sou · H5B321d2 · 2017-03-31 00:00:00 — För utförande av uppgifter ska det finnas personal med lämplig ututbildning och erfarenhet. har i sina rapporter från uppdraget Nationell tillsyn av vård och omsorg om äldre redovisat att vid hälften av de in- spektioner som genomfördes framkom att tillfrågad personal i sär- skilda boenden ansåg att bemanningen var otillräcklig eller att de anställda saknade tillräcklig utbildning och erfarenhet. Som exempel angavs att avsaknad av rätt kompetens hos den personal som rekryterades försvårade möjligheten för sjuksköterskan att delegera hälso- och sjukvårdsuppgifter. När bemanningen inte överensstämmer med behoven hos de äldre kan det också orsaka brister i bemötande, attityder och förhållningssätt. Den äldres röst riskerar att inte bli hörd. Bristande personalkontinuitet och kompetens i kombination med en bemanning som inte är dimensionerad utifrån de äldres behov av vård utgör inte bara en patientsäkerhetsrisk, utan även en risk för att intentionerna och bestämmelserna i socialtjänstlagen åsidosätts. Äldreomsorgen måste vara organiserad på ett sätt som ger varje medarbetare så goda förutsättningar som möjligt för att bidra till verksamheten. En god arbetsmiljö är av grundläggande betydelse. Organisation och personalförsörjning måste också vara utformad på ett sätt som innebär att rätt person verkar på rätt plats. Att så sker innebär en arbetsmiljö- och motivationsvinst för de inblan- dade likväl som en effektivitetsvinst för verksamheten. har många brukare kontakt med flera vårdgivare. Det gäller inte minst för äldre som har stora och sammansatta behov av vård från flera aktörer. Denna utveckling ställer höga krav på samverkan, på adekvat information och på funktionella styrsystem. Här finns stor förbättringspotential. Utredaren ska lämna förslag på insatser och åtgärder som kan stärka kvaliteten och förstärka effektiviteten i äldreomsorgen. För- slagen ska även avse insatser för förbättrad uppföljning av äldre- omsorgens kostnader och resultat. 2 Bättre förebyggande och rehabiliterande insatser Ett preventivt arbetssätt inom vård och omsorg kan ge flera vinster. Ett sådant arbetssätt är ofta långsiktigt kostnadseffektivt och därför samhällsekonomiskt motiverat, men framför allt handlar det om att de äldre kan få ett gott och självständigt liv . Många olyckor, exempelvis fallolyckor, går att undvika. God och näringsrik mat, fysisk aktivitet och starka sociala nätverk kan verka förebyggande mot ohälsa. Förebyggande hälsosamtal, rådgiv- ning och säkrare behandling med läkemedel är andra sätt att på- verka risker för ohälsa bland äldre. Genom förebyggande insatser har både sjuklighet och dödlighet i hjärt- och kärlsjukdom kunnat minska och sannolikheten att få en demenssjukdom minskar också med bättre fungerande blodkärl. Ett framgångsrikt förebyggande arbete kräver dock kunskap, både hos vårdgivaren och hos individen. Både kunskaps- och hälso- nivå skiljer sig dessvärre mellan olika socioekonomiska grupper. Detta är något som vårdgivarna måste förhålla sig till i sitt förebyg- gande arbete. En viktig del i ett förebyggande hälsoarbete är att även upp- märksamma munhälsan. Inte minst i samband med medicinanvänd- ning kan till exempel tandstatus snabbt förändras vilket kan leda till svårigheter att få i sig tillräckligt med mat. I det förebyggande arbetet spelar civilsamhället, med bland annat pensionärsföreningar och brukar- och anhörigorganisationer, en viktig roll. De kan fånga upp och sprida kunskap om hur ohälsa kan förebyggas men kan även genom att erbjuda ett socialt sam- manhang spela en viktig roll för att förebygga ohälsa. Det är viktigt att det förebyggande arbetet inom äldreomsorgen sker systematiskt och utifrån forskning och beprövad erfarenhet. Det är först när insatser följs upp på ett systematiskt sätt som de kan utvärderas och förbättras. Äldre kvinnor och män drabbas i högre grad än övriga i befolk- ningen av psykisk ohälsa. Kunskapsnivån inom vård