sou · H5B310 · 2017-02-22 00:00:00 — The report proposes that funds be dedicated to such research, with a view to further strengthening prevention. Consequences of the proposals The proposals contained in the report aim to help safeguard good scientific practice, the quality and reliability of Swedish research and public trust in research. One of the implications of the proposals is that issues of good scientific practice and research misconduct will be regulated in legislation to a greater extent than previously. However, some of the provisions proposed should be seen primarily as a clarification of common practice rather than new obligations for researchers and RPOs. The proposed new government agency, , will take over tasks currently carried out by RPOs and the expert group for misconduct in research at the Board. It is therefore proposed that the expert group be discontinued. The proposals entail only small or negligible financial consequences for government agencies and RPOs. It is proposed that the provisions enter into force on 1 January 2019. lag om prövning av oredlighet i forskning Enligt beslut föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om prövning av misstankar om oredlighet i forskning. Lagen innehåller också bestämmelser om vad forskare och forskningsutförare har att iaktta. 2 § I denna lag avses med forskning: vetenskapligt experimentellt eller teoretiskt arbete för att inhämta ny kunskap och utvecklingsarbete på vetenskaplig grund, dock inte sådant arbete som utförs inom ramen för högskoleutbildning på grundnivå eller avancerad nivå, oredlighet i forskning: allvarliga avvikelser från god forskningssed i form av fabricering, förfalskning eller plagiering som begås uppsåtligen eller av grov oaktsamhet vid planering, genomförande eller rapportering av forskning, och forskningsutförare: den i vars verksamhet forskningen utförs. Forskningsutförare som omfattas av lagen 3 § Denna lag ska tillämpas på 1.den forskningsverksamhet som utförs av universitet och högskolor som har staten som huvudman och som omfattas av högskolelagen (1992:1434), 2.den forskningsverksamhet som utförs av andra statliga myndigheter eller som staten bedriver i form av aktiebolag och stiftelse, om verksamheten är reglerad i lag eller någon annan författning eller om staten som ägare eller genom tillskott av statliga anslagsmedel eller genom avtal eller på något annat sätt har ett bestämmande inflytande över verksamheten, 3.den forskningsverksamhet som utförs av kommuner och landsting, eller av aktiebolag, handelsbolag, ekonomiska föreningar och stiftelser där kommuner eller landsting utövar ett rättsligt bestämmande inflytande samt 4.den forskningsverksamhet som utförs av enskilda utbildningsanordnare som har tillstånd att utfärda examina enligt lagen (1993:792) om tillstånd att utfärda vissa examina. 4 § Forskaren ansvarar för att hans eller hennes forskning sker i enlighet med god forskningssed. Detta gäller vid planering, genomförande och rapportering av forskning. 5 § Forskningsutföraren har det övergripande ansvaret för 1.att forskningen sker i enlighet med god forskningssed, 2.att forskande, undervisande, teknisk och administrativ personal fortlöpande informeras om gällande regler för forskningsverksamheten, och 3.att de forskare som deltar i forskningen har tillräckliga kunskaper om god forskningssed. 6 § Får forskningsutföraren genom en anmälan eller på något annat sätt kännedom om en påstådd avvikelse från god forskningssed i forskningsverksamheten ska forskningsutföraren, om avvikelsen avser misstanke om oredlighet i forskning, överlämna ärendet för prövning av den nämnd som avses i 7 §. 7 § Det ska finnas en nationell av oredlighet i forskning. Den nationella nämnden ska pröva ärenden som en forskningsutförare har lämnat över enligt 6 § och anmälningar om oredlighet i forskning som getts in till nämnden. Nämnden får även pröva en fråga om oredlighet i forskning som den har fått kännedom om på något annat sätt än genom överlämnande eller anmälan. 