sou · H5B35d2 · 2017-02-01 00:00:00 — Tillgång till svensk arbetslöshetsförsäkring i gränsöverskridande situationer Vid ansökan om ersättning efter kvarstående medlemskap under arbete i tredje land som inte har något avtal om social trygg- het med, är som beskrivs i avsnitt 17.1 enbart svensk lag tillämplig. En sådan gränsöverskridande situation bör därmed hanteras på sam- ma sätt som ett uppehåll i förvärvsarbete i , som inte utgör överhoppningsbar tid, vid en icke gränsöverskridande situation. Har arbetet utomlands varat än 6 månader, och där arbetet inte kan jämställas med förvärvsarbete i , kan ett arbetsvillkor efter återvändning till uppfyllas om arbetet utomlands före- gåtts av minst 6 månaders arbete i . Medlemstiden under arbetet utomlands kan då ligga till grund för uppfyllandet av med- lemsvillkoret.82 Har arbetet varat bryts försäk- ringsskyddet, och ett nytt arbetsvillkor behöver uppfyllas innan arbetslöshetsersättning kan beviljas. 24.3.5Villkor om medlemskap i en arbetslöshetskassa inget problem Varje medlemsstat kan enligt unionsrätten i princip ha vilka villkor för rätt till ersättning som helst, så länge villkoren inte är diskrimi- nerande gentemot personer som rör sig över gränser. Varje medlems- stat fastställer även nivån på försäkringsskyddet, det vill säga hur hög ersättning som betalas ut och under vilka villkor. Jag bedömer att ett krav på medlemskap i en arbetslöshetskassaför att kunna få inkomst- relaterad ersättning, som och våra nordiska grannländer och har, är förenligt med unionsrätten. Det gäller så länge inte personer som kommer till för att arbeta för- hindras från att kunna bli medlemmar eller missgynnas på annat sätt när samordningsförordningen tillämpas. Nuvarande 64-årsregel, som beskrivs i avsnitt 24.1.3, är dock en sådan regel som förhindrar tillgång till den inkomstrelaterade delen av arbetslöshetsförsäkringen. Den bestämmelsen är därmed inte tillämplig för 64-åringar från någon annan EU/EES-stat som börjar arbeta i (se vidare avsnitt 24.3.6). I övrigt anser jag att det inte finns någon konflikt mellan medlemsvillkoret i 7 § och samordningsförordningen. För den som träder in i en arbetslöshetskassa efter arbete i en annan med- 82 Något sådant mål har så vitt jag känner till inte prövats i någon domstol, men det borde inte föreligga någon osäkerhet om detta. Tillgång till svensk arbetslöshetsförsäkring i gränsöverskridande situationer lemsstat kan medlemsvillkoret, som beskrivs i avsnitt 24.1.1 och 24.3.3, vid behov uppfyllas genom sammanläggning av perioder. 24.3.6Inträde i en arbetslöshetskassa efter arbete utomlands För sammanläggning av perioder för att uppfylla medlemsvillkoret vid arbetslöshet krävs att den migrerande arbetstagaren har ansökt om och beviljats inträde som medlem i en arbetslöshetskassa. är detta enligt 34 § LAK inte möjligt för personer som fyllt . För personer som är , är inträde i en arbetslöshetskassa möjligt om de arbetar eller senast arbetade inom det verksam- hetsområde som arbetslöshetskassans verksamhet omfattar. För en helt arbetslös gränsarbetare eller sällanhemvändare som återvänder till efter att arbetet upphört i arbetslandet kan inträde bevil- jas i den arbetslöshetskassa vars verksamhetsområde närmast mot- svarar den sysselsättning den sökande hade i arbetslandet.83 Inträde är vidare inte möjligt om en person är medlem i en annan arbets- löshetskassa. Detta har i åtminstone ett ärende hos en arbetslös- hetskassa tolkats som att en person som är medlem i en dansk arbetslöshetskassa inte har rätt till inträde i en svensk arbetslöshets- kassa.84 Inträde beviljas, vid en korrekt ansökan, i den kalendermånad när ansökan gjordes, enligt 34 § LAK. För rätt till inkomstrelaterad ersättning vid sammanläggning krävs, eftersom medlemsvillkoret enligt praxis ska uppfyllas sammanhängande, att den sökande lyckas att gå över från arbetslöshetsför- säkringen i sitt gamla arbetsland, till arbetslöshetsförsäkringen och arbetslöshetskassan i . Däremellan får inte finnas någon period som inte är en försäkringsperiod eller likvärdig period, eller anställningsperiod eller period av verksamhet som egenföretagare. Av dom i målet följer dock att ett kort för- värvsavbrott när en arbetstagare flyttar sina ägodelar från det ena landet till det andra kan anses som vanligt förekommande och natur- 83IAF:s föreskrift (IAFFS 2016:2) om ändring i inspektionens föreskrifter (IAFFS 2015:1) om övergång mellan stater. 