och omsorg för äldre vad gäller förebyggande arbete och behandling av psykisk ohälsa behöver höjas. Det rehabiliterande arbetet liknar i viss mån det förebyggande. En bra rehabilitering kan medföra långsiktiga ekonomiska vinster för samhället men framför allt ge den äldre en högre livskvalitet . Även här krävs kunskap hos såväl vårdgivaren som individen och ett strukturerat uppföljningsarbete för att säkra att rätt insats och information ges till rätt individ. När det gäller de rehabiliterande insatserna finns det ofta ett stort behov av sam- verkan mellan olika aktörer och vårdgivare som är kopplade till den äldre. Utredaren ska föreslå insatser som stärker det förebyggande arbetet inom äldreomsorgen. Utredaren ska också lämna förslag på hur det rehabiliterande arbetet kan stärkas. arbetar ungefär en halv miljon människor i inom vård och omsorg. En stor del av dessa uppnår pensionsålder . En central förutsättning för att säkra personalförsörjningen är att äldreomsorgens yrken upplevs som attraktiva. Det kommer leda till att fler söker sig till de utbildningar som finns inom gymnasie- skolans ram men också inom vuxenutbildningen och speciali- seringar inom till exempel geriatrik. En lika viktig del är att kunna behålla skickliga medarbetare. Det kräver en god arbetsmiljö, tillgång till kompetensutveckling och att arbetsgivare kan erbjuda heltidsarbete. Möjligheter till utveckling gör arbetet inom äldreomsorgen mer attraktivt, höjer kvaliteten, främjar trivseln samt motverkar hög personalomsättning. För att kunna trygga personaförsörjningen i framtidens äldre- vård behöver det finnas flera sätt att skaffa sig den nödvändiga föreslog i sitt betänkande1 att den som inte hade rätt kompetens skulle få arbeta tillsammans med personal med dokumenterad sådan, man kan även tänka sig utveckling av andra handledningsformer. Det finns därtill ett antal arbetsmarknadspolitiska insatser som ger möjlighet att kombinera arbete och utbildning. Det krävs även ett arbete med breddad rekrytering. Antalet an- ställda inom vård och omsorg i är nästan en halv miljon. Av dessa är färre än män. kan var fjärde ung man tänka sig ett jobb inom sektorn.2 Tillgång till personal med kunskap i brukarnas modersmål är en central kvalitetsfaktor. Denna kommer att bli allt viktigare i takt med att antalet brukare i äldreomsorgen med annat modersmål än svenska ökar. Därför bör även detta vara en faktor i ett breddat och medvetet rekryteringsarbete. Utredaren ska analysera och redovisa överväganden om hur äldreomsorgens personalförsörjning bättre ska kunna säkerställas. Utredaren ska också redovisa om det finns kompetensbrister inom äldreomsorgen och vilka som kan förväntas uppkomma , och hur dessa ska kunna åtgärdas. 4 Översyn av särskilda boendeformer Många äldre föredrar att bo kvar hemma, i ordinärt boende, långt upp i ålder. Även när krafterna minskar så går det ofta att under- lätta fortsatt kvarboende, men när den äldre inte längre vill eller kan det saknas ibland lämpliga alternativ. På en del håll är utbudet av sådana bostäder begränsat och på andra håll kan en lämplig men nyproducerad bostad vara alltför dyr. Trygghetsbostäder eller senior- boende som erbjuds på den öppna bostadsmarknaden har ökat möjligheterna i någon mån. Dessa finns dock inte överallt och erbjuder inte alltid den ökade trygghet som en del äldre efterfrågar. För många blir den återstående möjligheten att ansöka om sär- skild boendeform enligt 5 kap. 5 § socialtjänstlagen (2001:453). Sådana boendeformer har allt mer kommit att utformas som ett 2”Jobb som gör skillnad. Vad tycker unga om välfärdens yrken?”, SKL, 2013 boende för dem med de allra största behoven, eftersom tanken är att bostaden ska vara möjlig att bo kvar i ända till livets slut, också om behoven av vård och omsorg blir mycket omfattande. En del äldre har dock ett mer begränsat omsorgsbehov, men känner sig otrygga, ensamma och isolerade där de bor och har främst behov av ökad trygghet genom