8 § Om den nationella nämnden bedömer att ett ärende inte rör oredlighet i forskning men kan gälla andra avvikelser från god forskningssed, ska ärendet lämnas över till berörd forskningsutförare för vidare hantering. 9 § Prövning av oredlighet i forskning enligt denna lag får inte grundas på omständigheter som är äldre än . Bestämmelserna i första stycket gäller inte om det finns särskilda skäl för en sådan prövning. 10 § Resultatet av den nationella nämndens prövning ska redovisas i ett beslut. Av beslutet ska framgå om resultatet av prövningen innebär att en eller flera forskare har gjort sig skyldiga till oredlighet i forskning eller inte. Den nationella nämnden får i ett yttrande i samband med sitt beslut också uttala sig om brister hos forskningsutföraren som nämnden anser bör avhjälpas. 11 § Forskningsutförare ska på begäran lämna den nationella nämnden den hjälp och de uppgifter, upplysningar och handlingar om aktuell forskning som nämnden behöver för sin prövning samt tillträde till de lokaler som har använts vid forskningen. Den nationella nämnden får utfärda förelägganden när uppgifter, upplysningar eller handlingar inte lämnas och när tillträde eller hjälp vägras. Ett föreläggande får förenas med vite. Ett sådant föreläggande kan riktas mot forskningsutförare som nämns i 3 § 1, 2 och 4. 12 § Forskningsutförare ska till den nationella nämnden rapportera hur de ärenden som har avgjorts av den nationella nämnden har hanterats av forskningsutföraren. 13 § Om oredlighet i forskning har konstaterats ska den forskningsutförare i vars verksamhet oredligheten har begåtts informera berörda forskningsfinansiärer, myndigheter, vetenskapliga tidskrifter och andra berörda om den nationella nämndens beslut. 14 § Bestämmelserna i 14 § första stycket, 15–17 §§, 18 § tredje stycket, 20 och 21 §§ samt 26 § andra meningen förvaltningslagen (1986:223) ska tillämpas vid prövning enligt denna lag. 15 § Den nationella nämndens beslut enligt 10 § första och andra styckena samt 11 § andra stycket får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut av den nationella nämnden får inte överklagas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Den nationella nämnden ska efter ikraftträdandet handlägga ärenden om prövning av oredlighet i forskning som har inletts hos en forskningsutförare. Forskningsutföraren ska överlämna handlingarna till den nationella nämnden. lag om ändring i högskolelagen (1992:1434) Enligt beslut föreskrivs att 1 kap. 3 a § ska ha följande lydelse. och god forskningssed värnas. och god forskningssed värnas. För prövning av oredlighet i forskning svarar en särskild na- detta finns i lagen (201x:000) om prövning av oredlighet i forsk- Där anges också vad fors- Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2000:1370. lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Enligt beslut föreskrivs att det i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska införas två nya paragrafer, 11 kap. 3 a § och 24 kap. 10 §, samt närmast före 24 kap. 10 § en ny rubrik av följande lydelse. Får den nationella nämnd som anges i lagen (201x:000) om prövning av oredlighet i forskning i sin verksamhet från en forskningsutförare som omnämns i den lagen en sekretessreglerad uppgift, blir sekretessbestämmelsen tillämplig på uppgiften även hos den nationella nämnden. Första stycket tillämpas inte på en uppgift som ingår i ett beslut hos den nationella nämnden. Prövning av oredlighet i forskning Sekretess gäller i ärenden hos den nationella nämnd som anges i lagen (201x:000) om prövning av oredlighet i forskning 1. för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men, och 2. för uppgift om en enskilds ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. Sekretessen gäller inte beslut i ärende. Sekretessen enligt denna paragraf gäller inte heller för uppgift om vem som har väckt frågan om oredlighet eller den person som misstanken riktas mot. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen enligt första stycket 1 i högst och enligt första stycket 2 i högst . Denna lag träder i kraft . förordning om ändring i högskoleförordningen (1993:100) Regeringen föreskriver i fråga om högskoleförordningen (1993:100) dels att 1 kap. 16 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 1 kap. 17 §, av följande En högskola som genom en En högskola ska hantera andra anmälan eller på något annat sätt misstänkta avvikelser från god får kännedom om en misstanke forskningssed än de som ska prövas om oredlighet i forskning, konst- särskilt enligt lagen (201x:000) om närlig forskning eller utvecklings- prövning av oredlighet i forskning. arbete vid högskolan ska utreda En högskola ska fastställa rikt- linjer för sin hantering av miss- En högskola får under på- tänkta avvikelser från god forsk- gående utredning hämta in ett yttrande från expertgruppen för En högskola ska främja med- oredlighet i forskning hos Cen- arbetares möjligheter att få råd och stöd i frågor om god forsk- Om den person som väckt frå- ningssed och avvikelser från så- gan om misstanke om oredlighet, eller den person som misstanken riktas mot, begär det, ska hög- skolan hämta in ett sådant ytt- dock inte hämtas in, om högsko- lan bedömer det som uppenbart 2 Senaste lydelse 2014:1012. En högskola ska till rapportera om: 1. misstankar om avvikelse från god forskningssed som har hanterats inom högskolan samt 2. hur de arbetar för att främja god sed och förebygga oredlighet i forskning. Denna förordning träder i kraft . förordning med instruktion för Regeringen föreskriver följande. 1.vara nationell nämnd enligt 7 § lagen (201x:000) om prövning av oredlighet i forskning, 2.i en årlig rapport sammanställa, analysera och utvärdera information enligt 12 § lagen (201x:000) om prövning av oredlighet i forskning och 1 kap. 17 § högskoleförordningen (1993:100). Den årliga rapporten ska också innehålla en sammanställning över egna avgöranden samt 3.ansvara för omvärldsbevakning och kunskapsspridning gällande frågor om god forskningssed. 2 § Myndigheten leds av en nämnd. 3 § Nämnden består av ordförande och högst tio övriga ledamöter. Det får utses ersättare för ordföranden. 4 § Ordföranden och ersättare för ordföranden ska vara eller ha varit ordinarie domare. De övriga ledamötena ska ha vetenskaplig kompetens inom olika områden. Bland ledamöterna ska finnas dokumenterad erfarenhet av arbete med frågor om god forskningssed. Ordföranden, ersättare för ordföranden och övriga ledamöter utses av regeringen för av . 5 § Ledamöter som inte är ordförande eller ersättare för ordföranden utses efter förslag av . 6 § En ledamot får inte vara ledamot av styrelse eller beslutsorgan eller inneha motsvarande funktion hos myndighet eller enskild vars huvudsakliga uppgift är forskningsfinansiering. 7 § För enskilda ärenden får utse sakkunniga. 8 § Ordföranden får utse en eller flera av ledamöterna att vara vetenskaplig sekreterare i bestämd tid. Vetenskapliga sekreterare ska förbereda ärenden inför nämndens sammanträden. 9 § ska upplåta lokaler och svara för att administrativa och handläggande uppgifter utförs åt . 10 § Ärendena avgörs efter föredragning. Ledamot i nämnden eller sådan personal vid som utför uppgifter som anges i 9 § får vara föredragande i nämnden. Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i förordning (2007:1068) med instruktion för Regeringen föreskriver att 9 § förordningen (2007:1068) med instruktion för ska upphöra att gälla vid utgången av . 