sou · H5B326 · 2017-04-03 00:00:00 — Airbnb erbjuder en s.k. värdgaranti som skyddar hyresvärdar vid vissa sakskador som hyresgästerna orsakat upp till ett belopp mot- svarande en miljon USD. Värdgarantin täcker inte ersättning för kontanter och värdepapper, samlarobjekt, sällsynta konstverk, smycken eller husdjur. För skador som inte täcks av värdgarantin kan en hyresvärden i förväg begära en deposition av hyresgästen. Det sker genom att funktionen ”säkerhetsdeposition” väljas i hyresvärdens prissättningsinställningar. Värdgarantiprogrammet är inte en försäkring och ersätter t.ex. Airbnb erbjuder emellertid i många länder, dock ännu inte i , även en värdförsäkring genom försäkrings- bolag, som täcker sak- eller kroppsskada som värden orsakat i för- hållande till hyresgästen. Exempel på ett sådant fall är om hyres- gästen halkar i duschen och skadar sig. Försäkringen kan tecknas av hyresvärdar och tycks ha införts mot bakgrund av praxis i amerikansk skadeståndsrätt. Airbnb tillämpar allmänna användarvillkor som omfattar ett trettiotal sidor text på engelska. Villkoren är, enligt utredningens mening, mycket komplexa och svåra att ta ställning till. Modeller för delningsekonomiska transaktioner Modell A 2 – Couchsurfing Couchsurfing är, i likhet med Airbnb, en internationell delnings- plattform inom området tillfälligt boende med användare i många länder. En viktig skillnad i förhållande till Airbnb är att använd- ningen bygger på ideell bas, dvs. det är inte meningen att användarna ska ta betalt av varandra. Drivkraften för att använda plattformen utgörs snarare av ideella och sociala värden, såsom att få möjlighet att lära känna människor från andra länder och att kunna byta boende med andra. På webb- platsen framgår inte huruvida användare betalar för att kunna använda plattformen eller, om det är kostnadsfritt, hur företaget bakom plattformen genererar intäkter. Däremot framgår att själva plattformen Couchsurfing ”numera drivs kommersiellt och därmed kan ta emot donationer”. Couchsurfing tillhandahåller inte de lösningar med värdgaranti och värdförsäkring, som erbjuds Airbnb:s användare. Däremot finns information som sammantaget antyder att den enskilde användaren har ett stort eget ansvar och därmed ska vara noggrann och tillämpa instinkt och sunt förnuft vid kontakt med andra användare och vid val av värd eller gäst. Användarna uppmanas t.ex. att noggrant och kritiskt läsa användarprofiler, lita på egna instinkter, alltid ha ”en plan B” vid resor eller då gäster tas emot, lämna referenser om andra användare, vara välinformerad om kulturen i det land man gästar samt att rapportera problem och dåliga erfarenheter. Till detta kommer att Couchsurfing har ett eget ”säkerhetsteam”, som kan kontaktas vid behov. Plattformen finns i fem språkversioner, förutom på engelska även på spanska, franska, italienska och polska, dock inte på svenska. Särskilda användarvillkor på engelska finns som, enligt utred- ningens mening, är komplexa och svåra att få en samlad bild av. Modeller för delningsekonomiska transaktioner är ett tyskt bolag med amerikanskt ur- sprung och säte i . Bolaget är verksamt med kommersiell förmedling av mindre tjänster mellan privatpersoner på lokala marknader i ett tiotal EU-länder samt i . Plattformen finns i respektive språkversion och även på svenska. På plattformen tydliggörs att endast är en mötesplats för personer som söker respektive levererar tjänster och att bolaget inte tar ansvar i saker som kan uppkomma i relationen mellan användarna. Grundmedlemskap med grundfunktioner är kostnads- fritt. Premium-medlemskap uppges dock öka chanserna att finna en motpart. Här anges endast att ”premium” kostar, dock inte hur mycket. Den användare som önskar få en tjänst utförd beskriver upp- draget och publicerar det på plattformen. Därefter kommer förslag på lämpliga uppdragstagare via e-post med länkar till uppdrags- tagarnas respektive profiler. Prissättningen mellan användare är fri. Priset för en