sou · H5B320 · 2017-03-15 00:00:00 — Däremot ska bestämmelserna möjliggöra för personer oavsett bakgrund att kunna söka och antas till högskoleutbildning om de har förutsätt- ningar att kunna tillgodogöra sig en högskoleutbildning. Ett av resul- taten i 2015 är att likvärdigheten i resultaten i den svenska skolan har försämrats jämfört med tidigare undersökningar. Både familjens socioekonomiska bakgrund och skolans socioekonomiska sammansättning har fått en större betydelse för resultaten, vilket inte för en breddad rekrytering till högskolan. Här står hela det svenska samhället inför en gigantisk utmaning. talade med flera om en outnyttjad "begåvningsreserv" i lan- det. Kanske behöver vi komma tillbaka till denna diskussion? Ett nytt system - bedömning av vad som behöver göras Vi vet också att personer från studieovana hem är förlorarna när bestämmelserna är alltför krångliga och oöverskådliga, då tidiga och strategiska val behöver göras och då kostnader är förknippade med till exempel att skriva ett prov. Alla kryphål, strategiska övervägan- den m.m. gynnar grupper från studievana hem. Universitets- och högskolerådet (UHR) kom med rapporten excellens uppnås i homogena studentgrupper? I den konstaterar myndigheten bland annat att arbetet med breddad rekry- tering kräver ett brett angreppssätt – allt från åtgärder för att bredda rekryteringen till högskoleutbildning, via åtgärder riktade till de an- tagna för att hålla kvar dem i utbildningen, till åtgärder som syftar till att underlätta övergången till arbetsmarknaden. När det gäller själva tillträdet lyfter UHR fram bedömningen av reell kompetens för behörighet och alternativt urval (lokalt beslutade urvalsgrunder) som möjliga komponenter att använda för att bredda rekryteringen. Läro- sätena pekar i den undersökning som UHR har gjort på några delar i tillträdesbestämmelserna som utgör hinder för breddad rekrytering, bland annat systemet med meritpoäng, den särskilda kompletterings- gruppen, att urval ska ske på betyg och högskoleprovsresultat och att det saknas stöd för att arbeta med positiv särbehandling. Detta är exempel på frågor som alla berörs i den här utredningen. 10Utredningens förslag och överväganden I det här kapitlet lämnas förslag till ett tillträdessystem som utred- ningen bedömer vara öppnare och enklare än dagens system. De olika delarna i förslaget ska ses som en helhet eftersom de tillsammans utgör systemet. Därför presenteras också förslaget i sin helhet i ett kapitel. Figur 10.1 Förslag till nya tillträdesbestämmelser Kompetenser, visas genom: - gymnasieexamen/motsv. - reell kompetens/individuell - kurser från gymnasieskolan - konstnärligt prov (konstnärlig - andra krav (efter ansökan till - reell kompetens/individuell -Största gruppen då urval behöver göras -begränsning av antalet provtillfällen: 3 gånger/3 år Av U/H beslutad urvalsgrund - meriter som är relevanta för utbildningen, inkl.. betyg och hp (annat sätt än i betygs- resp. hp-urvalet) ihopräkning av olika meriter möjlig •Den grundläggande behörigheten uttrycks i kompetenser. Dessa kompetenser är kompetenser inom det svenska och det engelska språket, vetenskapligt förhållningssätt, förmåga att kunna belysa Utredningens förslag och överväganden frågor ur flera perspektiv, problemlösningsförmåga, förmåga att kunna dra slutsatser och argumentera för dessa samt övrig kom- petens som är nödvändig för att kunna tillgodogöra sig en hög- skoleutbildning på grundnivå. •Sökande med en examen från ett högskoleförberedande program eller en yrkesexamen som har kompletterats med minst godkänt betyg i svenska 2 och 3 eller svenska som andraspråk 2 och 3 och engelska 6 har dessa kompetenser. •Personer som inte uppfyller kraven på grundläggande behörighet genom en gymnasieutbildning eller motsvarande och som har fyllt , kan uppnå grundläggande behörighet genom godkänt resul- tat på ett nationellt behörighetsprov. •Kompetenserna kan också visas genom en individuell bedöm- ning av en sökandes reella