sou · H4B348 · 2017-01-01 00:00:00 — Där finns som bland annat ansvarar för utbildning av sjuksköterskor, specialistsjuk- sköterskor, tandhygienister, etc. Vid i genomförs även verksamhetsförlagd utbildning kopplad till läkar- utbildningen vid . Att antalet läkarutbildnings- platser kan upprätthållas är viktigt för personalförsörjningen, inte minst för landstingen i detta område. 13.4.3Bedömning av effekter vid bildandet av nya län och landsting Vår sammantagna bedömning är att hälso- och sjukvården har förutsättningar att nå bestående fördelar i detta nya län. Ett gemensamt ansvar för hela hälso- och sjukvårdssystemet inklusive regionsjukvården kommer möjliggöra en mer effektiv användning av resurserna och skapa ytterligare goda förutsättningar för en fortsatt nivåstrukturering och specialisering i syfte att klara hälso- och sjukvårdens utmaningar. Det nu föreslagna nya omfattar två län. De ingår i två olika sjukvårdsregioner och samverkan mellan landstingen är därför inte särskilt omfattande i sjukvårdsfrågor. Att ersätta samverkan i respektive sjukvårdsregion med direkt beslutsfattande i ett landsting skapar goda möjligheter till styrning och en effektiv verksamhet. Den kan organiseras samlat med ett väletablerat universitetssjukhus som bas för forskning, utbildning, kunskaps- bildning och högspecialiserad vård. Ett större landsting ger ett bättre underlag för smalare specialiteter och förbättrar möjligheten till samverkan med medicinteknikindustrin och läkemedelsindustrin. Vidare skapar ens större organisation bättre möjligheter för utveckling av länssjukvården genom utbildning och kunskapsspridning samt möjligheter till klinisk forskning. Det är en utveckling som främjar likvärdighet och tillgänglig vård med hög kvalitet. Förutsättningarna för att uppnå flera av dessa effekter finns redan i dagens men kan förstärkas ytterligare när länen förs samman och då även påverka vården i . Då inte omfattas av någon indelnings- ändring finns det även fortsatt behov av samverkan inom en sjukvårdsregion mellan det nya och kommunerna i norra , trots att det kan leda till mindre vinster i effektivitetshänseende. Sjukvårdsregionens geografiska område behöver förändras till att även omfatta dagens . Den föreslagna indelningen ska, enligt direktiven, ge stabila ekonomiska förhållanden i de nybildade landstingen. Nedan beskrivs och läns landstings finansiella ställning utifrån fyra nyckeltal: skattesats, ekonomiskt resultat, soliditet och finansnetto. Vidare redogörs för effekter på det kommunal- ekonomiska utjämningssystemet. har en landstingsskatt på 11,48 skattekronor och på 11,20 skattekronor. Skattesatserna är dock inte jämförbara, eftersom huvudmannaskapet för kollektivtrafiken skiljer sig åt. I delar och kommunkollektivet på uppgiften och i är ensam huvudman. I kommunallagen (1991:900) anges att kommuner och landsting ska ha en god ekonomisk hushållning i sin verksamhet och i sådan verksamhet som bedrivs genom andra juridiska personer. Det innebär att varje kommun och landsting har ett ansvar för att ha en långsiktigt hållbar ekonomi. För att en god ekonomisk hushållning ska uppnås bör resultatet för varje enskilt landsting ligga på en nivå som realt sett konsoliderar ekonomin. En grundläggande princip har varit att varje generation ska stå för sina egna kostnader. Balanskravet enligt kommunallagen innebär att enskilda kommuner och landsting som huvudregel ska besluta om en budget där intäkterna överstiger kostnaderna. Om resultatet ändå blir negativt måste det regleras . Det finns dock möjlighet, om synnerliga skäl föreligger, att inte reglera ett negativt resultat. Innan resultatet kan stämmas av mot balanskravet ska det bland annat justeras för realisationsvinster och realisationsförluster i en så kallad balanskravsutredning. Balanskravsresultatet visar om respektive landsting har uppfyllt kommunallagens krav på att intäkterna ska överstiga kostnaderna. Västra har gjort positiva balanskravsresultat fyra