sou · H5B320 · 2017-03-15 00:00:00 — I de flesta länder finns även andra sätt att uppnå grundläggande behörighet på än genom gymnasieskolan. I både och finns en kategori sökande som benämns mature students. I definieras de som och kan bedömas behöriga utifrån till exempel arbetslivserfarenhet och andra utbildningar än motsva- rande gymnasieskolan, ungefär som bedömningen av reell kompe- tens här i . I definieras gruppen äldre studenter i det här sammanhanget som . För dem krävs inte high school-examen, men vissa godkända kurser från high school kan krä- vas. I har inhemska studenter som är , och som inte har de formella meriterna, möjlighet att ansöka om till- träde via Special admission. En individuell bedömning görs då av deras erfarenheter och utbildning. Prov för bedömning av om man uppfyller behörighetskraven eller inte används i några länder, bland annat i . Proven vänder sig till personer som inte har gått den akademiskt förberedande vägen i skolan. Det finns ett prov för dem som gått yrkesutbild- ning/motsvarande, men som motsvarar den examen som fås genom gymnasieskolan. Därför ligger också tyngdpunkten i provet på skol- ämnen. Kurser för att träna inför provet ges av arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer, liksom av motsvarande vår folkhögskola. Det finns också behörighetsprov för personer som har fyllt , är EU-medborgare och kan bevisa att de har gått en motsvarande gymnasial utbildning inom det område som de tänker söka till. Dessa prov är kopplade till specifika program och testar också kunskaper från skolämnen samt uppsatsskrivning. Även i kan de som inte har high school-examen skriva behörighetsprov. I några av de länder som vi har information om används varianter av fritt intag, även om det inte görs till alla utbildningar. I går man från att ha haft fritt intag till de flesta utbildningar mot en utveckling där allt färre utbildningar har det. När inte alla behöriga sökande kan tas emot, bestämmer lärosätena själva sina urvalsproce- durer. Betygen från gymnasieskolan har ingen roll i urvalet. I stället används olika typer av kunskapstester, personlighetstester och inter- vjuer. I är utgångspunkten att alla behöriga sökande har en plats, men det finns möjligheter för lärosätena att begränsa in- taget. Grunder för en begränsning kan vara personalbrist eller brist på boende för studenterna. Det finns också olika myndighetsbeslut och policies som gör att lärosätena måste begränsa antalet platser för inhemska studenter. Då urval görs används meriter från det tretton- de utbildningsåret, men även arbetsprover och intervjuer kan använ- das. Urvalet görs då ofta med hjälp av expertgrupper. En annan vari- ant av det fria tillträdet prövas till offentligfinan- sierade universitet i , USA.7 Det fria tillträdet innebär att sökande som klarat sina gymnasiestudier blir antagna utan att behöva fylla i en ansökan. Det har ökat antalet förstagångsantagningar. I används två kvoter i urvalet – kvote 1 där urvalet ba- seras på betyg och kvote 2 där urvalsgrunder beslutas av lärosätena. 7 Inside Higher Ed: /news/2016/11/23/idaho-universities-see- enrollment-rise-after-killing-admissions-application. Lärosätena bestämmer själva hur stor respektive kvot ska vara. Alla platser får inte tilldelas kvote 1, men däremot kvote 2. Den van- ligaste fördelningen på universiteten är av platserna till kvote till kvote 2. Den vanligaste fördelningen bland professionshögskolorna är hälften för vardera kvot. I kvote 2 ska objektiva urvalskriterier användas. Bland annat läggs vikt vid motivation, arbetslivserfarenhet, frivilligt arbete och utlandsvis- telse. Ofta görs en helhetsbedömning. I bestämmer lärosätena själva sina urvalskriterier. Det kan skifta från high school-betyg till en så kallad personal profile. Vid kan en stark personal profile, som fångar meriter utöver betygen, väga upp lite svagare betyg. I det underlag vi har tillgång till så verkar det inte alltid vara någon exakt vetenskap som används för att väga samman