sou · H4B345 · 2017-01-01 00:00:00 — Det första alter- nativet är betydligt tydligare och har också den fördelen att reg- leringen i lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder harmoniseras med lagen om värdepappersfonder (ett företag kan vara både AIF-förvaltare och fondbolag). Utredningen föreslår därför att en bestämmelse motsvarande 2 kap. 3 § tredje stycket lagen om värdepappersfonder tas in i lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder. I bestämmelsen bör anges att 3 kap. 3 § 4 om lämplighetsbedömning och 8 kap. 26 § lagen om förvaltare av alter- ska tillämpas på ledamöterna i ett europa- bolags tillsynsorgan.30 Liksom i lagen om värdepappersfonder bör också en upplysning tas in om att nämnda bestämmelser, enligt lagen om europabolag, skall tillämpas även på ett europabolags led- nings- eller förvaltningsorgan eller dess ledamöter. 29Bestämmelsen fanns inte med i betänkandet, SOU 2012:67, utan lades till senare i lagstift- ningsarbetet vilket kan förklara inkonsekvensen. 30Några motsvarigheter till handelsförbudet i 2 kap. 18 § lagen om värdepappersfonder och rätt att samankalla styrelsen, i 10 kap. 10 § samma lag, finns inte lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder. Förslag: Kravet på uppgifter om det senaste beräknade netto- tillgångsvärdet (NAV) eller marknadsvärdet för fondens andelar eller aktier i informationsbroschyren utmönstras ur 10 kap. 1 § lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder. I stället införs ett generellt utformat krav på att uppgiften ska göras tillgänglig för fondens investerare. I 10 kap. 1 § lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder finns bestämmelser om innehållet i informationsbroschyren för en AIF. Enligt punkten 14 ska broschyren bl.a. innehålla uppgifter om det senaste beräknade nettotillgångsvärdet (NAV) eller marknads- värdet för fondens andelar eller aktier. Fondens NAV eller mark- nadsvärde varierar kontinuerligt. Hur ofta värdering av andelarna ska ske beror på vad som är lämpligt utifrån fondens tillgångar och hur ofta andelsägarna kan köpa eller lösa in fondandelar. En öppen fond som placerar i noterade finansiella instrument och där andels- ägarna kan köpa och lösa in andelar bör också värderas dag- ligen, medan en fond som placerar i mer illikvida tillgångar och där andelsägarna bara har möjlighet att köpa och lösa in andelar kan värderas mer sällan; värderingen ska dock ske minst en gång , se 8 kap. 8 § lagen om förvaltare av alternativa investe- ringsfonder. Enligt samma bestämmelse ska andelsägarna informeras om resultatet av varje värdering. Hur ofta uppgifter om fondens NAV eller marknadsvärde bör tillhandahållas investerarna kan således vara högst varierande. Det är mot den bakgrunden inte lämpligt att kräva att uppgiften om NAV ska finnas i fondens informations- broschyr. Uppgiften i broschyren riskerar att snabbt bli inaktuell. AIFM-direktivet ställer i sig inget krav på att uppgiften ska tillhanda- hållas just i en informationsbroschyr, utan artikel 23.1 stadgar endast att informationen ska göras tillgänglig för investerarna. Kravet på uppgifter om NAV eller marknadsvärde bör därför tas bort från 10 kap. 1 § och i stället bör en bestämmelse om att uppgiften ska göras tillgänglig, utan närmare precisering av hur det ska ske, föras in i lagen. På vilket sätt och hur ofta uppgiften om värdet ska göras tillgänglig beror på fonden, dess tillgångar och dess köp- och inlösen- intervall. Förslag och bedömning: Lagändringarna ska träda i kraft . Det finns inte behov av övergångsbestämmelser för de lag- förslag som lämnas. Bland de förslag utredningen lämnar finns ett förslag som hänger samman med genomförandet i svensk rätt av MiFID II. Det gäller förslaget att kunna förena en viss fondandelsklass med särskilda vill- kor för distribution (se avsnitt 11.5). Förslaget syftar till att bibe- hålla konkurrenskraften för svenska fonder när bestämmelserna om ersättningar till tredjepart (provisioner) i samband med