sou · H5B372 · 2017-09-27 00:00:00 — Straffet är fängelse i högst (3–5 b §§) eller, om brott som anges i 3, 4, 5 eller 5 a § är grovt, fängelse i lägst och högst (6 §). Generellt, för alla brott enligt rekryteringslagen, gäller att ansvar enligt den lagen inte ska dömas ut om gärningen är belagd med sam- 10I SOU 2016:40 föreslås att straffansvaret för rekrytering i 4 § utvidgas till att omfatta den som söker förmå någon annan till sådant deltagande i en väpnad konflikt utomlands som i betänkandet föreslås utgöra brott (se förslaget till 4 och 5 b §§ rekryteringslagen). 11Även beträffande resor i terrorismsyfte föreslås i SOU 2016:40 en utvidgning av straff- ansvaret till att omfatta också den som reser eller påbörjar en resa till ett annat land än det land där han eller hon är medborgare i avsikt att delta i stridsrelaterad verksamhet i en väp- nad konflikt utomlands på sätt som föreslås bli straffbart. Även finansiering av sådana resor föreslås bli straffbart, i likhet med vad som gäller för finansiering av övriga resor som företas i terrorismsyfte (se förslaget till 5 c § rekryteringslagen och 3 a § finansieringslagen). ma eller strängare straff i eller i terroristbrottslagen (8 §). Lagen innehåller också bestämmelser om domsrätt (9 §). Finansieringslagen trädde i kraft och infördes för att genomföra finansieringskonventionen. Liksom rekryteringslagen innehåller lagen, som framgått, även bestämmelser för genomföran- de av resolution (2014). I 3 § regleras ett särskilt straffansvar för den som samlar in, till- handahåller eller tar emot pengar eller annan egendom i syfte att egendomen ska användas eller med vetskap om att den är avsedd att användas 1.för att begå särskilt allvarlig brottslighet, eller 2.av en person eller en sammanslutning av personer som begår sär- skilt allvarlig brottslighet eller gör sig skyldig till försök, förbere- delse, stämpling eller medverkan till sådan brottslighet. Till särskilt straffansvar döms, enligt 3 a §, även den som samlar in, tillhandahåller eller tar emot pengar eller annan egendom i syfte att egendomen ska användas eller med vetskap om att den är avsedd att användas för en sådan resa som avses i 5 b § rekryteringslagen.12 De nya straffbestämmelserna om finansiering av en person eller en sammanslutning av personer (3 § 2) och om finansiering av resa (3 a §) trädde som framgått i kraft . Vad som avses med särskilt allvarlig brottslighet anges i 2 § och omfattar bl.a. terroristbrott och sådan brottslighet som avses i vissa angivna internationella överenskommelser. Av 3 och 3 a §§ framgår att straffet är fängelse i högst eller, om brott enligt 3 § är grovt, fängelse i lägst och högst samt att det i ringa fall inte ska dömas till ansvar. Försök till ett brott enligt 3 § är också straffbelagt (4 §). Ansvar enligt finansieringslagen ska inte dömas ut om gärningen är belagd med samma eller strängare straff i eller i terroristbrottslagen (5 §). Lagen innehåller också bestämmelser om domsrätt, förverkande och penningbeslag (6–9 §§). 12 I SOU 2016:40 föreslås ändringar i 3 a §. antogs tilläggsprotokollet till terrorismkonvention- en, som finns i bilagorna 6 och 7. undertecknade tilläggs- protokollet . Syftet med tilläggsprotokollet är, som framgår nedan, att kom- plettera bestämmelserna i terrorismkonventionen med bestämmelser om kriminalisering och därigenom öka parternas ansträngningar att förebygga terrorism. Tilläggsprotokollet ska även bidra till att reso- lution (2014) genomförs på ett likartat sätt i medlemsstater. Terrorismkonventionen och resolution (2014) har behandlats i avsnitten 3.1.3 och 3.1.4. Till tilläggsprotokollet har utarbetats en förklaranderapport som finns tillgänglig via bl.a. ().1 Nedan lämnas en redogörelse för det huvudsakliga innehållet i tilläggsprotokollet, som består av en ingress och 14 artiklar.2 För ställ- ningstagande till om bör tillträda tilläggsprokollet och vilka lagändringar som i så fall krävs hänvisas till kapitel 6–8. 