tjänst anges i ett intervall i användarprofilerna. Inter- kan vara ganska breda, t.ex. –. Avsikten är att användarna ska få kontakt med varandra och kunna förhandla om närmare villkor för tjänsten. I motsats till Airbnb, men i likhet med Couchsurfing, saknas garantier och försäkringslösningar. I stället läggs, som i fallet med Couchsurfing, ansvaret på användarna för att, med tillämpning av instinkt och sunt förnuft, skydda sig mot problem i relationen med andra användare. Användarna uppmanas att i anslutning till pro- filen publicera ”certifikat och dokument”, t.ex. betyg, tillstånd och referenser. Här understryks också att användare som söker en upp- dragstagare själva ansvarar för att bedöma korrekthet och giltighet i sådana dokument. kontrollerar inte vad som står i dokumenten och kan därmed inte garantera deras riktighet. För förmedlingstjänsten tillämpas allmänna användarvillkor som enligt utredningens mening är svårtolkade. Modeller för delningsekonomiska transaktioner Modell C1 – Yepstr Yepstr är en kommersiell, nationell delningsplattform för okomp- licerade tjänster, som kan utföras av okvalificerade ungdomar i grannskapen. Erbjudandet riktar sig till användare på lokala svenska marknader. Endast ungdomar mellan 15–får vara tillhanda- hållare av tjänster. Yepstr skiljer sig från beskrivna , inte bara genom att vara en svensk plattform, utan också genom en mer systematiserad process och mer utvecklade trygghetsskapande funktioner, bl.a. en försäkring för de ungdomar som tillhandahåller tjänsterna. Den användare som söker en tjänsteleverantör formulerar upp- dragets typ och omfattning, plats, tid m.m. och publicerar det på plattformen. Användare som vill åta sig uppdraget kontaktar upp- dragsgivaren för att acceptera eller för att ställa kompletterande frågor om uppdraget. På plattformen anges att priset som uppdragsgivaren betalar ska uppgå till ”ungefär mellan och beroende på ålder och erfarenhet”. För uppdragsgivaren tillkommer i provision samt en engångsavgift på . Systemet för betalning är utformat så att timpriset alltid är bestämt innan uppdraget kan starta. Pengar dras från uppdragsgivares bankkonto via ett registrerat bankkort och förs över till uppdragstagarens bankkonto . Ersättningen överförs via en extern betalningsleverantör, som också avskiljer provision och avgift och betalar ut till Yepstr. Efter betalning uppmanas uppdragsgivaren att betygsätta tillhandahållaren i en flerdimensionell betygskala. Vissa funktioner finns också för att säkerställa användarnas identitet, liknande de som tillämpas av Airbnb, såsom verifiering av personnummer och kontaktuppgifter, krav på betalkort eller svenskt bankkonto eller koppling av profil till andra webbplatser, t.ex. Facebook. På webbplatsen framgår också att säkerhetsfunktionerna är under utveckling och att t.ex. Bank-ID och fotografering av ID- kort övervägs. Yepstr har tecknat en särskild uppdragstagarförsäkring genom försäkringsbolaget . Försäkringen täcker skador upp till 10 mil- joner kronor, som uppdragstagaren orsakat då uppdrag utförs. Till- handahållaren betalar vid skadefall en självrisk med . Modeller för delningsekonomiska transaktioner Viss information om skattskyldighet finns. Denna har modifier- ats och plattformen länkar till hem- sida för närmare upplysningar i denna del. Yepstr har uttryckt att de ogärna ger konkreta råd i skattefrågor till användarna. Exempel på liknande, konkurrerande plattformar i samma seg- ment är den ovan beskrivna , samt , Instawork och Taskrunner, som alla är svenska aktörer med kommersiell, pro- visionsbaserad verksamhet. Modell C2 – Skjutsgruppen Skjutsgruppen beskriver sig som en ideell samåkningsrörelse, som varken är ett företag, en organisation eller ett statligt initiativ. Skjutsgruppen uppger att f.n. omkring 70 000 deltagare använder tjänsten via flera olika kanaler och sammanhang. Deltagare erbjuder tomma platser i båtar, bussar och bilar och delar sedan lika på kost- naderna eller bjuder på