sou · H5B332 · 2017-03-31 00:00:00 — Av lagstiftningen framgår att företagen har ett tydligt ansvar att kon- tinuerligt hantera de kemikalier i sin verksamhet som kan leda till risker för människor och miljö. Kunskapskravet i , arbets- miljölagstiftningen och egenkontrollförordningen1 ställer krav på att företaget kartlägger risken med ämnen i processer och produkter. Kunskapslyft för små och medelstora företag som handlar med varor Utredningen visar att det behövs ett grundläggande kunskapslyft bland företag och offentliga aktörer om vilka problematiska ämnen som kan förekomma i varor och vilka av dessa som ska prioriteras för substitution. Det behövs en modell för kemikalieanalys på företags- nivå. Kemikalieanalysen bör särskilt fokusera på kemikalier i varor eftersom kunskapen om kemikalieinnehåll generellt är lägre än för kemiska produkter. och offentliga aktörer som köper in sammansatta varor som t.ex. innehåller elektronik, textil, plast och metaller har särskilt svårt att överblicka och kontrollera sina kemikalierisker. För dessa aktörer innebär kemikalieanalysen att man måste gå utanför den egna organisationen för att få kunskap om inne- hållet i de egna varorna och ännu mer krävs för att kontrollera sin produktutveckling. Likafullt är importörer ansvariga för att varornas innehåll inte innebär någon risk för hälsan eller miljön. Kemikalie- analysen handlar för dessa företag om att identifiera de främsta pro- blemämnena utifrån de olika materialen i varan, vilket innebär att information måste hämtas från högre upp i leverantörskedjan. Särskilt små och medelstora företag pekar på ett behov av ett hand- fast stöd för att identifiera problemämnen inom den egna verksam- heten. Centrumet ska ta fram en modell för kemikalieanalys Det finns en rad verktyg för kemikalieanalyser på marknaden. Vid en kemikalieanalys brukar följande parametrar vägas samman: ämnets farlighet (inneboende egenskaper), volym av ämnet och produkten samt potentiell exponering för människa och miljön. 1 Förordningen (1998:901) om verksamhetsutövarens egenkontroll. (1998:808), Arbetsmiljölagen (1977:1160). Förslag till centrumets inriktning gäller varor ska alla led i livscykeln beaktas, såsom utsläpp och expo- nering vid konsumentanvändning liksom omhändertagande av avfal- let. Varorna importeras oftast från länder utanför och EU och produktionen kan ge upphov till arbetsmiljörisker och utsläpp till miljön som också måste beaktas. Vi föreslår att Substitutionscentrumet tar fram en modell för en förenklad kemikalieanalys riktad till handlande företag och offentliga aktörer. Vi föreslår att analysen innehåller tre grundläggande delar: 1.kunskap om relevanta ämnen i olika material och varor 2.vilka ämnen som det handlande företaget bör kräva utbyte av 3.konkret stöd för kravställning vid inköp och upphandling. Delar i kemikalieanalysen bör uppdateras, följas upp och utvecklas regelbundet. En anledning till det är att kunskapen om farliga ämnen ökar, vilket innebär att ämnen som tidigare ansågs oproblematiska i ett senare skede kan bli föremål för prioritering för utfasning. Vi bedömer att resultaten från det strategiska substitutionsarbetet (av- snitt 4.3) kan vara till stöd för företagens arbete att ta fram system för sin kemikaliehantering. Utredningen föreslår att arbetet med att ta fram modell för kemi- kalieanalys sker i nära samarbete med Kemikalieinspektionen inom ramen för myndighetetens utveckling av PRIO-guiden (se kapitel 7). Resultat från kemikalieanalyserna – underlag för specifika insatser Vi bedömer att en samlad bild av resultaten från kemikalieanalyserna kan utgöra en informationskälla om vilka ämnen, material och/eller produktgrupper som utgör de stora kemikalieriskerna. Resultaten kan även indikera företagens behov av nya alternativ. Därför föreslår vi att resultaten från analyserna frivilligt kan skickas in till Substitutions- centrumet och samlas på ett formaliserat sätt inom centrumet för att i ett nästa steg kunna användas vid den