sou · H5B320 · 2017-03-15 00:00:00 — Lärosätena får sin statliga finansiering från cation and Skills1, genom en särskild myndighet, Higher Education Agency2 (HEA). Finansieringen är vid det här laget helt formelbase- rad3: Lärosätena får medel per registrerad student, med fyra olika prislappar beroende på ämnesområde. Studenter med icke-traditionell bakgrund ger en högre summa, liksom studenter på avancerad nivå 1www.education.ie/en/ 3www.hea.ie/node/1045 och på forskarnivå. En liten del () fördelas efter doktors- examina och uppdragsforskning per anställd. HEA betalar också studieavgifter för EU-studenter, under vissa villkor: endast de som studerar inom högre utbild- ning och som gör det på heltid får sina avgifter betalda av HEA. Som en konsekvens av detta har jämfört med andra länder ett lågt deltagande i livslångt lärande. Studenterna betalar också ett slags ”administrativ avgift” (”student contribution”), som ligger på till . Det finns breda bidragsprogram för att hjälpa studenter med dessa avgifter, men de riktas till studenternas familjer, är inkomstprövade, och har en tämligen låg brytpunkt, så att många familjer måste betala åtminstone en del av denna avgift själva. Avgifterna är också avdrags- gilla i skattedeklarationen. Kvalitetskontrollen av den högre utbildningen sköts av myndig- heten Quality and Qualifications Ireland4 (QQI), som också hante- rar kvalitetskontroll av annan eftergymnasial utbildning (se FET nedan). Universiteten har en samarbetsorganisation som heter (IUA). Motsvarande organisation för de tek- niska instituten heter Technological Higher Education Association6 De irländska lärosätena har stor autonomi när det gäller antag- ningsfrågor, och när departementet eller HEA vill förändra antag- ningen måste det ske i samarbete med lärosätena, vilket delvis sker genom IUA och . Det är dessa organisationer som har skapat de gemensamma antagningsregler som finns (se nedan), och även och (program för breddad rekrytering) har utvecklats av dem. Den främsta vägen in i högskolan går genom Leaving Certificate (LC), som närmast kan jämföras med den gamla svenska studentexa- men: stora, nationella examinationer som ligger i slutet av sista läsåret i secondary school, med externa examinatorer och anonymiserade prov. Eleverna väljer normalt sju ämnen, som kan tas i två nivåer: Ordinary Level eller Higher Level. Vissa ämnen har även en lägre nivå, kan man egentligen inte underkännas eller godkännas på LC som helhet, utan man får helt enkelt ett LC som innehåller ett visst antal ämnen med nivå och betyg. Vilka behörighetskrav som gäller på högskolan varierar i teorin med varje enskilt program, men i praktiken gäller att några ämnen är obligatoriska i LC: iriska, engelska och matematik. De fyra univer- sitet som utgör kräver också ytterligare ett språk, och att man i två av dessa ämnen ska ha minst betyget C på Higher Level. Olika högskoleprogram kan ha ytterligare krav, vilket från ett svenskt perspektiv kan verka förvirrande, men behörighetskraven är oftast helt förväntade: ingenjörsutbildningar kräver mer matematik, musikutbildningar kräver musik, osv. Det finns också en webbplats, , där man kan se behörig- hetskraven för alla landets högskoleprogram. Det är värt att notera att det formella valet av ämnen och nivåer för LC sker just inför examinationen, och inte i valet av skolprogram. I praktiken behöver man dock förbereda sig för examen i ett visst ämne och en viss nivå genom att läsa en lämplig kurs, och eleverna behöver därför planera sina LC-examinationer redan i början av secondary school’s senior-cycle (motsvarande gymnasiet). Men en elev kan välja att läsa in kunskaperna på annat sätt, eller kanske att inten- sivläsa ett visst ämne , för att sedan examineras för det ämnet i LC. En elev som misslyckas i examinationen kan välja att läsa till och examineras igen, för att höja sitt betyg eller god- kännas i fler ämnen. Det är vanligt att i så fall läsa vid en skola som specialiserar sig på den