sou · H5B372 · 2017-09-27 00:00:00 — 19Jfr lagrådsremissen Skärpt exportkontroll av krigsmateriel . 2002/03:38 s. 38. Tilläggsprotokollets och direktivets förhållande till svensk rätt … Med hänsyn till de kvalificerande rekvisit som måste vara uppfyllda för att gärningen ska kunna anses utgöra ett terroristbrott, torde hotet som regel vara avsett att användas i utpressningssyfte eller som annan typ av tvångsmedel. Om gärning- en innebär att någon genom hot om brottslig gärning tvingar annan att göra, tåla eller underlåta något, döms enligt 4 kap. 4 § för olaga tvång. Om det olaga tvånget består i att man bemäktigar sig eller ingriper i manövreringen av ett luftfartyg eller ett fartyg som används i civil yrkesmässig sjöfart för befordran av gods eller passagerare, bogsering, bärgning, fiske eller annan fångst, döms en- ligt 13 kap 5 a § för kapning (3 § 10 terroristbrotts- lagen). Detsamma gäller om man genom olaga tvång bemäktigar sig en fast plattform i havet avsedd för verksamhet för utforskning eller utvinning av naturtillgångar eller för något annat ekonomiskt ända- mål. Den som genom hot om brottslig gärning framkallar fara för ett luftfartygs, ett fartygs eller en fast plattforms säkerhet kan en- ligt 13 kap. 5 § dömas för sjö- eller luftfartssabotage (3 § 10 terroristbrottslagen). Den som genom hot om brottslig gär- ning stör eller hindrar användningen av egendom som är av avse- värd betydelse för rikets försvar, folkförsörjning, rättskipning eller förvaltning eller för upprättande av allmän ordning och säkerhet i riket kan enligt 13 kap. 4 § dömas för sabotage (3 § 9 terroristbrottslagen). Den som använder hot om allvarligt våld mot någon som befinner sig på en flygplats som är öppen för internatio- nell trafik döms, om gärningen är ägnad att framkalla fara för flyg- platsens funktion eller säkerheten vid denna, för flygplatssabotage enligt 13 kap. 5 b (3 § 11 terroristbrottslagen). Det kan dock förekomma fall där det inte kan visas att hotet används i ut- pressningssyfte eller som tvångsmedel. Det kan t.ex. vara fråga om fall där gärningsmannens syfte endast är att sprida skräck hos all- mänheten. Den som på sådant sätt hotar med brottslig gärning som är ägnad att hos den hotade framkalla allvarlig fruktan för egen eller annans säkerhet till person eller egendom, döms för olaga hot enligt 4 kap. 5 § (3 § 19 terroristbrottslagen). Som tidigare angetts har några ändringar gjorts i 3 § 3, 14, 15, 17 och 19 terroristbrottslagen efter genomförandet av terrorismram- beslutet. Tilläggsprotokollets och direktivets förhållande till svensk rätt … Punkten om grov misshandel i 3 § 3 terroristbrottslagen har kompletterats med brottet synnerligen grov misshandel.21 I 3 § 14 terroristbrottslagen har en kompletterande hänvisning till 9 kap. 1 a § vapenlagen gjorts med anledning av att bestämmel- sen om vapenbrott delats upp så att regleringen av grovt vapenbrott behandlas i en särskild paragraf tillsammans med en ny bestämmelse om synnerligen grovt vapenbrott.22 justerades bestämmel- sen på det sättet att vapenbrott som är ringa inte längre omfattas av punkten. Hänvisningen i 3 § 15 terroristbrottslagen till lagen om brand- farliga och explosiva varor har justerats med anledning av att den lagen upphävts och ersatts av lag (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor.23 Vidare har hänvisningen ändrats till en ny para- graf (29 a §, jfr tidigare 29 § tredje stycket). Minimistraffet för grovt brott mot tillståndsplikten har höjts och kvalifikationsgrunderna har justerats.24 Genom ändringen omfattas numera även en bestäm- melse med en särskild straffskala för synnerligen grovt brott mot tillståndsplikten. Vidare har 3 § 17 terroristbrottslagen utvidgats till att även om- fatta brott mot ett förbud mot transitering som regleras i 18 a § PDA-lagen (jfr artikel 6.1 i Rådets förordning (EG) nr 428/2009 av om upprättande av en gemenskapsordning för kon- troll av export, överföring, förmedling och transitering av produk- ter med dubbla användningsområden [omarbetning]).25 Bestämmelsen i 3 § 19 terroristbrottslagen har ändrats genom att grovt olaga hot har införts i bestämmelsen.26 Ändringen gjordes i förtydligande syfte till följd av att en särskild brottsbeteckning för brottets grova grad infördes för olaga hot i 4 kap. 5 § . Mot bakgrund av vad som anförts har 3 § terroristbrotts- lagen utformats på så sätt att bestämmelsen anger att vissa angivna gärningar utgör terroristbrott under de förutsättningar som anges i 2 § i samma lag. Bestämmelsen återges, för tydlighetens skull, i sin helhet här: 2016/17:108. 