sou · H4B345 · 2017-01-01 00:00:00 — Denna lag innehåller bestämmelser om olika slag av kapital- buffertar och om ingripanden och restriktioner när ett institut inte uppfyller det kombinerade buffertkravet. Att vissa bestämmelser i denna lag gäller även för fondbolag och AIF-förvaltare framgår av 2 kap. 10 och 10 a §§ lagen (2004:46) om värdepappersfonder och 7 kap. 6 § lagen (2013:561) om förval- tare av alternativa investerings- fonder. I denna lag betyder 1.blandade finansiella moderholdingföretag inom EES: företag som avses i artikel 4.33 i och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av om tillsynskrav för kredit- institut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (tillsynsförordningen), 2.dotterföretag: sådant företag som avses i artikel 4.16 i tillsyns- förordningen, 3.EES: Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, 4.ESRB: enligt Europaparlamen- tets och rådets förordning (EU) nr 1092/2010 av om makrotillsyn av det finansiella systemet på EU-nivå och om inrättande av en europeisk systemrisknämnd, 31 Ändringen innebär att andra stycket tas bort. 5.finansiella moderholdingföretag inom EES: företag som avses i artikel 4.31 i tillsynsförordningen, 6.institut: kreditinstitut enligt lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse, och värdepap- persbolag, 7.kapitaltäckningsdirektivet: och rådets direktiv /36/EU av om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv /87/EG och om upphävande av direktiv /48/EG och 2006/49/EG, 8.kärnprimärkapital: kapital som avses i artikel 50 i tillsynsför- ordningen, 9.moderinstitut inom EES: företag som avses i artikel 4.68 i tillsynsförordningen, 10.på grupp- eller undergruppsnivå: det sätt som institut i en- lighet med bestämmelser om tillsyn på gruppnivå i artiklarna 6–24 i tillsynsförordningen ska uppfylla ställda krav, 11.systemrisk: risk för en störning i det finansiella systemet som kan få allvarliga negativa konsekvenser för det finansiella systemet och samhällsekonomin, 12.systemviktigt institut: ett institut vars fallissemang eller bristan- de funktion kan leda till systemrisk, 13.tillsynsförordningen: och rådets förord- ning (EU) nr 575/2013 av om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förord- ning (EU) nr 648/2012, 14.totalt riskvägt exponeringsbelopp: det belopp som avses i arti- kel 92 i tillsynsförordningen, 15. värdepappersbolag: ett svenskt aktiebolag som har fått tillstånd att driva värdepappers- rörelse enligt lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden och som inte är ett bankaktiebolag eller kreditmarknadsbolag enligt lagen om bank- och finansieringsrörelse, och 15. värdepappersbolag: företag som avses i artikel 4.1.2 i tillsyns- förordningen, och 16. värdeöverföringar kopplade till kärnprimärkapitalet: a)utbetalning i form av en kontant utdelning, b)fondemission eller partiell fondemission eller överföring eller utdelning av helt eller delvis betalda fondaktier eller andra kapital- instrument som anges i artikel 26.1 a i tillsynsförordningen, c)inlösen eller uppköp av egna aktier eller andelar eller andra kapitalinstrument som anges i artikel 26.1 a i tillsynsförordningen, d)återbetalning av belopp som utbetalas med anknytning till kapitalinstrument som anges i artikel 26.1 a i tillsynsförordningen, e)en överföring eller utdelning av poster som avses i artikel 26.1b–e i tillsynsförordningen. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i lagen (2014:968) om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2014:968) om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag att 1 kap. 4 och 5 §§ ska ha följande lydelse. Att vissa bestämmelser i denna Att vissa bestämmelser i denna lag gäller även för fondbolag, lag gäller även för fondbolag, valtare framgår av 2 kap. 10 och 10 a §§ lagen (2004:46) om värde- lagen (2004:46) om värdepap- 3 kap. 2 § persfonder, 3 kap. (2010:751) om betaltjänster och (2010:751) om betaltjänster och 7 kap. 6 a § lagen (2013:561) om (2013:561) om förvaltare av alter- förvaltare av alternativa investe- De bestämmelser i tillsynsförordningen som enligt förordningen gäller för kreditinstitut ska tillämpas även för sådana kreditinstitut enligt lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse som inte omfattas av förordningens definition av kreditinstitut De bestämmelser i tillsynsför- ordningen som enligt förordningen gäller för värdepappersföretag ska tillämpas även för sådana värde- pappersbolag som inte omfattas av förordningens definition av värde- pappersföretag 32 Ändringen innebär att andra stycket tas bort. De bestämmelser i tillsynsförordningen som enligt förordningen gäller för kreditinstitut ska, med undantag av bestämmelserna om stora exponeringar, tillämpas även för . Denna lag träder i kraft . Utredningen har haft som uppgift att göra en allmän översyn av fondregelverket och överväga om det finns behov av ändringar i den näringsrättsliga regleringen för att stärka den svenska fondbransch- ens konkurrenskraft och modernisera fondregelverket (dir. 2014:139). I detta arbete har också ingått att föreslå hur det s.k. UCITS V- direktivet1 bör genomföras i svensk rätt. Den delen av uppdraget har behandlats i utredningens delbetänkande, UCITS V En upp- daterad fondlagstiftning (SOU 2015:62). Genom tilläggsdirektiv har utredningsuppdraget utvidgats till att också omfatta dels förslag på åtgärder för att förbättra informations- givningen och jämförbarheten kring hur fondförvaltare integrerar hållbarhetsaspekter i sin förvaltning, såsom miljö- och klimatfrågor, mänskliga rättigheter, arbetsvillkor och bekämpning av korruption (dir. 2014:158), dels förslag på åtgärder för att tydliggöra skillnaden mellan aktivt och passivt förvaltade fonder för investerarna (dir. 2015:28). Genom ett ytterligare tilläggsdirektiv förlängdes den ursprungliga redovisningstiden till (dir. 2015:09)2 Utredningens arbete med de återstående uppgifterna inleddes . Förordnade sakkunniga och experter från berörda myn- digheter och intresseorganisationer samt näringslivet och den högre 1Europaparlamentets och rådets direktiv /91/EU av om ändring av direktiv /65/EG om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) när det gäller förvarings- institutsfunktioner, ersättningspolicy och sanktioner. 2Kommittédirektiven finns som bilagor till detta betänkande. utbildningen har bistått utredningen. Arbetet har ägt rum i nära sam- arbete med sakkunnig- och expertgrupperna genom sammanträden (åtta stycken, varav ett utgjordes av ett tvådagars internatsamman- träde). Vid dessa sammanträden har arbetspromemorior med prelimi- nära bedömningar och förslag diskuterats. Därutöver har sekretariat- et haft fortlöpande underhandskontakter med de utsedda sakkunniga och experterna, vilka har bidragit också med faktaunderlag, skrift- liga analyser och upplysningar om politiska och rättsliga initiativ med anknytning till utredningens arbete. Utredningen har hållit sig informerad om och beaktat relevant arbete som pågår inom och på internationell nivå. Utredaren och sekretariatet har bl.a. närvarat vid rundabordssamtal genomförda på initiativ av Finansmarknadsministern . Vid dessa rundabordssamtal deltog representanter för fondbolag, konsumentorganisationer, myndigheter och forskare och syftet var att utbyta kunskap och erfarenheter kring bl.a. vad som krävs för att utveckla en hållbar fondmarknad. Sekretariatet har vidare gjort tre studiebesök. I genomfördes sammanträden med representanter för den brittiska tillsynsmyndigheten, The Financial Conduct Authority, och med Mrs. , som bland annat undervisar vid Science. I och på hölls möten med advokaterna respektive . För genomförandet av kartläggningsuppgiften om hur ett urval aktivt förvaltade fonder marknadsförs, har utredningen samrått med personer verksamma i det oberoende analysföretaget , som också har varit utredningen behjälpliga genom att samla in och sammanställa viss data. I den delen av