84Se Kammarrätten i mål nr 1715-16. Domen meddelades och har vid skrivande stund inte vunnit laga kraft. Tillgång till svensk arbetslöshetsförsäkring i gränsöverskridande situationer ligt vid flytt mellan olika medlemsstater, och bör därför inte leda till ett avbrott av försäkringsskyddet.85 För en migrerande arbetstagare innebär dock denna tillämpning att för att behålla sin rätt till inkomstrelaterad ersättning behöver han eller hon ansöka om inträde till en arbetslöshetskassa där han eller hon har rätt till inträde, så att inträde kan beviljas i direkt anslutning till att personen slutar omfattas av det tidigare arbets- landets arbetslöshetsförsäkring. Vid ansökan till en arbetslöshets- kassa dit den sökande inte har rätt till inträde, på grund av att den sökande inte arbetar eller senast arbetade inom arbetslöshetskassans verksamhetsområde, avslås ansökan. Den sökande kan då få infor- mation från arbetslöshetskassan om vilken eller vilka arbetslöshets- kassor vars verksamhetsområde han eller hon tillhör. Handlägg- ningen innan ansökan avslås kan dock ta tid, varpå ett månadsskifte kan hinna passera. Det är därefter omöjligt för den sökande att repa- rera den skada som åsamkats hans eller hennes inkomstrelaterade ersättningsskydd. Vid ett försenat inträde i rätt arbetslöshetskassa efter ett sådant avslag måste därför både ett nytt medlemsvillkor och ett nytt arbetsvillkor upparbetas för rätt till inkomstrelaterad ersätt- ning. Detta då enligt 7 § arbetsvillkoret ska vara uppfyllt efter det senaste inträdet i en arbetslöshetskassa, utöver att medlemstiden ska uppgå , för att inkomstrelaterad ersättning ska kunna utgå. Detta förfarande gör det betydligt svårare för en migrerande arbetstagare, som inte är väl insatt i de svenska arbetslöshetskas- sornas verksamhetsområden, och som inte har ett arbete när han eller hon kommer till , att uppfylla villkoren för att behålla sitt inkomstrelaterade försäkringsskydd. Det har också betydelse vilken dag i en kalendermånad som personens försäkringsskydd i arbetslandet upphör. En person vars anställning och försäkringsskydd upphör i slutet av en månad, men inte den sista i en månad, har betydligt på sig att gå med i en arbetslöshetskassa i än en person vars anställning och försäkringsskydd upphör den sista i en kalendermånad. 85 Se Generaladvokatens yttrande i mål nr C-482/93 , ECLI:EU:C:1995:197, punkt 13. Tillgång till svensk arbetslöshetsförsäkring i gränsöverskridande situationer Inträde efter arbete i Enligt den nordiska sociala konventionens86 artikel 10, den så kal- lade femårsregeln, kan en person som ansöker om medlemskap i en svensk arbetslöshetskassa få undantag från kravet om en fullgjord period i landet, enligt artikel 61.2 i förordning 883/2004, från det datum då han eller hon lämnade den svenska arbetslös- hetsförsäkringen för att arbeta i ett annat nordiskt land. För att femårsregeln ska kunna tillämpas krävs det enligt artikel 8 i det administrativa avtalet om tillämpningen av konventionen att ansö- kan om medlemskap i arbetslöshetskassa gjorts från den tidpunkt då den sökande upphörde att vara försäkrad i det land som han eller hon har flyttat från. Regeln har kritiserats då den tolkats som så att det krävs att en person flyttar mellan två nordiska länder för att den ska vara giltig.87 För en gränsarbetare, som omfattas av förordningens artikel 65.5 a, behövs inte undantaget i konventionens artikel 10 från kravet om en fullgjord period enligt förordningens artikel 61.2, eftersom gräns- arbetare har ett sådant undantag direkt i artikel 