sou · H5B34 · 2017-01-31 00:00:00 — När det gäller uppdrag till relevanta myndigheter återkommer vi till det nedan. För att myndigheterna ska kunna integrera ett folkhälso-/jämlik hälsa-perspektiv i sina verksamheter behövs förutom tydliga uppdrag också stöd i detta arbete, bl.a. med kunskap om hälsa och dess bestämningsfaktorer. bör ansvara för att ge detta stöd och för att bidra till samordning och samverkan kring insatser för att främja en god och jämlik hälsa. I Kommissionens enkäter framkom att endast 15 av 37 myndigheter hade samarbetat med eller fått stöd av (se avsnitt 3.6). Det framkom vidare att stödet/samarbetet var begränsat till ett fåtal av dagens elva målområden. Avseende ett uttalat uppdrag att verka för att relevanta myndigheter integrerar ett folkhälso-/jämlik hälsa-perspektiv är detta ett arbete som måste ske löpande och långsiktigt. Vad arbete med in- En politik för en god och jämlik hälsa tegrering av ett folkhälso-/jämlik hälsa-perspektiv innebär utvecklas i avsnitt 4.6.1. I ett inledande skede ser Kommissionen två konkreta exempel på aktiviteter som skulle kunna initieras: –En utbildningsinsats kring jämlik hälsa (hur läget ser ut i , hur de av Kommissionen föreslagna åtta målområdena hänger ihop med jämlik hälsa osv.). Denna utbildning skulle i ett första skede riktas mot relevanta myndigheter. Utbildningen skulle i ett andra steg kunna erbjudas kommuner, landsting och regioner. –Utarbetande av s.k. ”policy briefs” på ett antal prioriterade områden (i första hand de med fokus på sambanden mellan en god och jämlik hälsa och de åtta föreslagna målområdena, men de kan även röra t.ex. metoder för integrering av ett folkhälso-/jämlik hälsa-perspektiv och dylikt) och sprida dessa till relevanta aktörer. Sådana utarbetas exempelvis i och av forskare på uppdrag av ansvarig myndighet (se SOU 2016:55). Som jämförelse kan nämnas att ansvar för att verka för att ett sektorsövergripande perspektiv införlivas i andra myndigheters verksamheter, liksom samordnande uppgifter, ingår som ett uppdrag i instruktionen för Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (SFS 2015:49, 4 §). På jämställdhetspolitikens område har vid ett sådant uppdrag, inom ramen för utvecklingsprogrammet Jämställdhetsintegrering i statliga myndigheter (JiM). Syftet är att stödja myndigheternas arbete med jämställdhetsintegrering –2018 (2014). Detta uppdrag är tänkt att överföras till en planerad ny jämställdhetsmyndighet (skr. 2016/17:10). När det gäller ett uttalat uppdrag om att bidra till samverkan kring och samordning av statliga insatser för att främja en god och jämlik hälsa skulle en prioriterad sådan uppgift kunna vara att ha en samordnande roll på myndighetsnivån för det strategiarbete som nämns i avsnitt 4.1.3. En politik för en god och jämlik hälsa 4.4.3Folkhälsomyndigheten bör stödja kommuner, landsting och regioner i deras arbete för en god och jämlik hälsa bör ha ett uttalat uppdrag att stödja utvecklingen av ett sektorsövergripande arbete för god och jämlik hälsa och uppföljning av detsamma i kommuner, landsting och regioner. Det behov av stöd som framkommer i Kommissionens enkäter handlar bl.a. om stöd med kunskap om folkhälsa generellt och om jämlik hälsa, om metoder och strategier, med statistik och data, underlag för prioriteringar i arbetet och med samordning av statliga insatser. Stödet kan ta formen av t.ex. utbildningar och så kallade ”policy briefs” på samma sätt som för myndigheterna. Det bör även kunna röra sig om stöd till exempelvis olika typer av erfarenhetsutbyten och nätverk. När det gäller att stödja kommuner, landsting och regioner i deras arbete med statistik- och uppföljningsfrågor bör särskild prioritet ges till arbete med att utveckla metodik och former för statistik och uppföljning som möjliggör analyser av ojämlikhet i hälsa. I Kommissionens enkätundersökningar framkommer att såväl kommuner som landsting och regioner efterfrågar stöd med nedbrytbara och verksamhetsnära indikatorer som möjliggör