2013/14:226. 2009/10:203. 2016/17:92. 2009/10:205. 2015/16:113. Tilläggsprotokollets och direktivets förhållande till svensk rätt … Följande gärningar utgör terroristbrott under de förutsättningar som anges i 2 § i denna lag: 1.mord, 3 kap. 1 § , 2.dråp, 3 kap. 2 § , 3.grov misshandel och synnerligen grov misshandel, 3 kap. 6 § brotts- balken, 4.människorov, 4 kap. 1 § , 5.olaga frihetsberövande, 4 kap. 2 § , 6.grov skadegörelse, 12 kap. 3 § , 7.mordbrand och grov mordbrand, 13 kap. 1 och 2 §§ , 8.allmänfarlig ödeläggelse, 13 kap. 3 § , 9.sabotage och grovt sabotage, 13 kap. 4 och 5 §§ , 10.kapning och sjö- eller luftfartssabotage, 13 kap. 5 a § brottsbalken27, 11.flygplatssabotage, 13 kap. 5 b § , 12.spridande av gift eller smitta, 13 kap. 7 § , 13.olovlig befattning med kemiska vapen, 22 kap. 6 a § , 14.vapenbrott, grovt vapenbrott och synnerligen grovt vapenbrott, 1 § första stycket och 1 a § vapenlagen (1996:67), 15.brott enligt 29 a § lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor, 16.uppsåtligt brott enligt 25 och 26 §§ lagen (1992:1300) om krigs- materiel, som avser kärnladdningar, radiologiska, biologiska och kemiska stridsmedel, apparater och andra anordningar för spridning av radiolo- giska, biologiska eller kemiska stridsmedel samt speciella delar och substanser till sådant material, 17.brott enligt 18, 18 a och 20 §§ lagen (2000:1064) om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd, som avser sådana produkter eller sådant tekniskt bistånd som kan an- vändas för att framställa kärnladdningar, biologiska eller kemiska vapen, 27 I betänkandet Straffrättsliga åtgärder mot deltagande i en väpnad konflikt till stöd för en terroristorganisation (SOU 2016:40) lämnas förslag på att utvidga straffbestämmelsen till att även omfatta den som genom användande av tekniska hjälpmedel bemäktar sig eller ingriper i manövreringen av ett luftfartyg. Tilläggsprotokollets och direktivets förhållande till svensk rätt … 18.smuggling och grov smuggling, 3 och 5 §§ lagen (2000:1225) om straff för smuggling, om brottet avser sådana varor som omfattas av 14–17, 19.olaga hot och grovt olaga hot, 4 kap. 5 § , som innefattar hot om att begå någon av de gärningar som avses i 1–18. I de delar direktivets krav på kriminalisering av terroristbrott mot- svarar terrorismrambeslutets bestämmelser görs alltjämt bedömning- en att svensk rätt uppfyller direktivets åtaganden. Det bör emeller- tid anmärkas att det trots denna bedömning kan finnas skäl att ytterligare analysera om terroristbrottsbestämmelsen i svensk rätt fått en ändamålsenlig utformning när det gäller dels det överskju- tande uppsåtsrekvisitet (dvs. att avsikten med gärningen ska vara att bl.a. injaga allvarlig fruktan hos en befolkning eller befolknings- grupp), dels kravet på att gärningen allvarligt ska kunna skada en stat eller mellanstatlig organisation.28 I fall en gärning enligt 3 § ter- roristbrottslagen utgör ett förberedande led (jfr ett fullbordat terror- dåd), exempelvis vapenbrott enligt 9 kap. 1 § första stycket vapen- lagen, torde det vara sällan en sådan gärning utförs i sådan avsikt som anges i 2 § terroristbrottslagen och det är även tveksamt om en gärning av det slaget i sig allvarligt kan skada en stat eller mellan- statlig organisation. Motsvarande problematik synes inte finnas i direktivets (och rambeslutets) utformning (jfr lydelsen i artikel 3 i direktivet och