närhet till tillsyn eller till- gång till social gemenskap som till exempel gemensamma måltider. För dem utan goda ekonomiska resurser kan det saknas möjligheter att på egen hand förändra sitt boende. Utredaren ska utifrån betänkandet från utredningen ”En för- bättrad bostadssituation för äldre” (dir 2014:44) och annat relevant underlag analysera om det finns behov av en ny boendeform där äldre personer, som inte behöver omfattande vård och omsorg dygnet runt, får tillgång till trygghet och social gemenskap. Om utredaren finner att behov av en ny boendeform föreligger ska förslag om hur en sådan boendeform kan inrättas lämnas. Ut- gångspunkten ska vara de äldres behov av trygghet och omsorg som kostnadseffektivitet främjas. Utredaren ska i detta sammanhang överväga om kommunerna bör ges ökade möjligheter att lämna stöd till äldre personer som inte bedöms behöva särskilt boende med dygnet-runt-omsorg eller om boendebegreppet i socialtjänstlagen bör utvecklas. 5 Flexibla former för beslut om äldreomsorg Många kommuner vill kunna erbjuda tjänster inom äldreomsorg genom en handläggningsprocedur som upplevs som mindre krång- lig eller kontrollerande. Skälen för kommunerna kan vara att minska det administrativa arbetet och att öka självbestämmandet och delaktigheten för de äldre. Flera kommuner tillämpar någon form av så kallad förenklad handläggning eller biståndsbedömning. Myndigheten för vårdanalys kartläggning visar dock att det finns stora skillnader mellan kommunernas sätt att arbeta för att förenkla möjligheterna att få hjälp i hemmet samt i fråga om vilken flexi- bilitet och möjlighet till brukarinflytande som erbjuds vad gäller tjänsternas innehåll och utformning.3 Det finns också många kom- muner som uppfattar rättsläget som osäkert och har därför avstått från att tillämpa liknande arbetssätt. Utredaren ska om det bedöms lämpligt lämna förslag som inne- bär att kommunerna kan besluta om omsorg och annan service till äldre på ett enklare och mer flexibelt sätt än . En förutsättning är att rättssäkerheten för den enskilde inte ska försämras. 6 Användning av välfärdsteknologi Modern välfärdsteknologi kan bidra till bättre kvalitet och högre säkerhet i både produkter och tjänster inom vård och omsorg för äldre. Det finns en stor potential inom området, både för dagens och för framtidens äldre. Det kan också bidra till att öka den en- skildes självständighet och oberoende. Dessutom kan teknologin bidra till en effektivare användning av tillgängliga resurser. Det kan till exempel handla om innovativa tekniska hjälpmedel som kan användas för en uppkopplad och säker egenvård men också om innovativa arbetssätt där tekniken i vissa fall är en förutsättning och i andra fall hjälper till och förenklar. Ökad användning av välfärds- teknologi kan även bidra till bättre möjligheter att hantera de olika förutsättningar och utmaningar för äldreomsorg i glesbygd och i större tätorter. Utredaren ska lämna förslag på hur välfärdsteknologi kan användas för en ökad kvalitet och effektivitet. Förslagen ska i analys vägas mot risker som bristande tillförlitlighet och säkerhet samt risker för isolering som en följd av att teknik kan ersätta mänsklig kontakt. Utredaren ska för sina analyser, överväganden och förslag redovisa konsekvensbeskrivningar för jämställdhet. Utredaren ska även re- dovisa konsekvensbeskrivningar för en jämlik äldreomsorg, det vill säga en äldreomsorg som bidrar till att främja jämlikhet i levnads- villkor och som är tillgänglig för alla, oavsett socioekonomisk, 3 ”Kartläggning av kommunernas arbetssätt för förenklad hantering och ökad flexibilitet inom ”, Myndigheten för vårdanalys, PM 2013:2 kulturell eller etnisk bakgrund eller annan diskrimineringsgrund enligt diskrimineringslagen (2008:567). Utredaren ska för sina förslag redovisa konsekvensbeskrivningar för kommuner, landsting, enskilda utförare och staten. Om för- slagen påverkar kostnader eller intäkter för kommuner, landsting, enskilda