eller vikta olika meriter. antar alla behöriga sökande, medan åtminstone ett universitet använder sig av en först-till-kvarn-princip, där ansök- ningarna behandlas i turordning och man antas om man är behörig och det finns platser kvar. Behörighetsreglerna blir därmed en viktig del av antagningsprocessen. På en del lärosätena väger man inte bara in betygen utan också hur länge sedan det var man till exempel gick ut high school. Beroende på konkurrensen till en utbildning avgör lärosätet om det också går bra att använda meriter som är gamla eller om gränsen går vid meriter. I är grunden för urval resultaten från de examinationer som skrivs i gymnasieskolan. De sökande som har gått annan efter- gymnasial utbildning för att bli behörig till högskoleutbildning kan inte konkurrera med resultatet på sina examinationer på ett likvär- digt sätt, eftersom de totalt ger färre poäng. Men genom vad som kallas local links kan de till exempel ges extra poäng i urvalet eller så antas de efter rekommendation från rektor på den skola som de har gått. För gruppen mature students beslutar lärosätena själva vilka urvalsgrunder som ska användas. Det kan omfatta antagningsprov, personligt brev eller intervjuer. Till skillnad från dessa länder, baseras i princip allt urval på de sökandes studiemeriter i . Staten sätter ramarna, men läro- sätena har inom dessa ramar frihet att utforma kriterier och proce- durer. De nationella examensproven utgör grunden för urvals- systemet och minst två av proven måste användas som urvalsgrund. Lärosätena kan själv välja vilka prov som ska användas och vilken vikt de ska ges för att på så sätt anpassa urvalsproceduren till den aktuella utbildningens profil. Lärosätena kan också använda ytter- ligare urvalsinstrument utöver proven, till exempel egna urvalstester och intervjuer. Resultat på prov i ett eller fler ämnen tycks ofta fungera som skiljekriterium vid lika meriter. I diskuteras om man ska avskaffa de inträdesprov som man använder för tillträde till högskolan och i stället använda studentbetygen från gymnasieskolan. lade en arbetsgrupp på undervisnings- och kulturministerns uppdrag fram ett åtgärdsprogram som ska möjlig- göra att studentexamen utnyttjas i högskolornas urvalsmetoder. Det verkar relativt vanligt att använda olika tester och intervjuer i antagningen till läkarutbildning. Liksom i är det hög kon- kurrens om platserna. De medicinska universiteten i och i använder till exempel ett test som består av nio del- prov som bland annat testar grundläggande kunskaper i medicin och naturvetenskap, läsförståelse, tabeller och diagram, mönsterigenkän- ning, kvantitativa och formella problem samt förmågan att minnas fakta och figurer. De medicinska utbildningarna tillämpar också ett kvotsystem där av platserna tilldelas sökande med öster- rikisk matura (examensprov), tilldelas sökande från andra EU-länder och av platserna för sökande utanför EU. Skälet till denna kvotering är att man ansåg att den inhemska sjukvården var i fara då en stor del av läkarstudenterna kom från utan av- sikt att arbeta i . måste avrapportera till EU-kom- missionen och visa att fara för det inhemska systemet föreligger för att kunna fortsätta kvotera på det här sättet. De medi- cinska utbildningarna i använder också ett särskilt antagnings- prov och i urvalet räknas resultatet på det provet ihop med resultatet på examinationerna från gymnasieskolan. I ställs i kvote 2 krav på ett visst betyg för att kunna antas till läkarutbildningen och man använder också olika multiple choice-test och några mindre inter- vjuer/case. Särskilda krav för antagning till lärarutbildning tycks också vara en sådan fråga som är aktuell på olika håll, bland annat i , och . I fattades 2013 ett politiskt beslut 8 Finska : /OPM/Julkaisut/2016/valmiina_valintoihin.html?lang=fi&extra_locale=sv 9 : online.vasabladet.fi/Artikel/Visa/120973 Internationell utblick SOU 2017:20 om att införa ett nytt antagningssystem för lärarutbildningen. I kvote 1 ska betygssnittet