sou · H5B389 · 2017-11-16 00:00:00 — Denna trend kan tyda på att islamistiska terroristgrupper lyckats etablera en mobiliseringsbas för framtida terrorister även i . Ökningen kan ses mot bak- grund av vissa europeiska länders kontraterrorismåtgärder. En annan mobiliseringsgrund kan vara den sorg och ilska som vissa europeiska muslimer upplever till följd av den stundom brutala behandling som invånarna i och utsatts för i samband med invasion av de båda länderna. För europeiska länder som deltagit i den i eller i ISAF-styrkan i kan risken för attentat på hemmaplan också ha ökat. För del blev det högst tydligt i och med det misslyckade terroristattentatet då ett av attackens motiv enligt 26 I avsnittet sammanfattas redogörelsen i SOU 2012:44 s. 175–237 utifrån för vår utredning relevanta faktorer. De referenser/källor som låg till grund för den redogörelsen anges inte i vår text. I stället finns hänvisningar i slutet av varje stycke till de sidor i det tidigare betän- kandet som sammanfattats. På respektive av dessa sidor finns bakomliggande referenser angivna. En fullständig förteckning över referenserna finns i det betänkandet på s. 865 ff. Det bör noteras att det i SOU 2012:44 anges att redogörelsen över brottsutvecklingen i det betänkandet utarbetats huvudsakligen inom Brå. Vidare ska noteras att när det i detta avsnitt anges nutidsförhållanden avses förhållandena . SOU 2017:89 Brottsutveckling av betydelse för utredningen självmordsbombaren var militära närvaro i (s. 191). Dagens terrorister har dragit stor nytta av den decentraliserade kommunikationsstruktur som råder på internet liksom av moderna kommunikationsmedel. Den nya informationsteknologin har gjort det möjligt att till låga kostnader samla in och dela med sig av information om olika metoder och strategier, att koordinera attacker och att få nödvändiga resurser. Webbaserade kommuni- kationsforum fungerar också som en viktig propagandakanal. Att dokumentera terrorattacker har blivit lika viktigt som attackernas fysiska resultat. Genom att lägga upp videofilmer på attentat, själv- mordsbombares sista ord, länkar till andra terroristgrupper m.m. på bloggar, hemsidor och via diskussionsforum sprider terroristgrupper sin mission till en större skara människor. Vissa forskare och prak- tiker hävdar också att internet blivit en allt viktigare källa till själv- radikalisering, dvs. att individer som på internet intresserar sig för våldsförhärligande beskrivningar och ideologier själva blir en del av den våldsbejakande extremistiska miljön. Analyser av terrorist- attacker visar dock att det snarare är regel än undantag att aktioner föregåtts av någon form av reell kontakt och inte enbart via tekno- logiska kommunikationsmedel. Säkerhetspolisens kartläggning av islamistiska våldsbejakande extremister i visade också att av de våldsbejakande islamistiska extremister som finns i hade någon form av social länk till varandra. Detta pekar på att islamistiska våldsbejakande extremister, åtminstone i , umgås inom mer traditionella sociala nätverk (s. 192 f.). Mångfalden av kommunikationsmedel har gjort det möjligt för terrorister att ständigt förändra sitt sätt att kommunicera. Den kom- mersiella tillgången på krypteringsmetoder används för att försvåra underrättelsetjänsternas arbete. Till följd av att västerländska under- rättelsetjänster kommit att övervaka digitala kommunikationsmedel i större utsträckning efter har terroristgrupper delvis återgått till att använda traditionella medel som kurirer (s. 193). Terroristgruppernas nätverksstruktur har visat sig vara särskilt effektiv i det decentraliserade kommunikationssamhället. Kombi- nationen av korta beslutsvägar och snabba kommunikationsmedel tillåter de informationsbaserade terroristnätverken att snabbt aktivera en mindre grupp, mobilisera resurser eller ändra sina planer om hinder uppstår. Enligt flera forskare är det också just kombinationen Brottsutveckling av betydelse för utredningen av snabbhet och flexibilitet