specifika substitutionsverksam- heten av strategiska produktgrupper (se avsnitt 4.3). För detta kan det finnas behov av att anonymisera enskilda företag. Förslag till centrumets inriktning Kommunikationen av kemikalieanalysen är en nyckelfråga En förutsättning för att Substitutionscentrumet ska lyckas med Kemi- kalieanalysen är att den kommuniceras strategiskt och når ut till be- rörda intressenter. Exempelvis genom att kopplas till befintlig kurs- och utbildningsverksamhet inom branschorganisationer eller andra företagsnätverk/organisationsnätverk. En annan viktig kommunikativ fråga handlar om att visa företagen att en kemikalieanalys kan hjälpa företaget att fatta strategiska investeringsbeslut. För det lilla hand- lande företaget är det viktigt att veta vilken typ av varor som riskerar att innehålla otillåtna ämnen och som senare fastnar i tillsynen eller blir svåra att sälja. För tillverkande företag kan kemikalieanalysen ut- göra ett underlag inför större investeringar. En investering i en teknik som är beroende av ämnen på kandidatförteckningen eller ämnen som snart kommer att hamna där kan vara förödande. Den pedagogiska utmaningen att visa företagen att resultatet av kemikalieanalysen kan innebära konkurrensfördelar är helt central för centrumet. Utred- ningen bedömer att centrumets förmåga att nå ut till med det bud- skapet till företagen kommer att vara en viktig framgångsfaktor för verktyget. Utredningen utesluter inte att det kan bli nödvändigt att genom skatter, subventioner eller lagar stimulera företagen att göra dessa kemikalieanalyser. Att utreda och lämna förslag på sådana styr- medel har dock inte ingått i utredningens uppdrag. 4.2.3Positiva listor för ämnen och produktgrupper Utredningen föreslår att Substitutionscentrumet kartlägger och sammanställer alternativ till farliga ämnen och farliga ämnen i pro- dukter (s.k. positiva listor). Syftet ska vara att underlätta för inkö- pare och upphandlare att göra välgrundade val och ställa bättre krav gentemot leverantörer. Kemikalier används i material och produkter för att ge dem specifika funktioner. Det kan handla om ämnen som gör ytor vattenavvisande, färgämnen som ger ett material ett visst utseende eller flamskydds- medel för att materialet ska vara mindre brandfarligt. Samma ämne kan på så sätt användas inom en rad olika branscher och områden. Förslag till centrumets inriktning Flamskyddsmedel finns t.ex. både i elektronik, textilier, möbler och fordon. Vattenavstötande ämnen finns i kläder, impregnering, bygg- material etc. Utredningen visar att företag och offentliga aktörer har ett stort behov av stöd med att hitta lämpliga alternativ och ställa tydliga och välgrundade krav vid inköp (se avsnitt 3.2 och bilaga 3). Företag och offentliga aktörer använder sig vanligen av olika restriktionslistor med ämnen som inte får förekomma i de produkter som köps in. Inköpa- ren eller upphandlaren har därmed ofta dålig kontroll på vad utfas- ningsämnet ersätts med. Risken är stor att exempelvis en impregner- ingsspray som enligt informationen på flaskan är ”fri från PFOA” i stället innehåller ett nyare, mindre testat, men lika persistent ämne, t.ex. PFHxA och ämnen som bryts ner till detta i miljön (s.k. falsk substitution). För att undvika detta har det blivit vanligare med så kallade ”positiva listor”, som samlar dokumenterat alternativ som är bättre ur en hälso- och miljösynpunkt än ämnet som ska fasas ut. Utredningen bedömer att restriktionslistor är bättre än inget alls, men centrumets verksamhet ska fokusera på stöd kopplat till vad produk- terna kan innehålla snarare än vad de inte får innehålla. Det saknas dock tillgänglig data om många ämnens effekter på hälsa och miljö och en viktig utmaning är att förmå företagen att själva fylla de många kunskapsluckorna. Utgångspunkten är att göra kunskap om innehåll till en konkur- rensfördel genom att premiera produkter där det kemiska innehållet är känt och testat. När inköpare (tillverkare, handlande företag, offentlig