artikel 1.1 i terrorismrambeslutet). Det saknas emeller- tid utrymme att vidare analysera dessa frågor inom ramen för denna utredning. I sammanhanget kan noteras att regeringen har gett en utredare i uppdrag att genomföra en systematisk översyn av den straffrättsliga terrorismlagstiftningen (dir. 2017:14). Det uppdraget ska redovisas . Svensk rätt uppfyller inte direktivets krav på kriminalisering av terroristbrott i de delar som är nya i förhållande till åtagandena i terrorismrambeslutet Direktivets krav på kriminalisering av terroristbrott har, som tidi- gare angetts, ändrats i sak i några avseenden i förhållande till terro- rismrambeslutets krav. Fråga uppkommer därför om svensk rätt 28 m.fl., Brotten mot allmänheten och staten. 2014 s. 55 f. Tilläggsprotokollets och direktivets förhållande till svensk rätt … även uppfyller direktivets kriminaliseringskrav i dessa delar. De delar som åsyftas här är den nya regleringen av befattning med vapen i artikel 3.1 f och kompletteringen av gärningar som kan utgöra ter- roristbrott, dvs. olaglig systemstörning och olaglig datastörning i artikel 3.1 i och hot i vissa fall i artikel 3.1 j. Härtill kommer kraven på kriminalisering av medhjälp, anstiftan och försök till sådana brott. Nedan följer en analys och bedömning av om svensk rätt upp- fyller direktivets kriminaliseringskrav även i dessa delar eller om be- hov av lagstiftning finns. •befattning med vapen (artikel 3.1 f), •olaglig systemstörning och olaglig datastörning (artikel 3.1 i), •hot om att utföra någon av gärningarna som avses i artiklarna 3.1 a–i (artikel 3.1 j), och •medhjälp, anstiftan och försök till terroristbrott (artikel 14). Befattning med vapen i artikel 3.1 f Terrorismdirektivets bestämmelse om befattning med bl.a. vapen i artikel 3.1 f är, som tidigare angetts, mer långtgående än motsva- rande bestämmelse i terrorismrambeslutet (artikel 1.1 f). Utöver ram- beslutets reglering anger direktivet även att tillverkning, innehav, förvärv, transport, tillhandahållande eller användning av radiologiska vapen samt forskning om och utveckling av radiologiska eller nukleära vapen under vissa angivna förutsättningar ska definieras som terro- ristbrott i nationell rätt. Vad som ska förstås med begreppet ”nukleära vapen” definieras inte i direktivet, men torde motsvaras av begreppet kärnvapen i ram- beslutet. Någon ändring i sak torde således inte vara åsyftad även om olika benämningar används (jfr det engelska begreppet ”nuclear weapons”, som används i båda instrumenten). Någon vedertagen internationell definition av begreppen synes inte heller finnas. Vidare kan det konstateras att inte heller begreppet ”radiologiska vapen” definieras i direktivet och någon vedertagen internationell definition av begreppet synes inte finnas. Radiologiska vapen utgör emellertid stridsmedel som utsätter mål för joniserande strålning, dock utan att som kärnvapen utlösa en kärnexplosion. Ett exempel på detta är s.k. smutsiga bomber, dvs. när radioaktivt material sprids ut med konventionella sprängladdningar. Tilläggsprotokollets och direktivets förhållande till svensk rätt … Vad som avses med forskning om och utveckling av radiologiska och nukleära vapen berörs inte heller närmare i direktivet. Begrep- pen forskning och utveckling har inte heller berörts i förarbetena i samband med att terrorismrambeslutets motsvarande bestämmelse om forskning om och utveckling av biologiska och kemiska vapen genomfördes i svensk rätt.29 Det kan noteras att () har defi- nierat begreppen och att det i vissa sammanhang har ansetts lämpligt att utgå ifrån dessa definitioner.30 definitioner bedöms emellertid vara alltför vidsträckta i förhållande till direktivets syfte med kriminaliseringskravet i detta avseende. En rimlig avgränsning kan i stället vara att reglera sådan forskning och utveckling som av- ser befattning med radiologiska och nukleära vapen (jfr teoretisk forskning och praktisk forskning utan befattning med radiologiska och nukleära vapen som således