jämförelse mellan kommuner, landsting och regioner och med uppföljningsfrågor generellt. Av enkäterna framgår också att det finns behov att på ett bättre sätt kunna följa upp och analysera ojämlikhet i hälsa. Stödet bör kunna ta olika former och bör lämpligen utformas i dialog mellan och företrädare för kommuner, landsting och regioner. ska enligt sin instruktion bl.a. identifiera, analysera och förmedla för ansvarsområdet relevant kunskap till berörda i kommuner, landsting och andra samhällssektorer. Myndigheten ska också framställa statistik inom folkhälsoområdet och främja tillgång till sådan statistik. Däremot nämns inte att ska stödja kommuner, landsting och regioner i deras arbete med framtagande av statistik och med uppföljning inom ramen för det folkhälsopolitiska arbetet. I sitt arbete med undersökningen Hälsa på lika villkor kan landsting och regioner välja att utöka antalet enkäter med ett tilläggsurval och även lägga till frågor i enkäten. I relation till denna undersökning bör det SOU 2017:4 En politik för en god och jämlik hälsa diskuteras om anpassningen till landstings, regioners och kommuners lokala och regionala behov kan öka. Ett gott exempel för samarbete med den kommunala nivån kring uppföljning som Kommissionen vill lyfta fram i detta sammanhang är det stöd som MUCF (tidigare ) ger kommuner i utvecklingen av Lokal uppföljning av ungdomspolitiken, de s.k. Lupp-undersökningarna. Verktyget Lupp utarbetades av dåvarande , tillsammans med ett antal kommuner. Syftet med Lupp är att stimulera sektorsövergripande processer och en helhetssyn på unga, ge kunskap om de unga som lever i kommunen och därigenom ge politiker och tjänstemän underlag i beslutsprocesser och utvecklingen av en kunskapsbaserad lokal ungdomspolitik. Enkäterna riktar sig till ungdomar i tre olika åldersgrupper. –2013 har 152 kommuner, fyra stadsdelar/kommundelar, två län och två regioner genomfört Lupp. Av de 152 kommunerna har 95 () genomfört Lupp fler än en gång. Arbetet med att genomföra undersökningen är ett samarbete mellan MUCF och de enskilda kommunerna. Myndigheten erbjuder själva enkäterna, lagrar och levererar data, erbjuder information, stöd och erfarenhetsutbyte samt tillhandahåller det webbaserade analysverktyget W-lupp. Den enskilda kommunen står för att förankra undersökningen lokalt, genomföra den, analysera materialet, skriva en rapport, sprida resultatet i kommunen, utarbeta en lokal ungdomspolitik och genomföra insatser utifrån den kunskap som kommer fram i undersökningen. Även om MUCF ansvarar för utvecklingen av enkäten är det kommunen som står som avsändare av den lokala undersökningen. Ungdomspolitiken är liksom folkhälsopolitiken sektorsövergripande och Lupp berör de fem områden som ungdomspolitiken omfattar. Lupp har utvärderats , 2009 och 2014. I utvärderingen framkom att i princip samtliga kommuner är nöjda med Lupp som verktyg och med MUCF:s stöd under processen som helhet, såväl 2009 som 2014. av kommunerna i utvärderingen menade att Lupp har bidragit till förändringar av den lokala ungdomspolitiken (jämfört 2009) och av kommunerna ansåg att Lupp har bidragit till sektors- som var missnöjda hade En politik för en god och jämlik hälsa inte haft användning av rapporten och/eller inte lyckats förändra den lokala ungdomspolitiken (MUCF 2014). 4.4.4Folkhälsomyndigheteten bör stödja länsstyrelserna i deras folkhälsopolitiska uppdrag Länsstyrelserna har ett brett folkhälsopolitiskt uppdrag. har de ett mer detaljerat samordnande uppdrag inom ANDT-frå- gorna (se avsnitt 2.5.2 och 3.5.2) som i många fall får prioritet framför ett brett arbete för en god och jämlik hälsa. Länsstyrelserna uttrycker själva ett stort behov vad gäller bl.a. utveckling av regeringsuppdraget kring folkhälsa och kunskap om jämlik hälsa. Som samordande myndighet med uppdrag att arbeta med kunskapsstöd bör samarbeta närmare med länsstyrelserna och stödja dem i deras folkhälsopolitiska uppdrag med motsvarande exempel på insatser som nämns för övriga myndigheter samt kommuner, landsting och regioner. Länsstyrelserna bör också kunna fungera som en (av flera) länkar för kunskapsöverföring mellan nationell, lokal och regional nivå samt sinsemellan. 