sou · H5B325 · 2017-04-05 00:00:00 — En del av förklaringen kan vara att antalet ärenden minskade betydligt , medan det tog tid för myndigheten att anpassa organisationen efter ett minskat ärendeinflöde. har styckkostnaden åter minskat. Förmånens utveckling och nuläge Andel ärenden i arbetsskadelivränta som handläggs Källa: årsredovisningar. följde tidigare handläggningstiderna genom att mäta andel livränteärenden som handlagts , och hade som målnivå att det skulle vara . Av figur 6.5 framgår att handläggningstiderna förbättrades avsevärt , och målet nåddes 2010. mäter i stället genomsnittlig handläggningstid, vilken har varierat mellan . var den genomsnittliga handläggnings- tiden , vilket är relativt . för- klarar det bl.a. med att det har varit låg bemanning i handlägg- ningen av livränteärenden, att man arbetat av gamla ärenden vilket ger högre genomsnittlig handläggningstid, och att man har provat nya arbetssätt under året.7 7 årsredovisning s. 99. Förmånens utveckling och nuläge Det finns inga data som kan användas för att uttala sig om den löpande utvecklingen av kvaliteten i handläggningen av arbetsskade- ärenden. interna kvalitetsuppföljning syftar pri- märt till att ge återkoppling på individuell och gruppnivå. Den in- formation om utvecklingen av kvaliteten i ärendehandläggningen som finns att tillgå kommer därför i stället från olika uppföljnings- rapporter som tagit fram. Det finns även infor- mation i externa rapporter, men den följer inte utvecklingen av kvaliteten . gjorde 2014 en uppföljningsrapport8 för att ta reda på om exponeringsutredningarna hade förbättrats , då det konstaterades både i en ISF-rapport9 och i en intern rapport hos Försäkringskassan10 att kvaliteten i exponeringsutredningarna var för låg. Uppföljningsrapporten hade inte ambitionen att vara vetenskapligt oklanderlig, men drog slutsatsen att exponeringsutred- ningarna i högre utsträckning byggde på tillräckliga uppgifter i upp- följningen 2014 jämfört med , och att det fanns en större metod- mässig samstämmighet mellan de olika handläggande kontoren. Uppföljningen gjordes genom att ett urval exponeringsutredningar granskades med avseende på om de innehöll tillräckligt med infor- mation om hur länge, hur ofta och hur mycket den försäkrade har varit utsatt för skadlig inverkan, samt information om den försäk- rades nuvarande och tidigare arbetsuppgifter. I uppföljningsrapporten konstaterades även att man behövde bli bättre på att identifiera och kvantifiera riskfaktorer. Denna utrednings bedömning vid en jäm- förelse av rapporter från 2011 och 201411 är att det verkar ha skett en viss förbättring vad gäller frågorna om hur länge och hur ofta den försäkrade har varit utsatt för exponeringen, men för övriga frågeställningar låg andelen tillräckliga utredningar på ungefär samma nivå 2011 som 2014. 8Försäkringskassan (2014) Uppföljning av handläggningen av arbetsskadeärenden. 9ISF 2011:15 Beslut om arbetsskada ur ett jämställdhetsperspektiv. 10Försäkringskassan: Socialförsäkringsrapport 2011:16 Varför finns det skillnader i bifallsfrekvensen inom arbetsskadeförsäkringen? 11Försäkringskassan (2014) Uppföljning av handläggningen av arbetsskadeärenden s. 9 samt Socialförsäkringsrapport 2011:16 Varför finns det skillnader i bifallsfrekvensen inom arbets- skadeförsäkringen? Förmånens utveckling och nuläge I en tidigare uppföljningsrapport från från 201212 konstaterades att befintligt skick och riskfaktorer utreddes i en alldeles för låg omfattning, och att i en stor del av ärendena saknades tillräckliga uppgifter om hur ofta och hur mycket de för- säkrade hade varit utsatta för skadlig inverkan. Uppgifter saknades oftare för kvinnor än för män. I rapporten konstaterades också att även om ärendena generellt innehöll tillräckliga medicinska uppgifter, så förekom det att de försäkringsmedicinska rådgivarna ibland gjorde medicinska bedöm- ningar trots att underlaget var otillräckligt, och att beslutsfattarna