kompetens. •Systemet med områdesbehörigheter avskaffas. I stället ska Uni- versitets- och högskolerådet (UHR) fastställa vilka särskild behörighetskrav som ska gälla för utbildning som leder till en yrkesexamen och för utbildning som leder till en konstnärlig examen. •Lärosätena ska själva besluta vilka särskilda behörighetskrav som ska gälla för utbildning som leder till en generell examen och för fristående kurser. •Vid fördelningen av platser mellan olika urvalsgrunder ska flest platser fördelas på grundval av gymnasiebetygen. Minst 15 pro- cent av platserna ska fördelas utifrån resultat på högskoleprovet. Lärosätena kan också använda lokalt beslutade urvalsgrunder. •Betygsurvalet ska bestå av två grupper: betyg från gymnasiesko- lan/motsvarande (B) respektive omdöme från folkhögskola, från behörighetsprovet och från validering (O). Platser mellan de två grupperna ska fördelas utifrån antalet behöriga sökande. •Sökande med betyg som har kompletterats för behörighet ska konkurrerar med övriga sökande i grupp B. Utredningens förslag och överväganden •Betyg som har kompletterats för ett högre meritvärde än det ur- sprungliga ska inte längre få användas i urvalet. Undantag är dock betyget F som har kompletterats till ett godkänt betyg i även andra kurser än sådana som krävs för behörighet. I meritvärder- ingen får sådana betyg efter komplettering meritvärderas som E. •Systemet med meritpoäng, och som en konsekvens därav merit- poängskompensation, avskaffas. •En åldersgräns för att få skriva högskoleprovet införs. Om det finns särskilda skäl får undantag göras. •Viktade högskoleprovsresultat ska användas inom högskoleprovs- urvalet, inom de ramar som UHR beslutar. •Giltighetstiden för ett högskoleprovsresultat ska vara . En sökande kan ha sammanlagt tre giltiga resultat. •Meriter som består av sakliga omständigheter som är av betydelse för utbildningen, inklusive betyg och högskoleprovsresultat, ska användas inom urvalsgrunden lokalt beslutade urvalsgrunder. Även en sammanvägning av olika meriter kan göras. 10.1.1Vägarna in i högskolan Utredningens förslag innebär att vägarna in i högskolan blir fler. När det gäller möjligheterna att uppnå grundläggande behörighet kvarstår de tidigare sätten – genom utbildning på gymnasial nivå och motsvarande i och utomlands, genom att vara bosatt och behörig i ett nordiskt land och genom reell kompetens. Utöver det föreslår utredningen att det också ska gå att bli grundläggande behörig genom ett nationellt behörighetsprov, där ett godkänt re- sultat ger grundläggande behörighet. Inga ytterligare vägar för att uppnå den särskilda behörigheten föreslås. Ett fattat beslut av innebär att vuxna personer får rätt att läsa in grund- läggande och särskild behörighet inom den kommunala vuxen- utbildningen . På urvalssidan föreslår utredningen att betyg och högskoleprovet även i fortsättningen ska vara de två generella urvalsinstrumenten. Dessutom kvarstår lärosätenas möjligheter att använda sig av lokalt Utredningens förslag och överväganden Utredningens förslag om den urvalsgrunden innebär att bestämmelserna öppnar för att även betyg och högskole- provsresultat kan användas, men då på ett annat sätt än i ordinarie betygs- och provurval. För personer som har fått ett godkänt resultat på behörighetsprovet föreslås att resultatet på provet också ska ge ett meritvärde. Likaså bör en valideringsprocess vid prövning av grund- läggande behörighet ge ett meritvärde. Studieomdöme från folkhög- skolan ska fortsätta vara en urvalsgrund inom betygsurvalet. 