skjutsen. startades Skjutsgruppen ideell förening för att lättare kunna samarbeta med offentlig sektor. Föreningen ska, enligt Skjutsgruppen, ses som en underlättare för rörelsen. Alla som är delaktiga i rörelsen kan också delta i föreningen. Skjutsgruppen påpekar dock på att rörelsen i sig är oberoende av föreningen. Skjutsgruppen har i samarbete med en rad offentlig aktörer, såsom i , i län, kommun och , tagit fram verk- tyget för att underlätta för användarna att få kontakt. Europeiska Unionen och har gett ekonomiska bidrag till investeringen. Verktyget ägs av pen ideell förening de offentliga aktörerna. I avtal regleras hur kod och data får användas. pågår ett arbete med att ta fram en app för samåkning i Västra Götalands- regionen i samarbete med Skjutsgruppen ideell förening. Skjuts- gruppen framhåller att samarbetet sker inom ramen för den sociala ekonomin, vars mål är att ta tillvara invånarnas och samhällets intressen utan att fokusera på ekonomisk vinst. Användarna betalar ingen ersättning till föreningen, men dona- tioner välkomnas för att bidra till att täcka föreningens kostnader för bl.a. webbplatsen. Modeller för delningsekonomiska transaktioner Av Skjutsgruppens användarvillkor framgår att Skjutsgruppens administratörer, eller personer associerade med Skjutsgruppen, inte är inblandade i eller bär ansvar för transaktioner deltagare eller med- lemmar emellan oavsett typ av transaktion. Vidare sägs att medlem- mar inte får ha vinstdrivande verksamhet på någon av Skjutsgrup- pens sidor. Skjutsgruppen understryker att föreningen praktiserar ”delandet som princip”. Det innebär, mer specifikt, enligt villkoren att medlemmarna ”inte får ägna sig åt någon form av försäljning”. Medlem som bryter mot användarvillkoren kan utan föregående varning uteslutas ur föreningen. Skjutsgruppen tillämpar inte något system för betygsättning eller omdömen användare emellan. Det är ett medvetet beslut. I stället byggs tillit och förtroende genom att användarna lär känna varandra, dvs. den som inte känner deltagare känner deltagare , som känner deltagare osv. Modell C3 – Rentl Rentl är ett svenskt företag som på nationell bas förmedlar hyra av föremål på lokala marknader. Verksamheten är kommersiell och provisionsbaserad. Den som hyr ut något betalar av hyran, dock och högst i provision till Rentl. En användare som vill hyra ut något skriver en annons med beskrivning, pris och bild på föremålet. Den som vill hyra ett föremål bokar det via plattformen och får bekräftelse via e-post. Där framgår tider för hämtning och återläm- ning, priser samt även förslag till enkelt hyresavtal mellan användarna. Den som hyr ett föremål betalar hela hyran i förskott. Pengarna står då på ett klientmedelskonto som tillhör Rentl för att senare, efter det att hyrestiden upphört, föras över till uthyrarens angivna konto med avdrag för provision. Under funk- tionen ”Mitt konto” kan uthyraren se hur mycket pengar som finns innestående för utbetalning nästkommande månad. Det innebär att användarna inte hanterar kontanter vid utlämning eller återlämning av föremål, vilket heller inte är tillåtet enligt användarvillkoren. Under rubriken ”försäkringar” framgår att i den mån bostäder, fordon eller båtar hyrs ut ska dessa vara försäkrade. I övrigt bedömer uthyraren om föremålen behöver vara försäkrade och Modeller för delningsekonomiska transaktioner Rentl rekommenderar att försäkring sker och att uthyraren ser över sitt försäkringsskydd inför en uthyrning. Rentl tillhandahåller inga specialanpassade försäkringslösningar av den typ som finn hos t.ex. Yepstr. Det sägs ingenting om försäkringar för den som hyr ett föremål, däremot anges i de allmänna användarvillkoren att föremål ska vara hela, rena eller urstädade när de lämnas tillbaka. När det gäller uthyrarens eventuella skattskyldighet till inkomster från uthyrningen framgår endast att sådana inkomster beskattas som inkomst av kapital samt hänvisas till . Det framgår såväl av ”vanliga frågor” som