inte skickade tillbaka ärenden till utredarna i de fall utredningen inte var tillräcklig. I en mycket liten aktgranskning som gjorde 200813 konstaterades att hälften av de kvinnliga försäkrades ärenden och en fjärdedel av de manliga försäkrades ärenden saknades expo- neringsutredning. Det är svårt att dra säkra slutsatser från ett så litet material, men om det visade något om det generella tillståndet så kan man konstatera att de exponeringsutredningar som granskades 2011 och 2014 var betydligt bättre. ISF granskade 2015 utredning och tillämp- ning av varaktighetskravet vid ansökan om livränta.14 Enligt ISF var varaktigheten tillräckligt utredd i de fall där hade bifallit ansökan om livränta. I de flesta bifallsärenden fanns ett bra beslutsunderlag som bestod av mer än bara läkarintyg för sjuk- penning. Däremot kunde utredningarna vara otillräckliga i ärenden där den försäkrade får avslag på ansökan om livränta för att var- aktighetskravet inte är uppfyllt. Det gällde särskilt när den försäk- rade hade sjukpenning, var arbetslös eller ingick i rehabilitering. bedömer i senaste årsredovisningen att resul- taten för arbetsskadelivränta är tillfredsställande, vilket grundar sig på att den rättsliga kvaliteten är tillfredsställande.15 En indikator på kvaliteten i handläggningen är att de som inter- vjuats i utredningen och som uttalat sig om utvecklingen av kvali- 12Försäkringskassan (2012) Uppföljning av handläggningen av arbetsskadeärenden (dnr 023189- 2012). 13Försäkringskassan (2008): Skillnader i beviljandefrekvens vid beslut om arbetsskadelivränta för kvinnor respektive män (dnr 52460-2007). 14ISF 2015:11 Kravet på varaktighet vid arbetsskadelivränta. Förmånens utveckling och nuläge teten ger en samstämmig bild i att utvecklingen har varit positiv. Enligt utredningens intervjuer görs mer noggranna utredningar nu jämfört med . Figur 6.6 Beslut i omprövningar och överklaganden som del av totalt antal beslut Beslut i omprövningar/totalt antal beslut Beslut i överklaganden/totalt antal beslut Källa: Egen bearbetning av uppgifter från årsredovisningar. Av figur 6.6 framgår att allt färre av livräntetagarna begär ompröv- ning eller överklagar. Möjligheten till omprövning infördes , som socialförsäkringsnämnderna avskaffades. Ompröv- ningsärenden handläggs av . Statistik visas i dia- grammet , eftersom det kan vara vanskligt att jämföra med tiden före när beslut i ärendet fattades av socialförsäk- ringsnämnderna, och den som var missnöjd hänvisades direkt till att överklaga till förvaltningsdomstol. Om man tittar längre tillbaka på statistiken för överklaganden till förvaltningsdomstol låg den på , men steg sedan kraftigt till för att sedan åter sjunka. ligger alltså överklagandefrekvensen lägre än 2005, men då har omprövningsinstitutet tillkommit, och man kan tänka sig att en del försäkrade nöjer sig med omprövning och väljer att inte gå vidare. Förmånens utveckling och nuläge Andel ändrade ärenden i omprövning och förvaltningsrätt Källa: Bearbetning av uppgifter från årsredovisningar. En förklaring till minskningen av överklaganden kan vara att an- delen beslut som ändras i omprövningen har ökat tidigare . För den försäkrade som har begärt omprövning innebär det alltså att beslutet om avslag som besluts- fattare har tagit i allt större utsträckning blir bifall vid omprövning, och det finns då inte längre anledning att överklaga till förvaltnings- rätt. som andelen ärenden som ändras vid omprövning har ökat, har andelen ärenden som ändras i förvaltningsrätt sjunkit. Det kan tyda på att kvaliteten har ökat i ärenden. Ändringsfrekvensen i omprövningar för arbetsskadelivräntan är och därmed inte särskilt hög jämfört med Försäkrings- kassans övriga förmåner. Ändringsfrekvensen ligger mellan 0–53 pro- cent för de olika förmånerna.16 Som jämförelse är den för sjuk- ersättning och för bostadstillägg . Ändrings- frekvensen i förvaltningsrätt, som för arbetsskadelivränta är 10 pro- cent, är