10.2Behörighet till högskoleutbildning på grundnivå som vänder sig till nybörjare Krav på förkunskaper bör även fortsättningsvis uttryckas i grund- läggande respektive särskild behörighet. Den grundläggande behö- righeten är gemensam för all högskoleutbildning, medan den särs- kilda behörigheten är specifik för den sökta utbildningen. förslag: Den grundläggande behörigheten ska uttryckas i kompetenser. Dessa ska uttrycka det som är minsta gemensamma nämnare för att en student ska kunna tillgodogöra sig en högskoleutbildning. De kompetenser som är särskilt viktiga är kompetenser inom det svenska och det engelska språket, vetenskapligt förhållningssätt, förmåga att kunna belysa frågor ur flera perspektiv, problemlösningsförmåga, förmåga att kunna dra slutsatser och argumentera för dessa samt övrig kompetens som är nödvändig för att kunna tillgodogöra sig en högskoleutbildning. UHR får meddela närmare föreskrifter om de nödvändiga kompe- tenserna. En sökande som har en avlagd högskoleförberedande examen i gymnasieskolan eller inom vuxenutbildning på gymna- sial nivå ska anses ha dessa kompetenser. Det ska också en sökande som har en avlagd yrkesexamen i gymnasieskolan eller inom vuxenutbildning på gymnasial nivå, och har lägst betyget E i de kurser i svenska eller svenska som andraspråk och engelska som krävs för en högskoleförberedande examen i gymna- Utredningens förslag och överväganden Även de som har en svensk eller utländsk utbildning som motsvarar nämnda utbildningskrav ska anses uppfylla kraven på nödvändiga kompetenser. UHR får meddela närmare före- skrifter om dessa svenska och utländska utbildningar. Att en sökande uppfyller kraven på nödvändiga kompetenser för grundläggande behörighet ska även kunna visas genom ett godkänt resultat på ett nationellt behörighetsprov. I det nationel- la behörighetsprovet prövas en persons kompetens inom de om- råden som anges ovan. För att få skriva behörighetsprovet före- slås en åldersgräns . Det ska också krävas att en anmäl- ningsavgift på har betalats. Provet ska utformas så att det också kan ge ett meritvärde. Provet ska inte gå att skriva igen efter att man har nått gränsen för godkänt resultat. Vid urval ska inte hänsyn tas till att den sökande har genomgått ett behörighetsprov, om den sökande har grundläg- gande behörighet på annan grund än behörighetsprovet. UHR ska ansvara för att ta fram och genomföra behörighetsprovet och besluta om resultat på detta. UHR ska även få meddela före- skrifter om provet. UHR:s beslut ska inte få överklagas. Behö- righetsprovet ska först utvecklas och prövas på försök innan slut- ligt beslut fattas. UHR ska få i uppdrag att ansvara för en sådan försöksverksamhet. Möjligheten att bli bedömd som grundläggande behörig på reell kompetens ska finnas kvar. För grundläggande behörighet ska krävas att den sökande genom utbildning, praktisk erfaren- het eller annan omständighet kan visa nödvändiga kompetenser. Även den som är bosatt i , , eller och där är behörig till högre utbildning ska anses ha grundläggande behörighet. Grundläggande behörighet ska också den anses ha som har uppfyllt kraven för grundläggande behörighet enligt äldre bestäm- melser. Det gäller dock inte äldre bestämmelser om grundläggande behörighet genom ålder och arbetslivserfarenhet. bedömning: Utredningen föreslår ingen särskild bestämmelse som omfattar arbetslivserfarenhet. I stället föreslås att kompetenserna ska prövas i ett behörighetsprov. Utredningens förslag och överväganden Den grundläggande behörigheten uttrycks i kompetenser Den grundläggande behörigheten definieras genom att det i högskoleförordningen (1993:100) anges hur den kan uppnås. Det framgår inte någonstans vad den består i, det vill säga vad som är minsta gemensamma nämnare för att kunna tillgodogöra sig en hög- skoleutbildning. Utredningen anser att den grundläggande behö- righeten i stället bör uttryckas i kompetenser. Detta bland annat för att tydliggöra vad som krävs för personer som inte kommer den tra- ditionella vägen från gymnasieskolan. Det behöver också vara tydligt på vilka olika sätt de aktuella kompetenserna kan uppnås och även det bör regleras i högskoleförordningen. Med kompetenser avser utredningen förmågan att kunna använda kunskaper och färdigheter för att lösa uppgifter och problem, vilket ligger i linje med Valideringsdelegationens definition av begreppet.1 Fokus ligger därmed på att faktiskt kunna använda de kunskaper och färdigheter som man