sortens studier, ett ”Leaving Cert college”, och 7 /about/ där betalar man studieavgifter. (Normalt är primary och secondary school avgiftsfri.) Socialt är ”the Leaving Cert” mycket viktig på , och pressen på eleverna inför examinationen kan bli mycket stor. Senior cycle är också i hög utsträckning orienterad efter LC, i det att undervis- ningen går ut på att klara olika nivåer i LC-examinationen. Den vanligaste formen av senior cycle är ett program som är inriktat på att ge goda resultat i LC-examinationen och det kallas helt enkelt Leaving Certificate Established (LCE). Elever som inte är så intresserade av att gå vidare högre studier kan välja ett program som kallas Leaving Certificate Vocational Programme8. Där fokuseras undervisningen inte lika mycket på att ge goda resultat på LC-examinationen, utan i stället ger man mer utrymme för arbetslivsinriktade ämnen och undervisningsformer. LCVP-elever examineras på samma sätt som LCE-elever, och de får behörighet till högre studier på samma sätt: Deras LC ska innehålla minst sex ämnen varav iriska, matematik, engelska och oftast ett till språk ska ingå. Eftersom undervisningens fokus inte är LC-examina- tionen på samma sätt som på LCE, blir betygen i allmänhet lägre. Den tredje formen av senior cycle-program är Leaving Certificate Applied9 (LCA), som är starkt inriktat på yrkeslivet och som inte leder till högskolebehörighet. Programmet avslutas med examina- tioner, men eleverna får betyg på kurserna som helhet, inte bara på slutproven. LCA-elever som vill gå vidare till högre studier måste först gå en kompletterande utbildning på någon skola för Further Education and Training. Further Education and Training Eftergymnasial utbildning som inte är högre utbildning kallas på Further Education and Training (FET). Den finansieras av , men inte, som högre utbildning, genom HEA, utan genom en annan myndighet som heter SOLAS10. Peng- arna kanaliseras genom lokala nämnder, Education and Training Boards, som ger pengar till utbildningsanordnarna. Det finns en stor 8cmsnew.pdst.ie/JCSP-TY-LCA-LCVP/LCVP mängd FET-skolor av olika slag. Flera av de program som FET- skolorna ger leder till högskolebehörighet genom programmet Higher Education Links Scheme11 (HELS; se nedan under Urval). Den tredje vägen in till högskolan är för vuxna studenter, ”mature students”12, som definieras som eller äldre. Denna väg kan jäm- föras med den gamla 25:4-regeln i , men är mycket mer flexi- bel på . Vuxna studenters behörighet bedöms individuellt, från fall till fall, av de enskilda lärosätena och programmen. Leaving Certi- ficate, arbetslivserfarenhet och andra utbildningar och meriter vägs samman. Alla ansökningar till högre utbildning sker genom myndigheten , CAO. Det är dock de enskilda läro- sätena som anger vilka regler som ska gälla för behörighet och urval. Grunden för urval är resultatet från LC-examinationen. Antalet ämnen, deras nivå och betyg översätts till poäng: Varje ämne kan ge max 100 poäng, förutom matematik som kan ge 125 poäng, och poängen för de sex bästa ämnena summeras. Maximal poäng på LC är alltså 625 poäng. De medicinska utbildningarna vid universiteten har flera extra krav för behörighet14, samt att man ska skriva provet Health Profes- sions Admission Test15 (HPAT). The test measures a candidate’s logical reasoning and problem solving skills as well as non-verbal reasoning and the ability to understand the thoughts, behaviour and/or intentions of people. It does not test academic knowledge and candidates do not require special understanding of any academic discipline. 