för sjukersättning och för bostadstillägg 5 pro- cent. För samtliga förmåner inom är ändrings- frekvensen i förvaltningsdomstol mellan 5–. En del av de ändrade besluten kan bero på att den försäkrade har skickat in Förmånens utveckling och nuläge ytterligare underlag som inte fanns med som underlag för första beslutet eller vid omprövningsbeslutet. Om man ska försöka ge en bild av den genomsnittliga livränte- tagaren så är det en man som är och arbetar i ett mansdomi- nerat yrke, med skada i rörelseorganen och som har kvar halva sin förvärvsförmåga efter skadan. Efter denna starkt förenklade bild ska vi nedan försöka ge en mer nyanserad bild av livräntetagarna. Figur 6.8 Antal livräntetagare fördelat på kön och ålder -24 25 - 30 - 35 - 40 - 45 - 50 - 55 - 60 - Källa: statistik. Avser livräntor enligt LAF och SFB. Figur 6.8 visar åldersfördelningen på livräntetagarna fördelat på fem- årsintervall. Det framgår att ju äldre de försäkrade är, desto mer sannolikt blir det att man uppbär livränta. Två tredjedelar av livränte- tagarna är eller äldre. Som framgick av figur 6.1 ovan så har andelen livräntetagare som är blivit allt färre, efterhand som de som beviljades liv- ränta när reglerna var mer generösa fasas ut ur systemet. Med tanke på vad som är grunden för beviljande av livränta är det naturligt att Förmånens utveckling och nuläge de äldre dominerar, och även om de som beviljats livränta enligt de äldre reglerna och som fortsatt uppbär livränta efter att de fyllt efterhand fasas ut ur systemet, så lär den åldersfördelning som framgår av figur 6.8 i princip bestå, om än med en något mindre grupp som är 60+. Kvinnorna utgör av livräntetagarna. Andelen är unge- fär densamma oavsett åldersgrupp. Ovanstående gäller alltså för livräntetagare som har livränta en- ligt LAF eller SFB. För de personer som har fått livränta enligt den äldre YFL är könsfördelningen betydligt mer skev, se figur 6.9. Figur 6.9 Antal livräntetagare fördelat på ålder och lagstiftning Källa: : Socialförsäkringen i siffror 2016 s. 21. Av de försäkrade som får livränta enligt YFL är bara 10 pro- cent kvinnor.17 Den vanligaste diagnosgruppen bland livräntetagarna är rörelse- organets sjukdomar, dvs. sjukdomar i rygg, nacke och skuldra. 33 pro- cent av kvinnorna och av männen som beviljades liv- ränta 2015 tillhörde denna diagnosgrupp. Andelen har dock mins- kat . var det av de nybeviljade livräntorna som gällde sjukdomar i rörelseorganen.18 Den näst van- ligaste diagnosgruppen är skador med mera, exempelvis frakturer 17Försäkringskassan: Socialförsäkringen i siffror 2016 s. 17. 18Försäkringskassan: Socialförsäkringen i siffror 2016 s. 19. Förmånens utveckling och nuläge och andra skador på rygg och nacke. av kvinnorna och av männen som beviljades livränta 2015 tillhörde denna diagnosgrupp. Diagnosgruppen psykiska sjukdomar har ökat mycket under se- nare år. av kvinnorna och av männen till- hörde denna diagnosgrupp , men . Figur 6.10 Livräntetagarna fördelade på andel av inkomst efter jämfört med före arbetsskada 91 -01-06-11-16-21-26-31-36-41-46-51-56-61-66-71-76-81-86- -95 005101520253035404550556065707580859094*99 Källa: statistik. Avser livräntor enligt LAF och SFB. *) Mindre intervall valt för att undvika röjandeproblematik av enskilda i andra grupper. Figur 6.10 visar hur stor andel av inkomsten före skadan livränte- tagarna har kvar efter skadan. Den höga stapeln längst till vänster anger de som har av sin tidigare inkomst kvar efter skadan, dvs. den grupp som har förlorat hela sin förvärvsförmåga. Till höger i figuren finns de som har kvar relativt mycket av sin förvärvsförmåga, där inkomsten efter skadan är av inkomsten före skadan. Av figuren framgår att ungefär en tredjedel av livränte- tagarna har förlorat hela sin förvärvsförmåga. Den mellersta tredje- delen har mellan av sin inkomst kvar efter skadan, medan den friskaste tredjedelen har 71–av sin inkomst kvar. Förmånens utveckling och nuläge