av . var balanskravsresultatet ett underskott på , som reglerades genom resultat- utjämningsreserv. redovisade ett balans- kravsresultat på -, som alltså därmed återstår att återställa . En betydande orsak till underskottet var att verksamheternas nettokostnadsutveckling var . Balanskravsresultaten var däremot positiva () –2014. Soliditeten mäter det egna kapitalet i relation till de totala till- gångarna och är ett mått på långsiktigt finansiellt handlings- utrymme. Soliditet kan mätas inklusive eller exklusive pensionsskuld som intjänades . Västra har en soliditet på och en soliditet inklusive pensionsskuld på -. Motsvarande uppgifter i är 13 respektive -. Riksgenomsnittet är en soliditet på och en soliditet inklusive pensionsskuld på -. Finansnettot är ett likviditetsmått som mäter finansiella intäkter minus finansiella kostnader. Västra har ett finansnetto 2015 på -och på -avseende . 13.5.5Effekter på det kommunala utjämningssystemet Som redovisades i kapitel 10 ska inkomstutjämningens länsvisa skattesats vara densamma för respektive länets kommunkollektiv. Det innebär att det nya och kommunernas länsvisa skattesatser måste harmoniseras. Det nya länets länsvisa skattesats blir det efter skatteunderlaget viktade medelvärdet för de ingående tidigare landstingen. Det är ett noll- summespel för det nya i jämförelse med vad de gamla landstingen fick tillsammans. landsting har en länsvis skattesats i inkomstutjämningen på och Västra på . Skillnaden beror bland annat på att i är ensam huvudman för kollektiv- trafiken, medan det är ett delat ansvar mellan kommunkollektivet och i . Ett sätt att lösa detta är att ansvaret för kollektivtrafiken i överförs till , vilket redan skett i de flesta län. Ekonomiskt regleras en sådan huvudmannaskapsförändring med hjälp av en skatteväxling mellan och kommunkollektivet i . Alternativt ensas ansvarsfördelningen genom att ansvaret görs gemensamt mellan det nya och kommunerna i det nya länet. Givet att en skatteväxling för kollektivtrafiken i genomförs på 40 skatteören blir det nya länets länsvisa skattesats , vilket är en viktning av (9,) och nuvarande (9,). Dessutom harmoniseras kommunkollektivets länsvisa skattesats i inkomst- utjämningen till , givet den antagna skatteväxlingen. Det är en minskning för nuvarande Värmlandskommuner och en höjning för kommuner i dagens till följd av landstings- sammanslagningen. Det innebär att kommuner får ett lägre inkomstutjämningsbidrag medan de i får ett marginellt högre inkomstutjämningsbidrag. Det exakta utfallet beror på kommunernas skattekraft. Ju högre skattekraft, desto mindre utfallsförändring. 13.5.6Bedömning av ekonomiska effekter vid bildandet av ett nytt län Den föreslagna regionen får en soliditet inklusive pensionsskuld på -, vilket är något sämre än riksgenomsnittet (-). För att beräkna den nya regionens skattesats krävs att antaganden görs om skatteväxlingsnivå vid huvudmannaskaps- förändring för kollektivtrafiken. Om man antar att huvud- mannaskapet ändras i och att skatteväxlingsnivån kommer att ligga på 40 skatteören, vilket har varit en vanlig skatteväxlingsnivå i andra omkringliggande län, så blir det nya skattesats 11,50 skattekronor (givet de nuvarande ekonomiska förutsättningarna). Det skulle innebära en höjning av landstingsskatten med två skatteören för nuvarande och minskning med tio skatteören för nuvarande . Det nya ekonomi kommer att bli större och omsluta mer pengar än respektive nuvarande landsting. Skillnaden mot dagsläget i Västra är dock tämligen begränsad, medan den är betydande jämfört med dagens . En större ekonomi för en större motstånds- kraft mot tillfälliga svängningar i såväl intäkter som kostnader. Landstingen står inför stora investeringar i bland annat ny medicinsk teknik. I ett större landsting kan dessa investeringar bäras av fler. De gemensamma investeringarna blir därmed inte lika stora räknat per invånare, främst i blir detta en markant skillnad. En sammanläggning av två landsting