som gett dagens terroristnätverk ett övertag mot de hierarkiskt informationsbaserade underrättelse- tjänsterna (s. 196 f.). Svårigheterna för myndigheter är följaktligen att det finns större globalt sammankopplade terroristnätverk, mindre terroristgrupper och enskilda terrorister. Dessutom är de mindre grupperna och de enskilda terroristerna inte nödvändigtvis kopplade till några tydliga grupperingar och nätverk. pekades på svårigheten att ta fram särskilda ”terroristprofiler” eller att rikta in sig mot specifika grupper. Med andra ord ställer det krav på en bred underrättelse- inhämtning i kombination med en välutvecklad förmåga att identi- fiera personer som utgör ett hot om terroristdåd utifrån den skara människor som visserligen delar terroristernas åsikter men inte begår faktiska terroristbrott. Med hänsyn till att terroristmålen dessutom är mer utspridda och oförutsägbara talar mycket för att det är ett slöseri med resurser att bevaka samtliga tänkbara mål. Även skyddet av egendom och personer förutsätter därför en hög grad av flexi- bilitet som bygger dels på den nämnda underrättelseinhämt- ningen, dels på djupgående analyser och dynamiska hotbildsbedöm- ningar av mål (s. 197). Kriminalitet som bedrivs i organiserade former innebär alltid en utmaning för rättssamhället. är det enklare för myndig- heterna att övervaka en mer eller mindre kontinuerlig verksamhet med flera personer involverade jämfört med enstaka brott som begås av en ensam gärningsperson. Flera gärningspersoner i en löpande kriminell verksamhet är också i behov av att kommunicera med varandra för att lösa uppkommande problem och lägga grunden för nästa operation. Organiserad brottslighet handlar därför i hög grad om att hemlighålla en verksamhet, både faktiska gärningar och kom- munikation. I allmänhet läggs stora resurser ned för att dölja brotts- ligheten för myndigheterna. Utmaningen för rättsväsendet är därför att med hjälp av hemliga tvångsmedel och andra åtgärder kartlägga den kriminella verksamheten och binda de centrala personerna vid brott (s. 212). Brottsutveckling av betydelse för utredningen som förknippas organiserad brottslighet främst med kriminella entreprenörers handel av förbjudna, ”skattefria” eller ransonerade varor och tjänster. Tvärt emot mediernas bild handlar det mer om affärer och långt mindre om hot, våld och död. Såväl alkohol som narkotika och dopningspreparat liksom tobak, koppleri, människohandel och stölder med efterföljande häleriverksamhet ingår i den organiserade brottslighetens sortiment. Det gör även i någon mån spel och svartarbete i större skala. Dessutom kan olika tjänster utföras, t.ex. indrivning och penningtvätt (s. 213). Även om alkohol- och cigarettsmuggling varit viktig för organise- rad brottslighet, inte minst på det internationella planet, är olika narkotikapreparat de dominerande varorna. Sedan narkotikastraff- lagens tillkomst har det straffbara området utvidgats och straffen skärpts och narkotika blivit en viktig kriminalpolitisk fråga som behållit sin prioritet . De hårdföra insatserna mot narkotika har dock fört med sig en del oförutsedda konsekvenser. De kriminella marknadsaktörerna har anpassat sig till myndig- heternas motåtgärder. Småskalighet, nätverksstruktur och säkerhets- arrangemang har medfört att narkotikaentreprenörerna varit för- hållandevis framgångsrika, även om det skett till priset av långvariga fängelsestraff för åtskilliga gärningspersoner (s. 214). Smuggling och distribution ställer krav på organisation, logistik och kontakter. Allt detta innebär för mycket besvär, engagemang och kostnader för att gärningspersoner ska nöja sig med en enda smuggeltur. Dessutom vill marknaden ha mer, och pengar finns att tjäna. Verksamheter byggs därför upp, utvecklas, byter skepnad och förändras beroende på marknadens svängningar, myndigheternas åtgärder och hur regleringar utvecklas. Det är verksamheten och dess behov av kompetens, kapital, kontakter och logistik som gör det nödvändigt