11www.qqi.ie/Pages/Higher-Education-Links-Scheme-(HELS).aspx 14De exakta behörighetskraven varierar mellan programmen, men gemensamt är att de kräver minst 480 poäng i LC. Detaljer finns i Selection Criteria for Undergraduate Entry to Medicine for EU Applications 2016. HPAT kan ge som mest 300 poäng, och dessa används i urvalet i kombination med LC-poängen på ett tämligen sofistikerat sätt: Först viktas de högsta LC-poängen ned en smula (poängen 550–625 skalas ned till 550–565) och sedan adderas HPAT-poängen. Max- poängen inför urvalet är då 865 poäng.16 FET-programmen har en annan betygsskala än LC, och högsta betyg på ett FET-program ger maximalt 390 poäng. Detta innebär naturligtvis en nackdel för FET-studenterna, men under programmet HELS har FET-programmen i allmänhet särskilda överenskommelser med universitet och tekniska institut, som kallas local links och vars utformning varierar kraftigt. De innebär att studenterna på FET- programmen gynnas när de söker till specifika program vid dessa lärosäten. Detta kan ske genom att de helt enkelt ges 25 poäng extra i urvalet, men även betydligt mer subjektiva metoder används. Till exempel innebär vissa local links att en rektor eller annan representant för en FET-skola kan peka ut vissa studenter som extra lämpliga för de aktuella högskoleprogrammen, och lärosätet i fråga litar då på den bedömningen och tar in de utpekade studenterna. För mature students sker urvalet lokalt, och varierar mellan läro- sätena. Som exempel beskrivs här vad som gäller vid : urvalet görs på olika sätt vid de olika fakulteterna, där några använder antagningsprovet Mature Students Admissions Path- way17 (MSAP) (som liksom HPAT skapas och administreras av det australiensiska företaget ), medan andra fakulteter låter de sökande komma in med ett personligt brev och intervjuar dem sedan. Brevet och intervjun bedöms av en kommitté som rangordnar de sökande. Nästan alla program har dock färre behöriga sökande18 än platser; de stora undantagen är Nursing, som har ett eget antagnings- prov, samt Medicine och Dentistry, som båda använder personligt brev och intervju för urvalet. 16Detaljer om urvalsproceduren finns i Selection Criteria for Undergraduate Entry to Medicine for EU Applica-tions 2016. 18Alltså studenter som är och som läser grundutbildning och som inte kommer in via LC-resultat eller FET-resultat. Det finns en hel del mekanismer på plats för att bredda rekryteringen till högre utbildning; behörighetskategorierna FET och mature students som har beskrivits ovan är exempel på sådana mekanismer. Det finns också ekonomiska incitament för lärosätena att bredda rekryteringen: Den formelbaserade finansieringen till lärosätena från HEA ger högre studentpeng för studenter som tillhör någon av kategorierna mature students, students with disabilities samt students from socio-economically disad-vantaged backgrounds. Kate- gorin mature students är väldefinierad och lätt att mäta: studenter som är när studierna påbörjas. För funktionshinder finns en lista med funktionshinder som ger rätt till extra stöd under studierna, och studenterna anmäler behov av sådant stöd i sina ansökningar. Den tredje kategorin är svårare att mäta, och används en studentenkät som skickas till alla nya studenter. Där anger respon- denterna föräldrarnas yrke, och föräldrarna har yrken som klassi- ficeras som non-manual worker samt semi/unskilled worker så hamnar studenterna i kategorin students from socio-economically disadvan- taged backgrounds. Det finns en stor medvetenhet om bristerna i denna operationalisering av kategorin, och alternativa lösningar diskuteras ständigt. Det anses dock som en stor tillgång att ha väl- definierade och mätbara kategorier. Elever med funktionsnedsättningar som försvårar för dem i LC- examinationen kan ansöka om en plats i programmet Disability Access Route to Education19 (). Accepterade funktionsnedsättningar är bland annat syn- och hörselskador, ADHD, läs- och skrivsvårig- heter och Aspergers syndrom. Ett motsvarande program finns för personer med socio-economically disadvantaged backgrounds, Higher Education Access Route20 (HEAR). Sökande genom och hanteras i särskilda kvoter vid antagningen och ges lägre urvalskrav. De sökande får själva uppge i sin ansökan att de vill bedö- mas genom HEAR/, och en enhet inom CAO utreder och bedömer om dessa studenter är kvalificerade för de aktuella program- men. De studenter som faller inom definitionen och som inte antas genom den vanliga processen placeras i en särskild grupp. 