bedöms falla utanför regleringen). Begreppen forskning och utveckling bör därför här rimligen av- gränsas på detta sätt. De gärningar som ska utgöra brott enligt direktivets bestämmelse om terroristbrott i denna del torde, i likhet med rambeslutets be- stämmelser härom, som regel vara att bestraffa som medverkan till något av de övriga brott som omfattas av bestämmelsen, eller om sådant brott inte har fullbordats, som förberedelse till brott.31 Detta gäller även för forskning om och utveckling av exempelvis radio- logiska och nukleära vapen. För att någon ska kunna dömas för förberedelse till brott krävs dock att gärningsmannen har uppsåt att främja brott samt att det förelegat fara för brottets fullbordan och att denna fara inte var ringa. Det måste således finnas en i viss mån konkretiserad brottsplan där hjälpmedlet är av någorlunda central betydelse för brottets genomförande. Exempelvis är förberedelse till brott inte straffbart om brottets fullbordan är så avlägsen i tiden eller kräver sådana ytterligare åtgärder att det föreligger ringa fara för att brottet ska fullbordas. Varken direktivet eller rambeslutet 2002/03:38 och Straffansvar för terroristbrott (Ds 2002:35). 30Jfr Forskning och utveckling på försvarsområdet (SOU 2016:90) s. 27, som hänvisar till definitioner av dels forskning som att systematiskt arbeta för att söka efter ny kun- skap eller nya idéer med eller utan en bestämd tillämpning i sikte, dels utvecklingsverksamhet som ett systematiskt arbete som utnyttjar forskningsresultat, vetenskaplig kunskap eller nya idéer för att åstadkomma nya material, varor, tjänster, processer, system, metoder eller väsent- liga förbättringar av redan existerande sådana. 2002/03:38 s. 37. Tilläggsprotokollets och direktivets förhållande till svensk rätt … ställer upp motsvarande begränsningar. Direktivets krav på krimina- lisering är således inte fullt ut uppfyllt genom befintliga bestämmel- ser om försök, förberedelse och stämpling till brott. Straffansvaret måste i stället, på motsvarande sätt som bedömts gälla vid genom- förande av rambeslutet, knytas till den specialstraffrättsliga lagstift- ning som reglerar tillståndsplikt för befattning med bl.a. vapen.32 Som framgått ovan är de gärningar som får anses motsvara de handlingar som omfattas av rambeslutets artikel 1.1 f reglerade i 3 § 12–18 terroristbrottslagen. Gärningarna i 3 § 13–18 omfattar huvudsakligen olika former av uppsåtlig olovlig befattning med vapen och sprängämnen samt med sådana produkter som kan användas för att framställa olika former av vapen och sprängämnen. För ansvar enligt dessa bestämmelser krävs att vapen eller sprängämnen hand- has utan tillstånd (jfr ansvar för stämpling eller förberedelse till ter- roristbrott enligt 4 § terroristbrottslagen som kan aktualiseras oavsett tillstånd). Fråga uppkommer om även direktivets bestämmelser om befattning med radiologiska vapen och forskning om och utveck- ling av både sådana vapen och nukleära vapen omfattas av dessa be- stämmelser eller om behov av lagstiftning finns. När det gäller radiologiska vapen är det främst gärningar som omnämns i 3 § 12, 16 och 18 terroristbrottslagen som är av intresse, dvs. spridande av gift eller smitta enligt 13 kap. 7 § , upp- såtligt brott enligt 25 och 26 §§ KML33 samt smuggling och grov smuggling, 3 och 5 §§ smugglingslagen i vissa fall. Spridande av radioaktiv strålning kan således medföra straffansvar för spridande av gift enligt 13 kap. 7 § . För tillämpning av paragrafen förutsätts emellertid att gärningen har framkallat all- män fara för människors liv eller hälsa. Faran ska vara konkret. Bero- ende på omständigheterna torde därför befattning med radiologiska vapen i vissa fall utgöra terroristbrott enligt 3 § 12 terroristbrotts- lagen, givet att övriga förutsättningar härför är uppfyllda. Av KML, som gäller dels materiel som är utformad för militärt bruk och som enligt regeringens föreskrifter utgör krigsmateriel, dels 32Det bör emellertid anmärkas att det trots angiven bedömning kan finnas skäl att genom- föra en översyn av den specialstraffrättsliga lagstiftningen på området. Det bör härvid sär- skilt övervägas om befintlig ordning med tillståndsplikt är ändamålsenlig, effektiv och över- skådlig eller om straffansvaret lämpligen bör utformas på ett annat sätt. Frågan bör ses över i ett större sammanhang, då det saknas utrymme att gå vidare med den inom ramen för detta lagstiftningsarbete. 