i användarvillkoren. Exempel på liknande, konkurrerande aktörer i samma segment är Grannsaker, Delbar och Hygglo, som alla är nationella, kommersi- ella plattformar för uthyrning av lös egendom på lokala svenska marknader. En annan nationell, men icke kommersiell, aktör är Fritidsbanken, som lånar ut sport- och fritidsutrustningen på många platser i landet. Fritidsbanken samlar in begagnad sport- och fritidsutrustning och låna ut den kostnadsfritt till allmänheten. I värdegrunden står att alla får låna, att allt är gratis och att smart återbruk står i fokus. Varumärket ägs av ideell förening. Lokala Fritidsbanker drivs av kommuner, ideella föreningar och av sam- manslutningar av olika aktörer, såsom idrottsföreningar, , studieförbund, , m.fl. sker cirka 20 000 utlån . Fritidsbankens lokaler kan finnas i t.ex. källarplanet på ett hyreshus eller i en butikslokal i en galleria. Fritidsbanken strävar efter att finnas nära medborgarna och olika aktivitetsområden och fungera som ett nav för både spontanidrott och mer organiserade aktiviteter. Antalet artiklar för utlåning varierar mellan 500 och 4 000 i olika Fritidsbanker. Antalet beror t.ex. på hur länge verksamheten varit igång. Utlåningstiden är max . öppnades den första Fritidsbanken i i kommun, norr om . Initiativtagare var , kommun och projektet . Verksamheten vid Fritidsbankerna drivs av en platsansvarig, som är Modeller för delningsekonomiska transaktioner anställd av kommunen, samt personer som arbetar ideellt på kvälls- tid. fungerar fritidsbanken som en praktikplats för personer som behöver arbetsträna. Liksom kommunbiblioteken ska ge människor tillgång till kultur och kunskap, vill Fritidsbanken ge tillgång till lek och fritid, motion och hälsa. Fritidsbanken finns i , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , . kommer nya filialer att öppna i bland annat , och . satsar, , på Fritidsbanken med syftet att fortsätta spridningen och utvecklingen i landet. En vision är att det ska finnas minst en Fritidsbank i varje svensk kommun. Enligt Fritidsbanken består den största utmaningen f.n. i att skapa en nationell paraplyorganisation för alla lokala Fritidsbanker i landet. Eftersom de lokala Fritidsbankerna har många olika intres- senter, finansiärer och huvudmän är det en komplex uppgift. Det finns inga speciella trygghetsskapande system när det gäller användning av föremålen. Däremot finns en medvetenhet om en potentiell problematik om en låntagare exempelvis skulle skada sig på ett felaktigt föremål, såsom en skidbindning som inte löser ut. Fritidsbanken utreder f.n. frågor om ansvar och adekvata försäkrings- lösningar. 3.3Övriga iakttagelser i ett användarperspektiv Ett generellt intryck är att plattformarna är fattiga på information om vad det innebär att utföra delningsekonomiska transaktioner via plattformen, vilket ansvar användarna har gentemot varandra och vilket ansvar plattformen tar i förhållande till dem. I många fall beskrivs transaktionsprocessen, starkt förenklat, i några korta punkter eller steg. Sådana enkla, inledande beskrivningar kan ha pedagogiska motiv. Emellertid saknas, nästan genomgående, tydlig information om användarnas respektive plattformens rättsliga ställ- ning i den trepartskonstellation, som i allt väsentligt kännetecknar en delningsekonomisk transaktion. Vidare förekommer bara enstaka Modeller för delningsekonomiska transaktioner exempel på information om eventuell skatteplikt, försäkringsbehov och andra upplysningar, som kan vara av betydelse för användarna. I många fall har skriftlig information ersatts med en kort in- struktionsfilm, som fokuserar på transaktionens huvudmoment, men som också saknar information i berörda avseenden. Ett annat område, där informationsinnehållet enligt utredningens mening är otillräckligt, gäller pris- och kontaktinformation. I regel ska den som utnyttjar tjänsten betala till plattformen innan tjänsten påbörjas. Exempelvis ska hyran för en bostad som hyrs via Airbnb betalas