sou · H5B35d2 · 2017-02-01 00:00:00 — bart och fungera i en globaliserad värld samt underlätta rörligheten på arbetsmarknaden. Att stärka konkurrenskraft med ett effek- tivt och hållbart socialt trygghetssystem är särskilt viktigt mot bak- grund av den demografiska utvecklingen. Utredaren ska ha en bred ansats och beakta migrerande och till- fälligt bosatta personers liksom arbetsgivares behov. Som en del av probleminventeringen och analysen samt vid utformningen, är det också nödvändigt att inhämta relevant information om förhållandena i de nordiska länderna och EU:s övriga medlemsstater. Härvid är det viktigt att beakta överenskommelse om fri rörlig- het mellan de nordiska länderna samt det nordiska arbete för att förhindra att det i samband med lagstiftnings- och regelverksarbete uppstår nya gränshinder mellan de nordiska länderna. Behovet av eventuella ändringar i de svenska sociala trygghets- systemen förutsätter en genomlysning av unionsrätten och hur denna samspelar med nationell rätt. För att kunna utforma ett adekvat nationellt system krävs därutöver en förståelse för hur rörligheten till och från och dess bakomliggande drivkrafter fungerar. I syfte att följa utvecklingen och tillämpningen av regelverken finns således även ett behov att ta fram och vidareutveckla statistik och nyckeltal på området. Kartläggningen ska resultera i en kunskapsöversikt som läggs till grund för analysen och förslagen. –kartlägga och redogöra för innehållet i de nationella bestämmel- serna om försäkringstillhörighet, inklusive principerna i konven- tionerna om social trygghet, –kartlägga och redogöra för innebörden av unionsrätten och, på den sociala trygghetens område, det svenska regelverkets förenlighet med denna och särskilt belysa de förändringar som har genomförts i unionsrätten, i synnerhet samordningsbestämmelserna och rätten till fri rörlighet för personer, –kartlägga rörlighetsmönster till och från för personer och företag och fokusera på faktorer som är relevanta för utform- ningen av svenska villkor för försäkringstillhörighet, ersättnings- nivåer och utbetalning av förmåner till personer som befinner sig i andra länder, –kartlägga tillgänglig statistik och nyckeltal för att möjliggöra effektiv uppföljning och utvärdering på området, och –kartlägga myndigheternas administration och hantering av inter- nationella ärenden och myndigheternas samverkan sinsemellan som även ska omfatta arbetslöshetskassorna. Mot bakgrund av resultatet av kartläggningen samt de ändrade för- utsättningarna i omvärlden och utvecklingen inom unionsrätten krävs en noggrann analys av vilka sociala trygghetssystem som be- höver för att uppnå en väl fungerande personrörlighet över gränserna. Fokus i analysen ska ligga på när och hur en person som rör sig till eller från ska omfattas av de svenska sociala trygghets- systemen. Centralt i denna analys är de ramar och möjligheter som unionsrätten ger. Det finns också behov av ett mer flexibelt förhåll- ningssätt, exempelvis när det gäller ökad utsändning och frivillig försäkring för migrerande personer som inte uppfyller de svenska försäkringsvillkoren. I många länders sociala trygghets- system, däribland , är frivillig försäkring inom den allmänna försäkringen ett förekommande inslag som komplement till den obligatoriska försäkringen. Mot bakgrund av de förändrade rörlig- hetsmönstren bör behovet av en sådan försäkringsform som en del inom den allmänna svenska socialförsäkringen och hälso- och sjuk- vården därför analyseras. När det gäller arbetslöshetsförsäkringen ska analysen avse hur medlemskapet i svensk arbetslöshetskassa och därigenom rätten till inkomstrelaterad arbetslöshetsersättning förhåller sig till unionsrätten. Det finns behov av en bättre och mer effektiv samordning på myndighetsnivå. Detta är en förutsättning för att rättssäkerheten ska garanteras och för ett mer förutsägbart system för individen. Vilka personer som omfattas av de svenska sociala trygghetssystemen av- görs, vid tillämpning av nationell lagstiftning, först när rätten till en förmån prövas. Det kan medföra svårigheter att veta vilka rättigheter och skyldigheter som finns mellan en person och de svenska trygg- hetssystemen. Svårigheterna uppstår för enskilda personer, arbets- givare, berörda myndigheter och för andra länder som tillämpar samordningsbestämmelserna. –analysera hur försäkringsvillkoren i de svenska trygghetssystemen förhåller sig till unionsrätten och internationella förhållanden i övrigt, –analysera i vilken mån villkoren för försäkringstillhörighet behöver förtydligas, förstärkas eller förändras i förhållande till unionsrätten och internationella förhållanden i övrigt. För förmåner inom socialförsäkringen gäller detta även förmånernas ersättningsnivåer och möjligheten till utbetalning vid bosättning i andra länder, –analysera samordningsbestämmelserna för respektive riskkategori (de nio sakområden som finns i artikel 3 i förordningen) och hur de