har skattat hur stor del av livräntetagarna som var yrkesarbetande.19 Av männen var det och av kvin- norna var det . I undersökningen jämfördes även vilka yrken de arbetande livräntetagarna hade jämfört med befolkningen i övrigt. Det var färre bland livräntetagarna som sysslade med led- ningsarbete, arbete som kräver teoretisk specialkompetens eller högskoleutbildning jämfört med befolkningen i övrigt. Av de kvinn- liga livräntetagarna var det relativt många som hade kontors- och kundservicearbete eller process- och maskinsoperatörsarbete jäm- fört med den kvinnliga befolkningen i övrigt. För männen var det relativt vanligare bland livräntetagarna att syssla med hantverksarbete inom bygg och tillverkning jämfört med den manliga befolkningen i övrigt. För båda könen var det också relativt mer vanligt bland liv- räntetagarna med annat arbete utan krav på särskild yrkesutbildning. Denna statistik behöver inte tyda på vilka yrken som är mer eller mindre skadliga, eftersom den är avgränsad till att avse de per- soner som både uppbär livränta och yrkesarbetar. De personer som helt saknar förvärvsförmåga efter skadan ingår alltså inte. 19 : Socialförsäkringen i siffror 2016, s. 23. Skattningen gjordes för . Förmånens utveckling och nuläge SOU 2017:25 Figur 6.11 Medelbelopp för livräntetagare Källa: statistik. Avser livräntor enligt LAF och SFB. De yngre försäkrade får i genomsnitt högre belopp i livränta, vilket kan bero på att de har högre grad av nedsättning i sin försörjnings- förmåga, eller att de har en högre lön före skadan. Kvinnorna får mindre i livränta än männen i genomsnitt. Kvinnornas medelbelopp är medan männens är . Av livräntetagarna som grupp får kvinnorna av de utbetalade medlen, medan de utgör av livräntetagarna. 6.3.1Vem får och vem får inte livränta? Förutom att beskriva livräntetagarkollektivet är det förstås intressant att även studera beviljandegrader för olika grupper, så att man kan beskriva vem som i större eller mindre utsträckning får sin ansökan om livränta beviljad. Förmånens utveckling och nuläge Figur 6.12 Antal bifall och antal avslag Avslag: "inte Källa: statistik. I figur 6.12 visas beslut uppdelat på tre alter- utfall för den försäkrade: bifall, avslag till följd av att Försäk- ringskassan bedömt att skadan inte var en arbetsskada och avslag till följd av andra orsaker, såsom att grundkraven inte är uppfyllda. Den senare gruppen, avslag p.g.a. andra orsaker, omfattar de försäk- rade som inte får prövat om deras skada är en arbetsskada, utan de faller bort tidigt i processen därför att de inte bedöms uppfylla grundkraven för livränta. De personer som får avslag p.g.a. att det inte är en arbetsskada har däremot uppfyllt grundkraven, och Försäk- ringskassan har gjort en sambandsprövning som har resulterat i av- slag. Antalet som får avslag i sambandsprövningen har alltså mins- kat betydligt, medan de som får avslag utifrån grundkraven faktiskt har ökat i antal som totala antalet beslut har minskat över tiden. Nedan visas samma statistik över de tre alternativa utfallen upp- delat för kvinnor och män. Förmånens utveckling och nuläge Figur 6.13 Andel beviljanden i beslut om livränta Källa: statistik. Beviljandegraden är som vi har visat lägre för kvinnor, även om skillnaden mellan kvinnor och män har minskat . Figur 6.14 Andel avslag i beslut om livränta som beror på att skadan inte var en arbetsskada Källa: statistik. Förmånens utveckling och nuläge De som får avslag efter att gjort en sambands- prövning har minskat kraftigt i antal, vilket framgår av figur 6.12. När man tittar i figur 6.14 på andelen av kvinnor och män som fått detta besked så är det numera i princip ingen skillnad. var det betydligt vanligare för kvinnor. Figur 6.15 Andel avslag i beslut om livränta som beror på andra orsaker än att skadan inte var en arbetsskada Källa: statistik. Avser livräntor enligt LAF och SFB. Andelen som får avslag utan sambandsprövning har ökat markant , men