utredningsuppdraget som avser associationsrätts- liga fonder har samrådsmöten hållits med adjungerade professorn , . I kapitel 3 redovisas utredningens utgångspunkt för lämnade förslag och vissa förutsättningar och omständigheter som har verkat sty- rande för utredningsarbetet i slutbetänkandet. I kapitel 4 redovisas bl.a. vilka metoder som används av fondförvaltare för att integrera hållbarhetsaspekter i sin förvaltning samt utredningens förslag om hur informationsgivningen avseende sådana aspekter kan förbätt- ras. Därefter följer, i kapitel 5, överväganden och förslag rörande aktiv och passiv fondförvaltning. I kapitel 6 behandlas frågan om det i ska vara möjligt att bilda fonder på associationsrättslig grund samt lämnas förslag om hur en sådan reglering kan utformas. Kapitel 7 innehåller förslag om att även fondbolag ska ges möjlighet att tillhandahålla investerarsparkonto på vilket fondandelar och kon- tanta medel kan förvaras. I kapitel 8 och kapitel 9 behandlas vissa placeringsregler i lagen om värdepappersfonder respektive regler om marknadsföring av alternativa investeringsfonder, vilka utredningen förslår ska förtydligas och ändras. I kapitel 10 redovisas utredningens förslag avseende tillämpning på fondbolag i fråga om kapitaltäck- ningsbestämmelser, och i kapitel 11 lämnas förslag i vissa övriga frågor, bl.a. delning av värdepappersfonder och specialfonder. Förslag till ikraftträdande och bedömning i fråga om övergångsbestäm- melser finns i kapitel 12. En beskrivning av konsekvenserna av utredningens förslag finns i kapitel 13. Slutligen finns i kapitel 14 en kommentar till författningsförslagen. 3Utgångspunkt och förutsättningar för förslagen 3.1Den svenska fondmarknaden – en kort bakgrund Det finns inget annat land där så många sparar i fonder som i . Privatpersoner och hushåll står för den största andelen, men även t.ex. företag och kommuner investerar i fonder.1 Den totala fond- förmögenheten uppgick till vid ingången av detta år (2016). Aktiefonder står för merparten av fondförmögen- heten. Blandfonder och fond-i-fonder är dock de fondtyper som har ökat procentuellt mest . Därtill finns vissa möjligheter för konsumenter att spara i andra alternativa investeringsfonder än specialfonder. Mångfalden i utbud av fonder är stort; det finns för konsumen- ter omkring 3 000 fonder att välja på. Det ger stor valfrihet att göra aktiva val när det gäller exempelvis inriktning, förvaltningsstil, pris och servicegrad. Att valfrihet, rörlighet och konkurrens, prispress inkluderad, har ökat stöds bland annat av rapporter från Konkurrens- verket (Uppdragsforskningsrapport 2015:6 och Den svenska fond- marknaden – en fördjupning, Rapport 2015:8). Utöver fondsparandets betydelse för privatpersoner och hushåll spelar fondmarknaden en viktig roll i det finansiella systemet. Fon- derna sammanför resurser i form av kapital från flera mindre in- vesterare, vilket leder till stordriftsfördelar, ökad riskspridning och lägre kostnader jämfört med att separat investera i alla de underlig- gande tillgångarna. Det finns också en stor samhällsekonomisk be- tydelse av en väl fungerande fondmarknad. 1 Genom det svenska premiepensionssystemet är i princip alla svenskar fondsparare. Med privat fondsparande, inklusive privat pensionssparande, och tjänstepension uppgår andelen som sparar i fonder till , vilket är den högsta siffran i världen. Utgångspunkt och förutsättningar för förslagen sina investeringar med likviditet till aktiemarknaden och följaktligen med kapitalförsörjning till själva bolagen. Denna funktion kommer att bli allt viktigare. I strävar man efter att komplettera ban- kerna som en kanal för finansiering till små och medelstora företag och man ser fondsparande som en möjlighet att uppnå detta.2 I detta sammanhang spelar private equity-fonder (riskkapitalfonder) en viktig roll. Denna investeringsform, som omfattas av regelverket för för- valtare av alternativa investeringsfonder, innebär att kapital och – genom ett aktivt ägande – kompetens tillförs främst onoterade bo- lag. Det är i grunden fråga om ett avtalsreglerat samriskföretagande mellan framför allt professionella investerare (t.ex. försäkringsbolag och pensionsfonder) och ibland även s.k. semi-professionella investe- rare, samt fondförvaltare och investeringsrådgivare, dvs. Genom verksamheten finns förutsättningar för att bygga långsiktigt hållbara bolag och att understödja framväxten av inno- vativt nyskapande och entreprenörsföretag, där jobb kan skapas eller bevaras i Sverige.3 På så sätt kan private equity-fonder bidra till eko- nomisk tillväxt i landet. De professionella investerarna och deras för- månstagare (t.ex. pensionssparare) gynnas i sin tur genom avkast- ningen som ägarformen generererar.4 3.2Behov av och förslag till konkurrensfrämjande åtgärder Utredningens uppdrag är att överväga och föreslå åtgärder för att modernisera fondregelverket. Ansatsen för utredningen har varit att lämnade förslag till nya och ändrade näringsrättsliga bestämmelser ska stärka konkurrenskraften för svenska fondbolag och värde- pappersfonder samt svenska förvaltare av alternativa investerings- fonder (AIF-förvaltare) och sådana fonder. Av det följande framgår att denna utgångspunkt har varit den gemensamma nämnaren för förslagen. 2Handlingsplanen om en kapitalmarknadsunion (COM(2015) 468) presenterades den 30 sep- tember 2015. 3I är närmare 200 000 personer anställda i bolag, spridda i hela landet, som är hel- eller delägda av private equity-fonder. Det motsvarar av alla anställda i , se 4Jfr bland annat G20/High-Level Principles of Long term Investment Financing by Institutional Investors, . Utgångspunkt och förutsättningar för förslagen ständigheter och förutsättningar som också har beaktats och på- verkat utredningens överväganden. När det gäller konkurrensen på fondmarknaden har EU-lagstift- ningen haft stor betydelse. Utöver svenska fonder finns en stor mängd utländska fonder till försäljning i . och som enligt har tillstånd att bedriva verksamhet i har successivt ökat, men det gäller också i fråga om utländska bolag som anmält gränsöver- skridande verksamhet till . De utlandsregistrerade bolagen är i klar majoritet gentemot de svenskregistrerade. De utlandsregistre- rade bolagen är också de som har ökat snabbast till antalet, vilket tyder på en ökad internationell konkurrens på den svenska markna- den. Svenska fonder säljs däremot inte i motsvarande grad utom- lands. har dessutom allt fler svenska fondbolag valt att starta och etablera fonder utomlands, även när de i princip enbart är avsedda för marknadsföring i . En förklaring från fond- branschen är att man anser att det är fördelaktigare ur konkurrens- synpunkt att etablera fonder i andra länder inom Europeiska eko- nomiska samarbetsområdet (EES). Enligt utredningsdirektiven är det en utgångspunkt att det ska finnas goda förutsättningar att driva fondverksamhet i . Det innefattar möjligheten att konkurrera såväl i som på den inre marknaden i övrigt. En ofta framförd ståndpunkt är att regel- verket som sådant måste ha förmåga att attrahera och bibehålla investerare och kapital samt övriga aktörer på fondmarknaden, och att detta kan uppnås genom att lagstiftningen ger utrymme för mer flexibla lösningar. Att den svenska lagstiftningen endast kan till- handahålla en reglerad fondmodell – den kontraktsrättsliga – be- döms utgöra en konkurrensnackdel för den svenska fondbranschen och får som fondnation att framstå som svagare än andra länder, såsom , och , där det finns ett brett utbud av olika legala strukturer. Som framgått av Sammanfattningen av betänkandet föreslår där- för utredningen att det ska vara möjligt att bilda värdepappersfonder och specialfonder på associationsrättslig grund. Utgångspunkt och förutsättningar för förslagen modellen innebär en internationellt erkänd och använd struktur, vilket bl.a. har den fördelen att tid och kostnader inte behöver läggas ned på att förklara