vara minst 7 och i kvote 2 ska intervjuer användas. Den senaste utvärderingen visar att de som har antagits med intervju som grund klarar sig bättre i studierna än dem som antogs innan intervjuerna infördes. I prövar några universitet att ge extra poäng i urvalet för sökande som tagit avancerade mattekurser, det vill säga ett sys- tem liknande vårt nuvarande meritpoängssystem.10 Både i och i finns varianter på detta, men inte utifrån vad man har läst. I får den sökande tilläggspoäng om han eller hon bör- jar studera efter avslutat gymnasium.11 I finns tilläggspoäng för underrepresenterat kön och för ålder. 8.4Betygens roll i tillträdet i några länder har i sitt betänkande12 tittat på vad som gäller för betyg och examen i motsvarande vårt gymnasium i sex länder: , , , , och . Här följer en sammanfattning av beskrivning av hur betyg och examen används i tillträdet till högre utbildning i , , , och . Samman- fattningen koncentreras till vad som gäller för teoretisk studieför- beredande gymnasieutbildning. Vad som gäller för tillträde i finns sammanfattat under avsnitten om behörighet och urval i det här kapitlet. I ges både betyg i kurser och på examensprov. Olika betygsskalor används. För kursbetygen, som är målrelaterade, finns inga nationella kriterier för olika betygssteg och eleverna får ett av- gångsbetyg om de har gått en teoretisk utbildning. För studentpro- ven används en relativ skala. En teoretisk gymnasieutbildning avslu- tas med en studentexamen, där ett antal prov ingår. Respektive prov betygssätts. Eleverna får studentexamensbetyg när de har blivit god- kända i de obligatoriska proven och fått avgångsbetyg från gym- 10The Australian: /higher-education/wa-unis-agree-maths-bonus- adds-up/news-story/10d888eea7c7574812744c2193b19b54 11Universitetsavisen: universitetsavisen.dk/debat/karakterbonusser-skaevvrider-vores-optag 12SOU 2016:77 En gymnasieutbildning för alla – åtgärder för att alla unga ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning, bilaga 8. nasium eller betyg från en yrkesinriktad examen. Både studentexa- men och minst en treårig yrkesinriktad grundexamen ger grund- läggande behörighet till högskoleutbildning. Universiteten och yr- keshögskolorna beslutar vilka grunder som ska gälla för antagning till olika utbildningar. Likvärdiga antagningsgrunder ska dock använ- das vid urval, vilket framgår av lagar på området. Olika sökande kan delas in i olika kvotgrupper utifrån utbildningsbakgrund. Den vanlig- aste urvalsgrunden är betyg i kombination med särskilda urvalsprov. Det förekommer också att bara betyg eller bara urvalsprov används. Till skillnad från i finns inte något enhetligt sätt att till exem- pel räkna ut ett betygssnitt. I används en målrelaterad betygsskala. Betyg sätts både ter- minsvis och efter avslutat ämne. Eleverna ska också göra examens- prov i minst tre ämnen. Efter avslutad treårig gymnasieutbildning, inklusive uppnådda krav för godkänt, utfärdas ett examensbevis. Ett sådant examensbevis ger studiekompetanse om utbildningen har varit studieförberedande. Denna studiekompetanse ger behörighet till hög- skolan. Även personer som inte har fullföljt en gymnasieutbildning kan vara behörig till högskoleutbildning, om personen har fyllt och har utbildning eller yrkespraxis. Behörighet kan också uppnås genom reell kompetens. En del utbildningar ställer även sär- skilda behörighetskrav. Det vanligaste är krav på godkänt betyg i vissa kurser och krav på högre betyg i vissa kurser kan ställas. Det är också möjligt att ställa krav på arbetslivserfarenhet eller godkänt resultat på särskilda prov. Vid urval fördelas platserna mellan olika kvotgrupper, där den största gruppen (mer än hälften av platserna) är för sökande som fyller högst under antagningsåret och som har fullföljt gymnasiestudierna . Alla som söker med fullföljd gymna- sieutbildning konkurrerar med sin betygspoäng. Alla ämnen som har betygssatts ingår i beräkningen. När flera betyg har getts i ett obli- gatoriskt ämne ska bara