aktör eller slutkonsument) använder positiva listor gynnas produkter med kända egenskaper framför de där information saknas. Positiva listor finns både på produktgruppsnivå och på ämnesnivå. Positiva listor på produktgruppsnivå listar sammansatta varor utifrån specifika kriterier, exempelvis Basta som innehåller byggprodukter. Positiva listor på ämnesnivå listar kemiska ämnen utifrån funktiona- litet och hjälper företag att välja de minst problematiska funktions- kemikalierna, exempelvis TCO Certified som listar accepterade flam- skyddsmedel. Förslag till centrumets inriktning Positiva listor på produktnivå Det finns en rad exempel i och internationellt på positiva listor på produktgruppsnivå inom olika branscher (se tabell 4.1 samt bilaga 2 och 5). Basta, Byggvarubedömningen och hus är exempel på positiva listor inom den svenska byggbranschen. Miljömärkning är också en form av positiva listor som underlättar för företag och kon- sumenter att göra medvetna val utan att själva behöva ha djupa kemi- kunskaper. Ansvaret för kriterier och kontroll ligger på den aktör som tar fram listan. Detta gör att positiva listor på produktgruppsnivå är särskilt användbara för handlande företag, offentliga organisationer och konsumenter som inte kontrollerar produktutvecklingen och som saknar djupare kemikaliekompetens. Positiva listor på ämnesnivå Positiva listor på ämnesnivå hjälper företag att välja mindre farliga alternativ som fyller samma funktion. Positiva listor på ämnesnivå fokuserar snarare på funktionen som ämnet har än på ämnet i sig. Ett exempel är svenska TCO Certified som riktat in sig på i IT- utrustning. Genom sin marknadsställning som världsledande miljö- märkning för dataskärmar och laptops ställer TCO Certified krav på globala företag som t.ex. HP, Lenovo, och att ta fram Förslag till centrumets inriktning och redovisa information om de flamskyddsmedel som företagen använder i sina produkter. Datorföretagen har i sin tur krävt av sina leverantörer inom kemiindustrin att ta fram information och leverera den direkt till TCO Certified som använder sig av för att poängsätta flamskyddsmedlen utifrån ämnenas miljö- och hälso- egenskaper. Om viktig data saknas bestraffas det med minuspoäng, vilket skapar incitament för att kemiindustrin ska ta fram och dela med sig av kunskap. I ett första steg tillgängliggör och sprider Substitutionscentrumet befintliga positiva listor Vi föreslår att centrumet gör en bred branschöverskridande genom- gång av marknaden på ”positiva listor” i och internationellt och söker samarbete med andra relevanta initiativ. Substitutionscent- rum ska samla information om alternativen med det övergripande syftet att skapa förutsättningar för inköpare och upphandlare att göra välgrundade val och ställa bättre krav gentemot sina leverantörer. Utredningen visar att olika branscher kan lära av varandra – alter- nativ som fyller en funktion i en produkt inom en bransch kan även fungera för liknande funktion inom en annan bransch. En inven- tering bör givetvis ha ett internationellt perspektiv som kan visa att befintliga alternativ redan finns etablerade i andra länder. Resultatet från inventeringen av alternativ bör struktureras på lämpligt sätt (exempelvis utifrån funktion, materialtyp och/eller pro- Förslag till centrumets inriktning duktgrupp) och göras tillgänglig via centrumets molntjänst och digi- tala mötesplats. Att ta utgångspunkt i funktion är bra eftersom det öppnar upp för alternativa tekniker och material och inte endast alternativa kemi- kalier. En viktig arbetsuppgift för centrumet blir sedan att konti- nuerligt hålla informationen uppdaterad. Alternativen som synliggörs via Substitutionscentrumet ska upp- fylla vissa kriterier (se tabell 1.1 i kapitel 1), vara baserat på dagens kunskap och transparent gällande eventuella osäkerheter och kun- skapsluckor. Detta för att ge stöd till företagen så att de ska kunna göra en välgrundad substitution. Det är viktigt att poängtera att an- svaret för val och