utförare eller staten ska utredaren redovisa beräkningar av dessa. För förslag som påverkar kostnader eller intäkter för kom- muner eller staten ska utredaren föreslå en finansiering. I 14 kap. 3 § regeringsformen anges att en inskränkning av den kommunala självstyrelsen inte bör gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen. Det innebär att en proportionalitetsprövning ska göras under lagstiftningsprocessen. Om något av förslagen i be- tänkandet påverkar det kommunala självstyret ska därför, utöver dess konsekvenser, också de särskilda avvägningar som lett fram till förslagen särskilt redovisas. Om utredarens förslag förutsätter för- fattningsändringar ska utredaren redovisa fullständiga förslag till sådana. Statistiska uppgifter om äldre personer ska redovisas och analyseras efter kön, om det inte finns särskilda skäl mot detta. Utredaren ska vinnlägga sig om att skapa forum för en under ut- redningstiden kontinuerlig dialog med berörda intressenter, till exempel fack- och arbetsgivarorganisationer, kring äldreomsorgens uppdrag, förutsättningar och medel. En parlamentarisk referens- grupp ska kopplas till utredningen. Utredaren ska samråda med utredningen om bostäder för äldre. Goda exempel i fråga om till exempel kvalitetsarbete, organi- sering, styrning, teknikanvändning, kompetensförsörjning som bedöms kunna vara viktigt för andra, bör beskrivas och presenteras på lämpligt sätt. Uppdraget ska redovisas . Sakkunniga och experter samt deltagare i den parlamentariska referensgruppen och övriga referensgrupper , (fr.o.m. 2016-02-16) , (fr.o.m. 2016-02-16) , (fr.o.m. 2016-02-16) , (fr.o.m. 2016-11-04) , social utvärdering (SBU) , Myndigheten för delaktighet (MFD) , , e-Hälsomyndigheten , , , Kommuner och Landsting (SKL) , Kommuner och Landsting (SKL) , Vårdföretagarna , () , SPF Seniorerna och representerar även () , professor emeritus , professor , professor emeritus , docent , professor , docent , verkställande direktör, centrum , för hälsa, arbetsliv och välfärd (Forte) () , för hälsa, arbetsliv och välfärd (Forte) (fr.o.m. 2017-01-01) , Myndigheten för vård- och omsorgsanalys Zenita , Föreningen och omsorgscollege Referensgruppen Fackliga organisationer och yrkesföreningar , för medicinskt ansvariga sjuk- sköterskor och medicinskt ansvariga för rehabilitering , Föreningen () , sjuksköterskan inom äldrevård . Hirschi, Föreningen () , () , Handikappförbunden (HSO) , Lika Unika – Federationen mänskliga rättigheter för personer med funktionsnedsättning () , Lika Unika – Federationen mänskliga rättigheter för personer med funktionsnedsättning (fr.o.m. 2016-10-21) , Nationell samverkan för psykisk hälsa (NSPH) Referensgruppen Nationella minoriteter, urfolk och etniska organisationer , Samarbetsorgan för etniska organisationer i (SIOS) , (fr.o.m. 2016-09-02) Samtliga riksorganisationer som förträder de nationella minoriteterna judar, romer, sverigefinnar och tornedalingar och som beviljats stat- ligt organisationsbidrag 2015 har erbjudits möjlighet att nominera deltagare till referensgruppen. Utredningens möten och besök Aertbjerghaven (äldreboende), (Svenskt register för Beteendemässiga och Psykiska symtom vid Demens), , f.d. nationell samordnare, Äldresatsningen Danske , Danvikshem, kommun Fagligt udvalg for den paedagogiske assistentuddannelse och social- och sundhedsuddannelsen (PASS), FORTE – för hälsa, arbetsliv och välfärd Föreningen () , unga och vuxna med utvecklingsstörning (FUB) socialchefer kommun kommun Health Navigator Höörs kommun (på inbjudan av SPF Seniorerna och PRO) Inspektionen för vård och omsorg () i Judiska Hemmet i läns socialchefsnätverk läns enhetschefer KIVO – ESF-projekt, , och kommun Kommunernes (), () kommun Ledningskraft, Ledarna Ministeriet för bærn, undervisning och ligestilling, seniorpolitiker Myndigheten för delaktighet Myndigheten för vård- och omsorgsanalys Myndigheten för äldre och åldrande (NISAL), , Campus Nationellt anhöriga (Nka), , kommun med