att brottsligheten bedrivs i en organisatorisk struktur. Följaktligen är det inte organisationen som kommer först utan de kriminella aktiviteternas behov, även om åtskilliga av dagens gäng – med eller utan motorcyklar – följer en delvis annorlunda logik. När exempelvis en smugglingsoperation av narkotika genomförs tar den sig organisatoriska former. Någon ger order, kurirer anlitas för risk- fyllda uppgifter, andra gör rekognoseringar och liknande förbere- delser, särskilda mottagare tar emot partiet och delar upp det. När väl partiet är i hamn, testat och distribuerat går organisationen ned i vänteläge. Organisationens kärna hanterar de ekonomiska frågorna Brottsutveckling av betydelse för utredningen och sköter betalningar. Medhjälpare sysslar med annat. Proceduren upprepas ofta senare, men medarbetarna kan skifta, liksom sättet att ta in partiet på. Den lösa organisatoriska strukturen är flexibel. I managementtermer är narkotikamarknaden en tämligen primitiv ekonomi som inte ger utrymme för stordriftsfördelar. Verksamheten bedrivs i en ”fientlig” omgivning. och polis lägger stora resurser på att övervaka smugglingsoperationerna och göra beslag. Det inne- bär begränsade möjligheter att växa. Under dessa spelregler verkar narkotikaentreprenörerna (s. 215). Organiserat svartarbete kan på ett helt annat sätt än narkotika- brottslighet bedrivas öppet. Dessutom sker arbetet i en legal inram- ning. Ny teknik och modern styrning gör att arbetet är rationellt. Dessutom har bygg- och anläggningsbranschen pålitligare och resurs- starkare beställare än narkotikamarknadens köpare. Sammantaget genererar därför organiserat svartarbete mycket pengar. Illegal han- tering av varor som tobak och alkohol är också förhållandevis lönsamt. Ett skäl är att de saknar narkotikans kriminella laddning. Följaktligen kan därför sådana varor hanteras på ett mera öppet sätt (s. 215 f.). Strategier för att dölja den kriminella verksamheten, skydda huvud- män, varor och pengar, skaffa information och till och med påverka myndighetspersoner är centrala frågor för organiserad brottslighet. I den kriminella miljön finns därför ett stort intresse av att följa myndigheternas arbete, bygga upp kunskap om deras rutiner och på lämpligt sätt anpassa verksamheten och utveckla motstrategier. Även om det finns åtskilliga exempel på kriminell anpassning, är dock den allmänna bilden att gärningspersonerna gör minsta möjliga och väljer enkla lösningar. Påståenden som att kriminella alltid ligger ”steget före” och att myndigheterna alltid ”hamnar på efterkälken” är därför missvisande. Åtskilliga av de personer som är involverade i brottslig- heten kännetecknas av bristande långsiktighet, längtan efter snabba pengar och ett festande liv. Det är omständigheter som inte alltid främjar ett högt säkerhetstänkande, och när garden sjunker får hem- lig tvångsmedelsanvändning sin stora chans. Ett drag hos organiserad brottslighet är dock förmågan att i varierande grad neutralisera myndigheternas arbete. (s. 217 f.). Personer i den kriminella miljön är i hög grad beroende av varan- dra. Lojalitet är därför en viktig byggsten, och ofta rekryteras med- arbetare på grundval av gemensamma band genom uppväxt, bekant- skapskrets och liknande. Eftersom vissa uppgifter i brottsuppläggen Brottsutveckling av betydelse för utredningen är tillfälliga och andra är särskilt riskfyllda anses det ofta vanskligt att helt förlita sig på lojalitet i kombination med ett bakomliggande hot om intern bestraffning. Insatserna är för höga. En vanlig organi- satorisk metod är därför att projekten bygger på en kärna av personer som litar på varandra. Sedan anlitas mer eller mindre utom- stående, t.ex. narkotikakurirer, för olika uppgifter. Sådana personer har inte mycket att berätta för myndigheterna (s. 218 f.). Som vid annat företagande kräver kriminell verksamhet kom- munikation. På ett sätt är behovet ännu större än vid legal verk- samhet. Mycket kan gå fel i kriminella projekt, och