genomföran- det av MiFID II kommer att skärpas i lagen om värdepappersmark- naden och motsvarande regelverk i andra länder i . MiFID II, och den därmed sammanhängande förordningen MiFIR, skulle ursprungligen börja tillämpas . Förhand- lingar om detta pågår emellertid och såvitt utredningen känner till talar det mesta för att den tidpunkten kommer att skjutas upp till . Något beslut om detta har dock inte fattats av rådet och parlamentet, vilket troligen hänger samman med att för- slagen till ändring av MiFID II och MiFIR inte enbart innehåller ett senare genomförande- respektive tillämpningsdatum, utan också några smärre ändringar i sak, som är föremål för diskussion och förhandlingar. Att genomförandet senareläggs åtminstone till torde dock stå tämligen klart. Bestämmelserna för värdepappersfonder och specialfonder om att en andelsklass får förenas med särskilda villkor för distribution bör träda i kraft som de svenska bestämmelserna som genomför MiFID II. En motsvarighet till dessa bestämmelser föreslås även för investeringsbolagens del. För att i den fortsatta lagstift- ningsprocessen kunna behandla utredningens förslag i ett samman- hang föreslår utredningen därför att samtliga föreslagna lagänd- ringar ska träda i kraft . Den föreslagna tidpunkten för ikraftträdande torde också ge ut- rymme för att kunna vidare utreda vissa frågor som utredningen pekat på i fråga om införandet av associationsrättsliga fonder, främst hur de nya investeringsbolagen ska behandlas i skatte- hänseende. Utredningen har gjort bedömningen att det inte finns behov av några övergångsbestämmelser för de lagförslag som lämnas. Utredningens förslag är av olika karaktär. Merparten av förslagen syftar till att förstärka konkurrenskraften för den svenska fond- marknaden. Detta gäller bl.a. förslagen om att skapa en form för associationsrättsliga fonder (investeringsbolag), utvidgade möjlig- heter till undantag för specialfonder och nya andelsklasser. Några av förslagen innebär smärre förenklingar och justeringar som i viss mån minskar de administrativa bördorna för framför allt fondbolag och AIF-förvaltare, t.ex. de föreslagna ändringarna i fråga om kapital- täckningsregler och förslagen i fråga om tillåtna tillgångar i fonder samt förslaget rörande marknadsföring av AIF:er. – information om hållbarhet och information om fondförvaltningens aktivitetsnivå – innebär dock pålagor på fondbolag och AIF-förvaltare för att förbättra konsumenters och andra investerares möjligheter att välja rätt fond. Möjligheten att starta associationsrättsliga fonder i (se kapi- tel 6) bör leda till att svenska fondbolag och AIF-förvaltare i viss utsträckning kommer att välja att starta den typen av fonder i i stället för t.ex. i eller på . I första hand bör ett sådant val bli aktuellt för fondbolag och AIF-förvaltare som står i begrepp att utvidga, eller flytta, sin verksamhet internationellt. I en undersökning som har genomförts av studenter på Handelshög- skolan i i samarbete med ett fondbolag och där ett antal företrädare för fondbolag och investerare intervjuats var en av slut- satserna att små och medelstora fondbolag som ännu inte hade någon verksamhet utomlands skulle gynnas av möjligheten att starta associa- tionsrättsliga fonder i , främst för att kunna vända sig till institutionella investerare.1 kan det också bli aktuellt för förvaltare och bankkoncerner som bedriver fondverksamhet utomlands, t.ex. genom dotter- eller systerbolag i andra länder, att flytta hem verksamhet. finns i drygt 150 UCITS-fonder etablerade i andra länder där fondbolaget har anknyt- ning till , t.ex. genom att moderbolaget är svenskt eller att fonden förvaltas av ett svenskt bolag. I finns 309 UCITS- fonder, med ett förvaltat kapital på , förvaltade av svenska fondbolag.2 Skillnaden i förhållande till antalet utländska fonder i beror troligen på att flertalet av de Luxemburgska fonderna förvaltade av svenska fondbolag enbart marknadsförs utom- lands. I den mån den utländska verksamheten har startats