har tillgodogjort sig på olika sätt. På vilket sätt eller var en person har utvecklat sin kompetens är inte avgörande för om han eller hon bedöms kunna tillgodogöra sig en högskoleutbild- ning. Inom högskolan står lärandemålen i fokus för att beskriva vad en student ska ha med sig när han eller hon har avslutat en utbildning. Det är då också rimligt att tala om vilka kompetenser en person behöver ha med sig in i högskolan. De kompetenser som i det här sammanhanget är viktiga är så- dana som en student behöver för att vara tillräckligt förberedd för högskoleutbildning. Kompetenserna ska inte omfatta sådant som ska uppnås under högskoleutbildningen utan vara på en nivå som motsvarar den man ska ha uppnått efter avslutad gymnasieutbild- ning eftersom högskoleutbildning på grundnivå som vänder sig till nybörjare ska bygga på gymnasieutbildning. En utgångspunkt i arbetet med att definiera kompetenserna bör vara det som kan sägas vara kärnan i de högskoleförberedande pro- grammen i gymnasieskolan. Eleverna på dessa program ska bli väl förberedda för fortsatta studier vid universitet och högskolor. I sam- band med utformningen av de högskoleförberedande programmen inom Gymnasieskola 2011, Gy 2011, diskuterade 1 SOU 2017:18 En nationell strategi för validering. Delbetänkande av Valideringsdelegatio- nen 2015–2019. Utredningens förslag och överväganden () med företrädare för universitet och högskolor om vad de ansåg ligger i begreppet högskoleförberedelse. Universiteten och högskolorna lyfte då fram ett antal viktiga begrepp som definierar högskoleförberedelse. Inom dessa områden behöver eleverna på de högskoleförberedande programmen utveckla fördjupade kunskaper. De nyckelord som nämndes var: hantera stora textmängder, argu- mentation, kritiskt tänkande, läsa längre texter på engelska, genre- skrivande, källkritik, vetenskapligt förhållningssätt, belysa frågor ur flera perspektiv, modelltänkande, problemlösningsförmåga, förför- ståelse av den akademiska miljön, studieteknik, kreativitet och entre- prenörskap, tvärvetenskap, ansvar och digital kompetens.2 För att uppnå denna högskoleförberedelse läser alla elever på dessa program mer engelska och svenska eller svenska som andraspråk än elever på yrkesprogram och examensmålen betonar vetenskaplighet. Även i de specifika examensmålen för varje program finns målformuleringar utifrån nyckelorden ovan. Exempel på målformuleringar utifrån nyckelorden är för ekonomiprogrammet att utbildningen ska ge förutsättningar för eleverna att utveckla grunder i ett vetenskapligt förhållningssätt samt träning i att söka, sovra, analysera och värdera information, förmåga att dra slutsaster och argumentera för sina slutsatser samt utveckla deras språkliga förmåga. Exempel på målfor- muleringar för teknikprogrammet är att eleverna ska ges möjlighet att utveckla förmåga att söka, sovra och bearbeta information med källkritisk medvetenhet, analysera, modellera, simulera, rimlig- hetsbedöma, utveckla, se samband, dra slutsatser och argumentera utifrån resultatet samt vidareutveckla deras kommunikativa förmåga i tal, skrift och visualisering.3 I en studie om förkunskaper och krav i högre utbildning som genomförde 2007 lyfts färdigheter i svenska, engel- ska och matematik fram som viktiga för att klara högskolestudier.4 har i sitt arbete med bedömning av reell kompe- tens identifierat fyra områden som den sökande ska visa sin kompe- tens inom för att få grundläggande behörighet:5 2Gymnasieskola 2011, . 