61.2. Frågan om gränsarbetare omfattas av konventionens artikel 10 har ändå lyfts, och utreddes av den parlamentariska socialförsäkringsutredningen. Frågan fick dock i betänkandet inget ordentligt svar, då det vid tillfället för när betänkandet lades fram gjordes en översyn av den nordiska sociala konventionen och ett nytt förslag till konvention presenterades i anslutning till att utredningens delrapport publice- rades. Utredningen gjorde dock bedömningen att det var angeläget att frågan om vilken personkrets som skulle omfattas av femårs- regeln skulle tydliggöras inom ramen för översynen av konventio- nen.88 Efter översynen ser dock femårsregeln , i allt väsentligt, likadan ut som den gjorde i den tidigare konventionen.89 Anledningen till att gränsarbetare skulle vilja omfattas av den nordiska konventionens femårsregel, har inte så mycket att göra med undantaget från fullgjorda försäkringsperioder enligt artikel 61.2, utan mer att göra med det administrativa avtalet som reglerar hur regeln ska tillämpas. I det administrativa avtalet framgår enligt arti- 86Lag (2013:134) om nordisk konvention om social trygghet. 87Tolkningen att det krävs att den sökande måste ha flyttat framgår av . 88SOU 2011:74, s. 71–72. 89Se lag (2004:114) om nordisk konvention om social trygghet, artikel 12. Tillgång till svensk arbetslöshetsförsäkring i gränsöverskridande situationer kel 8 att för att artikel 10 i konventionen ska kunna tillämpas ska ansökan om medlemskap i en arbetslöshetskassa ske från det att försäkringstillhörigheten upphört att gälla i frånflytt- ningslandet. Dels implicerar lydelsen ”frånflyttningslandet” att regeln gäller endast när en person flyttar från ett nordiskt land till ett annat, även om detta inte framgår tydligt av artikeln i konventionen. Dels har lydelsen i det administrativa avtalet tolkats som så att om ansökan om medlemskap i en arbetslöshetskassa enligt femårsregeln sker från det att försäkringstillhörigheten upphört att gälla ifrån flyttningslandets kan inträde i arbetslöshetskassan beviljas retroaktivt så att försäkringsperioden blir sammanhängande, så länge den retroaktiva medlemstiden inte blir längre än . Detta trots att det administrativa avtalet inte uttryckligen reglerar någon rätt till retroaktivt medlemskap. Om gränsarbetare då inte omfattas av personkretsen som berörs av artikel 10 i konventionen, kan de inte heller ges rätt till retro- aktivt medlemskap, så som artikel 8 i det administrativa avtalet tol- kats, om de skulle behöva ett sådant för att behålla sitt inkomst- relaterade försäkringsskydd. Det innebär att gränsarbetare har en kortare tidsram för att hinna gå med i en svensk arbetslöshetskassa efter arbete i ett annat nordiskt land, för att kunna behålla sin rätt till inkomstrelaterad ersättning, än vad en person i samma situation som inte är gränsarbetare har. Syftet med våra förslag är att tydligare reglera den svenska arbetslös- hetsförsäkringen med avseende på vad som gäller för arbetstagare som rör sig till och från . Jag har formulerat förslagen på ett sådant sätt att de ska vara allmängiltiga, och gälla för alla som om- fattas av den svenska arbetslöshetsförsäkringen. Jag har medvetet valt att inte lägga förslag som endast berör gränsarbetare eller andra identifierbara rörliga grupper. Detta för att undvika särlösningar, och för att hålla regelverket så enkelt och tydligt som möjligt. Jag har också lagt särskild vikt vid medlemskapet i arbetslöshetskassan som en central del av den svenska arbetslöshetsförsäkringen, och beaktat detta i framtagande av förslagen. Min tolkning av direktiven i den delen innebär att jag särskilt beaktat att medlemskapet ska värnas vid Tillgång till svensk arbetslöshetsförsäkring i gränsöverskridande situationer arbete i , samt att medlemskapet ska vara attraktivt för de personer som kommer till för att arbeta. 