situationer upp- står som måste hanteras och pareras. Det stora kommunikations- behovet ska dock vägas mot att gärningspersonerna anser sig ha en förhållandevis god uppfattning om hur polis och tull arbetar. De flesta räknar därför med att hemlig avlyssning av elektronisk kom- munikation är allmänt förekommande. Även hemlig rumsavlyssning uppfattas som ett realistiskt hot. Det är dock inte ovanligt att myndigheternas förmåga och resurser överskattas. Motsatsvis före- kommer också att övermod leder till att myndigheternas förmåga underskattas. Det finns exempel på gärningspersoner som rakt in i polisens dolda mikrofoner skryter om hur de lyckats överlista myndigheterna. Personer involverade i organiserad brottslighet ägnar stor möda åt att kommunicera utan att myndigheterna ska kunna avlyssna samtal. Ett vanligt förfaringssätt är att ha många telefoner och oregistrerade kontantkort. För att ytterligare minska risken används kodord, och samtalen sker i förtäckta ordalag. Främmande språk, ibland med ovanliga dialekter, förekommer också. För att polisen ska ha svårt att forcera kommunikation använder vissa krimi- nella webbaserade krypterade telefonitjänster. Några har även till- gång till satellittelefon. Mail används också, och det finns exempel på hur gemensamma mailkonton utnyttjas för att undgå att meddelan- den sänds mellan konton. Slutsatsen är att organiserad brottslighet är särskilt svårbekämpad, och inte minst det förhållandevis höga säker- hetstänkandet hos gärningspersonerna innebär att myndigheterna måste använda ett brett spektrum av kartläggnings- och spanings- metoder. Det går knappast att förlita sig på en metod, utan flera åtgärder måste sättas in för att bygga det pussel som kännetecknar polisens arbete mot organiserad brottslighet. Flera metoder innebär också att det finns en öppenhet från myndigheternas sida att dra Brottsutveckling av betydelse för utredningen nytta av de situationer när garden sänks, misstag begås och rutiner inte följs (s. 220 ff.). I takt med att samhället mobiliserar mot organiserad brottslighet är ett rimligt antagande att motstrategierna utvecklats. Ökad för- siktighet och ännu säkrare kommunikationer bör vara svar på myndigheternas åtgärder (s. 227). begicks i genomsnitt 90 brott av fullbordat dödligt våld, vilket motsvarar en minskning med sett i förhållande till befolkningsutvecklingen i jämförelse med perio- den . Det vanligaste brotts- scenariot är att de inblandade känner varandra väl, antingen som partner och familjemedlem eller som bekant och vän. Närmare två tredjedelar av det fullbordade dödliga våldet sker i anknytning till familje- eller partnervåld och spontanbråk eller någon form av mindre dispyt mellan bekanta. Affektbrott begås ofta under alkohol- berusning, och kniv är det våldsmedel som används mest. Kvinnor utgör merparten av alla offer för familje- och partnervåld, medan i brottskategorin spontanbråk och dispyter är offren främst män. I båda kategorierna är gärningspersonen i regel en man (s. 227 f.). som fullbordade dödliga våldsbrott minskar har andelen sådana brott som kategoriseras som kriminella konflikter ökat. Kategorin innefattar olika former av konflikter. Det kan omfatta allt från två missbrukare som hamnar i en dispyt över småskaliga knark- skulder till massmedialt mer uppmärksammade kriminella upp- görelser. Till skillnad från affektbrott begås dessa brott i större ut- sträckning utomhus och med illegala skjutvapen. Enligt Brottsföre- byggande rådet tyder senare års ökning av illegala skjutvapen och fler kriminellt relaterade dödliga våldsbrott i viss mån på att det dödliga våldet mellan vuxna män håller på att ”professionaliseras” (s. 228). Affektbrott är svåra att förebygga. Brotten är spontana och sker ofta inomhus. Dessutom, eftersom brotten främst sker mellan tidigare bekanta och familjemedlemmar, är det svårt för utomstående att få insyn i den kommunikation som sker innan brottet begås. De förebyggande åtgärderna som visat sig mest effektiva