huvudsak- ligen för att kunna tillhandahålla associationsrättsliga fonder kan det bli billigare och enklare att bedriva den verksamheten i . Om verksamheten bedrivs i kan de merkostnader som upp- står för att hantera regelverken i en annan jurisdiktion och på ett annat språk undvikas, och man kan i högre grad dra nytta av och uppnå synergier med den verksamhet som redan bedrivs i . På – förutsatt att svenska associationsrättsliga fonder upp- levs som ett tryggt, säkert och effektivt alternativ – kan utländska förvaltare komma att välja som bas för fondverksamhet i , när valet har stått mellan och . Sammantaget bör möjligheten att starta fonder i form av investe- ringsbolag leda till tillväxt inom den svenska fondbranschen. Att den effekten uppnås – och i vilken utsträckning – är dock beroende av att skattereglerna ändras så att ett svenskt investeringsbolag också i skattehänseende är ett attraktivt alternativ. Innan ändringar av skattereglerna har genomförts går det inte att närmare bedöma hur stor effekt förslagen får på tillväxten, annat än att effekten är posi- tiv. I sammanhanget ska en rapport från HM Treasury i Stor- om framtiden för den brittiska fondbranschen nämnas.3 1Exploring Corporate Structure for Funds in , , L. Boire, J. Kiswanto, M. , J. , 2016. 2Se Exploring Corporate Structure for Funds in , , L. Boire, J. Kiswanto, M. , J. , 2016, s. 9 och där angivna källor. 3HM Treasury, The UK investment management strategy, 2013. I rapporten konstateras att , trots landets ledande ställning på den europeiska finansmarknaden, förlorat mark- nadsandelar vad gällde etableringen av fonder. Detta berodde främst på konkurrensen från andra europeiska jurisdiktioner med en bättre infrastruktur för olika fondtyper och en mer fokuserad marknads- föring. Effekten blev förluster för i form av arbets- tillfällen, tillväxt och skatteintäkter, och i rapporten slår man fast en ambition att förbättra infrastrukturen, t.ex. genom ett stärkt ut- bud av fondtyper och förenklad och förbättrad reglering på fond- och skatteområdena. Även utredningens förslag om utvidgade möjligheter till undan- tag för specialfonder (avsnitt 8.5) och nya andelsklasser (avsnitt 11.5) bör leda till att svenska fonder utgör ett väl fungerande alternativ till utländska motsvarigheter. Förvaltare som söker sig utom- lands för att starta reglerade fonder för professionella investerare eller för att kunna skapa andelsklasser med olika avgiftsuttag, beroende på hur andelarna distribueras, kommer med utredningens förslag att kunna starta sådana fonder i . I dessa fall blir det snarare fråga om att befintlig verksamhet stannar kvar i , och inte att antalet fonder eller förvaltare ökar i antal. En liknande effekt bör uppstå på grund av den föreslagna möjligheten för fondbolag att tillhandahålla investeringssparkonton. Fondbolag är tvungna att inleda någon form av samarbete med en bank eller ett värde- pappersbolag för att kunna erbjuda sina kunder sparande på investe- ringssparkonto. Med utredningens förslag står den möjligheten fort- farande öppen, men fondbolaget kan även självt erbjuda sina kunder investeringssparkonto. När det gäller de förslag som huvudsakligen innebär förenk- lingar och förtydliganden – t.ex. frågorna om kapitaltäcknings- reglernas tillämpning (kapitel 10), möjligheterna att marknadsföra AIF:er (kapitel 9), tillåtna tillgångar (kapitel 8) – innebär vart och ett av dessa en viss lättnad i den administrativa bördan för fond- bolag och AIF-förvaltare, och tillsammans innebär förslagen en rela- tivt stor lättnad för flertalet berörda bolag. Konsekvenser för konsumenter och andra investerare De förslag utredningen lämnat i syfte att stärka den svenska fond- marknadens konkurrenskraft ger indirekt gynnsamma effekter även för konsumenter och andra investerare. Ökad konkurrens och fler alternativ skapar en ökad valmöjlighet för konsumenter och andra investerare och leder till lägre priser. Förslagen om hållbar- hetsinformation och information om fonders aktivitetsgrad (kapitel 4 och 5) ger dock mer direkt positiva effekter för konsumenter och andra investerare; investerare som eftersträvar ett hållbart fond- sparande får ökade möjligheter att välja rätt fond och möjligheterna ökar att bedöma om en fond förvaltas aktivt eller passivt samt om aktivitetsnivån står i rätt relation till avgiften, dvs. möjligheten att avgöra om man får det man betalar för ökar. Förslaget avseende investeringsbolag bör, som nämnts i det före- gående, leda till att antalet svenska fonder ökar. En tillväxt på den svenska fondmarknaden i form av fler fonder, fondbolag, anställda och uppdragstagare leder till ökade skatte- och avgiftsintäkter för staten; i vilken omfattning detta sker beror som sagts på hur attrak- tiva investeringsbolagen kommer att framstå i förhållande till ut- ländska alternativ, främst ur skattesynpunkt. Förslaget att fondbolag ska kunna föra investeringssparkonton bedöms inte leda till någon effekt på skatteintäkterna. Den mest sannolika utvecklingen är att en mindre del av dagens sparande på investeringssparkonton hos banker och värdepappersbolag flyttas till investeringssparkonton hos fondbolag. Det finns en inlåsnings- effekt vad gäller gammalt sparande genom att fondandelar – och andra instrument – måste avyttras och kapitalvinstskatt betalas innan de kan överföras till ett investeringssparkonto. Därmed sker det en gradvis överflyttning av kapital till investeringssparkonton alltefter- som gamla innehav avyttras av andra skäl och nya anskaffas samt vid nysparande. Det faktum att fondbolag får tillhandahålla investe- ringssparkonton innebär att en kund som önskar att fondandelar ska förvaras på ett investeringssparkonto kan förvärva andelarna direkt av fondbolaget i stället för att behöva vända sig till ett annat insti- tut. Detta innebär inte att sparandet inom ramen för investerings- sparkonton ökar totalt sett. Gamla innehav kommer, på sedvanligt sätt, att kunna överföras till kontot först efter avyttring och kon- ventionell beskattning. Någon annan utveckling än den successiva ökning av sparande inom ramen för investeringssparkonton som varit kan inte väntas. Mot bakgrund av vad nu sagts torde utredningens förslag inte leda till att skatteintäkter går förlorade. Utredningens förslag bedöms få konsekvenser för Finansinspek- tionens verksamhet genom ett ökat antal tillståndsansökningar för investeringsbolag samt tillsyn över dessa bolag. Till detta kommer att inspektionen behöver göra vissa justeringar i sina föreskrifter, men det krävs inte att nya föreskrifter utfärdas. För övervakningen och tillsynen enligt den nya lagen om inve- steringsbolag föreslås att ska ta ut en årlig av- gift av företag under tillsyn. Avgiften redovisas mot inkomsttitel på statens budget. kostnader för denna verksam- het ska täckas av beslutade och beräknade resurstillskott. Förslaget är i denna del förenligt med de principer som gäller för finansiering av verksamhet. Därutöver torde antalet ansökningar om ändrade fondbestäm- melser öka i viss mån med anledning av förslaget om möjligheterna att förena andelsklasser med särskilda villkor för valutasäkring och distribution. Även behandlingen av dessa ärenden är avgiftsfinan- sierad. Utöver den sedvanliga information om nya regelverk som Finans- inspektionen tillhandahåller bedöms utredningens förslag inte med- föra något behov av några särskilda informationsinsatser från inspek- tionens sida. De merkostnader som kan uppstå hos kan alltså finansieras inom befintliga ramar samt genom avgifter. Hanteringen av de administrativa sanktioner som följer av utred- ningens förslag avseende investeringsbolag bedöms inte leda till någon väsentligt ökad belastning för förvaltningsdomstolarna. En- ligt utredningens bedömning får därmed förslaget om handläggning av sanktionsärenden inte några konsekvenser för domstolar som måste finansieras i särskild ordning. Förslagen har inte någon inverkan på den kommunala självstyrel- sen. När det gäller övriga samhällsfrågor som anges i 15 § kommitté- förordningen, och som inte har berörts ovan, gör utredningen be- dömningen att förslagen inte har sådan betydelse att särskilda över- väganden behöver redovisas. 