implementering av alternativ ligger hos företagen. Centrumet kan inte själv bedöma alternativen på djupet eller rekom- mendera vissa alternativ. Centrumet kan inte heller gå i god för alter- nativens kvalitet utan fungerar som en guide för olika tillgängliga alternativ på marknaden. Utredningen ser en fördel med att dra nytta av det arbete som redan pågår inom olika branscher och organisationer såväl inom som utanför , exempelvis Nationella plattformen för nanosäkerhet vid Swetox (SweNanoSafe) (se bilaga 2 och 5). Vi föreslår därför att Substitutionscentrumet samarbetar med dessa olika initiativ. Centrumets främsta uppgift i det här avseendet blir alltså att scanna och sammanställa befintliga alternativ som finns på marknaden. Det kan vara information från olika myndighetsrapporter, andra publi- kationer eller länka till pågående initiativ inom olika branscher. Det handlar alltså inte om en marknadsplats för tillverkare/leverantörer av specifika alternativ utan en genomgång av generell karaktär. Koppla samman inköpare och tillverkare/leverantörer av alternativ I ett nästa steg kan Substitutionscentrumet vidareutveckla arbetet med listor över alternativa lösningar genom att sammankoppla in- köpare och producenter eller leverantörer av alternativ. Företag som har innovativa lösningar som möjliggör substitution behöver få hjälp att synliggöra och verifiera sina produkter. I arbetet med en sådan matchningsverksamhet ska centrumet dra erfarenhet från etablerade initiativ såsom Basta-systemet vars kriterier bygger Förslag till centrumets inriktning på ämnens inneboende egenskaper. Systemet baseras på egenrappor- tering av produkter som sedan valideras. Substitutionscentrumet ska även följa utvecklingen av den nya satsningen Market Place som drivs av ChemSec och ska bli en annons- plattform som likt kopplar ihop inköpare och producenter. Det företag som har en alternativ lösning på ett substitutionsproblem registrerar sin lösning på portalen som gör produkten sökbar för inköpare. Det kan exempelvis handla om alternativa metoder att impregnera trä utan användning av farliga kemikalier. Syftet med ChemSecs Market Place ligger väl i linje med centrumets inriktning. Beroende på hur projektet utvecklas ska centrumet överväga att ingå ett samverkansavtal med ChemSec om den fortsatta utvecklingen av Market Place. Vi understryker att centrumet inte ska driva en egen verksamhet som konkurrerar eller har liknande syfte som ChemSec. Substitutionscentrumet ska stödja samverkan kring marknadsanalyser inför inköp och upphandling Att öka användningen av befintliga positiva listor genom att samla, anpassa och göra dem relevanta för fler branscher och företag blir en viktig del i centrumets verksamhet. I många fall kommer det dock att saknas sammanställd information om produkter och hela produkt- grupper. I dessa fall blir det särskilt viktigt för företag och offentliga upphandlare att i förstudiearbetet själva identifiera vilka alternativ som finns tillgängliga på marknaden. Substitutionscentrumet bör inom vissa fokusområden kunna er- bjuda ett stöd i förstudiearbetet genom att samla och dela med sig av goda exempel där företag eller offentliga aktörer med liknande behov hittat och implementerat altenativa lösningar. På så sätt får inköpare och upphandlare kunskap om vilka krav som kan ställas gentemot leverantörsledet. Genom att utnyttja andras erfarenheter och använda sig av ett redan beprövat alternativ kan företaget eller den offentliga aktören spara tid och pengar. Vi bedömer att Substitutionscentrumet genom att samla befint- liga alternativ kan hjälpa företag och offentliga aktörer när de ska analysera marknaden inför en kravställning gentemot sina leveran- törer. Det ökar förutsättningarna för inköpare och upphandlare att i större utsträckning kunna göra informerade val, även när det saknas jämförbar data i positiva listor eller liknande. Förslag till centrumets inriktning 4.2.4Aktörer berörs på olika sätt av de verktyg som föreslås Utredningen