till ett ger möjligheter till vissa besparingar. En effektiv organisering och nivåstrukturering kan hålla verksamhetens kostnader nere genom att specialisera vissa funktioner till vissa platser och undvika suboptimeringar. Vidare ger en sammanläggning möjlighet till besparingar i administra- tionen, främst genom totalt sett färre personer i lednings- och stabsfunktioner. Dessa effekter torde dock vara ganska begränsade i detta nya län eftersom Västra redan har effektuerat en stor del av dessa effekter. har haft svaga ekonomiska resultat , bland annat beroende på hög kostnadsutveckling. Det är vår bedömning att ett nytt Västra har förutsättningar att vara ekonomiskt stabilt på såväl kort som lång sikt och att en sammanläggning skulle förbättra möjligheten att bära framtida investeringar jämfört med dagens två landsting. En ny indelning med väsentligt färre och därmed större län skapar delvis nya förutsättningar för demokratin och det politiska systemet i . Dels skapar det utmaningar för medborgare, som vill engagera sig och påverka. Dels innebär det utmaningar för politiker att bedriva politik som ska omfatta ett större område med fler människor. ökar det demokratiska inflytandet genom att fler beslut fattas av valda församlingar i stället för i olika typer av samverkan. Det brukar sägas att förtroendevalda behöver kunskaper och information om lokala förutsättningar. När det politiska territoriet blir större är det givetvis en särskild utmaning att upprätthålla detta. I ett territorium med ett mycket stort antal kommuner uppstår dessutom andra utmaningar, särskilt inom vissa politikområden. En vanligt förekommande uppfattning är att en sammanslagning av flera län till ett kommer att öka avstånden mellan den enskilde medborgaren och beslutsfattarna. Detta antagande bygger dock på tanken om att antalet politiker ska vara detsamma som . Det är upp till fullmäktige att fatta beslut om såväl fullmäktiges storlek som nämndorganisationen. Kommunallagen anger enbart en nedre gräns för fullmäktiges storlek. Det är här värt att notera att redan dagens landsting är så pass stora att flertalet medborgare känner till sina förtroendevalda på samma vis som de känner till rikspolitiker, främst genom mass- media. Forskningen visar också att de flesta människor är mer bekanta med rikspolitiken och dess företrädare än med landstings- politiker, detta trots att avståndet till dessa är större. Det beror på en rad olika faktorer, bland annat politikens innehåll. Många medborgare uppfattar det som att landstingen enbart håller på med hälso- och sjukvård. Medborgares intresse för landstingspolitiken har därför varit begränsat. I takt med att landstingen blir större och omfattar fler olika verksamheter har detta förändrats. Det är vår förhoppning att ett stort landsting som kan axla ett sammanhållet ansvar för den regionala utvecklingen, hälso- och sjukvården, kollektivtrafik, infrastruktur och kultur ska ge den regionala demokratin ett innehåll som engagerar fler och som lockar fler till politiken, en utveckling som redan kunnat ses i dagens Västra . I andra avseenden behöver inte ett större län innebära att avstånden ökar. Medborgarnas närhet till service behöver exempel- vis inte påverkas. En stark organisation med tillräcklig system- kapacitet och förmåga att möta medborgarnas förväntningar kan säkerställa god service och välfärd i alla delar av länet. är det viktigt att det finns en stark legitimitet för ett nytt län och landsting. Legitimiteten är dock inte direkt knuten till länets storlek utan hur väl de politiska processerna fungerar liksom systemets förmåga att leverera tjänster som håller en god kvalitet. Erfarenheterna från tidigare indelningsförändringar visar att det tar tid att skapa legitimitet för och delaktighet i den regionala demokratin, men att det genom träget arbete är fullt möjligt och kan ge stor kraft åt regionens utvecklingsarbete. Erfarenheterna visar dessutom på betydelsen av att aktivt arbeta