betyg på den högsta nivån räknas med. För dem som har valt en naturvetenskaplig programfördjupning, där bland annat matematik ingår på olika nivåer, ska inte ett betyg som är lägre än övriga betyg i ämnet ingå. Tilläggspoäng till betygssnittet ges för elever som har läst och fått minst godkänt betyg i programkurser i vissa ämnen, till exempel matematik, fysik och språk. Tilläggspoäng kan ibland också ges för underrepresenterat kön och för ålder. Tidi- gare betyg kan förbättras och det högre betyget räknas med, förutom i den kvotgrupp som är till för sökande som fyller högst under antagningsåret och som har fullföljt gymnasiestudierna . I pågår en reformering av den utbildning som motsvarar vårt gymnasium, inklusive examinationen i den. Det som beskrivs här är hur systemet kommer att se ut framöver. Examensprov avslu- tar gymnasieutbildningen och för betygssättning används målrela- terade betyg med nationellt fastställda kriterier. Respektive lärosäte bestämmer kraven för behörighet till sina utbildningar. Det vanli- gaste kravet är minst två eller tre godkända A-levels, det vill säga intyg på att en avancerad nivå har uppnåtts i ett ämne efter fullföljd gymnasieutbildning. Ett annat sätt att bli behörig är genom prov i ett antal ämnen från den obligatoriska skolan, det vill säga motsvarande vår grundskola, med minst ett visst betyg. Även yrkesutbildning efter kan ge behörighet. Många elever söker direkt från skolan till ett universitet och har därför inte hunnit göra A-levels när ansökan skickas in. När ett universitet väljer ut vilka sökande som ska antas görs ofta en helhetsbedömning där till exempel betyg från , personligt brev och förväntade betyg från A-levels (enligt lärarna) vägs in. Även rekommendationer kan vägas in. An- tagningen villkoras därefter med att tillräckligt höga betyg på A- levels uppnås. Även intervjuer och olika urvalstester kan användas vid urvalet, även om stor vikt läggs vid akademiska meriter. Läro- sätena använder sig av omräkningstabeller där olika kvalifikationer ger ett visst antal poäng för att på så sätt kunna jämföra olika typer av meriter med varandra. I går eleverna vidare till fortsättningsstudier av olika slag . Eleverna delas då upp i olika typer av ut- bildning. Den vanligaste utbildningsvägen är ett slags förberedande yrkesutbildning på gymnasial nivå (VMBO). Eleverna väljer mellan fyra sektorer inom arbetsmarknaden och fyra olika studievägar. Den utbildningen pågår . Eleverna kan sedan fortsätta till en mer teoretisk gymnasieutbildning eller till en yrkes- skola. En sådan teoretisk utbildning är högre allmän fortsättnings- undervisning (HAVO). Den mest akademiska utbildningen på gym- nasienivå är en förberedande universitetsutbildning (VWO). Utbild- ningen på gymnasial nivå avslutas med en examen med två delar: en examen från skolan och en nationell examen. Båda proven betygsätts och väger lika tungt i det slutgiltiga betyget i ett ämne. Minst god- känt betyg i alla ämnen innebär att eleven får sin examen. HAVO och VWO ger generellt tillträde till högskolorna, som är mer yrkesinriktade, medan VWO krävs för universiteten. Om man har valt att läsa HAVO och vill söka till ett universitet kan man läsa ett inledande år på en högskola och sedan söka in på ett universitet. För vissa utbildningar krävs studier inom en särskild profil eller att specifika ämnen har ingått i utbildningen. Även antagningstest kan förekomma. Till en del utbildningar kan alla som uppfyller behörig- hetskraven antas, men det finns också utbildningar med begränsat antal platser. När urval görs får sökande som har ett visst betygs- genomsnitt automatiskt en plats på den utbildning de föredrar. Där- efter görs en lottdragning för att anta fler. I lottningen viktas ett högre betygsgenomsnitt högre, vilket innebär att en sökande med högre betyg har en större chans att antas än en sökande med ett lägre betyg. Universitet och högskolor kan också besluta om egna urvals- metoder. I väljer eleverna inriktning på sina studier