konstaterar att företagen inte utgör en homogen grupp och att de berörs på olika sätt av de verktyg och modeller som före- slås. En grundläggande skillnad är den mellan företag som kontrol- lerar sin produktutveckling och de företag som inte gör det. Företag som har kontroll över sin produktutveckling finns ex- empelvis inom kemiindustrin och råvaruindustrin men också inom tillverkningsindustrin. För dessa företag handlar substitution om produktutveckling och utveckling av produktionsprocesser, där sub- stitutionen (utöver lagkrav) svarar mot en efterfrågan på marknaden. Det stöd som dessa företag efterfrågar är teknisk och specifik, rör sig högre upp i substitutionstrappan och handlar t.ex. om hjälp att välja ett ersättningsämne som ger en förbättrad teknisk funktion jämfört med utfasningsämnet. kontrollerar i regel inte sin produktutveckling, utan måste driva substitution utifrån rollen som inköpare. Det är många svenska företag som tillhör den gruppen och köper in varor direkt från leverantörer och tillverkare, ofta utanför och EU. För dessa företag handlar substitution om kravställning vid inköp och leverantörsuppföljning. Även offentliga aktörer ingår i denna grupp. Företagets storlek liksom branschtillhörighet har också betydelse för substitutionsverksamheten. Stora företag inom tillverknings- industrin har i regel goda förutsättningar att skaffa nödvändig kemi- kaliekompetens, liksom stora handlande företag. Små företag har där- emot inte resurser för sådan kompetens (inom företaget eller genom konsultstöd) oavsett om de tillhör tillverkningsindustrin eller handlande företagen. I figuren nedan sammanfattas hur olika typer av företag berörs av utredningens förslag till verktyg och modeller. Förslag till centrumets inriktning Helpdesken vänder sig primärt till SME-företag som inte kontrollerar sin egen produktutveckling, dvs. Många av dessa företag efterfrågar en helpdesk för grundläggande frågor som Kemi- kalieinspektionen inte kan hjälpa till med, för att de är för specifika eller för att det är oförenligt med myndighetens uppdrag. Inriktningen mot SME-företag syftar bl.a. till att överbrygga den konkurrensfördel som större företag har genom tillgång till egen kemikaliekompetens eller konsulter. Övriga företag ska inte uteslutas, men eventuellt avgiftbeläggas. Den modell för kemikalieanalys som utredningen föreslår riktar sig till företag som inte kontrollerar sin produktutveckling och som sak- nar egen kemikaliekompetens. Kemikalieanalys för företag som hante- rar kemiska produkter har en delvis annan innebörd. Stora företag och offentliga aktörer har i många fall redan gjort en analys, varför dessa inte bör vara primära målgrupper för kemikalieanalysen. Positiva listor riktar sig främst till handlande företag och offent- liga aktörer, som inte kontrollerar sin produktutveckling. Positiva listor ger företagen en möjlighet att ställa informerade kemikalie- krav och undvika s.k. falsk substitution, dvs. att ersättningsämnet är lika eller mer problematiskt än det som fasas ut. Förslag till centrumets inriktning Utredningen föreslår att Substitutionscentrumet utöver det mer generella substitutionsarbetet (avsnitt 4.2) arbetar med specifika projekt riktat mot särskilt angelägna produktgrupper. Det kan exempelvis handla om att –understödja strategisk leverantörskontroll, –matcha intresserade tillverkare med motiverade användare, –förmedla behov av nya alternativ till forskarsamhället. I avsnitt 4.1 beskrevs två tänkbara inriktningar för substitutions- centrumet, A respektive B. Den första inriktningen beskrivs ovan i avsnitt 4.2. I det här avsnittet beskrivs den andra inriktningen, Strategisk substitution av prioriterade produktgrupper. Där den Gene- rellt kunskapshöjande och substitutionsstödjande ansatsen utgår från de behov av substitutionsstöd som företagen själva uttryckt tar den här inriktningen sin utgångspunkt i strategiskt utvalda produktgrupper utifrån ett samhällsperspektiv. Framgångsfaktor att fokusera på