för att vitalisera demokratin genom olika aktiviteter som engagerar fler politiker och medborgare samt andra intressen i samhället. En del i arbetet med att stärka demokrati och legitimitet är att utveckla samspelet med intresseorganisationer och civilsamhälle. Genom dessa organisationer ges medborgarna möjlighet att påverka politikens innehåll och utformningen av offentliga beslut, eller delta i ett löpande samtal mellan organisationerna och offentlig sektor. Det sker genom civilsamhällets roll som röstbärare och opinionsbildare. För att ytterligare stärka medborgarnas stöd kan kommunika- tionen i de demokratiska processerna behöva utvecklas. Exempelvis genom regionala nämnder med visst beslutsfattande eller att engagera medborgare, företag och andra samhällsgrupper i olika politiska dialoger. Detta kan också stärka arbetet med innovation och förnyelse i det nya verksamheter. Det är viktigt att synliggöra beslut för medborgarna och säker- ställa transparens i det politiska beslutsfattandet. En utvecklad användning av informationsteknik kan skapa verktyg för att stärka enskildas möjlighet att föra en dialog med politiker inom ramen för den representativa demokratin. Ytterligare en aspekt som kan vara värd att framhålla här är att ett nytt län som består av ett stort antal kommuner står inför särskilda utmaningar. Detta uppfattades som en utmaning redan vid bildandet av dagens . Då fanns en oro för spänningar mellan olika delar av det nya länet. Detta har hanterats genom att i stor utsträckning inkludera kommunerna i arbetet med bland annat regional utveckling, hälso- och sjukvård, infrastruktur. I finns en slags institutionaliserad samverkan som har skapat goda möjligheter för kommunerna vara delaktiga i regionens utveckling. Detta arbete kan utvecklas i ett nytt . Med allt detta sagt är det värt att notera att dagens forskning visar på att legitimiteten för de demokratiska och politiska institutionerna också är beroende av en förvaltning som förmår leverera tjänster och som lever upp till vissa universella principer, liksom opartiskhet och likabehandling. Legitimiteten är på detta sätt inte enbart beroende av fungerande politiska institutioner utan lika mycket av väl fungerande verksamheter och en förvaltning som beaktar rättsstatens krav på att beakta allas likhet inför lagen samt att iaktta saklighet och opartiskhet. Vår sammantagna bedömning är att den nya indelningen har påverkan på de demokratiska systemen. Det finns negativa aspekter som bör beaktas men att de positiva överväger dessa. Dessutom är utfallet starkt beroende av hur företrädarna för det nya väljer att organisera det politiska arbetet, hur man förmår engagera samhällets medborgare liksom företag i olika regionala frågor och hur man förmår tillhandahålla verksamheter som håller hög kvalitet. I det avseendet måste demokratin ständigt erövras, oavsett indelning. Utifrån våra utgångspunkter för indelningen av i väsentligt färre län och landsting har vi ställts inför en rad olika alternativa indelningar. Vår bedömning är att det är omöjligt att finna en indelning som är optimal utifrån alla de aspekter som vi enligt direktiven ska ta hänsyn till. Den karta som har presenterats i kapitel 9 anser vi ändå lägger grunden för en indelning som lever upp till våra utgångspunkter, som kan skapa goda förutsättningar för de regionala aktörerna och som på bästa möjliga sätt tar hänsyn till väsentliga aspekter. När det gäller och så är det ett naturligt alternativ, av flera skäl. Detta har kommit till uttryck i att det tidigare funnits en process med målsättningen att gå samman i Ur ett sjukvårdsperspektiv är kopplingarna relativt svaga men ur flera andra perspektiv är de betydligt starkare. Enligt den karta vi presenterat så ingår i samma län som och . Det förslag vi lägger i detta betänkande omfattar inte eftersom vi inte funnit det möjligt att föreslå en sådan indelningsändring till 2019. konstaterar vi att nordligare delar är nära knutna till . Bland annat genom att , och kommuner ingår i samma sjukvårdsregion som Västra . Dessa tre kommuner ingår också i lokala arbetsmarknadsregion. Två av kommunerna är dessutom medlemmar i kommunalförbund med basen i . Det förslag som analyseras i detta kapitel omfattar bara och . Vi kan konstatera att det givetvis finns fördelar så väl som nackdelar med en sammanslagning av dessa två län. En av de största utmaningarna handlar om att länet kommer att bli mycket stort sett till antalet ingående kommuner. Detta har varit en utmaning ända sedan bildades men man har aktivt arbetat med att hantera detta. kallar man sig själva för kommunernas region. Med detta vill man framhäva betydelsen av kommunerna och den beredningsorganisation som finns för att skapa en lokal förankring. Vår bedömning är att samverkan mellan kommunerna och fungerar väl. En sammanslagning kommer att innebära att det nya länet omfattar 65 kommuner. Vi ser det därför som viktigt att man även fortsätt- ningsvis arbetar aktivt med kommuneras roll, framför allt i lands- tingets arbete med regional utveckling. Vårt förslag är att det nya länet benämns . Genom den nya länsindelningen skapas en administrativ indelning som har en ny namnstruktur. En aspekt av namngivningen är att de nya namnen ska vara enkla att använda i olika sammanhang, upplevas som enhetliga och vara enkla att använda på andra språk, främst på våra nationella minoritetsspråk. Varje enskild medborgare kommer att omfattas av denna reform och för att namnen ska accepteras och användas bör de uppfattas som naturliga och logiska. Det mest ändamålsenliga är att i en modifierad form utgå från landsdelsindelningen, det vill säga från , och , vilket är en indelning som de flesta människor känner till och använder. Det finns såväl för- som nackdelar med att det nya länet har samma namn som ett av de tidigare länen. Dock anser vi att den sammanlagda namnkonstruktionen vinner på att utgå från landsdelen . Hela det nya länet ingår inte i vad som brukar betecknas som . brukar i stället betecknas som en del av . Det är dock ingen ny företeelse att det nya länsnamnet inte i alla delar omfattar landsdelen. finns flera län som är namngivna efter landskap utan att gränserna är desamma, exempelvis omfattar endast lite mer än hälften av landskapet . Begreppet – Gøthalandom kan spåras till 1384. Namnet innehåller genitiv av folkslagsbeteckningen götar och pluralis av land och betyder ”götarnas landområden”. är troligen en bildning till verbet gjuta med betydelsen ”gjutare”, närmare bestämt ’utgjutare (av sädesvätska), män’. Götarna kallade sig alltså ’männen’, en typisk beteckning som ett folk givit sig självt. uppfattas omfatta , , , , , , , , och . Användningen av tilläggen med vädersträcksbenämningarna Västra respektive Östra får anses ha hävd både genom landskaps- namnen och . Ett annat alternativ som förts fram är en namnkonstruktion som . En sådan gör dock att man inte förstår att det är ett län, det skulle lika gärna kunna vara ”de län som ligger i västra ”. Den blir även språkligt osäker – det är inte tydligt att det verkligen handlar om ett namn på ett län. Konstruktionen avviker från gängse namngivningsprinciper på ett sätt som inte är lämpligt. Den har mer karaktären av en fras eller beskrivning. Ett namn ska vara enkelt att förstå och uppfatta, och då blir en sådan konstruktion svår. Det blir också en klumpig och svårhanterlig konstruktion rent språkligt när man ska använda namnet i vardagliga situationer. Sammanfattningsvis anser vi därför att det nya länet ska heta . Kommitténs förslag: ska vara residensstad i . De nuvarande residensstäderna i de ingående länen är och . Vårt förslag är att det är att ska vara residensstad i det nya länet. Residensstaden är den stad där har sitt säte. Som vi redogör för i kapitel 15 om länsstyrelserna i de föreslagna länen är vår bedömning att det bör finnas flera verksamhetsorter i varje län för de sammanslagna länsstyrelserna. Vid valet av residensstad talar ett flertal omständigheter för . Denna stad är på många sätt navet i det västsvenska samarbetet med sin hamn, storlek och som centrum för många olika funktioner inom såväl offentlig förvaltning som det privata näringslivet. Vi föreslår därför att ska vara residensstad i . 