1Explanatory Report to the Additional Protocol to on the Prevention of Terrorism. 2Som anges i kapitel 7 har det engelska uttrycket ”the purpose of terrorism” i tilläggsproto- kollet översatts med ”terroristsyften” i samband med ett tidigare lagstiftningsärende, se bilaga 7. I direktivet benämns motsvarande begrepp ”terrorismsyften”, som – när det gäller kra- ven i tilläggsprotokollet och direktivet – används som ett samlande begrepp i betänkandet. 4.2Det huvudsakliga innehållet i tilläggsprotokollet Syftet med tilläggsprotokollet är, som följer av artikel 1, att komplet- tera bestämmelserna i terrorismkonventionen när det gäller krimina- lisering av de handlingar som beskrivs i artiklarna 2–6 i tilläggsproto- kollet, och därigenom öka parternas ansträngningar att förebygga terrorism och terrorismens negativa inverkan på människors möjlig- heter att fullt ut utöva sina mänskliga rättigheter, särskilt rätten till liv, såväl genom åtgärder som ska vidtas på nationell nivå som genom internationellt samarbete, med tillbörlig hänsyn till befintliga tillämp- liga multilaterala eller bilaterala avtal eller överenskommelser mellan parterna. Begreppen ”terroristbrott” och ”terrorism” som används i tilläggsprotokollet är desamma som används i terrorismkonvention- en, som hänvisar till brott som anges i de internationella instrument som räknats upp i konventionens bilaga.3 Deltagande i en sammanslutning eller grupp för terrorismsyften Enligt artikel 2 är varje konventionsstat skyldig att vidta de åtgärder som fordras för att se till att deltagande i en sammanslutning eller grupp för terrorismsyften är straffbelagt i dess nationella lagstiftning, när gärningen begås rättsstridigt och uppsåtligen. Med ”deltagande i en sammanslutning eller grupp för terrorismsyften” avses att delta i en sammanslutnings eller grupps verksamhet i syfte att begå eller medverka till att sammanslutningen eller gruppen begår ett eller flera terroristbrott. Mottagande av utbildning för terrorismsyften Enligt artikel 3 är varje konventionsstat skyldig att vidta de åtgärder som fordras för att se till att mottagande av utbildning för terrorism- syften är straffbelagt i dess nationella lagstiftning, när gärningen begås rättsstridigt och uppsåtligen. Med ”mottagande av utbildning för terrorismsyften” avses att motta undervisning, däribland att in- 3 Explanatory Report to the Additional Protocol to on the Prevention of Terrorism, stycke 19. hämta kunskaper och praktiska färdigheter, från en annan person i tillverkning eller användning av sprängämnen, skjutvapen eller andra vapen, eller skadliga eller farliga ämnen, eller i andra särskilda meto- der eller tekniker, i syfte att begå eller medverka till terroristbrott. Varje konventionsstat är, enligt artikel 4, skyldig att vidta de åtgär- der som fordras för att se till att utlandsresor för terrorismsyften som utgår från statens territorium eller görs av statens medborgare, är straffbelagda i dess nationella lagstiftning, när gärningen begås rättsstridigt och uppsåtligen. I samband med detta får varje konven- tionsstat, i enlighet med sina konstitutionella principer, fastställa de villkor som krävs med hänsyn till dess nationella principer. Varje konventionsstat är också skyldig att, i enlighet med nationell lagstift- ning, vidta de åtgärder som fordras för att det i dess nationella lag- stiftning ska vara straffbelagt att försöka begå något av de brott som anges artikeln. Med ”utlandsresor för terrorismsyften” avses att resa till en annan stat än den där resenären är medborgare eller har sin hemvist, i syfte att begå, medverka till eller delta i terroristbrott eller för att ge eller motta utbildning för terrorismsyften. Finansiering av utlandsresor för terrorismsyften Varje konventionsstat är, enligt artikel 5, skyldig att vidta de åtgär- der som fordras för att se till att finansiering av utlandsresor för terrorismsyften är straffbelagd i dess nationella lagstiftning, när gär- ningen begås rättsstridigt och uppsåtligen. Med ”finansiering av