kranskommuner – Nätverket blås och tarmdysfunktion Nordic Health Care välfärdscenter kommun PACTA (arbetsgivarorganisation för bolag och kommunalförbund) för medicinskt ansvariga sjuksköterskor och medicinskt ansvariga för rehabilitering Nätverk för socialt ansvariga samordnare ()/för SAS (Socialt ansvarig samordnare) social utvärdering (SBU) Styrelsen för patientsikkerhed, Samarbetsorgan för etniska organisationer i (SIOS) Sjuhäradsbyggdens utvecklingsledare Äldreborgarråd , för allmänmedicin Kommuner och Landsting (SKL), pol.beredning Kommuner och Landsting (SKL), socialchefsnätverk SWEDAC GR Välfärd, kommun Äldrepsykiatriska verksamheten i kommun Utredningen om nationell kvalitetsplan för äldreomsorgen Inför översynen av socialtjänstlagen Regeringen beslutade om direktiven (dir. 2015:72) till Utredningen kvalitetsplan för äldreomsorgen(S 2013:03). Jag tillträdde mitt uppdrag som särskild utredare . bemannades utredningens sekretariat och sakkunniga, experter och deltagare i den parlamentariska referensgruppen förordnades. Vidare bildades sex referensgrupper till utredningen och deltagare i dessa utsågs. Utredningen kommer att överlämna sitt slutbetänkande till regeringen . Den särskilda utredaren, dvs. jag, ska ta fram förslag till en nationell kvalitetsplan för äldreomsorgen. Syftet är att genom långsiktiga insatser inom strategiskt viktiga områden säkra utvecklingen av god kvalitet i den framtida äldreomsorgen. Utredaren ska bl.a. föreslå åtgärder som syftar till högre kvalitet och ökad effektivitet. Vidare betonas att utredaren ska ha särskild fokus på en jämställd och jämlik äldreomsorg. Det är allmänt känt att det pågår beredning av direktiv för en översyn av socialtjänstlagen i . Enligt muntliga uppgifter från medarbetare på pågår beredningen fortfarande och det finns inte någon tidplan för när regeringens beslut kan väntas. I utredningens arbete med två områden i direktiven – flexibla former för beslut om äldreomsorg och översyn av särskilda boendeformer – har framkommit synpunkter som enligt min mening är centrala för kvaliteten på insatser inom äldreomsorgen. Synpunkterna rör grunderna för och hur äldreomsorgen regleras i socialtjänstlagen (2001:453), SoL, och berör därmed även övriga verksamhetsområden som regleras i socialtjänstlagen. Min bedömning är att dessa frågor är av sådan principiell art att de inte bör hanteras enbart för äldreomsorgen utan inom ramen för en översyn av socialtjänstlagen. Jag kommer ta upp dessa frågeställningar i slutbetänkandet som överlämnas till regeringen . Då det är centrala frågor för kvalitet inom äldreomsorgen skriver jag nu för att dessa synpunkter också ska kunna ingå i beredningen av direktiven till översynen av socialtjänstlagen. Underlag, synpunkter, argument och förslag har framförts från bl.a. representanter för pensionärsorganisationerna, fackliga organisationer och yrkesföreningar, organisationen och Landsting (SKL) och forskning inom olika discipliner. Nedanstående redovisning har diskuterats på möten med sakkunniga, experter, den parlamentariska referensgruppen och referensgruppen Vetenskapliga experter . De frågor som enligt min bedömning bör ingå i direktiven till en översyn av socialtjänstlagen är följande: Skälig levnadsnivå kontra goda levnadsvillkor Ska nivån på de insatser som tillhandahålls inom äldreomsorgen enligt socialtjänstlagen (20011:453) ge ”skälig levnadsnivå”? Insatser enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS, ska ge ”goda levnadsvillkor”. Individuell behovsprövning eller inte? Ska grunden för tillhandahållande av individuellt inriktade insatser enligt socialtjänstlagen vara en individuell behovsprövning? Stöd till den enskilde eller tillhandahållande av vissa tjänster? Ska inriktningen på insatser inom äldreomsorgen enligt socialtjänstlagen även i fortsättningen vara att biståndet är utformat så att det stärker den enskildes möjligheter att leva ett självständigt liv eller ska äldreomsorgen ha i uppdrag att