har varit ungefär lika stor för kvinnor och män . var det något färre kvinnor som fick avslag för att grundkraven inte var uppfyllda, är det fler kvinnor. Av figurerna 6.13–6.15 tillsammans framgår att det numera är problemen att uppfylla grundkraven som förklarar den lägre beviljandegraden för kvinnor snarare än sambandsprövningen. Om man tittar var det i stället den högre andelen avslag i sambands- prövningen som förklarade skillnaden mellan män och kvinnor. Förmånens utveckling och nuläge Figur 6.16 Beviljandegrad i beslut om livränta för olika diagnosområden Källa: statistik. Avser livräntor enligt LAF och SFB. Figur 6.16 visar beviljandegrad för olika diagnosgrupper. Försäkrings- kassan delar in diagnoserna i följande grupper: –Psykiska sjukdomar och syndrom samt beteendestörningar –Sjukdomar i muskuloskeletala systemet och bindväven –Skador, förgiftningar och vissa andra följder av yttre orsaker Skador till följd av yttre orsaker har haft märkbart högre beviljande- grad än övriga diagnosområden, vilket beror på att samband är lättare att fastställa. Trots detta har beviljandegraden minskat, även om den fortsatt ligger högre än andra diagnosområden. Av figuren fram- går också att beviljandegraden har ökat något för psykiska sjukdomar över åren, som faktiskt ligger högre än muskuloskeletala sjuk- domar. Förmånens utveckling och nuläge Av statistiken framgår att arbetsskadeförsäkringen har minskat betyd- ligt i omfattning, särskilt vid jämförelse längre tillbaka i tiden, . Arbetsskadeförsäkringen är en relativt liten förmån om man jämför med de övriga förmåner Försäkrings- kassan har att handlägga. Kostnaderna för arbetsskadeförsäkringen har minskat efterhand, och arbetsskadeavgiften har anpassats efter detta genom att sänkas i flera steg. har inkomsterna från arbetsskadeavgiften ständigt varit högre än utgifterna. Vad gäller handläggningen så ges av den tillgängliga informa- tionen det sammanlagda intrycket att kvaliteten i handläggningen av livränteärenden verkar ha förbättrats något, men eftersom det inte finns löpande kvalitetsutvärderingar som kan följas så går det inte att uttala sig säkert om detta. Även om styckkostnaderna för livränteärenden ökade , så verkar det alltså ha skett som kvaliteten har förbättrats och ärendena hand- läggs snabbare. Slutsatsen blir dock något osäker. Livräntetagarna som grupp är till övervägande del män och äldre med skada i rörelseorganen, men utvecklingen visar att bilden för- ändras. I och med utfasningen av de livräntor som beviljades när reglerna var mer generösa så har allt färre försäkrade liv- ränta. Gapet i beviljandefrekvens mellan män och kvinnor har minskat något . En ytterligare förändring är att allt fler som ansöker om livränta för psykiska arbetssjukdomar får bifall. 7Försäkringskassans behov av tillgång till kunskap Utredningen har i uppdrag att lämna förslag om hur Försäkrings- kassans behov av kunskap om arbetsmiljöns betydelse för uppkomst av sjukdom ska kunna tillgodoses. Enligt utredningens direktiv är det svårt för att på ett adekvat sätt hinna ta del av den ständigt växande strömmen av nya forskningsrön. Därtill finns inte någon formell eller institutionell ordning för att ta fram aktuella kunskapssammanställningar inom medicinska områden som kan användas som stöd vid handläggningen av ärenden. social utvärdering, SBU, har i uppdrag i sitt regleringsbrev att göra kunskapssamman- ställningar om arbetsmiljöns betydelse för uppkomst av sjukdom. Det tar dock relativt att arbeta fram en kunskapsöversikt, vilket riskerar att medföra att nya forskningsrön som kan ha bety- delse för beslut inom arbetsskadeförsäkringen inte tas i beaktande. Utredningens uppfattning är att behovet av kunskapssamman- ställningar inte bara gäller handläggning. Även de försäkrade, deras ombud, förvaltningsdomstolarna och andra intressenter såsom arbetsmarknadens parter och Försäkring kan ha ett intresse av att kunna tillgodogöra sig den