består därför företrädesvis av socialpolitiska åtgärder. Mot denna bakgrund tycks Brottsutveckling av betydelse för utredningen hemliga tvångsmedel främst vara till nytta i utredningar av redan begångna affektbrott. Beträffande brottskategorin kriminella kon- flikter bör det betonas att tidigare forskning pekat på att även vålds- brott kopplat till organiserad brottslighet ofta är affektbrott och därför, på nämnda grunder torde vara svåra att förebygga med preventiva tvångsmedel (s. 229). De tendenser som redovisats gör sig i allt väsentligt gällande även . Emellertid har förflutit sedan Utred- ningen om vissa hemliga tvångsmedel lämnade sitt betänkande varför det är angeläget att redovisa faktorer som kan sägas ha påverkat eller riskerar att påverka brottsutvecklingen i . Risken för terroristattentat i Konflikterna i har påverkat och på flera sätt. Säkerhetspolisen, som i ansvarar för kontraterrorism (dvs. underrättelsearbete och vidtagande av åtgärder för att förhindra terroristattentat i och mot svenska intressen utomlands) har i allmänt tillgängliga källor publicerat bland annat följande. De på- gående konflikterna i var den i särklass mest drivande faktorn bakom terrorismen. Ett exceptionellt högt antal svenskar har anslutit sig till sunniextremistiska terroristgrupper verksamma i och . De flesta som reser är unga män mellan , födda i med minst en förälder född utomlands och saknar eller har låg inkomst. En tredjedel har kriminell bak- grund. ökade dock antalet kvinnor och barn som reste. Personer som ansluter sig till terroristgrupper kan inspirera andra att ansluta sig eller begå terroristbrott i . Den stora majoriteten reser till för att ansluta sig till Daesh27. De som överlever och väljer att återvända har samlat på sig ny kunskap, nya kontakter, 27 Daesh benämner sig själv Islamiska staten (IS) och har tidigare benämnts och . Se vidare nedan. Brottsutveckling av betydelse för utredningen sänkt sin våldströskel och kan bli statusgestalt för andra extremister. De återvändare som fortfarande anser att ideologin är korrekt fort- sätter troligtvis att verka i inom stödverksamhet eller radika- lisering. En del är traumatiserade eller ångerfulla. Ett fåtal utgör ett attentatshot. Internet är en betydelsefull kontaktyta och inspira- tionskälla. Ju fler kontakter som knyts i terrorismsyfte i och utomlands desto fler fall och svårupptäckta aktörer kommer Säker- hetspolisen ha att göra med.28 Chefen för ansvarar för vilken terrorhotnivå på den s.k. hotnivåskalan som ska gälla i vid varje givet tillfälle. och fram till terroristattentaten i gällde terrorhotnivå 3, vilket innebär förhöjd risk för terro- ristattentat. till och med gällde i stället terrorhotnivå 4, som betyder att det är hög risk för terroristattentat i . Sedan det senare datumet har nivå 3 gällt igen. Den information som chefen för lägger till grund för beslutet om vilken hotnivå som ska gälla kommer bland annat från för terrorhotbedömning (NCT), som är en permanent arbetsgrupp med personal från Säkerhetspolisen, För- svarets radioanstalt (FRA) och Militära underrättelse- och säker- hetstjänsten (Must). NCT:s uppgift är att göra strategiska bedöm- ningar av terrorhotet mot och svenska intressen . I NCT:s rapport (NCT-rappor- ten), där terrorhotet mot från islamistiskt motiverad terrorism bedöms utgöra ett förhöjt hot, anges bland annat följande. kommer sannolikt att betraktas som ett legitimt mål för vålds- främjande islamistiska aktörer såväl i som utomlands. Det finns ett fåtal aktörer som troligen både kommer ha avsikt och förmåga att genomföra våldshandlingar som skulle kunna rubriceras som terroristattentat i . Bland dessa finns dels de som rest och återvänt efter att ha stridit med våldsfrämjande islamistiska grupper, dels individer som inte rest, men som inspirerats av våld- främjande islamistisk propaganda. De våldsfrämjande islamisterna i inspireras huvudsakligen av en våldsfrämjande ideologi enligt vilken terroristattentat mot mål i västvärlden anses legitima och som förmedlas av grupper som t.ex. Daesh och . 