24.4.1Översyn av lagen om arbetslöshetsförsäkringens konstruktion Bedömning: Lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkringens konstruktion bör ses över, för att förtydliga vilket försäkrings- skydd lagen ger. Skälen för bedömningen: Av föregående avsnitt framgår att jag tolkar vissa samordningsbestämmelser i förhållande till de nationella bestämmelserna i annorlunda än vad arbetslöshetskassorna gör. Avsikten med analysen är inte att rikta någon kritik mot arbetslös- hetskassorna, utan avser att belysa de svårigheter som finns att under rådande omständigheter tolka förordningens bestämmelser. Min bedömning är, som framgår av avsnitt 24.3, att grunden till den osäkerhet som finns är att det i saknas tydliga bestämmelser om vem som omfattas av arbetslöshetsförsäkringen och när försäkringen ger ett skydd. Enligt 1 § omfattar arbetslöshetsförsäkringen både arbets- tagare och företagare. Av författningskommentarerna till denna portalparagraf framgår endast att den delen av paragrafen anger omfattningen av arbetslöshetsförsäkringen.90 Definitionen av före- tagare och när personen upphör att anses som företagare finns i 34– 35 a §§. Någon definition av arbetstagare finns inte i . Inte hel- ler framgår när arbetslöshetsförsäkringen börjar gälla och när den upphör. Det kan jämföras med konstruktionen av socialförsäk- ringsbalken (SFB) som innehåller särskilda bestämmelser om vem som omfattas av svensk socialförsäkring. Bland annat följer av 6 kap. 6 § SFB att den som arbetar i är försäkrad för arbets- baserade förmåner som sjukpenning, arbetsskadeersättning och in- komstrelaterad ålderspension. För arbetstagare börjar försäkrings- skyddet enligt 6 kap. 8 § första stycket SFB gälla redan den första anställningsdagen, och för egenföretagare från den dag när arbetet har påbörjats i . Försäkringen upphör enligt 6 kap. 8 § andra 1996/97:107. Tillgång till svensk arbetslöshetsförsäkring i gränsöverskridande situationer stycket att gälla efter att arbetat har upphört av någon annan anledning än ledighet för semester, ferier eller motsvarande uppehåll (efterskyddstid), eller tidigare än så om den enskilde börjar arbeta i ett annat land och omfattas av motsvarande för- säkring i det landet eller om det finns andra särskilda skäl (se vidare avsnitt 18.4). För att sedan kunna beviljas ersättning krävs dess- utom att förmånsvillkoren för respektive förmån uppfylls. SFB reglerar med andra ord under vilka perioder en enskild är försäkrad. däremot innehåller endast villkor för rätt till ersättning, mot- svarande förmånsvillkoren i SFB, och försäkringsskyddet och efter- skyddstiden följer endast indirekt av ersättningsvillkoren. I jäm- förelse med SFB saknar således en nivå i lagstiftningen. Jag anser att en liknande konstruktion av vore eftersträvansvärd. I det här sammanhänget kan det vara värt att förtydliga att jag inte ser SFB som ett rättesnöre för hur lagstiftningar om sociala trygg- hetssystem bör byggas upp. Varje lagstiftning har sin egen natur och det kan finnas både historiska och sakliga skäl för att konstruera lagstiftningar på olika sätt. Men samordningen med unionsrätten blir mycket enklare om lagstiftningen är uppbyggd så att det också tydligt framgår vem som omfattas av den och när. Jag skulle vilja hävda att unionsrätten, särskilt bestämmelserna om tillämplig lagstiftning i av- delning II i förordning 883/2004, förutsätter att det finns nationella bestämmelser om vem som omfattas av försäkringen. Under utredningsarbetet har jag övervägt att i de inledande bestämmelserna i införa vissa förtydliganden om vilket för- säkringsskydd arbetslöshetsförsäkringen enligt min uppfattning ger . Men att i med nuvarande konstruktion formulera ett sådant försäkringsskydd som både är direkt och indirekt, såsom beskrivs i avsnitt 24.3.2 och 24.3.3, anser jag inte vore lämp- ligt utifrån enbart gränsöverskridande situationer. Det skulle vara svårt överblicka konsekvenserna av ett sådant förslag. För att komma till rätta med de problem som finns, behövs nationella bestämmelser om vem som omfattas av försäkringen och när. Med hänvisning till bedömningsprocessen, som beskrivs i avsnitt 17.1, skulle