strategiskt utvalda produktgrupper Utredningen visar att en framgångsfaktor för substitutionsprojekt i och internationellt har varit att fokusera på specifika, strate- giskt utvalda, områden. Genom att välja ut några prioriterade kemi- kalier, material eller produkter och strategiskt använda sig av produ- centers, användares och andra intressenters drivkrafter har dessa initiativ kunnat komma långt. Kartläggningen visar en rad exempel där farliga ämnen helt har fasats ut från vissa produktgrupper. Ett substitutionsinitiativ som sticker ut är den så kallade ”Göteborgs- modellen” som drevs med medel från och läns- styrelsen i och (senare under namnet Grön Kemi, se bilaga 2). Förslag till centrumets inriktning Vi föreslår att Substitutionscentrumet utöver det mer generella sub- stitutionsarbetet (avsnitt 4.2) arbetar med specifika projekt riktat mot särskilt angelägna produktgrupper. Utgångspunkten för ett sådant angreppssätt är en analys som identifierar strategiska produktgrupper baserat på relevanta faktorer så som ämnens inneboende egenskaper, volym i samhället, exponering, tekniska och ekonomiska aspekter, samt intresse för substitution bland olika aktörer (se figur 4.4 nedan). Utredningen föreslår att centrumet använder den så kallade RPS-analysen2, som miljömärkningen Svanen har tagit fram (se av- snitt 4.3.1) eller liknande analysmetod. Analysen utmynnar i för- slag på prioriterade produktgrupper. Det kan exempelvis handla om halogenerade flamskyddsmedel i elektronik, Bisfenol A i konserv- burkar eller PFAS i skidvalla och kosmetika. Beroende på vad analy- sen visar bedömer utredningen att Substitutionscentrumet kan agera på tre olika sätt. För det första: Om analysen visar att det finns relevanta alternativ på marknaden, som leverantörskedjorna inte är alltför långa och komplexa så bör Substitutionscentrumet försöka matcha intres- serade tillverkare med motiverade användare. Centrumets roll handlar bland annat om att stödja tillverkarna med kunskap, som att ge användarna trovärdig information om att alternativen lever upp till funktionskraven och verkligen är bättre för hälsa och miljö. Substitu- tionscentrumet kan också verka för att skapa genvägar inom leveran- törskedjan och på så sätt kanalisera nedströmsföretagens efterfrågan direkt till kemiindustrin (se avsnitt 4.3.2). För det andra: Om RPS-analysen visar att det finns bättre och sämre alternativ men att leverantörskedjorna är långa och komplexa så kan det vara svårt att lyckas med matchning. I dessa fall kan centrumet i stället understödja strategisk leverantörskontroll inom det specifika produktområdet. Antingen genom samordning av stickprovstester eller genom underlättande av egenkontroll (se avsnitt 4.3.3). För det tredje: Om RPS-analysen visar att tillgängliga alternativ brister i kvalitet, inte klarar marknadskraven, är för kostsamma eller helt enkelt saknas så behöver det finnas en möjlighet för att förmedla detta till relevant del av forskarsamhället. 2 RPS står för Relevans, Potential, Styrbarhet. Förslag till centrumets inriktning Centrumet bör även kunna ta initiativ till eller stimulera offentliga verksamheter att genomföra innovationsupphandlingar. När alternativ väl finns på plats kan centrumet ta vid inom ramen för matchnings- verksamheten (se avsnitt 4.3.2). Alternativ finns, raka 4.3.1Strategiska produktgrupper väljs ut med RPS-analys För att kunna göra en strategisk prioritering mellan olika ämnes- eller produktgrupper behöver Substitutionscentrumet använda sig av någon form av utvärderingsmetod. Modellen väger in relevanta parametrar och på ett transperant sätt hjälpa centrumet att välja ut strategiska pro- duktgrupper att gå vidare med. En befintlig analysmetod som skulle kunna appliceras här är den så kallade RPS-metoden som kommer från miljömärkningen Svanen (RPS står för Relevans, Potential och Styr- barhet). Metoden syftar till att ge optimerad riskminskning för miljö och hälsa i förhållande till de tekniska och ekonomiska förutsätt- ningar.