustning för mätning av utsläpp av kväveoxider. Eftersom skatten företrädesvis ska baseras på faktiska utsläpps- värden bör skattesatsen för faktiska mätvärden vara något gynn- sammare än den som gäller för anläggningar som inte mäter sina utsläpp. Fastställande av en schablonnivå är förenat med praktiska svårigheter och värdena behöver därför regelbundet ses över. I nu- varande utformning av kväveoxidavgiften beräknas avgiften enligt en schablon utifrån tillförd energi för de aktörer som inte mäter sina utsläpp. Denna schablon är satt högt (0,kvävedioxid per MJ tillfört bränsle) för att det i de allra flesta fall ska löna sig att mäta sina utsläpp i stället för att beräkna dem enligt schablon. Enligt utredningens bedömning är det inte lämpligt att vid ut- formningen av en skatt på utsläpp av kväveoxider använda sig av samma nivå som i avgiften. Nivån på schablonen enligt dagens kväveoxidavgiftssystem motsvarar omräknat /normal- kubikmeter. Det ska jämföras med de gränsvärden för utsläpp som anges i direktiv /2193/EU om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från medelstora förbrännings- Överväganden och förslag avseende skattemodeller för utsläpp av … anläggningar, förkortat MCP-direktivet, på per normal- kubikmeter. En så hög schablon skulle innebära en orimligt hög straffbe- skattning i fall där utsläppen inte mäts. För att schablonen inte ska sättas högre än tillståndskraven föreslås i stället en schablon på per normalkubikmeter, vilket motsvarar ungefär kväveoxider, räknat som kvävedioxid, per megajoule tillfört bränsle. Om mätutrustning är installerad, men under någon eller några delar av året varit ur funktion eller av annan anledning visat mät- värden som inte är tillförlitliga, bör utsläppen få beräknas som en och en halv gånger den mängd kväveoxider, som uppmätts under jämförbara driftförhållanden. Detta bör dock endast gälla om mät- ning inte skett under högst per redovisningsperiod (månad). Detta motsvarar den möjlighet som finns i dagens kväve- oxidavgift. Skattenivån finns i 6 § den nya lagen om skatt på utsläpp av kväve- oxider från förbränningsanläggningar för energiproduktion. Bestämmelserna om mätning ges i en bilaga till lagen. 19.2.5Omräkning av kväveoxidskattesatsen efter prisutveckling (indexering) Förslag: En årlig omräkning av skattesatsen för kväveoxid- skatten motsvarande den allmänna prisutvecklingen ska göras för kalenderår 2021 och efterföljande kalenderår. Omräkningen av skattesatsen ska grunda sig på faktiska förändringar i konsu- mentprisindex (KPI) året närmast före det år beräkningen avser och . Beloppet ska avrundas till hela kronor. före november månads utgång ska regeringen fast- ställa det omräknade skattebelopp som efter den årliga omräk- ningen ska betalas för påföljande kalenderår. Överväganden och förslag avseende skattemodeller för utsläpp av … Skälen för förslaget: För att behålla styreffekten hos en skatt måste den realvärdesäkras. Detta kan ske genom att skattesatsen justeras motsvarande konsumentprisindex, förkortad KPI. En sådan indexjustering finns redan för ett flertal punktskatter, bl.a. tobaksskatt (se 42 § lagen (1994:1563) om tobaksskatt) samt energi- och koldioxidskatt på bränslen (se 2 kap. 1 b § lagen (1994:1776) om skatt på energi, förkortad LSE) och el (se 11 kap. 3 § LSE). Det kan noteras att dagens kväveoxidavgift endast höjts en gång, från per kilo till per kilo (2008). Denna höjning innebar att skattens reala värde återställdes till nivå. Avgiftens reala värde har därefter sjunkit igen. Dagens nivå på motsvarar penningvärde. För att realvärdesäkra skattesatsen bör en indexering av kväve- oxidskattesatsen motsvarande konsumentprisindex införas. Den om- räknade skattesatsen bör träda i kraft första gången . Beloppet ska avrundas till hela kronor. före november månads utgång bör regeringen fastställa de omräknade skattebelopp som efter den årliga omräkningen ska betalas för påföljande kalenderår. Detta skattebelopp ska grunda sig på faktiska förändringar i konsumentprisindex månad året närmast före det år beräkningen avser. Det är samma förfarande som gäller för indexering av bl.a. tobaks- skatten, koldioxidskatten och energiskatten. Konsumentprisindex för juni månad publiceras av /augusti, vilket innebär att omräkningsfaktorn i form av KPI kommer vara känd före fastställandet av det omräknade skattebeloppet före november månads utgång. Bestämmelsen om indexering finns i 7 § den nya lagen om skatt på utsläpp av kväveoxider från förbränningsanläggningar för energi- produktion. Överväganden och förslag avseende skattemodeller för utsläpp av … Förslag: Den som är skattskyldig får göra ett grundavdrag med per redovisningsperiod. Grundavdraget får dock inte överstiga det belopp som den skattskyldige under en redo- visningsperiod ska betala enligt denna lag. Skälen för förslaget: Av administrativa skäl föreslås att skatten endast ska omfatta förbränningsanläggningar för energiproduktion med en installerad tillförd effekt på 5 MW eller mer (se avsnitt 19.2.1 Skattens tillämpningsområde). För att beskattningen