innan tillträde sker. I andra fall ska den som beställer ett transportuppdrag betala innan uppdraget påbörjas. Det följer ofta av plattformens tekniska funktion, snarare än av de all- männa avtalsvillkoren i den mån sådana finns. Förskottsbetalning är dock i sådana fall ett villkor oavsett om den följer av skrivna av- talsvillkor eller av plattformens tekniska utformning. Sådan betal- ning innebär dock normalt inte att beställande användaren får pengar innan prestationen fullgjorts. Det innebär dock att den part som ska betala för förmedlingstjänsten frånhänder sig möjligheten att själv innehålla betalning, helt eller delvis, som säkerhet för fel eller dröjsmål. För övrigt är bristande prisinformation ett närmast genom- gående fenomen bland de företag som erbjuder delningseko- nomiska tjänsteplattformar på kommersiell bas. I ett tjogotal fall, bland de plattformar som identifierats, tycks helt saknas prisin- formation. I undantagsfall förekommer uppgifter om procentsatser för provision, som är det vanligaste sättet att ta betalt. Denna in- formation har dock, i regel, en understucken placering, såsom under ”vanliga frågor” (FAQ) eller i de allmänna villkoren, dvs. det som brukar benämnas ”det finstilta”. Utredningen har i några fall, där prisinformation inte kunnat påfinnas, använt den automatiska chattfunktion, som tillgänglig- gjordes via ett pop-up-fönster. I ett fall framkommer, först efter flera tydliga frågor om kostnader och priser, att företaget bakom plattformen, som avser transporttjänster, tar betalt av både tran- sportören och uppdragsgivaren. Den senare betalar en ”serviceavgift” Modeller för delningsekonomiska transaktioner om och transportören betalar provision om på transportpriset. Det har varit mycket tidsödande att söka efter relevant och begriplig information om kostnaderna för att använda plattform- arna. Med hänsyn till att provision är ett vanligt förkommande sätt att ta betalt har utredningen efterhand börjat genomsöka ”vanliga frågor” och allmänna villkor med söktermerna ”procent” eller ”%”. Detta har i hög grad underlättat arbetet, men fångar inte de fall där i stället för provision, eller utöver provision, olika typer av fasta avgifter tillämpas per genomförd transaktion. Vidare fångas inte betalningsmodeller av annat slag, såsom medlems- eller abonne- mangsavgifter. Kombinationer av sådana olika betalningsmodeller kan, som nämnts, förekomma. Sammantaget kan konstateras att det är mycket svårt för en en- skild användare att bilda sig en uppfattning om vad de olika för- medlingstjänsterna kostar och att jämföra pris och tjänsteinnehåll mellan konkurreande förmedlingstjänster. 3.3.2Roller och rättslig ställning På vissa av de undersökta plattformarna anges ganska tydligt hur roller och ansvar är tänkta att fördelas mellan användarna inbördes och mellan dem och plattformen. Det mest vanliga är dock att någon särskild sådan information inte finns. Däremot finns nästan genomgående information om fördelarna med tjänsten, exempelvis i fråga om att tjäna extra pengar, komma in på arbetsmarknaden, träffa nya intressanta människor och, inte minst, de fördelar som delningsekonomin kan innebära för en effektivare resurshushåll- ning. Inte i något fall har utredningen funnit information om under vilka omständigheter en tillhandahållande användare kan komma att betraktas som näringsidkare i konsumenträttslig mening i för- hållande till den användare som köper en nyttighet. Det är en fråga som har betydelse för vilka lagregler som ska tillämpas mellan användarna och till vilken vi återkommer i bl.a. kapitel 5 och 6. Spridningen är dock stor mellan de plattformer som innehåller mest respektive minst information om användarnas roller och rättsliga ställning. Mot den bakgrunden, och då de flesta plattformar har en professionell, grafisk layout, är det i många fall, enligt utred- Modeller för delningsekonomiska transaktioner ningens mening, lätt att överskatta vilket ansvar företaget bakom