ut- landsresor för terrorismsyften” avses att, oavsett tillvägagångssätt och oavsett om detta görs direkt eller indirekt, tillhandahålla eller samla in tillgångar som helt eller delvis gör det möjligt för en person att göra utlandsresor för terrorismsyften med vetskap om att till- gångarna helt eller delvis är avsedda att användas för ett sådant syfte. För begreppet ”utlandsresor för terrorismsyften” hänvisas till defini- tionen i artikel 4. Organiserande eller annat underlättande av utlandsresor för terrorismsyften Enligt artikel 5 är varje konventionsstat skyldig att vidta de åtgär- der som fordras för att se till att organiserande eller annat under- lättande av utlandsresor för terrorismsyften är straffbelagt i dess nationella lagstiftning, när gärningen begås rättsstridigt och uppsåt- ligen. Med ”organiserande eller annat underlättande av utlandsresor för terrorismsyften” avses varje åtgärd av organisatorisk eller under- lättande art varigenom en person får hjälp med att göra utlandsresor för terrorismsyften med vetskap om att hjälpen ges för terrorism- syften. När det gäller begreppet ”utlandsresor för terrorismsyften” hänvisas även här till definitionen i artikel 4. Informationsutbyte, villkor och garantier samt förhållandet till terrorismkonventionen Varje konventionsstat är, enligt artikel 7, skyldig att i enlighet med sin nationella lagstiftning och gällande internationella förpliktelser, vidta de åtgärder som fordras för att öka parternas rättidiga utbyte av relevant information om personer som gör utlandsresor för ter- rorismsyften, enligt definitionen i artikel 4. För detta ändamål ska varje part utse en kontaktpunkt som kan nås dygnet runt, . Åtgärderna ska vidtas utan att det påverkar tillämpningen av artikel 3.2 a, som gäller informationsutbyte, i terrorismkonven- tionen. Konventionsstaten får välja att utse en redan befintlig kon- taktpunkt. Kontaktpunkten ska dock ha kapacitet att kommunicera med en annan stats kontaktpunkt utan dröjsmål. Av artikel 8 följer att genomförandet av tilläggsprotokollet (in- klusive införandet, genomförandet och tillämpningen av kriminali- seringen enligt artiklarna 2–6) ska ske med respekt för mänskliga rättigheter, särskilt rätten till fri rörlighet, yttrandefrihet, förenings- frihet och religionsfrihet, enligt , den internatio- nella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter och i andra folkrättsliga förpliktelser. Vidare anges att införandet, genom- förandet och tillämpningen av kriminaliseringen enligt artiklarna 2–6 i tilläggsprotokollet ska ske med beaktande av proportionalitets- principen, med hänsyn till de legitima syften som eftersträvas och deras nödvändighet i ett demokratiskt samhälle. godtycke eller diskriminerande eller rasistisk behandling ska vara utesluten. Artikel 9 behandlar förhållandet mellan tilläggsprotokollet och terrorismkonventionen. I artikeln anges att de ord och uttryck som används i tilläggsprotokollet ska tolkas i den mening som avses i terrorismkonventionen. I förhållandet mellan parterna ska vidare alla bestämmelser i konventionen tillämpas på motsvarande sätt, med undantag av artikel 9 i konventionen, som rör osjälvständiga brotts- former. Artiklarna 10 och 11 innehåller bestämmelser om dels underteck- nande och ikraftträdande av tilläggsprotokollet, dels anslutning till det. Artikeln 12 behandlar tilläggsprotokollets territoriella tillämp- ning. I artikel 13 finns bestämmelser om uppsägning och i artikel 14 behandlas meddelanden som rör tilläggsprotokollet. och rådets direktiv (EU) 2017/541 av om bekämpande av terrorism, om ersättande av rådets ram- beslut /475/RIF och om ändring av rådets beslut /671/RIF (terrorismdirektivet), bilaga 8, antogs . Terrorism- direktivet ersätter respektive ändrar angivna beslut för de medlem- stater som är bundna av direktivet. Rådets rambeslut /475/RIF, dvs. terrorismrambeslutet, har behandlats i avsnitt 3.1.2 och rådets beslut /671/RIF har behandlats i avsnitt 3.1.6. Direktivet består av