33Jfr lagrådsremissen Skärpt exportkontroll av krigsmateriel . Tilläggsprotokollets och direktivets förhållande till svensk rätt … tekniskt stöd avseende krigsmateriel som enligt regeringens före- skrifter utgör tekniskt bistånd, följer att krigsmateriel inte får till- verkas här i landet utan tillstånd (3 § första stycket). Vidare får verk- samhet som avser tillhandahållande av krigsmateriel, uppfinningar rörande krigsmateriel och metoder för framställning av sådan materiel samt verksamhet som avser tillhandahållande av tekniskt bistånd till någon i utlandet inte bedrivas här i landet utan tillstånd (4 § första stycket). Svenska myndigheter, svenska företag samt den som är bosatt eller stadigvarande vistas här får inte heller utom landet bedriva sådan verksamhet utan tillstånd (4 § andra stycket). Undantag från bestämmelserna finns emellertid bl.a. för sådana statliga myndig- heter som inte är affärsverk (3 § tredje stycket och 4 § tredje stycket). Vidare får svenska myndigheter, svenska företag samt den som är bosatt eller stadigvarande vistas i riket inte heller utan tillstånd i det enskilda fallet till någon i utlandet tillhandahålla krigsmateriel som finns i utlandet eller uppfinning rörande krigsmateriel eller metod för framställning av sådan materiel (5 §). Med ”tillverkning” avses i KML framställning av sådan materiel eller delar därav som utgör krigsmateriel (2 §). Såsom begreppet tillverkning definieras görs här bedömningen att även viss utveckling av krigsmateriel omfattas av begreppet. Tillståndskravet i 3 § är, som framgår nedan, emellertid begränsat till krigsmateriel som räknas upp i ML1–ML2134 i bilagan till förordningen (1992:1303) om krigsmateriel. Detta innebär bl.a. att utrustning som är särskilt utformad eller modifierad för fram- ställning av krigsmateriel (ML18) liksom programvara som särskilt utformats eller modifierats för utveckling, produktion, drift eller underhåll (ML21) omfattas av tillståndskravet. Detsamma gäller fram- tagande av prototyper, men däremot inte tekniskt bistånd exempel- vis i form av framställande av ritningar för krigsmateriel, som regleras i ML22. ”Tillhandahållande” definieras som försäljning, upplåtelse, utbjudande mot vederlag, lån, gåva eller förmedling (2 §). 34 Förkortningen ML, som utgör en beteckning på de olika kategorierna av krigsmateriel, kom- mer ursprungligen från Wassenaar arrangemangets Munitions List och förekommer i EU:s gemensamma militära förteckning (alltså utrustning som omfattas av gemensam ståndpunkt 2008/944/Gusp), och rådets direktiv /43/EG om förenkling av vill- koren för överföring av försvarsrelaterade produkter inom gemenskapen och bilagan till krigs- materielförordningen. Tilläggsprotokollets och direktivets förhållande till svensk rätt … Krigsmateriel får inte föras ut ur landet och tekniskt bistånd får inte lämnas till någon utanför landet utan tillstånd (6 §).35 Vad som avses med ”tekniskt bistånd” anges nedan. Tekniskt bistånd inom landet kräver således inte tillstånd enligt KML. Vidare är det tillståndspliktigt att ingå avtal med någon utanför landet rörande att utveckla krigsmateriel eller metod för framställ- ning av krigsmateriel (8 §). Detta gäller oavsett om utvecklingen sker inom eller utanför landet. KML ska enligt 1 § tillämpas på sådan materiel och sådant tek- niskt bistånd som anges i bilagan till förordningen om krigsmateriel (krigsmaterielförteckningen). Fram till angavs ut- tryckligen i förteckningen att radiologiska stridsmedel utgjorde krigsmateriel. I samband med genomförandet av och rådets