19accesscollege.ie/dare/ 20accesscollege.ie/hear/ pen sker urvalet som vanligt, alltså utifrån LC-poäng, med det extra kravet att man måste nå av den poäng som krävdes i den vanliga antagningen. Denna antagning kallas ”outside the points scheme”. Sökande inom HEAR och kan också få tillgång till sär- skilt stöd i sina högskolestudier, t.ex. dövtolkning, extra undervis- ning eller ekonomiskt stöd. Detta får de även om de inte antas ”outside the points scheme”. Kvoterna för HEAR and , liksom för mature students, sätts av lärosätena själva, men utifrån den nationella planen för breddad rekrytering (se nedan). Det finns en stor samsyn på om att breddad rekrytering är viktigt, och det verkar inte finnas några dis- kussioner om att lärosätena inte skulle ta sitt ansvar i frågan och sätta kvoterna för lågt. Vissa lärosäten deltar inte i HEAR, men skälet är då att deras normala rekryteringsunderlag är sådant att en stor andel av studenterna skulle kvalificera sig för HEAR, och lärosätena anser sig inte ha råd med de extra stödresurser för varje student som följer med HEAR. Varje lärosäte arbetar också självständigt med breddad rekrytering. Den kanske mest ambitiösa satsningen görs av Uni- versity21, som har ett systematiskt samarbete med DEIS22-skolor. både besöker skolorna och bjuder in till visningar och aktiviteter på , från årkurs 1 i secondary school (mot- svarande årskurs 7 i ) och hela vägen fram till det år då eleverna går ut secondary school och kan söka till högre utbildning. Fler åtgärder för att bredda rekryteringen tillkommer . har departementet och HEA tagit fram nationella planer för breddad rekrytering23, i samarbete med lärosätena och andra myndigheter i sektorn. Den första planen löpte 2005–2007, den andra 2008–2013, och den nuvarande 2015–2019. I planen listas de sex grupper vars deltagande i högre utbildning ska öka: 21www.dcu.ie/access/index.shtml 22DEIS är ett program för att åtgärda ”educational disadvantage”, ett ganska brett begrepp. Programmet är utformat så att geografiska områden där jämförelsevis många människor är ”educationally disadvantaged” får stöd, bl.a. genom att skolor i de områdena får mer resurser. /en/Schools-Colleges/Ser-vices/DEIS-Delivering-Equality-of- Opportunity-in-Schools-/ 23www.hea.ie/en/policy/national-access-office/national-plans-equity-access-higher- education •Entrants from socio-economic groups that have low participation in higher education •First time, mature student entrants •Part-time/flexible learners •Further education award holders Planen anger vad man vill uppnå, vilken typ av åtgärder man planerar, vilka organisationer som ansvarar för dem, och hur det ska följas upp. Den nuvarande planen innehåller fem övergripande mål: 1.To mainstream the delivery of equity of access in HEIs. 2.To assess the impact of current initiatives to support equity of access to higher education. 3.To accurate data and evidence on access and participation and to base policy on what that data tells us. 4.To build coherent pathways from further education and to other entry routes to higher education. 5.To develop regional and community partnership strategies for increasing access to higher ed-ucation with a particular focus on mentoring. Dessa övergripande mål bryts ned i mindre delmål. Ett exempel är mål 1.1: •Objective: To embed whole-of-HEI approaches to institutional access strategies so that access for under-represented groups is prioritised across all faculties. •Action: Each faculty to designate an ‘access champion’ to support and advise on implementation of institutional access strategy. •Lead Responsibility: HEIs. Review by HEA. •Key Performance Indicator(s): Mid-term review to assess progress. , Head of Access and Lifelong Learning vid QQI, nämner i en intervju tre pågående diskussion på inom till- trädesområdet: 1.Finansiering Hur kan finansieringen användas som drivkraft/ incitament till förändring och ett sätt att möjliggöra höjd kvalitet för lärosäten och höjt deltagande för studenter? 