14Det regionala tillväxtarbetet i länen Av regeringens direktiv framgår att det är landstingen som bör ha det regionala utvecklingsansvaret i länen. Detta innebär ett ansvar för att utarbeta en strategi för länets långsiktiga utveckling. I det här kapitlet beskriver vi kortfattat detta arbete. På ett övergripande sätt redogör vi också för hur arbetet regleras. Vi belyser även det bredare arbetet för utveckling och tillväxt i länen. Vi avser att i slutbetänkandet återkomma med ett mer fördjupat resonemang om det regionala tillväxtarbetet. Enligt lagen (2010:630) om regionalt utvecklingsansvar i vissa län och lagen (2002:34) om samverkansorgan i länen innebär det regionala utvecklingsansvaret bland annat uppgifter i det regionala tillväxtarbetet samt upprättande och fastställande av länsplaner för regional transportinfrastruktur. Utöver det som regleras i lagar och förordningar beträffande det regionala utvecklingsansvaret har de regionala aktörer som har detta ansvar fått ytterligare uppgifter inom den regionala tillväxtpolitiken genom särskilda regerings- beslut. Målet för den regionala tillväxtpolitiken är utvecklingskraft i alla delar av landet med stärkt lokal och regional konkurrenskraft. Inriktningen för dagens regionala tillväxtpolitik presenteras i den Nationella strategin för hållbar regional tillväxt och attraktions- Det regionala tillväxtarbetet i länen kraft –2020 (N2015/05297/RT). Strategin är vägledande och styrande för arbetet med regional tillväxt och ska bland annat bidra till att uppnå målet med den regionala tillväxt- politiken. Den nationella strategin och dess prioriteringar ska vägleda arbetet med framtagandet och genomförandet av regionala utvecklingsstrategier samt andra strategier och program inom det regionala tillväxtarbetet. Prioriteringarna ska även ligga till grund för de nationella myndigheternas medverkan i arbetet. De aktörer som har det regionala utvecklingsansvaret i länen har enligt lagen om regionalt utvecklingsansvar i vissa län och lagen om samverkansorgan i länen till uppgift att: –Utarbeta och fastställa en strategi för länets utveckling och samordna insatser för genomförandet av strategin. –Besluta om användningen av vissa statliga medel för regionalt tillväxtarbete. –Följa upp, låta utvärdera och till regeringen redovisa resultaten av det regionala tillväxtarbetet. –Upprätta och fastställa länsplaner för regional transportinfra- struktur. –Samverka med länets kommuner, och övriga berörda statliga myndigheter samt med företrädare för berörda organisationer och näringslivet i länet. Enligt lagen om regionalt utvecklingsansvar i vissa län får även de landsting som avses i lagen utföra uppgifter inom ramen för EU:s strukturfondsprogram. Finansieringen av det regionala tillväxtarbetet sker genom flera aktörer och ofta med inslag av gemensam finansiering. Anslaget 1:1 Regionala tillväxtåtgärder under utgiftsområde 19 Regional tillväxt används för projektverksamhet och regionala företagsstöd. Fördel- ningen och villkoren för anslagets användning regleras i anslagets regleringsbrev. I de län som omfattas av lagen om regionalt utvecklingsansvar i vissa län samt i län beslutar landstingen respektive sam- verkansorganet om av medlen och om fem Det regionala tillväxtarbetet i länen I övriga län där uppgiften åvilar samverkansorgan varierar fördelningen av medel mellan och samverkansorganet. De landsting som omfattas av lagen om regionalt utvecklings- ansvar i vissa län samt och samverkansorganet i län beslutar också om regionalt företagsstöd. Uppgiften omfattar även kommersiell service och de regionala service- programmen. I övriga län beslutar länsstyrelserna om de regionala företagsstöden.