den. Avgränsningen avseende vilka fonder som omfattas av den nya regleringen innebär att exempelvis private equity-fonder inte inklu- deras. Det beror inte på att en associationsrättslig modell skulle vara olämplig för denna investeringsform. Tvärtom, men enligt ut- redningens bedömning finns det ett antal anledningar till att genomföra en reform av detta slag etappvis. Private equity-fonder, liksom vissa andra alternativa investeringsfonder, skiljer sig på av- görande punkter från vad som gäller för fonder som riktas främst mot allmänheten, dvs. värdepappersfonder och flertalet specialfonder, och bl.a. dessa skillnader ger upphov till ett antal frågeställningar som föranleder särskilda överväganden. Förslaget ska därför ses som ett första steg till en heltäckande lagstiftning om associa- tionsrättsliga fonder. Det är angeläget att detta första steg kan genomföras och att lagstiftningen kommer på plats utan ytterligare dröjsmål, men det är lika viktigt att påbörja det fortsatta arbetet med att komplettera den föreslagna modellen. En följd kan annars bli att internationellt investeringskapital, till stöd för svenska bolag, minskar eller uteblir. Om den svenska lagstiftningen successivt kan kompletteras genom att inkludera fler investeringsformer och med ett bredare utbud av legala strukturer, finns det förutsätt- ningar för att fondaktörer kan verka på ett för dem, deras inve- sterare och, i förekommande fall portföljbolag, effektiv sätt.5 Detta är av särskild vikt för små fondaktörer som, på grund av mindre resurser, i regel inte har samma möjlighet att förlägga fonder utom- lands och därmed riskerar att slås ut av de större. En översyn av skattelagstiftningen Det fortsatta arbetet kräver också en översyn av skattelagstiftning- en. Enligt kommittédirektiven ska utredningen inte lämna några skatterättsliga förslag. 5 Även en fullt ut transparent kommanditbolagsstruktur som motsvarar framgångsrika inter- nationella förlagor är något som kan ses som önskvärt . Utgångspunkt och förutsättningar för förslagen Skattelagstiftningens utformning är central för att ska kunna blir en konkurrenskraftig fondnation. Investerare är som ut- gångspunkt inte beredda att betala en merkostnad, på grund av att det eventuellt uppstår dubbel- eller särbeskattning, för att investera i fonder baserade i . Vid en internationell utblick framgår att de mest framgångsrika finansiella centren i behandlar alla fondtyper på ett princi- piellt likartat sätt. I enlighet med allmänna skatterättsliga principer bör det råda skatteneutralitet mellan olika fondtyper, samt mellan direkt och indirekt ägande av aktier. Skatteskäl får inte bli oavsiktligt handlingsdirigerande, utan alternativen ska kunna konkurrera på lika villkor. Att skapa ett förutsebart skattesystem och eliminera risker för dubbel-, mer- eller särbeskattning torde inte innebära någon förlust av skatteintäkter. En följd av att fonder förläggs i andra juris- diktioner, trots att de är avsedda att riktas mot den svenska mark- naden, är att fonden och fondbolaget eller förvaltaren betalar flera olika kostnader till registreringslandet. Vissa skatter samt kostnader för att anlita lokala aktörer, t.ex. fondhotell och rådgivare, tillfaller alltså de länder som möjliggör en associationsrättslig fondstruktur. Detsamma gäller naturligtvis också i förhållande till den verksam- het som private equity-fonder bedriver. Om fonderna och den där- till knutna service- och rådgivningsverksamheten i stället förläggs i kan det innebära en viss ökning av skatteintäkter. Vissa andra konkurrensfrämjande åtgärder Ytterligare ett konkurrensfrämjande förslag är lättnader i informa- tionskraven för förvaltare av specialfonder som marknadsförs enbart till professionella investerare och att det för sådana fonder ska kunna beviljas vissa undantag från gällande placeringsbestämmelser. Detta förslag kan tillgodose efterfrågan hos professionella investe- rare att göra investeringar i en reglerad