förhåller sig till de svenska sociala trygghetssystemen, –analysera behoven av att fortsätta omfattas av de svenska trygg- hetssystemen för vissa kategorier av personer, exempelvis studen- ter och till annan stat utsända personer och deras familje- medlemmar, –analysera möjligheten till att vid sidan av den obligatoriska för- säkringen i socialförsäkringsbalken och hälso- och sjukvårdslagen även inom dessa möjliggöra frivillig försäkring för personer som inte uppfyller försäkringsvillkoren, –analysera hur de tillämpliga reglerna på det sociala trygghets- området samspelar med andra svenska regelverk på exempelvis socialavgifts-, skatte-, sociallagstiftnings-, folkbokförings-, hälso- och sjukvårds- och migrationsområdena, –analysera hur administrationen av de sociala trygghetssystemen, irelevanta delar, kan effektiviseras och förbättras. För förmåner vid arbetslöshet ska analysen enbart röra arbetslöshetskassornas samverkan med andra myndigheter, –analysera hur det kan tydliggöras för den enskilde om personen ifråga omfattas av de svenska sociala trygghetssystemen, och –analysera behovet av ytterligare statistik och nyckeltal för att möjliggöra effektiv uppföljning och utvärdering på området. Utifrån den kartläggning och analys som har gjorts, ska utredaren utarbeta förslag till relevanta åtgärder. Förslagen ska ta till vara intresset av en god balans mellan behovet av att bevara ett samman- hållet svenskt socialt trygghetssystem med hög legitimitet och de behov av internationell karaktär som finns. Förslagen ska vara ut- arbetade på ett sådant sätt att de är transparenta och lättförståeliga. Det står utredaren fritt att även lämna andra förslag som har nära samband med de uppdrag som lämnas i dessa direktiv. Samtliga förslag ska utformas med beaktande av den svenska arbetsmarknadsmodellen och vara förenliga med unionsrätten och det nordiska samarbetets överenskommelser liksom ta i beaktande förut- sättningarna för ökad personrörliget. Förslagen ska även beakta och ta hänsyn till att förmånerna inom de svenska sociala trygghets- systemen finns i olika regelverk. Förslagen ska i möjligaste mån vara utformade så att de inte ger upphov till situationer som försvårar för personer att röra sig till och från . Detta är särskilt angeläget i gränsregionerna där rörligheten är som störst. Avgörande för ett adekvat svenskt trygghetssystem är att det innehåller väl definierade, lättförståeliga och stabila principer. Det gäller exempelvis för att kunna avgöra när en person ska omfattas av försäkringen, under vilka omständigheter förmåner kan betalas ut till personer bosatta i tredjeland och kopplingen mellan rättig- heter och skyldigheter i försäkringen. Medlemskapet i svensk arbetslöshetskassa är en central del av arbetslöshetsförsäkringen. Utgångspunkten för eventuella förslag bör vara att bevara medlemskapet i den svenska arbetslöshetsför- säkringen. Utredningen bör hitta lösningar som möjliggör detta med hänsyn till unionsrätten. För att en rättssäker och förutsägbar tillämpning av regelverket ska fungera i praktiken krävs enhetliga och effektiva rutiner liksom en väl fungerande myndighetssamverkan. I syfte att följa utveck- lingen och tillämpningen av regelverken fordras dessutom ett väl utvecklat statistiskt underlag. –föreslå vilka principer som bör gälla för de svenska sociala trygg- hetssystemen, främst avseende försäkringstillhörighet, –föreslå hur det kan tydliggöras för den enskilde vad som krävs för att omfattas av de sociala trygghetssystemen, även i situationer när den enskilde inte begär en förmån, –föreslå hur regelverket bör vara utformat för en effektiv och rättssäker administration, –föreslå nödvändiga åtgärder för att förbättra berörda myndig- heters administration och hantering av internationella ärenden liksom myndighetssamverkan. Vad avser samverkan kan för- slagen även omfatta arbetslöshetskassorna, –föreslå nödvändig statistik och nyckeltal för att möjliggöra en effektiv prognostisering, uppföljning och utvärdering på området, –föreslå övriga ändringar i gällande svenska regelverk som rör socialförsäkringen samt hälso- och sjukvården och som utredaren finner nödvändiga utifrån den kartläggning och analys som gjorts, och –utarbeta nödvändiga författningsförslag. Samtliga förslag ska värna försäkringsmässigheten och den finansiella hållbarheten i de svenska sociala trygghetssystemen. Utredaren ska analysera kostnader och konsekvenser i enlighet med kommittéförordningen samt relevanta internationella regelverk. Utredaren ska belysa vilka konsekvenser de föreslagna åtgärderna har för personer som rör sig mellan och de övriga EU-/EES- länderna, i synnerhet grannländerna. Utredaren ska analysera hur de förslag som läggs kan utformas så att inte nya gränshinder uppstår mellan länder. Av 14 kap. 3 § regeringsformen framgår att en inskränkning av den kommunala självstyrelsen inte bör gå utöver vad som är nödvän- digt med hänsyn till det ändamål som föranlett