redan . Den mest teoretiskt inriktade skolformen är gymnasium och av den utbildningen motsvarar den svenska gym- nasieskolan. Målet med utbildningen är att nå grundläggande hög- skolebehörighet. En elevs slutbetyg utgörs av dels de betyg som eleven får på kurserna under den så kallade kvalifikationsfasen (i gymnasieskolan), dels betygen från examensprov (abitur). Proven omfattar fyra eller fem ämnen, som eleven väljer efter de riktlinjer som finns. Grundläggande behörighet till hög- skoleutbildning har den som klarat av gymnasiet. Även olika yrkes- utbildningar ger behörighet till alla eller vissa utbildningar. För utbildningar med högt söktryck i hela landet, till exempel läkar- och tandläkarutbildning, finns nationella kvoter för urvalet. En femtedel av platserna går till sökande med högst betygssnitt, en femtedel till sökande med längst väntetid (från att ha kvalificerat sig till utbild- ningen till ansökan) och huvuddelen av resterande platser bestämmer respektive lärosäte över. De urvalsgrunder som beslutas lokalt kan vara betygssnitt, betyg i vissa ämnen, urvalstest eller intervju. 8.5Åtgärder för breddad rekrytering i samband med tillträde I utblicken från ingår också en genomgång av hur de fem länderna använder tillträdesbestämmelserna för att bredda rekryteringen. Det handlar framför allt om att ha flera vägar in i högskolan och att man kan bli behörig på olika sätt. Vissa länder har särskilda kvoter för underrepresenterade grupper, till exempel för socioekonomiskt svaga grupper eller för ursprungsbefolkningar. Även i de artiklar som utredningen har tagit del av lyfts aktuella frågor som på olika sätt handlar om breddad rekrytering, mångfald och jämställdhet. Ett land som , som i huvudsak baserar antagningen på meriter från gymnasieskolan, har en relativt kraftig social snedrekrytering jämfört med många andra länder. och har i olika rapporter dragit slutsatsen att det merit- baserade antagningssystemetet i kombination med den tvådelade finansieringen av studieplatser är en viktig orsak till snedrekryte- ringen. och har också påtalat att landet borde göra något åt snedrekryteringen. De statligt finansierade platserna reserveras för de studenter som har bäst resultat på examensproven från gymnasiet, vilket ofta är personer som kommer från socioeko- nomiskt goda förhållanden. Övriga studieplatser finansieras med av- gifter. Motsvarande antagnings- och finansieringssystem finns i . I har frågan om tillträde till högre utbildning starka ideologiska förtecken, där inte minst frågan om fritt tillträde eller begränsning av platserna är en skiljelinje mellan partier. För närva- rande utarbetas en nationell strategi för den sociala dimensionen i den högre utbildningen och i den ingår breddad rekrytering. I jobbar man med särskilda kvoter för personer med funk- tionsnedsättning och för personer från socioekonomiskt ogynn- samma förhållanden. Lärosätena anger kvoternas storlek. I det underlag som vi har tagit del av verkar det som att lärosätena tar sitt ansvar för dessa grupper och inte sätter kvoterna för lågt. Urvalet inom respektive kvot görs utifrån poäng från deras motsvarande studentexamen. Men kravet på att kunna komma i fråga för antag- ning sätts till av poängen som krävdes i den ordinarie antagningen. Sökande som antas inom dessa kvoter kan också få extra stöd i sina högskolestudier. Möjligheten att kunna bli behörig genom ålder (mature students) och annan utbildning än gymnasie- utbildning är också delar i att bredda rekryteringen. I är insatserna för breddad rekrytering olika på olika lärosäten. Flera lärosäten har insatser kopplade till personer från ursprungsbefolkningarna. Exempel på sådana insatser är basår där stödundervisning, rådgivning, mentorer och kulturellt stöd ingår. Det finns också exempel på särskilda antagningskvoter för sökande från ursprungsbefolkningarna som är behöriga, men inte klarar ur- valet. Möjligheten att bli behörig som mature student är också ett led i att bredda rekryteringen. På