28 Se /kontraterrorism/hot-och-hotbild.html Brottsutveckling av betydelse för utredningen europeiska länder är utpekade mål för Daesh och gruppen prioriterar troligen vissa stater före vid styrd attentatsplanering. och är fortsatt de främsta resmålen för svenskar som vill ansluta sig till våldsfrämjande islamistiska grupper. har antalet resenärer till våldsfrämjande islamistiska grupper minskat. Nedgången är sannolikt ett resultat av flera fakto- rer, däribland den skärpta kontrollen av den turkiska gränsen och Daeshs alltmer trängda militära läge. Majoriteten av de svenska rese- närerna som befinner sig i och har anslutit sig till Daesh, men har de flesta nya resenärerna i första hand anslutit sig till Jabhat al-Sham eller närliggande grupper. Jabhat al-Sham kallade sig tidigare för Jabhat al-Nusra eller Nusrafronten och har varit en del av nätverk. Ett mindre antal av de individer som återvänt från träning eller strid med våldsfrämjande islamistiska grupper kommer troligen att utveckla avsikt att genom- föra attentat även mot mål i västvärlden, främst i hemlandet eller i angränsande länder. Den sunniextremistiska existerade från början som en del i nätverk, men bröt sig loss 2013 under namnet (Islamiska staten i och ) och har även kallat sig Isil (Islamiska staten i och Levanten). bytte rörelsen namn till IS (Islamiska staten) – då den ansåg sig ha raderat ut gränsen mellan och . utropade organi- sationen officiellt ett sunnimuslimskt kalifat. Utvecklingen av Daesh har gått mycket snabbt och farhågorna för vad organisationen kan åstadkomma har ökat. Från att tidigare ha nämnts främst som en al- Qaidainspirerad grupp bland flera29 framhålls nu från vissa håll att Daesh utgör den ledande aktören inom global våldsfrämjande islamism.30 Sedan kalifatet utropades har Daesh utfört eller inspirerat till åt- minstone 50 attacker i 18 länder. Attackerna har dödat 1 100 personer och skadat mer än 1 700. Flertalet av Daeshs attacker har genomförts 30Se t.ex. NCT:s rapport s. 2. Brottsutveckling av betydelse för utredningen i eller , men även har drabbats av attackerna.31 Flera Europeiska jihadister har, enligt Europol, framstående positioner inom Daesh och kommer sannolikt upprätthålla kontakt med terroristnätverk i sina hemländer. Attackerna i introducerade enligt Europol Daeshs taktik med användande av mindre vapen i kombination med personburna improviserade spräng- anordningar i självmordsvästar, vilka konstruerats för att orsaka omfattande förödelse. Sättet på vilket attackerna förbereddes och utfördes – kartlagt av återvändare som högst troligt fick direktiv från Daeshs ledning, och inkluderande lokala rekryter för genomförandet – har lett Europol till bedömningen att liknande attacker kan komma att genomföras i EU.32 Från flera håll framhålls särskilt Daeshs (och ) förmåga att rekrytera nya sympatisörer via internet och sociala medier. I regeringens skrivelse Förebygga, förhindra och försvåra – den svenska strategin mot terrorismen anges följande i avsnittet rörande hotbilden mot och svenska intressen.33 Internet och sociala medier är centrala verktyg för den globala inspirerade rörelsen i spridandet av propaganda och för radikalisering och rekrytering. Företrädare för denna rörelse har uppmanat till mindre attentat utförda med enkla medel som stick- och huggvapen, enklare skjutvapen eller bilar. På sociala medier ses också tecken på att den retorik som och Isil använder normaliseras, även hos mycket unga personer i . Enskilda personer i radikaliseras via internet och riskerar att drivas till att begå våldshandlingar här eller utomlands. Vidare finns en utveckling med attentat eller attentatsförsök där avsikten bottnar i individuella motiv. Sådan avsikt kan uppstå i samband med upplevda begränsningar i eller upplevda kränkningar av den individuella friheten. Motsvarande beskrivningar beträffande Daeshs förmågor har läm- nats även i andra sammanhang.