inledande skäl (43 satser) och 31 artiklar. I de inledande skälen ges en bakgrund till och i viss mån förtydligan- de av direktivets bestämmelser, som huvudsakligen avser kriminali- sering av uppsåtliga gärningar. Nedan lämnas en redogörelse för det huvudsakliga innehållet i direktivet. För bedömningen av behovet av och förslag till författ- ningsändringar för att genomföra terrorismdirektivet hänvisas till kapitel 7 och 8.1 5.2Det huvudsakliga innehållet i terrorismdirektivet I artikel 1 anges det övergripande syftet med direktivet. Artikeln anger att direktivet fastställer minimiregler om fastställande av brotts- rekvisit och påföljder på området för terroristbrott, brott med an- 1 Genomförandet av de bestämmelser i direktivet som rör skydd av, stöd till och rättigheter för offer för terrorism, dvs. direktivets artiklar 24–26, omfattas inte av utredningens uppdrag och kommer därför inte att behandlas ytterligare i betänkandet, se dir. 2017:47, bilaga 5. knytning till en terroristgrupp och brott med anknytning till terro- ristverksamhet samt åtgärder för skydd av, och stöd och hjälp till, offer för terrorism. Artikel 2 klargör innebörden av begreppen ”medel”, ”juridisk person” och ”terroristgrupp”. Med ”medel” avses tillgångar av alla slag, både materiella och immateriella, lösa och fasta, oberoende av hur de an- skaffats, samt juridiska dokument och instrument av alla slag, även i elektronisk eller digital form, som styrker äganderätten till eller rättigheter knutna till sådana tillgångar, inbegripet men inte begrän- sat till bankkrediter, resecheckar, bankcheckar, betalningsordrar, an- delar, värdepapper, obligationer, växlar och remburser. Med ”juridisk person” avses varje enhet som är en juridisk person enligt tillämplig rätt, med undantag av stater eller offentliga organ vid utövandet av offentliga maktbefogenheter och offentliga internationella organi- sationer. Med ”terroristgrupp” avses en strukturerad grupp, inrättad , bestående av mer än två personer, som handlar i sam- förstånd för att begå terroristbrott; med ”strukturerad grupp” avses en grupp som inte tillkommit slumpartat för att begå ett brott och som inte nödvändigtvis har formellt fastställda roller för medlemmarna, kontinuitet i sammansättningen eller en noggrant utarbetad struktur. Terroristbrott och brott med anknytning till en terroristgrupp Av artikel 3 följer ett krav på att medlemsstaterna kriminaliserar ter- roristbrott. Enligt artikeln ska medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att vissa uppsåtliga gärningar, vilka till följd av sin art eller sitt sammanhang allvarligt kan skada ett land eller en internationell organisation, definieras som terroristbrott i enlighet med brottsbeskrivningarna i nationell rätt när de begås i något av följande syften: a)Injaga allvarlig fruktan hos en befolkning. b)Otillbörligen tvinga ett offentligt organ eller en internationell organisation att utföra eller att avstå från att utföra en viss hand- ling. c)Allvarligt destabilisera eller förstöra de grundläggande politiska, konstitutionella, ekonomiska eller sociala strukturerna i ett land eller i en internationell organisation. De gärningar som ska definieras som terroristbrott om angivna rek- visit är uppfyllda är a) angrepp mot en persons liv som kan leda till döden, b) allvarliga angrepp på en persons fysiska integritet, c) män- niskorov eller tagande av gisslan, d) förorsakande av omfattande förstörelse av en statlig eller annan offentlig anläggning, ett trans- portsystem, infrastruktur, inbegripet informationssystem, en fast plattform belägen på kontinentalsockeln, en offentlig plats eller privat egendom, som sannolikt utsätter människoliv för fara eller förorsakar betydande ekonomiska förluster, e) kapning av luftfartyg, fartyg eller andra allmänna transportmedel eller godstransportmedel, f) till- verkning, innehav, förvärv, transport, tillhandahållande eller använd- ning av sprängämnen eller vapen, inbegripet kemiska, biologiska, radiologiska