14.1Förslaget till lag (0000:0000) om investeringsbolag 1 § Ett investeringsbolag gör, med kapitaltillskott från allmänheten, kollek- tiva investeringar i finansiella tillgångar och förvaltar dessa i enlighet med bestämmelserna i 5 kap. eller 5 a kap. lagen (2004:46) om värdepappers- fonder. Aktier i investeringsbolaget kan lösas in på begäran av aktieägare. Av 13 kap. 2 § framgår att får bevilja undantag från bestämmelserna i 5 kap. lagen om värdepappersfonder. I paragrafens första stycke fastslås föremålet för ett investerings- bolags verksamhet. Eftersom verksamheten inte kan vara någon annan än att företa kollektiva investeringar i finansiella tillgångar och förvalta dessa i enlighet med placeringsreglerna i lagen om värdepappersfonder, behöver föremålet för bolagets verksamhet inte beskrivas i bolagsordningen, till skillnad från vad som gäller för aktiebolag. Även ett investeringsbolag som av har beviljats undantag från någon av bestämmelserna i 5 kap. lagen om värdepappersfonder – dvs. ett investeringsbolag som motsvarar en specialfond – är ett investeringsbolag. I andra stycket erinras om möjligheten till undantag. 2 § I denna lag betyder 1.AIF-förvaltare: detsamma som i 1 kap. 3 § lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder, 2.EES: Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, 3.extern förvaltare: ett fondbolag, ett förvaltningsbolag eller en AIF- förvaltare som har utsetts att förvalta ett investeringsbolag, 4.fondbolag: detsamma som i 1 kap. 1 § 8 lagen (2004:46) om värde- pappersfonder, 5.fondföretag: detsamma som i 1 kap. 1 § 9 lagen om värdepappersfonder, 6.förvaltningsbolag: ett bolag som hör hemma inom EES och som i sitt hemland har tillstånd att förvalta ett fondföretag och som har tillstånd att förvalta ett investeringsbolag enligt 1 kap. 6 b § lagen om värdepappers- fonder, 7.investeringsbolag: ett bolag som har bildats, fått tillstånd och regi- strerats enligt denna lag och som bedriver sådan verksamhet som avses i 1 §. 8.kvalificerat innehav: ett direkt eller indirekt ägande i ett företag, om innehavet beräknat på det sätt som anges i 3 § representerar eller mer av samtliga röster eller annars möjliggör ett väsentligt inflytande över ledningen av investeringsbolaget, 9.matarfond: detsamma som i 1 kap. 1 § 18 lagen om värdepappers- fonder, 10.matarfondföretag: detsamma som i 1 kap. 1 § 19 lagen om värde- pappersfonder, 11.matarinvesteringsbolag: ett investeringsbolag som inte har beviljats undantag enligt 13 kap. 2 § och vars medel placeras i enlighet med tillstånd enligt 5 a kap. 6 § lagen om värdepappersfonder, 12.mottagarfond: detsamma som i 1 kap. 1 § 20 lagen om värdepappers- fonder, 13.mottagarfondföretag: detsamma som i 1 kap. 1 § 21 lagen om värde- pappersfonder, 14.mottagarinvesteringsbolag: ett investeringsbolag som inte har beviljats undantag enligt 13 kap. 2 § och som a)har minst ett matarinvesteringsbolag, en matarfond eller ett matar- fondföretag bland sina andelsägare, b)inte är ett matarinvesteringsbolag, och c)vars medel inte placeras i ett matarinvesteringsbolag, en matarfond eller ett matarfondföretag, 15.nära förbindelser: detsamma som i 1 kap. 2 § lagen om värde- pappersfonder, 16.professionell investerare: en sådan investerare som avses i 8 kap. 16 eller 17 § lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden, 17.reglerad marknad: detsamma som i 1 kap. 20 § lagen om värde- pappersmarknaden 18.självförvaltande investeringsbolag: investeringsbolag som inte har utsett en extern förvaltare för förvaltning av investeringsbolaget, 19.specialfond: detsamma som i 1 kap. 11 § 23 lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder, och 20.värdepappersfond: detsamma som i 1 kap. 1 § 27 lagen om värde- pappersfonder, Paragrafen innehåller vissa definitioner av central betydelse, bl.a. genom hänvisningar till annan lagstiftning där begreppen före- kommer. Huruvida ett innehav ska betraktas som kvalificerat enligt punkten 8 avgörs enbart av om det motsvarar eller mer av samtliga röster, inte som för t.ex. fondbolag av kapi- talet eller rösterna, jfr 1 kap. 1 § 17 lagen om värdepappersfonder. 