direktiv /43/EG av om förenkling av villkoren för överföring av försvarsrelaterade produkter inom gemenskapen samt rådets gemensamma ståndpunkt 2008/944/GUSP om fastställande av gemensamma regler för kontrollen av export av militär teknik och krigsmateriel kom skrivningen emellertid att utgå.36 Radiologiska vapen torde emellertid alltjämt omfattas av bi- lagan, som bl.a. omfattar radioaktiva material anpassade för använd- ning i krig och utrustning utformad eller modifierad för spridning av sådant material (ML 7 a och e). Uttrycket ”anpassad för använd- ning i krig” avser alla modifikationer eller urval som gjorts för att öka effektiviteten i form av förlust av människoliv och djur, skador på utrustning, skördar eller miljön. Med ”tekniskt bistånd” avses den teknik som anges i ML 22. ML 22 gäller emellertid inte grund- forskning.37 Begreppet ”utveckling” som förekommer i både ML 21 och ML 22 rör alla faser före serieproduktion såsom konstruktion, konstruktionsforskning, konstruktionsanalys, konstruktionskoncept, sammansättning och provning av prototyper, pilottillverkningspla- ner, konstruktionsuppgifter, processen med att förvandla konstruk- tionsuppgifterna till en produkt, konfigurationskonstruktion, inte- 35De situationer som avses är således sådana där mottagaren befinner sig utanför landet. Där- emot omfattas inte sådana situationer där mottagaren kommer till för att få tekniskt bistånd som han eller hon avser att använda i utlandet, se Genomförande av direktiv om över- föring av krigsmateriel (prop. 2010/11:112) s.114. 2010/11:112. 37Med ”grundforskning” avses här experimentellt eller teoretiskt arbete som främst utförs för att inhämta ny kunskap om fenomens fundamentala principer eller observerbara fakta som inte har ett specifikt praktiskt syfte eller mål, jfr tillämpad forskning. Tilläggsprotokollets och direktivets förhållande till svensk rätt … grering och layout. Överträdelse av angivna bestämmelser om bl.a. tillverkning och tillhandahållande medför straffansvar enligt 25 och 26 §§ KML. I ringa fall ska inte emellertid inte dömas till ansvar. Straffet är böter eller fängelse i högst , eller om brottet är grovt, fängelse i lägst och högst . Sammanfattningsvis omfattas tillverkning, tillhandahållande av och viss typ av utveckling av radiologiska vapen (utan tillstånd) av straffansvar enligt 25 och 26 §§ KML. Sådan befattning med radio- logiska vapen kan således även utgöra terroristbrott enligt 3 § 16 terroristbrottslagen, givet att övriga förutsättningar härför är upp- fyllda. Däremot omfattas varken innehav, förvärv, transport, använd- ning av eller forskning om sådana vapen av regleringen i KML, med undantag för vad som angetts om forskning i form av tekniskt bistånd som lämnas till någon i utlandet. Den som olovligen för ut krigsmateriel (bl.a. radiologiska vapen) ur riket kan dömas för smuggling eller grov smuggling enligt 3 eller 5 § smugglingslagen (24 § KML). Straffet är böter eller fängelse i högst , eller om brottet är grovt, fängelse lägst och högst . Även utförsel av radiologiska vapen ur riket kan således utgöra terroristbrott enligt 3 § 18 terroristbrottslagen, givet att övriga förutsättningar härför är uppfyllda. När det gäller forskning om och utveckling av nukleära vapen görs motsvarande bedömning som gjorts för radiologiska vapen en- ligt ovan. Av krigsmaterielförteckningen följer att kärnladdningar och speciella delar till sådana omfattas av denna och därmed utgör krigs- materiel (NL1). Nukleära vapen bedöms omfattas av bilagan med stöd av samma bestämmelser, varför KML även är tillämplig på sådana vapen. Utveckling av nukleära vapen utan tillstånd omfattas därför, i samma uträckning som för radiologiska vapen, av straffansvar enligt 25 och 26 §§ KML och därmed även av 3 § 16 terroristbrottslagen, givet att övriga förutsättningar härför är uppfyllda. Utveckling av nukleära vapen kan i vissa situationer där det finns en koppling till utlandet även aktualisera straffansvar enligt PDA- lagen.