eller nukleära vapen, samt forskning om och utveckling av kemiska, biologiska, radiologiska eller nukleära vapen, g) utsläpp av farliga ämnen eller orsakande av brand, översvämningar eller ex- plosioner som utsätter människoliv för fara, h) störande eller avbry- tande av försörjningen av vatten, elkraft eller andra grundläggande naturresurser, som utsätter människoliv för fara, i) olaglig system- störning enligt vad som avses i artikel 4 i och rådets direktiv /40/EU2, i fall där artikel 9.3 eller 9.4 b eller c i det direktivet är tillämplig, och olaglig datastörning enligt vad som avses i artikel 5 i samma direktiv, i fall där artikel 9.4 c i det direk- tivet är tillämplig och j) hot om att begå någon av de gärningar som anges i leden a–i. 2 och rådets direktiv /40/EU av om angrepp mot informationssystem och om ersättande av rådets rambeslut /222/RIF. Brott med anknytning till en terroristgrupp Artikel 4 innebär ett krav på kriminalisering av brott med anknyt- ning till en terroristgrupp. Det som ska bestraffas är att leda en terroristgrupp och att delta i en terroristgrupps verksamhet, inbe- gripet att förse den med information eller materiella resurser eller att bidra med någon form av finansiering av dess verksamhet, med vetskap om att sådant deltagande kommer att bidra till terrorist- gruppens brottsliga verksamhet. Vad som avses med ”terroristgrupp” definieras, som framgått, i artikel 2. Brott med anknytning till terroristverksamhet Offentlig uppmaning till terroristbrott Av artikel 5 följer ett krav på att kriminalisera offentlig uppmaning till terroristbrott. Medlemsstaterna är således skyldiga att vidta nöd- vändiga åtgärder för att säkerställa att spridande, eller tillgänglig- görande för allmänheten på annat sätt, oavsett metod, såväl på som utanför internet, av ett meddelande i syfte att anstifta till något av de brott som anges i artikel 3.1 a–i utgör en straffbar gärning om den begås uppsåtligen, om detta handlande, direkt eller indirekt, till exempel genom förhärligande av terroristgärningar, förespråkar ut- förandet av terroristbrott och därigenom medför fara för att ett eller flera sådana brott begås. Enligt artikel 6 är medlemsstaterna skyldiga att vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att värvning av en annan person, för att personen ska begå något av de brott som anges i artikel 3.1 a–i eller 4 eller bidra till att något av dessa brott begås, utgör en straffbar gär- ning om den begås uppsåtligen. Tillhandahållande av utbildning för terrorismsyften Av artikel 7 följer ett krav på kriminalisering av tillhandahållande av utbildning för terrorismsyften. Medlemsstaterna är således skyldiga att vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att tillhandahållande av instruktioner om tillverkning eller användning av sprängämnen, skjutvapen, andra vapen eller skadliga eller farliga ämnen, eller om andra särskilda metoder eller tekniker, i syfte att begå något av de brott som anges i artikel 3.1 a–i eller bidra till att något av dessa brott begås, med vetskap om att de kunskaper som tillhandahålls är av- sedda att användas för detta syfte, utgör en straffbar gärning om den begås uppsåtligen. Mottagande av utbildning för terrorismsyften Artikel 8 innebär ett krav på kriminalisering av mottagande av ut- bildning för terrorismsyften. Som följer av artikeln ska medlems- staterna vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att mottagande av instruktioner om tillverkning eller användning av sprängämnen, skjutvapen, andra vapen eller skadliga eller farliga ämnen, eller om andra särskilda metoder eller tekniker, i syfte att begå något av de brott som anges i artikel 3.1 a–i eller bidra till att något av dessa brott begås, utgör en straffbar gärning om den begås uppsåtligen. Krimi- nalisering av mottagande av utbildning för terrorismsyften kom- pletterar det befintliga brottet tillhandahållande av utbildning och innefattar inhämtande av kunskaper, dokumentation eller praktiska färdigheter (skäl 11). Artikel 9 innebär ett krav på kriminalisering av resor för terrorism- syften. Artikeln skiljer mellan resor till ett annat land än medlems- staten (punkt 1) och resor till medlemsstaten i fråga (punkt 2). Punkt 1 föreskriver att varje medlemsstat är skyldig att vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att resor till ett annat land än till den medlemsstaten, i syfte att begå ett terroristbrott enligt artikel 3 eller bidra till att ett sådant brott begås, i syfte att delta i en terrorist- grupps verksamhet med vetskap om att sådant deltagande kommer att bidra till denna grupps brottsliga verksamhet enligt artikel 4 eller i syfte att tillhandahålla eller motta utbildning för terrorismsyften enligt artiklarna 7 och 8, utgör en straffbar gärning om den begås uppsåtligen. Enligt punkt 2 är varje medlemsstat skyldig att vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att någon av följande handlingar utgör en straffbar gärning om den begås uppsåtligen: a) resor till den med- lemsstaten i syfte att begå ett terroristbrott enligt artikel 3 eller bidra till att ett sådant brott begås, i syfte att delta i en terroristgrupps verksamhet med vetskap om att sådant deltagande kommer att bidra till denna grupps brottsliga verksamhet enligt artikel 4 eller i syfte att tillhandahålla eller motta utbildning för terrorismsyften enligt artiklarna 7 och 8, eller b) förberedande gärningar som vidtas av en person som reser in i den medlemsstaten med avsikt att begå ett terroristbrott enligt artikel 3 eller bidra till att ett sådant brott begås. Organiserande eller annat underlättande av resor för terrorismsyften Av artikel 10 följer krav på kriminalisering av organiserande eller annat underlättande av resor för terrorismsyften. Artikeln innebär en skyldighet för medlemsstaterna att vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att varje åtgärd av organisatorisk eller underlättande art varigenom en person får hjälp med att resa för terrorismsyften enligt artikel 9.1 och 9.2 a, med vetskap om att hjälpen som ges har ett sådant syfte, utgör en straffbar gärning om den begås uppsåtligen. Artikel 11 innehåller krav på att finansiering av terrorism ska krimi- naliseras. Kriminaliseringskravet omfattar finansiering för att begå ett stort antal angivna brott, men även för att bidra till att sådana brott begås. Punkt 1 föreskriver att medlemsstaterna är skyldiga att vidta nöd- vändiga åtgärder för att säkerställa att tillhandahållande eller insam- ling av medel, oavsett metod, direkt eller indirekt, med avsikten att de ska användas, eller med vetskap om att de helt eller delvis ska användas, för att begå något av de brott som avses i artiklarna 3–10 eller bidra till att något av dessa brott begås, utgör en straffbar gärning om den begås uppsåtligen. Av punkt 2 följer att om finansiering av terrorism avser något av de brott som anges i artiklarna 3, 4 och 9 ska det inte vara nödvän- digt att medlen faktiskt, helt eller delvis, används för att begå något av dessa brott eller bidra till att något av dessa brott begås, och det ska inte heller krävas att gärningsmannen känner till för vilket eller vilka specifika brott som medlen ska användas. Andra brott med anknytning till terroristverksamhet Artikel 12 innehåller en uppräkning av vissa gärningar som anses vara särskilt frekventa i samband med utförandet av terroristbrott. Arti- keln innebär att medlemsstaterna under vissa förutsättningar ska betrakta dessa gärningar som brott med anknytning till terrorist- verksamhet. De gärningar som avses är a) grov stöld i syfte att begå något av de brott som anges i artikel 3, b) utpressning i syfte att begå något av de brott som anges i artikel 3 och c) upprättande eller an- vändning av falska administrativa dokument i syfte att begå något av de brott som anges i artiklarna 3.1 a–i, 4 b och 9. Allmänna bestämmelser om terroristbrott, brott med anknytning till en terroristgrupp och brott med anknytning till terroristverksamhet