4.4.5Regeringen bör tillse att har nödvändiga resurser för att inrätta en organisation som motsvarar detta förtydligade uppdrag Regeringen bör tillse att , som följd av förslagen kring förändringar i myndighetens uppdrag, har nödvändiga resurser för att inrätta en organisation som motsvarar ett förtydligat och stärkt uppdrag. 4.5Länsstyrelsernas uppdrag inom folkhälsopolitiken bör förtydligas Kommissionens förslag: Länsstyrelsernas breda uppdrag inom folkhälsopolitiken och fokus på jämlik hälsa bör förtydligas. En politik för en god och jämlik hälsa Länsstyrelsernas breda uppdrag inom folkhälsopolitiken och fokus på jämlik hälsa bör förtydligas genom instruktionsändringar. Som har beskrivits i avsnitt 2.5.2 har länsstyrelserna ett särskilt generellt ansvar för frågor som rör folkhälsa. De har även i uppgift att verka för att målet för folkhälsopolitiken uppnås genom att folkhälsan beaktas inom länsstyrelsernas arbete med bl.a. regional tillväxt, samhällsplanering, krishantering samt alkohol och tobak. Länsstyrelserna ansvarar även för samordning av ANDT-frågor och vid varje länsstyrelse finns det en särskild samordningsfunktion för detta. Av länsstyrelsernas svar på Kommissionens enkät framgår att tyngdpunkten för länsstyrelsernas folkhälsoarbete i huvudsak ligger på ANDT-frågorna, samt i viss mån på frågor kring föräldrastöd. Många beskriver också ett internt arbete med att integrera ett folkhälsoperspektiv i länsstyrelsernas andra verksamheter i enlighet med instruktionen (5 § art. 6). Inom flera länsstyrelser samordnas folkhälsoarbetet med exempelvis arbetet med integration och jämställdhet. Detta ser Kommissionen positivt på och vill uppmuntra till en fortsatt sådan utveckling. När det gäller ett bredare arbete för att verka för att folkhälsopolitikens mål ska få genomslag i länet (3 § art. 12 i instruktionen) förefaller det vara lägre prioriterat än ANDT-arbetet hos de flesta. Det framgår att vissa länsstyrelser inte tycks ha uppfattat att detta skulle vara ett uttalat uppdrag. I jämförelse med kommuner, landsting, regioner och myndigheterna utmärker sig länsstyrelserna genom att i låg grad ha jämlik hälsa som ett uttalat mål i interna dokument. Detta är problematiskt då länsstyrelserna har i uppdrag för att verka för att nationella mål ska få genomslag i länet. Länsstyrelserna uttrycker också själva att de ser ett stort behov av utveckling på området. De främsta utvecklingsområdena uppges vara a) uppdrag från regeringen som rör folkhälsa och/eller jämlik hälsa, b) stöd från och samarbete med samt c) tillgång till resurser. Alla dessa faktorer är något som kan, och Kommissionen anser bör, åtgärdas inom ramen för styrningen av folkhälsopolitiken. Kommissionen menar att ansvaret för att verka för folkhälsopolitikens målsättningar som helhet, dvs. inte bara för ANDT-frågorna, bör framgå tydligare av länsstyrelsernas instruktion. Länsstyrelserna bör kunna fungera som en länk mellan den nationella myndighetsnivån En politik för en god och jämlik hälsa och den lokala och regionala nivån och komplettera det arbete som i avsnitt 4.4. föreslås utveckla (detta som komplement till direktkontakter mellan och kommuner, landsting och regioner). Länsstyrelserna bör på ett aktivt sätt samverka med kommuner, landsting och regioner i utvecklingen och uppföljningen av en kunskapsbaserad och sektorsövergripande politik för en god och jämlik hälsa utifrån de förutsättningar och behov som identifieras på lokal och regional nivå. Förtydligandet bör kunna göras genom ett tillägg av en paragraf i länsstyrelseinstruktionen liknande den som handlar om att ska verka för att det generationsmål för miljöarbetet och de miljökvalitetsmål som har fastställt nås (5 a §). Ett sådant tillägg bör lyda: ”ska verka för att målen för den nationella folkhälsopolitiken