tillhandahålla vissa tjänster? Reglera äldreomsorgen i socialtjänstlagen eller en egen lag? Ska insatser inom äldreomsorgen tillhandahållas inom ramen för socialtjänstlagen eller ska insatser inom äldreomsorgen tillhandahållas enligt en egen lag? Bakgrund och motiv för frågeställningarna Vem som framför synpunkter på hur äldreomsorgen regleras i socialtjänstlagen och ur vilket perspektiv påverkar självklart innehållet i synpunkterna. Det som är gemensamt är dock att lagstiftningen om äldreomsorgen i socialtjänstlagen uppfattas som otydlig. Det leder i sin tur till att den blir ojämlik. Lagstiftningen och rättspraxis ger inte information om i vilka situationer och vilka insatser den äldre personen och dennes anhöriga kan förvänta sig från äldreomsorgen och med vilken kvalitet. Vidare är det inte tydligt vad som förväntas av politiker på nivå och därmed blir förväntningar på chefer på olika nivåer, handläggare och omsorgs- personal otydliga. I olika sammanhang1 lyfts fram att äldreomsorgen i lagstiftningen hanteras på ett annat sätt än insatser till yngre vuxna personer, dvs. personer i åldern . Inom funktionshindersområdet används ordet medborgare medan den äldre (personen) benämns omsorgstagare när det gäller äldreomsorg. Begrepp som inflytande, självbestämmande och leva som andra betonas inom funktionshindersområdet medan trygghet, stödja, trösta och bevara är begrepp som lyfts fram inom äldreomsorgen. Skälig levnadsnivå kontra goda levnadsvillkor När det gäller omsorg för äldre personer kan insatser tillhandahållas enligt två lagar, socialtjänstlagen, SoL, och lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS. Avgörande för om den äldre personen () ska få insatser enligt SoL eller LSS är om funktions- nedsättningen är medfödd eller förvärvad . Denna skillnad framgår tydligt av lagstiftningen. Alla personer – oavsett ålder och funktionsnedsättning – omfattas av SoL. Personer med omfattande funktionsnedsättning som ”inte uppenbart beror på normalt åldrande” omfattas under vissa förutsättningar av LSS och i vissa fall även av 51 kap. Socialförsäkringsbalken (assistansersättning). Utformningen av dessa lagar skiljer sig åt. SoL är en ramlag där det anges att enskilda har rätt till bistånd om de inte kan få sina behov tillgodosedda på annat sätt. Det anges inte i lagen vilka insatser som den enskilde kan beviljas eller vilka orsaker som ger rätt till bistånd. LSS är utformad som en rättighetslag där det tydligt anges att personer som tillhör någon av de tre personkretsar som räknas upp i lagen (1 § LSS) har rätt till insatser om de behöver sådan hjälp. I lagen anges de tio insatser som den enskilde kan beviljas (9 § LSS). 1 , S. (2014) , , P. (2014), Jönson, H. & Harnett, T. (2015), Szebehely, M. & Trydegård, G-B. Enligt 4 kap. 1 § SoL ska den enskilde genom beviljat bistånd tillförsäkras en skälig levnadsnivå. Enligt 7 § LSS ska den enskilde genom insatserna som beviljas tillförsäkras goda levnadsvillkor. Av bestämmelsen i SoL framgår inte vad som avses med begreppet skälig levnadsnivå. I förarbeten till den tidigare socialtjänstlagen anfördes att det skulle vålla stora svårigheter att närmare ange vad som avses med skälig levnadsnivå i lagtexten. Detta måste bedömas med utgångspunkt i den tid och de förhållanden vilka den hjälpbehövande lever i. Det måste därför överlämnas åt kommunerna att fastställa vilken levnadsnivå som ska anses skälig.2 I senare förarbeten beskrivs skälig levnadsnivå som ett uttryck för kvaliteten i insatsen och vilken ambitionsnivå som kan vara rimlig i ett enskilt fall mot bakgrund av rättighetsbestämmelsens syfte, det vill säga en yttersta garanti för medborgarnas livsföring i olika avseenden.3 infördes en bestämmelse om en nationell värdegrund för äldreomsorgen i 5 kap. 4 § SoL. gjordes ett tillägg i 5 kap. 5 § SoL som anger att den äldre personen så långt det är möjligt kunna välja när och hur stöd och hjälp i hemmet i boendet och annan lättåtkomlig service ska ges.