behöva en nivå ovanför villkoren för rätt till ersättning som reglerar just villkoren för att omfattas av försäkringen. Det är dock en större fråga som bör belysas ur ett helhetsperspektiv. Jag avstår därför för att lämna några sådana förslag, och efterfrågar i stället en översyn av hela lagstiftningen. Tillgång till svensk arbetslöshetsförsäkring i gränsöverskridande situationer Vid en sådan översyn kan det även övervägas att göra arbets- löshetsförsäkringen till två försäkringar. Om den inkomstrela- terade delen av arbetslöshetsförsäkringen vore en egen försäkring, skulle medlemskap i en svensk arbetslöshetskassa rimligen vara ett villkor för att omfattas av den inkomstrelaterade arbetslöshetsför- säkringen. Med en sådan konstruktion skulle medlemskapet defini- era försäkringsskyddet, liknande den danska arbetslöshetsförsäk- ringen, och därmed bli en försäkringsperiod enligt artikel 1 t) i för- ordning 883/2004. Då skulle det inte råda några tvivel om att full- gjorda anställningsperioder och perioder av verksamhet som egen- företagare, i exempelvis , med rådande utformning av artikel 61.1 i förordning 883/2004, inte skulle kunna sammanläggas med försäkringsperioder för den inkomstrelaterade arbetslöshets- försäkringen. Finansieringen av arbetslöshetsförsäkringen skulle i princip kunna vara densamma som . I enbart nationella ären- den bedömer jag att en sådan förändring inte heller skulle behöva innebär någon skillnad jämfört med . Även utan en sådan strukturell förändring vore det önskvärt att se över begreppen grundförsäkring respektive inkomstbortfalls- försäkring. Begreppen skapar en viss osäkerhet huruvida arbets- löshetsförsäkringen är en eller två försäkringar, trots att förarbe- tena tydligt pekar på att arbetslöshetsförsäkringen är en försäkring. Vid en översyn av lagstiftningen och dess försäkringsskydd, bör det åtminstone övervägas om dessa begrepp är ändamålsenliga. Slutligen anser jag det vara problematiskt med en försäkring som i så stor utsträckning bygger på praxis och föreskrifter, som är fallet med den svenska arbetslöshetsförsäkringen. En sådan konstruktion försvårar dels möjligheten för en enskild att förstå vilket försäkrings- skydd försäkringen ger, dels tillämpningen för handläggare på arbets- löshetskassorna. Ett syfte med en översyn bör även vara att överföra en del av den praxis som finns till lagstiftning. 24.4.2Tydliggörande gällande medlemskap i arbetslöshetskassa under arbete utomlands Förslag: Vid prövning av medlemsvillkoret enligt 7 § får månader av medlemskap i en svensk arbetslöshetskassa under arbete utomlands, då svensk lagstiftning enligt förord- Tillgång till svensk arbetslöshetsförsäkring i gränsöverskridande situationer ning 883/2004 eller andra av ingångna avtal om social trygghet inte är tillämplig, inte beaktas. Skälen för förslaget: Det är enligt min bedömning inte rimligt att den svenska arbetslöshetsförsäkringen ska erbjuda försäkrings- skydd under tid med arbete då en annan medlemsstats lagstiftning är tillämplig. Bestämmelserna om tillämplig lagstiftning i förord- ning 883/2004 är tydliga. En person kan enligt artikel 11.1 endast omfattas av en medlemsstats lagstiftning åt gången. Försäkrings- tillhörigheten till en annan EU/EES-stat eller bryts när en person börjar arbeta i och enligt artikel 11 därmed ska om- fattas av svensk lagstiftning, och vice versa. Förordning 883/2004 innebär i sig en lösning för de som arbetar utomlands i perioder och behöver tillgodoräkna sig för att uppbära ersättning i , genom principen om sammanläggning. Om en person som i ansöker om arbetslöshetsersättning, och har arbetat i en annan medlemsstat, kan dessa perioder användas för att uppfylla villkoren för rätt till ersättning i . Som beskrivs i avsnitt 24.3.3 gäller det enligt min bedömning såväl arbetsvillkoret som medlemsvillkoret, vare sig arbetet utom- lands intygas som försäkringsperioder, anställningsperioder eller perioder av verksamhet som egenföretagare Den praxis vad gäller kvarstående