2Utredningens uppdrag och genomförande Regeringen beslutade att en särskild utredare skulle tillsättas för att undersöka behovet av en ny hantering av ärenden som rör utredning av oredlighet i forskning och lämna förslag som säkerställer en tydlig och rättssäker hantering av misstänkt oredlighet. Enligt kommittédirektivet (Dir. 2015:99) har den särskilda utredaren haft i uppdrag att kartlägga hur oredlighet i forskning hanteras i andra länder, föreslå möjliga lösningar på hur utredning av oredlighet ska kunna genomföras när det gäller forskning som utförts i och som en del i internationella forskningssamarbeten, utreda hur begreppen god sed och oredlighet i forskning används hos forskningsutförarna, föreslå hur högskolors ansvar för upprätthållande av god sed i forskningen vid behov kan förtydligas, bedöma om det bör vara möjligt för enskilda att vända sig till ett oberoende organ för att anmäla misstänkt oredlighet i forskning, bedöma om ett oberoende organ ska kunna utreda misstanke om oredlighet i forskning hos andra forskningsutförare än högskolor, föreslå vilka frågor om oredlighet i forskning ett oberoende organ ska kunna utreda, ta ställning till om det bör finnas en bortre gräns för när utredningar om oredlighet i forskning ska få initieras, Utredningens uppdrag och genomförande föreslå hur rättssäkerheten vid bedömning av misstänkt oredlighet ska kunna garanteras för både den anmälde och den som anmäler, utreda behovet av offentlig insyn liksom behovet av integritet för den enskilde, föreslå vilka övriga uppgifter utöver utredningar av oredlighet i forskning som ett oberoende organ bör ha, göra en översyn av verksamheten vid för oredlighet i forskning vid och vid behov föreslå en ny ändamålsenlig organisation för oberoende utredningar av oredlighet i forskning, och lämna nödvändiga författningsförlag. Kommittédirektivet finns i sin helhet som bilaga till betänkandet (bilaga 1). Även det tilläggsdirektiv (Dir. 2016:87) genom vilket tiden för redovisning av uppdraget förlängdes finns som bilaga till betänkandet (bilaga 2). av uppdraget enligt kommittédirektivet Av kommittédirektivet framgår att forskning i bedrivs förutom vid universitet och högskolor som har staten som huvudman också vid enskilda utbildningsanordnare som har fått tillstånd att utförda examina enligt lagen (1993:792) om tillstånd att utfärda vissa examina, liksom vid andra statliga och enskilda organ. Enligt direktivet är det angeläget att frågor om oredlighet i forskning hanteras på ett sådant sätt att allmänhetens förtroende för forskningen främjas, även om regelverket för forskningsverksamheten vid de olika forskningsutförarna kan skilja sig i vissa avseenden. Utredningen noterar att tonvikten i utredningsuppdraget läggs på att ta fram en ny ordning för hantering av ärenden som rör utredning av oredlighet i forskning och som säkerställer en tydlig och rättssäker hantering av misstänkt oredlighet. I detta ligger att det knappast kan vara tillräckligt att föreslå en ny hanteringsordning enbart för de statliga universiteten och högskolorna. Utredningens uppdrag och genomförande ning bör således olikheterna i regelverket som finns för de olika forskningsutförarna när det gäller hanteringen av frågor om oredlighet i forskning så långt möjligt upphöra. Föreslår utredningen en ny organisation för oberoende utredningar av oredlighet i forskning, ska enligt direktivet de krav på tydlig ansvarsfördelning, rättssäkerhet och effektivitet som utgör grunden för organisering av statlig verksamhet beaktas. I kommittédirektivets betoning på främjandet av allmänhetens förtroende för forskningen ligger enligt utredningen också ett krav på att en ny ordning inte bara förebygger uppkomsten av oredlighet i forskning utan också andra avvikelser från god forskningssed. I den del av utredningen som handlar om att utreda behovet av offentlig insyn liksom behovet av integritet för den enskilde ska utredaren beakta de förslag som lämnats i betänkandet Visselblåsare – Stärkt skydd för arbetstagare som slår larm om allvarliga missför- hållanden (SOU 2014:31). Det sägs inte något i direktivet om att utredningen ska beakta , internationella åtaganden eller nationell och internationell utveckling på området. Där sägs endast att forskningen oftast är internationell och att samarbeten sker i globala nätverk. I detta får enligt utredningen anses ligga ett krav på att en svensk reglering av frågor om oredlighet i forskning bör ligga i linje med den internationella utvecklingen på området. Av utredningens direktiv framgår även att utredaren ska analysera och redovisa vilka konsekvenser de lagda förslagen får för högskolor och för andra aktörer inom forskningssystemet. De ekonomiska och budgetära konsekvenserna ska bedömas och beräknas och om förslagen innebär kostnadsökningar, ska utredaren föreslå en finansiering. 