1.Data Hur kan man nå gemensamma definitioner av viktiga begrepp, som ett första steg mot konsekvent datafångst och IT- system som är tillräckligt integrerade för att man ska kunna följa upp frågor om breddad rekrytering? 2.Övergången till högre studier HEA har arbetat med olika intressenter, under namnet the , för att höja andelen studenter som går vidare till högre studier. Arbetet ledde till en reform av betygsskalan för LC och poäng- sättningen av betygen, och en reducering av antalet högskole- program, så att elever som går ut skolan ska mötas av något mindre komplicerade val. fokuserar nu på hur FET-programmen ska värderas vid övergången till högre studier. Denna diskussion grundar sig som alltid i en oro för att bedömningarna inte är konsekventa. CAO Central Applications Office. Organisation som hanterar ansökning till all högre utbildning i . Route to Education. Ett program för att hjälpa studenter med funktionsnedsättning in på och genom högre utbildning. of Opportunity in Schools. Ursprung- ligen en åtgärdsplan som har levt kvar som ett program för att göra utbildningssystemet i mer inkluderande. (Den något förvå- nande akronymen beror på att deis på iriska betyder ungefär ”möj- lighet”.) FET Further Education and Training. Eftergymnasial utbildning som inte är högskola. Myndigheten för styrning av hög- re utbildning och forskning. HEAR Higher Education Access Route. Ett program för att hjälpa studenter med socioekonomiskt missgynnad bakgrund. HELS Higher Education Links Scheme. Ett program för att skapa vägar från FET-skolor till universitet och tekniska institut, genom särskilda avtal mellan skolorna och lärosätena. LC Leaving Certificate. Ungefär som den gamla svenska student- examen. LCE Leaving Certificate Established. Det vanligaste gymnasie- programmet, inriktat på att ge goda resultat i LC-examinationen. LCVP Leaving Certificate Vocational Programme. Ett gymnasie- program inriktat på arbetsliv, men som också normalt ger hög- skolebehörighet. LCA Leaving Certificate Applied. Ett mindre vanligt gymnasie- program med starkt fokus på arbetsliv, och som inte ger hög- skolebehörighet. SOLAS An tSeirbhís Oideachais Leanúnaigh agus Scileanna. Myn- digheten för styrning av FET. Den övergripande bilden av det irländska antagningssystemet gavs av , Head of Access and Lifelong Learning vid QQI, och författaren är djupt tacksam för denna hjälp. Detaljerad information har hämtats från de olika webbplatser som länkas ovan. har gott om information om medlemsländernas ut- bildningssystem och avsnittet om den högre utbildningens struktur är skrivet utifrån information hämtad där. •https://webgate.ec.europa.eu/fpfis/mwikis//index.php/ Ireland:Types_of_Hig-her_Education_Institutions Uppgifterna om Leaving Certificate har hämtats på flera webb- platser: webgate.ec.europa.eu/fpfis/mwikis//index.php/: Second-ary_and_Post-Secondary_Non-Tertiary_Education •Wikipedia: en.wikipedia.org/wiki/Leaving_Certificate_() •Citizens Information: /en/education/state_examinations/ established_leaving_certificate.html •State Examinations Commission: /in-dex.php?l=en&mc=ca&sc=sb •Central Applications Office: /index.php?page=scoring&s=lcepointsgrid Uppgifter om urval och kvoter för HEAR, och mature students kommer från vid Applications Office, . Uppgifter om HEA:s finansiering för breddad rekrytering kommer från , Head of Funding vid HEA. Författaren är mycket tacksam för denna hjälp. Struktur för högre utbildning är en federation med tio provinser och tre territorier, och utbildningssystemet ser olika ut i alla dessa. Lärosätena har vidare full bestämmanderätt över antagningsfrågor, och det går det inte att beskriva ”det kanadensiska systemet för tillträde till högre studier”, utan vi har försökt att beskriva vanliga principer, och dessutom valt ut olika exempel på hur det går till. Även