får genomslag på lokal och regional nivå genom att bidra till samordningen av det regionala arbetet för en god och jämlik hälsa. ska samverka med kommuner, landsting och regioner i utvecklingen av en kunskapsbaserad och sektorsövergripande politik för en god och jämlik hälsa på lokal och regional nivå. Arbetet ska ske i nära samarbete med ”. När det gäller miljöarbetet kan det noteras att skrivningen om samordning är starkare, dvs. att ska samordna arbetet. Anledningen till att vi här i stället föreslår att formulera det som att bidra till samordningen är att det på vissa håll redan finns en god regional samordning under ledning av t.ex. en region eller ett landsting (jämför t.ex. de regionala kommissioner för jämlik hälsa som beskrivs i SOU 2016:55). bör anpassa sitt agerande utifrån olika regionala förhållanden och förutsättningar. Detta framgår också av 2 § i länsstyrelseinstruktionen (SFS 2007:825). I arbetet med att stödja kommuner, landsting och regioner i utvecklingen av en kunskapsbaserad politik för god och jämlik hälsa ska länsstyrelserna dels ta utgångspunkt i den nationella folkhälsopolitiken, dels i kunskaper och erfarenheter från respektive läns kommunala och regionala arbete. Länsstyrelserna bör även kunna verka för att de senare sprids vidare till andra län och till den nationella nivån. Eftersom detta i första hand rör sig om ett förtydligande av ett uppdrag som redan framgår av länsstyrelseinstruktionens 3 § art. 12 bör extra resurser inte nödvändigtvis utgå för uppdraget. En politik för en god och jämlik hälsa sionens preliminära bedömning är dock att det i praktiken skulle innebära en ambitionshöjning, se vidare kapitel 5. Den slutliga bedömningen bör göras av regeringen i dialog med länsstyrelserna. 4.6Relevanta myndigheter bör ges i uppdrag att bidra i arbetet med en god och jämlik hälsa –Relevanta myndigheter bör få uppdrag i sina instruktioner att integrera ett folkhälso-/jämlik hälsa-perspektiv i sin verksamhet samt att i sina årsredovisningar rapportera hur detta arbete har bedrivits och effekterna av detsamma. –Relevanta myndigheter bör få i uppdrag att medverka i framtagande, genomförande och uppföljning av de strategier som föreslås i avsnitt 4.1.3. 4.6.1Relevanta myndigheter bör få uppdrag i sina instruktioner att integrera ett folkhälso-/jämlik hälsaperspektiv Relevanta myndigheter bör få uppdrag i sina instruktioner att integrera ett folkhälso-/jämlik hälsa-perspektiv i sin verksamhet samt att i sina årsredovisningar rapportera hur detta arbete har bedrivits och effekterna av detsamma. De 40 myndigheter, utöver och länsstyrelserna, som Kommissionen har identifierat som särskilt relevanta i arbetet för en god och jämlik hälsa listas i bilaga 2. Den breda tvärsektoriella ansatsen i den folkhälsopolitiska propositionen bygger på att alla berörda myndigheter behöver bidra för att kunna nå målet för folkhälsopolitiken. Som har konstaterats har dock endast 2 av 40 undersökta myndigheter (utöver och länsstyrelserna) uttalade uppdrag i förhållande till hälsa eller folkhälsa. Även om vissa myndigheter i sina svar på Kommissionens enkät uppger att de arbetar med folkhälsa och jämlik hälsa på olika sätt, relaterar myndigheterna till och känner sig berörda av folkhälsopolitiken i betydligt lägre utsträckning än kom- En politik för en god och jämlik hälsa muner, landsting och regioner. Detta bedömer Kommissionen är en central utmaning att hantera om målet om en god och jämlik hälsa ska kunna nås. Kommissionen föreslår därför att relevanta myndigheter bör få ett uttalat uppdrag att aktivt integrera ett folkhälso-/jämlik hälsaperspektiv i sitt arbete. Då detta avser ett löpande och långsiktigt uppdrag bör det formuleras i myndigheternas instruktioner. Ut- gångspunkterna för innebörden av att integrera ett folkhälso-/jämlik hälsa-perspektiv beskrivs i avsnitt 4.3.1. Vad som i praktiken bör anges i relevanta myndigheters instruktioner kan variera och vara mer eller mindre verksamhetsanpassat. Om vi även här