fondtyp, men utan hela det konsumentskydd som föreskrivs för värdepappersfonder och special- fonder. Ett annat förslag som torde kunna verka konkurrensfrämjande, framför allt på den svenska marknaden, innebär att fondbolag ska få möjlighet att tillhandahålla investeringssparkonto för fondandelar. Utgångspunkt och förutsättningar för förslagen Investeringssparkonto är en skattemässigt gynnad sparform och som kontoform står den för en allt större andel av fondförmögenheten.6 inte har fått tillhandahållas av fondbolag har i prak- tiken hindrat bolagen från att distribuera sina egna fonder, vilket har snedvridit konkurrensen. Regelförenklingar och andra underlättande åtgärder för fondbolag och AIF-förvaltare är omfattande och i många delar komplext. Det är dessutom svåröverskådligt, då bestämmelser som styr verksamheten finns i flera lagar, förordningar, myndighetsföreskrifter och direkt- tillämpliga EU-förordningar. Genom förslag till nya, ändrade eller slopade bestämmelser förtydligas vissa placeringsregler och regler som gäller i fråga om bl.a. delning av värdepappersfonder och special- fonder, marknadsföring av alternativa investeringsfonder, redovis- nings- och bokföringskrav för fonder samt kapitaltäckningskrav för vissa fondbolag och förvaltare av alternativa investeringsfonder. För- slagen rör fondbolagens och förvaltarnas praktiska verksamhet. De innebär regelförenklingar men har i vissa fall även potential att för- bättra konkurrenssituationen ytterligare. Ökad transparens för investerare Utredningen har också haft i uppdrag att analysera förutsättning- arna för att förbättra informationen och möjligheterna för investe- rare att jämföra hur fondbolag och AIF-förvaltare arbetar med hållsbarhetsfrågor och att göra ett medvetet val när det gäller aktivt eller passivt förvaltade fonder. Lagreglerad informationsskyldighet innebär alltid administrativa bördor för bolagen, men torde i vissa avseenden kunna medföra konkurrensfördelar i form av exempelvis ett ökat konsumentför- troende. Och när intresset och efterfrågan ökar för ansvarsfulla in- vesteringar kan tydlig information om huruvida sådana aspekter har beaktats i fondförvaltningen ha en konkurrenshöjande effekt, som 6 stod kontoformen för av hushållens totala fondförmögenhet jäm- fört bara . Utgångspunkt och förutsättningar för förslagen överväger de administrativa kostnaderna. Förslaget om informa- tionskrav såvitt avser aktivitetsgraden i fondförvaltningen bidrar till ett högre konsumentskydd och kan även få effekt för konsument- rörligheten på fondmarknaden. Regelverk som gynnar kundrörlighet på fondmarknaden är i sin tur en förutsättning för en fungerande konkurrens. Ett av utredningens uppdrag är att föreslå åtgärder för att förbättra informationsgivningen och jämförbarheten kring hur fondförvaltare integrerar hållbarhetsaspekter i sin förvaltning. 4.2Vad är hållbarhet? Begreppet hållbar utveckling lanserades i gemensamma framtid (även kallad ), och be- greppet definieras där som en utveckling som tillfredsställer dagens behov utan att äventyra kommande generationers möjligheter att tillfredsställa sina behov. De tre dimensionerna av hållbar utveckling – den ekonomiska, den sociala och den miljömässiga – ska samstäm- migt och ömsesidigt stödja varandra. Vid om hållbar utveckling i erkändes hållbar utveckling som en överordnad princip för FN:s arbete. Som exempel på hur begrep- pet redan används i kan nämnas 1 kap. 2 § regeringsformen, som stadgar att det allmänna ska främja en hållbar utveckling som leder till en god miljö för nuvarande och kommande generationer. Ett annat exempel är 1 kap. 1 § , som stadgar att bestäm- melserna i balken syftar till att främja en hållbar utveckling som innebär att nuvarande och kommande generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö. Bland företag används ofta begreppet Corporate Social Respon- sibility (CSR, ibland översatt som företagens sociala ansvar eller före- tagens samhällsansvar).