om utbildningssystemen i de olika delarna av är olika liknar de i många avseenden varandra. Ungdomsskolan avslutas i allmänhet med high school. Högre utbildning kallas i all- mänhet postsecondary education och inkluderar då andra eftergym- nasiala utbildningsformer. Det finns en bred flora av olika lärosäten – universities, university colleges, colleges, institutes of technology och specialiserade institutes – och i beskrivs de genom sina examensrättigheter. Den viktigaste examenstypen kallas degree, men det finns också diplomas, certificates och attestations. Det finns mer än 200 degree-granting institutions i . Universities ger utbildningar på kandidat-, master- och doktorsnivå, university colleges har kandidatprogram (baccalaureate level programmes) som sin huvudverksamhet, medan colleges och technical institutes i huvudsak ger program som leder till diplomas och certificates. Ett university i är alltid ett forskningsuniversitet med ett stiftelsekapital, även om detta varierar kraftigt mellan universiteten: har motsvarande nästan medan får nöja sig med motsvarande 75 mil- joner kronor24. De flesta lärosäten tar ut studieavgifter, men i allmänhet utgör studieavgifterna endast en mindre del av intäkterna (av lärosätenas totala intäkter /2015 kom från studieav- gifter25), och provinserna/territorierna, som delfinansierar de egna invånarnas studier, försöker ibland sätta tak för hur höga studie- 24Enligt : en.wikipedia.org/wiki/List_of_Canadian_universities_by_endowment 25Statistics : www5.statcan.gc.ca/cansim/a26?lang=eng&id=4770058 avgifter som kan tas ut26. Internationella studenter täcks dock inte av studieavgiftstaken, varför denna studentgrupp har blivit allt mer intressanta för kanadensiska lärosäten. Ett exempel på hur sektorn för högre utbildning kan se ut i en kanadensisk provins beskrivs här systemet i i västra , med drygt fyra miljoner invånare och som huvudstad: I finns fyra forskningsuniversitet, som kallas Comprehen- sive Academic and Research Institutions, som alla ger såväl bachelor’s som ’s och doctoral degrees. Det finns också två Baccalaureate and Applied Studies Institutions, som utfärdar bachelor’s degrees och flera lägre examina, och vars forskning till största delen är tillämpad. Vidare finns två Polytechnical Institutions, som erbjuder apprentice- ships, certificates, diplomas, applied degrees, och, i begränsad omfatt- ning, bachelor’s degrees. Det finns elva Comprehensive Communitity Institutions, fem Independent Academic Institutions (privata univer- sitet), och två Specialised Arts and Culture Institutions. Det finns också ett näringslivsdrivet system med Apprenticeships and Industry Training som provinsen administrerar, och slutligen cirka 150 privata, licensierade utbildningsanordnare som ger arbetsmarknadsutbild- ningar. De flesta kanadensiska lärosäten kräver av de sökande som kommer direkt från high school att de har high school-examen. Eftersom varje lärosäte och program väljer sina egna behörighetskrav finns det inget som motsvarar allmän högskolebehörighet. kräver att sökande som kommer direkt från high school ska ha minst betyget i engelska och ha ett medelbetyg på ; för varje universitetsprogram tillkommer ofta ett eller flera ämneskrav. 26Ontario: /news/national/education/ontario-puts-3-per-cent- cap-on-tuition-hikes-for-next-four-years/article10482283/ : /opinion+tale+fake+tuition/11784737/story.html : globalnews.ca/news/1853549/caps-on-tuition-prentice-says-students-will-feel-squeeze-of- low-oil/ 27you.ubc.ca/applying-ubc/canadian-highschools/#basic 28www.umanitoba.ca/student/admissions/media/direct_entry_bulletin.pdf high school med godkänt i vissa ämnen av alla sökande från high school, och ytterligare betygskrav för varje program. Trots att alla lärosäten och program sätter sina egna behörighets- krav är dessa krav i allmänhet väldigt lika, och skolelever kan förstå de normala kraven för olika typer av högskoleprogram och välja lämpliga kurser i början av high school.