medlemskap som uppstått efter RÅ 2008 ref. 90, som i praktiken innebär att en person kan säkerställa att han eller hon omfattas av den inkomstrelaterade arbetslöshetsförsäkringen i efter arbete utomlands genom att fortsätta betala medlemsavgift till arbetslöshetskassan i , bryter enligt min uppfattning gentemot syftet med samordnings- förordningen (se avsnitt 24.3.4). Denna situation bör därför regleras i lag. Medlemskap i en arbetslöshetskassa bygger på frivillighet, och ska enligt mig så också fortsätta göra. Jag menar ändå att arbets- löshetskassor inte är vilka föreningar som helst, utan de ska enligt 3 § LAK ha till ändamål att ge sina medlemmar ersättning vid arbetslöshet. Det framstår därför som tydligt av lagstiftningen att det allt annat överskuggande syftet med ett medlemskap i en arbetslöshetskassa bör vara rätten till inkomstrelaterad ersättning. Det bör därför inte föreligga några oklarheter kring under vilka Tillgång till svensk arbetslöshetsförsäkring i gränsöverskridande situationer SOU 2017:05 omständigheter ett medlemskap också uppfyller det syftet. Jag anser därför att detta bör förtydligas i lagstiftningen. Jag föreslår att det tydligt skrivs in i medlemsvillkoret i att månader med medlemskap i en arbetslöshetskassa i under arbete utomlands då svensk lag inte är tillämplig, inte får ingå vid prövning av om medlemsvillkoret är uppfyllt. Regleringen innebär att incitamenten för att kvarstå som med- lem under arbete i en annan EU/EES-stat eller stat med vilken har ingått avtal om social trygghet för att säkerställa det inkomstrelaterade försäkringsskyddet i , minskar.91 Förslaget innebär att rätten till inkomstrelaterad ersättning efter arbete utom- lands ska säkerställas genom att personen, enligt bestämmelserna om tillämplig lagstiftning, omfattas av det andra landets arbetslös- hetsförsäkring under arbetet utomlands. Det arbetet kan då beaktas för uppfyllande av medlemsvillkoret vid ansökan om ersättning i om övriga villkor är uppfyllda. Förslaget innebär att frågan kan uppkomma gällande en månad med medlemskap då personen delvis arbetat utomlands och inte om- fattats av svensk lagstiftning. Min bedömning är att medlemskap under en månad som delvis omfattats av svensk lagstiftning ska kunna ingå vid prövningen av medlemsvillkoret. Det kan till exempel röra sig om kulturarbetare och timanställda som har korta arbets- perioder i och som inte ansöker om medlemskap i dansk arbetslöshetskassa i och med att de har betalat medlemsavgift hela månaden i . En sådan månad anser jag skulle kunna beaktas vid ansökan om ersättning efter återkomst till . Tillsammans med de övriga föreslagna förändringarna för att reglera inträdet i en arbetslöshetskassa efter arbete utomlands (se avsnitt 24.4.3), anser jag att regelverket lever upp till vad som krävs för att kunna tillämpa samordningsförordningen på ett rättvisande och konsekvent sätt. Ett annat sätt att hantera kvarstående medlemskap vid arbete utomlands skulle kunna vara att helt enkelt inte tillåta sådana, genom att i LAK införa krav på utträde eller automatisk uteslut- ning ur en arbetslöshetskassa vid arbete utomlands. 91 Förslaget påverkar inte kvarstående medlemskap under arbete i tredje land, eftersom svensk lag är tillämplig om inget annat är avtalat (se avsnitt 17.1) i kombination med att inte innehåller några tydliga bestämmelser om vem som omfattas av försäkringen och när den ger ett skydd. Tillgång till svensk arbetslöshetsförsäkring i gränsöverskridande situationer inte denna lösning som särskilt lämplig. Det skulle påföra både arbetslöshetskassorna och deras medlemmar administration genom att begära och bevilja in- och utträden. Det skulle vidare kunna innebära tveksamheter om vad som gäller om en sådan medlem inte träder ur och undgår uteslutning under arbetet utomlands. Där- utöver tillkommer frågan om en sådan reglering också skulle inne- bära att arbetslöshetskassorna förväntas utföra kontroller för att kontrollera i vilket land deras medlemmar arbetar.