ska vara förenlig med bör likabehandling mellan olika producenter och produktionssätt eftersträvas. I syfte att uppnå detta bör ett grundavdrag som gäller alla anläggningar i systemet införas. Tanken med grundavdraget är att i möjligaste mån likställa beskattningen mellan pannor med en installerad tillförd effekt över 5 MW och pannor med en installerad tillförd effekt under 5 MW. För att lagstiftningen ska vara så administrativt enkel som möj- ligt bör grundavdraget anges i kronor per redovisningsperiod. Eftersom utsläppen av kväveoxider, och därmed beskattningens stor- lek, varierar beroende på driftstid, bränsle, reningsutrustning, för- bränningsförhållanden etc. bör grundavdragets storlek beräknas utifrån typvärden för årlig energiproduktion och specifika utsläpp. Grundavdraget har beräknats utifrån en utsläppsnivå motsvar- ande kväveoxider . Med en skattesats på per helt kilogram kväveoxider, räknat som kvävedioxid, som släpps ut från en förbränningsanläggning, innebär detta ett grundavdrag på . Genom att grundavdraget anges i kronor per redovisningsperiod minskas administrationen samtligt som en likabehandling mellan större och mindre anläggningar uppnås. Grundavdraget får dock inte överstiga det belopp som den skatt- skyldige ska betala enligt denna lag. Grundavdraget finns i 9 § den nya lagen om skatt på utsläpp av kväveoxider från förbränningsanläggningar för energiproduktion. Överväganden och förslag avseende skattemodeller för utsläpp av … 19.2.7Krav på mätutrustning och mätmetod Förslag: En bilaga till den föreslagna lagen om skatt på utsläpp av kväveoxider från energiproduktion ska tas fram. I bilagan ska de krav på mätutrustning och mätmetod som ska ligga till grund för beräkning av skatt på utsläpp av kväveoxider läggas fast. I bilagan ska också framgå att: mätställena för uttag av provgas och för direkta mätningar av rökgaser ska vara placerade i rökgaskanalen efter eventuell utrustning avsedd för rening av det utsläpp som ska mätas, mätstället ska väljas på sådant sätt att representativa mät- värden erhålls, samt att koncentrationsfördelningen och/eller flödesprofilen i rökgas- kanalen ska bestämmas under olika driftbetingelser före installation av mätutrustning. Skälen för förslaget: En skattskyldig som kontinuerligt mäter och registrerar utsläppen av kväveoxider får beräkna skatten på grund- val av mätvärdena. För att beskattningen ska bli korrekt är det viktigt att det i lag fastställs vilken metod som ska användas vid mätningen och vilka krav på mätutrustningen som ska ställas. Enligt utredningens bedömning är det lämpligt att i en bilaga ange kraven på mätmetod och mätutrustning. Detta måste göras innan förslaget genomförs. administrerar den nuvarande kväveoxidav- giften. har därmed resurser och kunskap om mätutrustning och de krav på mätning av kväveoxider från för- bränningsanläggningar för energiproduktion som ligger till grund för avgiften. Dessa krav motsvarar de krav som bör ställas på mät- utrustning och kvalitetssäkring av mätdata som ska ligga till grund för en skatt på utsläpp av kväveoxider från förbränningsanlägg- ningar för energiproduktion. Utredningen bedömer därför att det finns klara fördelar med att låta ansvara för uppföljning och kontroll avse- ende kraven i bilagan. Utredningen lägger dock inte fram något för- slag avseende en sådan uppdelning av ansvaret mellan , som föreslås vara beskattningsmyndighet, och . Överväganden och förslag avseende skattemodeller för utsläpp av … Enligt utredningens bedömning bör ett sådant ställningstagande göras först när den närmare utformningen av bilagan är klar. I bilagan bör det, förutom krav på mätmetod och mätutrustning enligt ovan, även ställas vissa grundläggande krav avseende mät- ställe för att mätresultaten ska bli representativa för den faktiska koncentrationen av föroreningarna. I bilagan bör det därför framgå att mätställena för uttag av provgas och för direkta mätningar av rökgaser ska vara placerade i rökgaskanalen efter eventuell utrust- ning avsedd för rening av det utsläpp som ska mätas, att mätstället ska väljas på sådant sätt att representativa mätvärden erhålls, samt att koncentrationsfördelningen och/eller flödesprofilen i rökgas- kanalen ska bestämmas under olika driftbetingelser före installation av mätutrustning. Aktuella bestämmelser tas in i 6 § den nya lagen om skatt på ut- släpp av kväveoxider från förbränningsanläggningar för energipro- duktion samt i bilagan till lagen. Bedömning: Skatten är förenlig med punktskattedirektivet. Utformningen av skatten medför inga statliga stöd. Regelverket behöver därför inte prövas eller godkännas av Europeiska kom- missionen innan det införs. Varje medlemsstat inom EU får själv besluta om vilka nationella skatter som ska tas ut under förutsättning att hänsyn tagits till unionsrättsrätten vid utformningen av skatterna. Inom EU tillämpas harmoniserande bestämmelser för vissa punktskatter, bl.a. bränslen och el som omfattas av rådets direktiv /96/EG av om en omstrukturering av Överväganden och förslag avseende skattemodeller för utsläpp av …