jämför med jämställdhetsområdet är de tre vanligaste skrivningarna i myndigheternas instruktioner av karaktären: myndigheten ska: 1) integrera ett jämställdhetsperspektiv/integrera ett jämställdhetsperspektiv i förhållande till andra perspektiv, eller 2) särskilt belysa effekterna för kvinnor och män/beakta kvinnors och mäns villkor eller förutsättningar, eller 3) redovisa resultat och/eller statistik med kön som övergripande indelningsgrund. Vissa myndigheter har flera av dessa typer av skrivningar (SOU 2015:86). Kommissionen kan inte på ett generellt plan bedöma vilken eller vilka typer av skrivningar som skulle vara de mest lämpliga för de myndigheter som har identifierats som relevanta i arbetet för en god och jämlik hälsa. En motsvarighet för god och jämlik hälsa av samtliga av dessa tre typer av skrivningar bedöms dock som goda utgångspunkter. Vilken typ av skrivning och exakt vilka myndigheter som bör omfattas av detta arbete med integrering av ett folkhälso-/jämlik hälsa-perspektiv bör beslutas i dialog mellan den för folkhälsopolitiken ansvariga enheten på och berörda departement och enheter. När relevanta myndigheter har fått denna typ av uppdrag i sina respektive instruktioner är det av stor vikt att dessa också följs upp i myndigheternas årsredovisningar. Myndigheterna bör ges adekvat stöd av i arbetet med att integrera ett folkhälso-/jämlik hälsa-perspektiv (se avsnitt 4.4.2). En politik för en god och jämlik hälsa 4.6.2Relevanta myndigheter bör få i uppdrag att medverka i arbetet med strategier för samtliga målområden Relevanta myndigheter bör få i uppdrag att medverka i framtagande, genomförande och uppföljning av de strategier som föreslås i avsnitt 4.1.3, samt att deras respektive generaldirektörer bör utses som medlemmar i den GD-grupp för god och jämlik hälsa som föreslås i avsnitt 4.3.4. Inkluderandet av alla relevanta aktörer i folkhälsoarbetet, tydliga uppdrag och en tydlig ansvarsfördelning är av stor vikt varför Kommissionen bedömer att dessa uppdrag bör uttalas formellt i regleringsbrev eller särskilda regeringsbeslut. 4.7Kommuner, landsting och regioner bör prioritera ett långsiktigt tvärsektoriellt arbete för en god och jämlik hälsa och ges stöd –Kommuner, landsting och regioner bör prioritera ett långsiktigt tvärsektoriellt arbete för en god och jämlik hälsa. –Kommuner, landsting och regioner bör ges adekvat statligt stöd i arbetet för en god och jämlik hälsa. –Det bör tillsättas en statlig utredning för att analysera om lagstödet för arbete för en god och jämlik hälsa kan utvecklas i syfte att skapa bästa möjliga förutsättningar för arbetet och att tydliggöra ansvarsfördelningen mellan stat, kommuner, landsting och regioner. Utredningen bör också analysera styrning med ekonomiska incitament som alternativ till ny eller existerande lagstiftning. En politik för en god och jämlik hälsa 4.7.1Kommuner, landsting och regioner bör prioritera ett långsiktigt tvärsektoriellt arbete för en god och jämlik hälsa Kommissionen föreslår att kommuner, landsting och regioner bör prioritera ett långsiktigt arbete för en god och jämlik hälsa och att arbeta med frågan på ett tvärsektoriellt sätt. Kommuner, landsting och regioner är centrala aktörer i arbetet för en god och jämlik hälsa. Många kommuner, landsting och regioner bedriver ett aktivt arbete för en god och jämlik hälsa, vilket välkomnas av Kommissionen. Detta arbete har på vissa platser kommit långt och utgår från en bred ansats som omfattar de flesta politikområden. På andra håll är arbetet i inriktat på ett begränsat antal av de områden som påverkar hälsa och ojämlikhet och det finns fortfarande allt för många kommuner och även ett antal landsting och regioner som inte förefaller prioritera eller bedriva ett organiserat och aktivt arbete för en god och jämlik hälsa. Om hälsoklyftorna ska kunna slutas inom en generation krävs ett aktivt arbete i hela landet på lokal, regional och nationell nivå. Då vi är en statlig Kommission och med beaktande av den