3 § Vid bedömningen av om ett innehav utgör ett kvalificerat innehav en- ligt 2 § 8 ska följande bestämmelser i 4 kap. lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument tillämpas: –2 § första stycket 1 om depåbevis, –4 § första stycket, andra stycket 1–8 samt tredje och femte styckena om beräkning av innehavet, –5 § andra stycket om beräkning av antalet aktier eller röstetal, –12 § 1 och 2 om undantag för aktier som innehas för clearing och avveckling eller förvaltas för någon annans räkning, –13 § om aktier som ingår i handelslager, –14 § om aktier som innehas av marknadsgaranter, samt –16 och 17 §§ om undantag för vissa moderföretag. Vid bedömningen ska också tillämpas föreskrifter – om aktier som innehas av marknadsgaranter, som har meddelats med stöd av 7 kap. 1 § 3 lagen om handel med finansiella instrument eller 23 kap. 15 § 1 lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden, och – om undantag för vissa moderföretag, som har meddelats med stöd av 7 kap. 1 § 4 lagen om handel med finansiella instrument. Aktier som ett värdepappersinstitut som avses i 1 kap. 5 § 27 lagen om värdepappersmarknaden eller ett kreditinstitut som avses i 1 kap. 5 § 17 samma lag och som driver finansieringsrörelse, innehar till följd av verk- samhet enligt 2 kap. 1 § 6 samma lag ska dock inte beaktas vid bedöm- ningen, under förutsättning att 1.rösträtten inte utnyttjas eller används på annat sätt för att ingripa i emittentens förvaltning, samt 2.aktierna avyttras från förvärvet. Tredje stycket ska tillämpas även på aktier som innehas under motsva- rande förutsättningar av ett utländskt värdepappersföretag eller av ett ut- ländskt kreditinstitut som driver finansieringsrörelse. Paragrafen har utformats med 1 kap. 1 a § lagen om värdepappers- fonder som förebild och anger hur ett innehav ska beräknas vid bedömningen av om innehavet ska anses kvalificerat enligt 2 § 8. 4 § Ett investeringsbolag ska ha ett aktiekapital som motsvarar nettovär- det av bolagets tillgångar, värderade enligt de grunder som anges i bolags- ordningen. Varje aktie representerar en lika stor andel av aktiekapitalet. Eftersom aktieägarna när som helst ska kunna lösa in sina aktier kan aktiebolagslagens regler om ett bestämt aktiekapital (eller ett mini- mi/maximikapital) inte tillämpas. aktiekapital utgörs i stället av bolagets tillgångar med avdrag för skulderna. Enligt artikel 29 i UCITS-direktivet måste ett självförvaltande investerings- bolag ha ett startkapital på . Startkapitalet utgör dock inte en del av investeringsbolagets aktiekapital, se 10 kap. 3 §. 5 § För investeringsbolag gäller bestämmelserna i 1 kap. 3 § första stycket samt 11–13 §§ aktiebolagslagen (2005:551). I 1 kap. 3 § första stycket aktiebolagslagen anges att aktieägarna inte har något personligt betalningsansvar för bolagets förpliktel- ser. Detsamma gäller aktieägare i investeringsbolag. Bestämmelsen om avstämningsbolag i 1 kap. 10 § aktiebolagslagen ska inte gälla för investeringsbolag. Förhållandet till lagen (1998:1479) om värdepap- perscentraler och kontoföring av finansiella instrument är detsamma som för värdepappersfonder, se 5 kap. 1 §, dvs. för aktier i ett in- vesteringsbolag ska inte bestämmelserna om aktier i avstämnings- bolag tillämpas, utan de bestämmelser i lagen som gäller fondandelar. I 1 kap. 11 och 12 §§ aktiebolagslagen regleras moderbolag, dotter- företag och koncern. Dessa bestämmelser ska gälla även för investe- ringsbolag. Ett investeringsbolag som har fått undantag från place- ringsbestämmelserna i 5 kap. lagen om värdepappersfonder skulle, åtminstone i teorin, kunna äga aktier i ett annat bolag i en sådan omfattning att investeringsbolaget blev att betrakta som ett moder- bolag.