4Förkunskaper och krav i högre utbildning, , rapport 2009:16 R. 5Malmö högskolas webbplats, Utredningens förslag och överväganden 1.Kommunikation och hantering av det svenska språket – läsför- ståelse, skriftlig färdighet, muntlig färdighet 2.Hantering av det engelska språket – läs- och hörförståelse, viss skriftlig och muntlig färdighet 3.Användning av matematiska förmågor – begrepp, metoder och färdigheter, problemlösning, kommunikation och argumentation 4.Annan kompetens som ger förutsättningar att tillgodogöra sig högskolestudier – inhämta ny kunskap, reflektera och diskutera utifrån olika perspektiv, se samband mellan teoretiska modeller och verklighet samt tillämpa kritiskt och kreativt tänkande. SUHF har i sin rekommendation om bedömning av reell kompe- tens, utöver arbetslivserfarenhet efter en viss ålder, identifierat att de sökande ska ha minst betyget godkänt i svenska, engelska och matematik på nivå som motsvarar kurserna i högskoleförberedande examen. Detsamma gäller för samhällskunskap.6 Vid olika tillfällen har sålunda minsta gemensamma nämnare ringats in genom olika dokument som finns inom området. De kom- petenser som återkommer är •Kunna hantera det svenska språket (hantera stora textmängder, läsa och skriva) •Kunna hantera det engelska språket (läsa och skriva) •Vetenskapligt förhållningssätt, där kritiskt tänkande och käll- kritik ingår •Kunna belysa frågor ur flera perspektiv •Kunna dra slutsatser och argumentera för dessa De kompetenser som lyfts fram behöver formuleras på ett sådant sätt att de kan prövas i ett prov och utgöra en grund för lärosätenas bedömning av reell kompetens (se nedan). UHR bör få i uppdrag 6 Rekommendationer om bedömning av reell kompetens för grundläggande behörighet, . Utredningens förslag och överväganden att utforma en mer detaljerad kompetensbeskrivning. Detta bör gö- ras i samverkan med universitet och högskolor och med . Att tydliggöra vad som krävs för att tillgodogöra sig en högskole- utbildning är viktigt framför allt för dem som kommer en annan väg än från gymnasieskolan. Personer som inte har en utbildning som motsvarar kraven för en avlagd examen eller en motsvarande utbild- ning, men som har arbetslivserfarenhet, annan erfarenhet eller annan utbildning, kan också ha förutsättningar att kunna tillgodogöra sig en högskoleutbildning. Dessa personer föreslås kunna få grund- läggande behörighet genom ett godkänt resultat på ett nationellt behörighetsprov eller genom en individuell prövning av den reella kompetensen, se nedan. En sökande som har en avlagd högskoleförberedande examen i gymnasieskolan eller inom vuxenutbildning på gymnasial nivå ska anses ha kompetenser för grundläggande behörighet. Det gäller också en sökande som har en avlagd yrkesexamen i gymnasie- skolan eller inom vuxenutbildning på gymnasial nivå, och har lägst betyget E i de kurser i svenska eller svenska som andraspråk och engelska som krävs för en högskoleförberedande examen i gymnasieskolan (se nedan). Ingen ytterligare prövning ska sålunda göras av dessa sökande. En risk med att definiera den grundläggande behörigheten i kom- petenser och som har lyft, skulle kunna vara att det blir styrande för undervisningen i gymnasieskolan och att den koncen- treras till ett smalare innehåll än dagens. Utredningen bedömer dock den risken som liten eftersom de kompetenser som föreslås är breda och inte koncentrerade till ett smalt ämnesinnehåll. Dessutom har gymnasieskolan ett vidare uppdrag än att bara förbereda för hög- skolan och det uppdraget ska inte förändras. I skollagen (2010:800) finns följande syfte med gymnasieskolan, som inte är nytt i och med Gy 2011 utan har funnits även i tidigare läroplaner, formulerat. Gymnasieskolan ska ge en god grund för yrkesverksamhet och fort- satta studier samt för personlig utveckling och ett aktivt deltagande i samhällslivet. Utredningens förslag och överväganden Utbildningen ska utformas så att den främjar social gemenskap och utvecklar elevernas förmåga att självständigt och tillsammans med andra tillägna sig, fördjupa och tillämpa kunskaper.7 På motsvarande sätt skulle det kunna finnas en risk att vuxenutbild- ningens kurser blir smalare och att undervisningen koncentreras till de delar som rör de kompetenser som behövs för grundläggande behörighet. Enligt utredningen framstår det som en svår uppgift att plocka ut dessa kompetenser och koncentrera undervisningen på dem. Vuxenutbildningens kurser ska också följa samma kursplaner som gymnasieskolan och eleverna ska