2.3Utredningens uppdrag i ett vidare perspektiv Denna utrednings uppdrag handlar om både god sed och oredlighet i forskning. Utredningen har arbetat i då frågan om oredlighet i forskning och dess konsekvenser har fått stor medial uppmärksamhet i . Bland de länder som utredningen har studerat finns flera exempel på att inhemska oredlighetsskandaler har fått skärpta regelverk som följd. De företrädare för forskarsamhället och myndigheter Utredningens uppdrag och genomförande som vi har mött under utredningsarbetet har också ofta gett uttryck för en önskan om ett tydligare och mer rättssäkert system för utredningar av oredlighet i forskning, vilket ligger i linje med utredningens direktiv. har det rests farhågor om att ett enda uppmärksammat oredlighetsfall kan ge en felaktig bild av tillståndet i svensk forskning. Vi vill understryka att oredlighet i forskning är ett begränsat problem inom svensk forskning men att det är värt att ta på största allvar. Frågor om god sed och oredlighet i forskning befinner sig i gränslandet mellan forskning, etik och juridik. Den del av etiken som behandlar forskningsfrågor brukar betecknas forskningsetik. Utredningens uppdrag handlar i stor utsträckning om att föra in juridik på forskningsetikens område. För forskningen har länge funnits etiska normer som har fastställts i olika typer av internationella riktlinjedokument. Forskningsetiska normer är vägledande, rådgivande och förebyggande och har vuxit fram inom ett forskarsamhälle som kännetecknas av akademisk frihet och självreglering. har forskningsetiken i många länder dock alltmer kommit att regleras i nationell lagstiftning. För del finns flera exempel på en sådan juridifiering, bland annat regelverken kring etikprövning av forskning på människor respektive djur, högskolelagens krav på att vetenskapens trovärdighet och god forskningssed ska värnas i universitetens och högskolornas verksamhet, bestämmelsen i högskoleförordningen om utredning av oredlighet i forskning och inrättandet av Expertgruppen för oredlighet i forskning vid . Man kan fråga sig vad denna utveckling beror på. Faktorer som har bidragit till juridifieringen av forskningsetiken tror vi för det första är en allmän strömning i samhället, där författningsreglering har ersatt eller åtminstone kompletterat självreglering inom många yrkesområden. Troligen har lättillgänglig information och en vilja till granskning bidragit till utvecklingen. Forskningsresultat och forskares praktik, som tidigare främst har diskuterats och reglerats inom forskarsamhället, ventileras nu i den allmänna samhällsdebatten. Att antalet forskare har ökat och att många forskare alltmer ser på forskningen som ett vanligt yrke, snarare än som ett kall, tror vi också kan ha bidragit. Är utvecklingen önskvärd? Svaret beror förstås på vem man frågar. Vissa ser ökad reglering som ett positivt uttryck för rättssäkerhet och demokrati medan det för andra är ett Utredningens uppdrag och genomförande negativt uttryck för politikers och byråkraters klåfingrighet, som bidrar till avprofessionalisering och ineffektivitet. Vi tror att det är nödvändigt att diskussionen om forskningsetiska frågor utvecklas, och att det finns åtgärder att vidta för att främja god forskningssed och förebygga oredlighet, i syfte att värna forskningens tillförlitlighet och kvalitet samt allmänhetens förtroende för forskningen. För att kunna