kunskap som finns om samband mellan arbete och sjukdom. Genom att tillgäng- liggöra kunskapen inte bara för utan även för andra intressenter skulle transparensen och förutsebarheten i försäkringen förbättras. Direktivet anför även i denna del att det finns behov av ny forsk- ning på områden där kunskapsbrister finns. Denna fråga behandlas i avsnitt 10. behov av tillgång till kunskap Utredningen föreslår i detta avsnitt att får till upp- gift att ta fram konsensusdokument om kunskapsläget inom arbets- skadeförsäkringens område samt att följa nya forskningsrön inom området. Utredningen föreslår vidare att uppdraget till SBU om att systematiskt sammanställa kunskap om arbetsmiljöns betydelse för uppkomst av sjukdom ska permanentas genom att det förs in som en uppgift i myndighetens instruktion och medlen ges i nivå. 7.2.1Vari består behov av kunskap om arbetsmiljöns betydelse för uppkomst av sjukdom? Enligt 39 kap. 3 § socialförsäkringsbalken, SFB, avser begreppet arbetsskada en skada till följd av olycksfall eller annan skadlig in- verkan i arbetet. En skada ska anses ha uppkommit av sådan orsak, om övervägande skäl talar för det. Enligt förarbetena så måste det för bifall framstå som mer sannolikt att skadan har uppkommit till följd av arbetets inverkan än att den inte har gjort det.1 En viktig del i arbetsskadebedömningen blir därmed att bedöma om det är exponeringen i arbetet som har orsakat den försäkrades skada. Det är för att kunna göra denna skadlighetsbedömning som Försäk- ringskassan behöver generell kunskap om arbetsmiljöns betydelse för uppkomst av sjukdom. I förarbetena till nu gällande beviskrav i arbetsskadeförsäkringen angav regeringen att det ska finnas en veten- skapligt förankrad medicinsk grund för bedömning om skadlighet i arbetet, men det bör inte krävas ”full vetenskaplig bevisning”.2 En detaljerad beskrivning av beviskraven finns i avsnitt 4. 2001/02:81 s. 42. 2001/02:81 s. 42. behov av tillgång till kunskap 7.2.2Hur tillgodoses kunskapsbehov ? handläggare använder sig av flera källor för gene- rell kunskap om arbetets skadlighet. En viktig kunskapskälla är de kunskapsöversikter som SBU sam- manställer. har SBU haft i uppdrag i sitt regleringsbrev att systematiskt sammanställa kunskap om arbetsmiljöns betydelse för uppkomst av sjukdom. SBU ska i uppdraget utgå från Försäk- ringskassans behov i handläggningen och samråda med Försäk- ringskassan.3 I uppdraget anges att kvinnors arbetsmiljöer särskilt ska beaktas. SBU fick inledningsvis särskilda medel för uppdraget, men för perioden –2020 har myndighetens förvaltningsanslag i stället höjts med för ändamålet.4 SBU har hit- tills publicerat fem översikter.5 De omfattar arbetsmiljöns betydelse för sömnstörningar, för symtom på depression och utmattnings- syndrom, för ryggproblem, för hjärt-kärlsjukdom samt för artros- besvär. I arbetet med översikterna granskar och sammanställer SBU befintliga forskningsrapporter som undersöker arbetsmiljöns betyd- else för en viss sjukdom eller visst besvär. Forskningsrapporter från hela världen ingår i urvalet, men ska bedömas vara relevanta för svenska förhållanden för att tas med i kunskapsöversikten. Därtill ställs vissa krav på metod och publicering. Bl.a. ska studierna ha kohort- eller fall-kontrolldesign och ha publicerats i en vetenskap- ligt granskad tidskrift. SBU utgår inte i sina översikter från olika branscher utan från exponeringen för en viss riskfaktor. På det sättet finns det inte risk för några förutfattade meningar om vilka expo- neringar ett visst yrke innehåller. Personer i samma yrkeskategori kan ju ha olika arbetsuppgifter och därmed vara utsatta för olika exponeringar. De olika litteraturöversikterna omfattar mellan 24– 150 artiklar som SBU har bedömt har hög eller medelhög kvalitet 3Regleringsbrev för budgetåren 2011–2017 avseende social utvärdering. 2014/15:1, bet. 2014/15:SoU1, rskr. 2014/15:71 samt prop. 2016/17:1, bet. 2016/17:SoU1, rskr. 2016/17:127.