uppnå de kunskapskrav som där anges för olika betygssteg. Gymnasieexamen och motsvarande utbildningar ger grundläggande behörighet Att en sökande har nödvändiga kompetenser bör kunna visas på olika sätt beroende på hur kompetenserna har förvärvats. De sökan- de som har avlagt en högskoleförberedande examen i gymnasiesko- lan eller inom vuxenutbildning på gymnasial nivå bör anses ha de nödvändiga kompetenser som krävs för att han eller hon ska kunna tillgodogöra sig utbildning som påbörjas på grundnivå. Det gäller också för dem som har avlagt en yrkesexamen i gymnasie- skolan eller inom vuxenutbildning på gymnasial nivå samt har lägst betyget E i de kurser i svenska eller svenska som andraspråk och engelska som krävs för en högskoleförberedande examen. Detsamma bör gälla för dem som har en svensk eller ut- ländsk utbildning som motsvarar nämnda utbildningskrav. För dessa sökande bör alltså inte en prövning av nödvändiga kompeten- ser göras vid antagningen. Att de har dessa kompetenser har i stället säkerställts genom den gymnasiala eller motsvarande utbildningen. I nuvarande lydelse av högskoleförordningen anges att den som har annat modersmål än svenska, danska, färöiska, isländska eller norska ska ha de kunskaper i svenska som behövs (7 kap. 6 §). För en högskoleförberedande examen i gymnasieskolan krävs dock god- kända betyg i bland annat svenska eller svenska som andraspråk.8 715 kap. 2 § skollagen. 816 kap. 28 § skollagen (2010:800). Utredningens förslag och överväganden Även för sökande som har avlagt en yrkesexamen i gymnasieskolan eller inom vuxenutbildning på gymnasial nivå krävs mot- svarande kurser i svenska eller svenska som andraspråk för att uppnå grundläggande behörighet. För att en svensk eller utländsk utbildning ska kunna motsvara något av de utbildningskrav som gäller för sökan- de som avlagt en av dessa examina krävs följaktligen också kunskaper i svenska språket. Nuvarande bestämmelse i 7 kap. 6 § högskole- förordningen om krav på kunskaper i svenska behövs därför inte för dessa sökande. Mot denna bakgrund föreslår utredningen att sökanden som upp- fyller ovan nämnda utbildningskrav ska anses ha grundläggande behörighet. UHR ska fortfarande få meddela närmare föreskrifter om kraven för att en svensk eller utländsk utbildning ska motsvara kraven på en gymnasieexamen. Bosatta i , , eller har också grundläggande behörighet har ingått en överenskommelse med , , och om tillträde till högre utbildning.9 Överenskom- melsens giltighetstid har förlängts och den gäller till utgången av 2018. Av artikel 1 i överenskommelsen framgår bland annat att parterna förpliktar sig ömsesidigt att ge utbildningssökande som är bosatta i ett annat nordiskt land tillträde till sina offentliga högre utbildningar på samma eller likvärdiga villkor som sökande från det egna landet. Det framgår även att en utbild- ningssökande, som är behörig till högre utbildning i det nordiska land, där han eller hon är bosatt, också är behörig till högre utbildning i de andra nordiska länderna. I högskoleförordningen anges att den som är bosatt i , , eller och där är behörig till högre utbildning har grundläggande behörighet till utbildning som påbörjas på grund- nivå (7 kap. 5 och 24 §§). Därutöver finns det i högskoleförordningen krav på kunskaper i svenska (7 kap. 6 §). Av förordningen framgår att den som har annat modersmål än svenska, danska, färöiska, isländska eller norska ska ha de kunskaper i svenska som behövs. 9 Överenskommelse mellan , , , och om tillträde till högre utbildning, SÖ 1997:13. Utredningens förslag och överväganden meddela närmare föreskrifter om kravet på kunskaper i svenska. Den som har finska som modersmål och har haft svenska som ämne i finskt gymnasium eller motsvarande finsk skolform eller mer ska dock anses ha de kunskaper i svenska som behövs. Mot bakgrund av innehållet i den nordiska överenskommelsen om tillträde föreslås ingen förändring för de som är bosatta i , , eller och där är behöriga till högre utbildning.