motsvarande sätt som i , kopplas frågor om breddad rekrytering i framför allt till landets minoriteter (Maori och Pacific). Också några av de artiklar som utredningen har tagit del av behandlar frågor kopplade till breddad rekrytering. I lyfts svårigheter för förstagenerationsstudenter.13 Från har utredningen tagit del av en artikel om att kvotsystemet inte har bidra- git till en större socioekonomisk bredd i antagningarna,14 men sam- tidigt rapporteras det om att vissa universitet tar in fler studenter genom kvote 2 eftersom man upplever att de sökandena är mer moti- verade än de i kvote 1.15 I växer de sociala klyftorna16 och de välansedda universiteten har svårt att nå sina mål kring bred- dad rekrytering.17 Till detta växer även brittiska företag som erbjuder studiehjälp online. Betalningstjänsterna befaras av vissa att ge sökande från mer priviligierade hem ännu större möjlighet att komma in på önskade utbildningar, som andra argumenterar för mot- satsen och menar att studiehjälpen kommer underlätta för till exem- pel nyanlända elever.18 I diskuteras möjligheten att ändra till- trädeskraven för nyanlända som behöver komplettera sina utbild- 13The Australian: mystery-to-poorer-students/news-story/94b07946986dd6cdbed84548a75c1142 14Det nationale forskningscenter for velfærd: admission-to-selective-universities-a-lever-for-first-generation-students-or-a-safety-net-for- the-professional-classes-12052/ 15Information: /telegram/2016/12/syddansk-universitet-udvider- alternativt-studieoptag 16The Conversation: /the-gap-between-rich-and-poor-students-going- to-university-has-reached-record-levels-63967 17Times Higher Education: /news/elite-universities-least- likely-hit-access-goals 18Times Higher Education: /news/online-tutoring- students-raises-access-fears ningar.19 Universitet i har kommit överens om att sänka antagningskraven för studenter från ekonomiskt utsatta grupper.20 Slutligen har några amerikanska universitet, som vanligtvis tar ut en avgift för att hantera en ansökan, valt att avstå från avgiften för lågin- komsttagande sökande.21 , liksom , har ett system där elever mycket tidigt måste välja om de ska gå en yrkesskola eller studieförberedande program. Redan här sker en social skiktning som innebär att av studenterna har föräldrar med låg utbildningsnivå. Rapporter från visar att enskilda projekt för att bredda rekryteringen kan vara lyckosamma, 22 men att det är svårt att ”växla upp” projekten till en nivå där de gör någon skillnad på aggre- gerad nivå. Frågan om breddad rekrytering handlar också om att få student- erna att genomföra sina studier. Från rapporteras att av studenterna som antas har hoppat av efter tre ter- miner. Vad gäller frågan om att skapa en mer jämställd antagning finns några internationella exempel. I ansöker vissa lärosäten om tillstånd från regeringen för att få kvotera in män, medan andra lärosäten genomför en testverksamhet som innebär att poängtillägg ges till sökande från det underrepresenterade könet.23 I Storbritan- nien uppmanas universitet i stället att sätta upp mål för att rekry- tera fler män till högre utbildningar, då det ofta är fler kvinnliga sökande än manliga.24 19 Norska regeringen: /no/aktuelt/endrede-opptakskrav-for- kompletterende-utdanning/id2520492/ 20 : /news/14724626.All_Scottish_universities_to_drop_entry_grades_ for_disadvantaged_students/ 21Inside Higher Ed: /news/2016/09/28/more-colleges-drop- application-fees-low-income-students 22Inside Higher Ed: /news/2016/09/23/demographic-changes- prompt-changes-application-reading 23Khrono: /2016/04/kjonnspoeng 24Times Higher Education: /news/universities-should-set- targets-recruiting-male-students Att titta på hur andra länder löser tillträdet till högre utbildning ger perspektiv och också en del insikt om vad som kan tänkas vara spe- ciellt med vårt land. I har vi en stark strävan efter att göra vårt system så rättvist som möjligt. Sökande ska antas på likvärdiga villkor och ingen ska ha någon fördel framför någon annan.