plattformen kommer att ta ifall problem mellan användarna skulle uppstå. Det kan också, i många fall, vara svårt att se vilket företag eller vilken organisation som står bakom plattformarna. Utredningen har under arbetet med kartläggningen försökt identi- fiera de aktörer, som står bakom delningsekonomiska webbplatt- formar. Även detta har visat sig tidsödande. I många fall krävs långvarigt letande via sökmotorer och Patent- och registreringsverkets bolagsregister. Hos ett tjugotal av de web- baserade plattformar utredningen funnit i kartläggningen saknas helt kontaktinformation, alternativt finns endast ett kontakt- formulär som kan användas för att ställa frågor till plattformen, exempelvis om organisationsnummer, telefonnummer, e-post och postadress. Utredningen har, som framgått i det föregående, i några fall använt denna funktion för att söka kontakt med företagen och få upplysningar om relevant e-postadress. har vi fått förklara vårt ärende, via kontaktformulär eller liknande, innan e-postadressen lämnas ut. 4 Användarna i delningsekonomin Utredningens uppdrag handlar om användarna av delningseko- nomiska tjänster och de villkor, i ett brett perspektiv, som gäller när sådana tjänster används. Det kan gälla hur rättsförhållandet mellan användarna regleras, om tillgänglighet till produkter och tjänster, om vägledning och tvistlösning när problem uppstår, om användarvänlighet, om förtroende och tillit i förhållande till andra användare och till plattformarna, eller om de standardiserade avtals- villkor som tillämpas av plattformarna. Utredningen har funnit att en närmare undersökning av användarnas erfarenheter i dessa, och i många andra relevanta användaraspekter, är ett viktigt underlag för utredningens analyser. Mot den bakgrunden har utredningen uppdragit åt undersök- ningsföretaget att för utredningens räkning utföra en special- designad användarundersökning i tre steg. De huvudsakliga resultaten redovisas i det följande. Tabellmaterialet från den kvanti- tativa delen kan hämtas från utredningens hemsida.1 4.1.1 Närmare om undersökningen Syftet med undersökningen är att kartlägga användarnas erfaren- heter och vilka användarrelaterade problem i ett brett perspektiv som förekommer i samband med delningsekonomiska transak- tioner av skilda slag mellan privatpersoner samt vilka synpunkter de i övrigt har när det gäller delningsekonomiska transaktioner. Frågeställningar som från utredningens utgångspunkter är av intresse att få belysta avser exempelvis förekomsten av tvister och meningsskiljaktigheter mellan användarna om fel eller dröjsmål, tillgång till information om parts- och ansvarsförhållanden, synen på avtalsvillkor och former för avtalsslut samt kunskap om gällande regler för t.ex. skatter, arbetstider eller för användning av maskiner eller fordon liksom problemställningar med koppling till den för- medlande parten, dvs. plattformen, såsom betalningsvillkor, rating- system och kundtjänst. Frågor som avser vilka drivkrafter som finns för att använda delningsekonomiska tjänster, alternativt vad som upplevs som hinder för användning av sådana tjänster, är också av intresse att få närmare belysta genom undersökningen. 4.1.2Undersökningens design och metod Undersökningen genomfördes i tre avgränsade steg, med omväx- lande kvalitativ och kvantitativ metod. Upplägget har motiverats av att kunskapen om det aktuella området, dvs. användarnas erfaren- heter, är liten, kanske närmast obefintlig. I anledning härav har utredningen inledningsvis använt kvalitativ metod för att finna frågor som är relevanta att ställa i en större enkätundersökning. Utredningen har avslutningsvis genomfört djupintervjuer med mycket vana användare i syfte att kasta ytterligare ljus över de kvantitativa resultaten. Inledningsvis genomfördes en studie i två fokusgrupper. Syftet med dessa var att samla underlag för frågor i den därpå följande kvantitativa undersökningen. Deltagarna i fokus- grupperna rekryterades ur Novus Sverigepanel.