arbeta ändamålsenligt med förebyggande årgärder är det nödvändigt att klargöra varför oredlighet uppstår. I den akademiska litteraturen och debatten pekar man på att det finns både personliga och strukturella orsaker till oredlighet i forskning. Bland de personliga orsakerna nämns bland annat psykiska störningar, ambition, fåfänga, fartblindhet och arrogans. Strukturella orsaker är sådana som pressen att publicera mycket och snabbt, bristande anställningstrygghet, dålig arbetsmiljö och ny teknik, särskilt it. Forskare har även studerat faktorer som institutioner, riktlinjer och grad av öppenhet, debatt och kritik inom akademin. Någon generell slutsats kring varför forskare är oredliga kan vi inte dra. Vi har dock noterat att frågan om huruvida pressen att publicera leder till oredlighet och andra avvikelser från god forskningssed diskuteras särskilt flitigt. Här pekas på att det råder stor konkurrens i forskarvärlden och att systemen för både finansiering och karriär ofta bygger på en extensiv publicering. Detta skulle kunna skapa incitament för forskare att inte vara helt ärliga i sin forskning, i publiceringen av resultat och i hur meriter framställs. Flera studier visar också att forskare medgivit att de kringgår god forskningssed av sådana skäl. och högskolor verkar alltmer i ett globalt sammanhang där det till exempel är viktigt att lyckas hävda sig i konkurrensen om EU:s forskningsmedel och kunna avancera på internationella rankinglistor över framstående universitet. Under utredningsarbetet har forskare som vi träffat i olika samråd tagit upp konkurrens och ett alltför stort beroende av externa forskningsmedel som riskfaktorer för oredlighet och andra avvikelser från god forskningssed. Utredningen noterar att utvecklingen mot allt större konkurrens inom forskningen och publiceringshets av många forskare uppfattas negativt. Ofta framförs synpunkten att ökade basanslag och mindre styrning av forskningen skulle motverka den konkurrensutsatta situationen som forskare befinner sig i. Utredningens uppdrag och genomförande Utredningen anser att de strukturella problem gällande forskningens finansiering och styrning som påtalats av många forskare bör ges större uppmärksamhet, men har inte haft i uppdrag att utreda eller föreslå åtgärder på dessa områden. Vi tror dock att det finns åtgärder att fundera vidare på för både forskarsamhället självt och för politiker och tjänstemän. Förhoppningsvis kan en positiv följd av oredlighetsskandaler vara att de ger incitament för forskarsamhället att reflektera över hur önskvärda förändringar kan komma till stånd till exempel vad gäller forskarnas publiceringsstrategier. Universitet och högskolor är konkurrensutsatta men har också möjlighet att värna sin integritet och överväga sin roll i en alltmer marknadsstyrd forskningsvärld. Likaså har politiska beslutsfattare ett ansvar att fatta beslut som säkrar långsiktig forskning och akademisk frihet. Utöver utredningens sekretariat har en grupp experter och sakkunniga deltagit i utredningsarbetet. Gruppen har bestått av representanter för , , , , social utvärdering, , , och . Sammanträden med de sakkunniga och experterna har hållits vid tolv tillfällen. har utredningens bedömningar och förslag diskuterats. Utredningen har haft enskilda samråd med , , , Expertgruppen för oredlighet i forskning vid , för areella näringar och samhällsbyggande (Formas), för hälsa, arbetsliv och välfärd (Forte), , Inspektionen för vård och omsorg (), , (), , , , Sophiahemmet högskola, , social utvärdering (SBU), Svenska forskningsdelegation, universitetslärare och forskare (), Kommuner och Landsting (SKL) samt landstingens FoU-direktörer, (), Utredningens uppdrag och genomförande , Verket för innovationssystem (), , expertgrupp för etik samt . har representanterna för organisationerna fått tillfälle att ge sin syn på hanteringen av ärenden som rör oredlighet i forskning och andra avvikelser från god forskningssed.