kommunala självstyrelsen kan vi inte lägga ”skarpa” förslag direkt riktade till kommuner, landsting och regioner om hur de bör organisera sitt arbete med en god och jämlik hälsa. Kommissionen vill dock uppmuntra såväl de kommuner, landsting och regioner som arbetar aktivt med en god och jämlik hälsa att fortsätta att utveckla sitt arbete och de, som av olika skäl inte prioriterar sådant arbete, att lyfta upp frågan högt upp på dagordningen. Utöver detta berör vi i delbetänkandet olika typer av statliga styrmedel för att främja ett lokalt och regionalt arbete för en god och jämlik hälsa i form av lagstiftning, samt styrning genom kunskap, uppföljning och ekonomiska incitament. Nedan illustreras Kommissionens förslag till målområden med exempel på kommuners, landstings och regioner obligatoriska respektive frivilliga uppdrag (se vidare avsnitt 2.4.1). En politik för en god och jämlik hälsa Varför prioritera arbete med en god och jämlik hälsa? Motiven till att lyfta fram jämlik hälsa högt på dagordningen är flera. I Kommissionens första delbetänkande framhävs såväl moraliska och rättviseteoretiska argument, som argument utifrån nationell lagstiftning (jämför tabellen ovan) och internationella konventioner om mänskliga rättigheter om rätten till hälsa, liksom argument kopplade till bättre användning av det allmännas resurser och en hållbar utveckling (SOU 2016:55). Dessa argument kompletterar varandra och ger sammantaget starka motiv att uppmärksamma och verka för en god och jämlik hälsa. I detta sammanhang kan det även nämnas att en stor majoritet kommuner, landsting och regioner i Kommissionens enkäter angav att En politik för en god och jämlik hälsa de benämner sitt arbete kring folkhälsa ”folkhälsoarbete”. angav av kommunerna och av landstingen och regionerna att de benämner sitt arbete med ”socialt hållbar utveckling” (flera svarsalternativ var möjliga). Kopplat till Kommissionens argument för att arbeta för en god och jämlik hälsa går det också att anknyta till Agenda 2030 och de 17 globala mål för hållbar utveckling som har antagits av . Av dessa 17 mål har flera direkt bäring på en god och jämlik hälsa. Ett strategiskt arbete för att omsätta de globala målen lokalt och regionalt innebär således även ett bidrag i arbetet med att skapa samhälleliga förutsättningar för en god och jämlik hälsa i hela befolkningen (och vice versa). Centrala aspekter att beakta i det lokala och regionala arbetet Arbetet för en god och jämlik hälsa bör naturligtvis anpassas efter lokala och regionala förutsättningar och det är inte sannolikt att samma arbetssätt fungerar överallt. Det finns dock ett antal aspekter som Kommissionen vill lyfta fram som centrala i arbetet för en god och jämlik hälsa på lokal och regional nivå. En av dem, som är en utgångspunkt även för oss som nationell kommission i våra direktiv, är att lära av tidigare kommissioner för jämlik hälsa på internationell, nationell, regional och lokal nivå. En översiktlig genomgång av dessa görs i Kommissionens första delbetänkande och de aspekter som vi vill lyfta fram som viktiga har tydliga kopplingar till slutsatser och rekommendationer som har dragits i dessa arbeten. Nästa aspekt vi vill lyfta är vikten av ett brett angreppssätt där fokus läggs på såväl livsvillkor inom områden såsom det tidiga livet, utbildning, arbete och arbetsmiljö och boende och närmiljö som på levnadsvanor. Skälen för detta utvecklas mer i avsnitt 3.3. Detta breda angreppssätt bör inkludera såväl arbete för att integrera ett folkhälso-/jämlik hälsa-perspektiv på alla målområden som konkreta åtgärder för att främja en god och jämlik hälsa på berörda områden. Detta förutsätter ett tvärsektoriellt samarbete och samverkan över förvaltnings- och organisationsgränser, samt samarbete med aktörer såsom civilsamhället, professioner och näringslivet samt en tydlig och strategisk samordning. Till detta anknyter att policyer och åtgärder bör bygga på respektive politikområdes för- En politik för en god och jämlik hälsa