den, dvs. tionalitetsprövning ska göras under lagstiftningsprocessen. Om något av förslagen i betänkandet påverkar det kommunala självstyret ska dess konsekvenser och de särskilda avvägningar som föranlett för- slagen särskilt redovisas. Samråd och redovisning av uppdraget Utredaren ska föra dialog med företrädare för relevanta myndigheter, organisationer och övriga aktörer, inklusive och Nordiska ministerrådets sekretariat och beakta relevant arbete som pågår inom och EU. Utredaren ska samråda med Parlamentariska socialförsäkrings- utredningen (S 2010:48) och i arbetet kontinuerligt samråda med före- trädare för och . , , Inspektionen för social- försäkringen, Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, Skatte- verket och Arbetsförmedlingen ska på begäran bistå utredaren. Uppdraget ska redovisas . Utredningen om trygghetssystemen och internationell rörlighet (S 2014:17) Utvidgning och förlängd tid för redovisning av uppdraget Regeringen beslutade kommittédirektiv om en över- syn av försäkringsvillkoren i de svenska sociala trygghetssystemen och deras tillämpning utifrån de nya förutsättningar som globaliseringen ger i en unionsrättslig och internationell kontext (dir. 2014:109). Upp- draget ska redovisas . saknas bestämmelser i svensk lagstiftning om krav på uppe- hållsrätt enligt 3 a kap. utlänningslagen (2005:716) för att en person ska få tillgång till de svenska sociala trygghetssystemen avseende de bosättningsbaserade förmånerna. Regeringen anser att det är viktigt att tydliggöra vilka som vid migration till och från utifrån en unionsrättslig kontext ska ha tillgång till de svenska sociala trygghets- systemen avseende de bosättningsbaserade förmånerna. Det bör vara ett krav att en person vistas lagligen i landet för att få tillgång till svenska bosättningsbaserade förmåner som ingår i tillämpningen av och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om de sociala trygghetssystemen, i den mån unions- rätten tillåter det. Utredaren ska därför även –särskilt analysera om sådana krav på laglig vistelse är förenliga med unionsrätten och i sådana fall föreslå hur dessa krav kan in- föras i svensk lagstiftning, –analysera om andra villkor kan och bör införas i lagstiftningen för att uppnå målet om att tydliggöra vilka som ska ha tillgång till de sociala trygghetssystemen avseende de bosättningsbaserade för- månerna vid migration till och från landet, och i sådana fall lämna förslag även om detta, –analysera hur ett urval av andra medlemsstater i EU/EES, däribland , , , , , , och , hanterar frågeställningen om tillgång till de sociala trygghetssystemen för migrerande personer. Vidare ska särskilt de administrativa konsekvenserna för de berörda myndigheterna i fråga om tillämpningen av de olika regelverken belysas. Ett förslag till lösning ska ta hänsyn till behovet av att regel- verket är enkelt att förstå för enskilda samt administrativt genom- förbart. Uppdraget ska i stället redovisas . EG-förordning nr 883/2004, artikel 9, Medlemsstaternas förklaringar om denna förordnings tillämpningsområde System som avses i artikel 3 i förordningen Förmåner vid sjukdom (Sickness benefits) Vårdförmåner (benefits in kind) Socialförsäkringsbalken i fråga om följande förmåner: –rehabiliteringsersättning i form av särskilt bidrag för kostnader isamband med arbetslivsinriktad rehabilitering –bidrag till arbetshjälpmedel vid rehabilitering –smittbärarersättning i form av resekostnadsersättning Hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), omtryckt 1992:567 Tandvårdslagen (1982:125) Lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning Lagen (1993:1652) om ersättning för fysioterapi Lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. Lagen (1991:419) om resekostnadsersättning vid sjukresor Lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, omtryckt 2008:415 Gränssjukvårdsförordningen (1962:390), omtryckt 1986:435 Kontantförmåner (benefits in cash) Socialförsäkringsbalken i fråga om följande förmåner: –rehabiliteringsersättning i form av rehabiliteringspenning –smittbärarersättning i form av smittbärarpenning Lagen (1991:1047) om sjuklön 2.Förmåner vid moderskap och likvärdiga förmåner vid faderskap (Maternity and equivalent paternity benefits) Socialförsäkringsbalken i fråga om följande förmåner: 3.Förmåner vid invaliditet (Invalidity benefits) Socialförsäkringsbalken i fråga om följande förmåner: 4.Förmåner vid ålderdom (Old-age benefits) Socialförsäkringsbalken i fråga om följande förmåner: –allmän ålderspension i form av inkomstgrundad ålderspension och garantipension SOU 2017:05 Bilaga 3 Förmåner till efterlevande (Survivor benefits) Socialförsäkringsbalken i fråga om följande förmåner: –efterlevandepension i form av barnpension, omställningspension och änkepension –garantipension till omställningspension –efterlevandeförmåner från arbetsskadeförsäkringen m.m. –efterlevandeskydd i form av premiepension 6.Förmåner vid olycksfall i arbetet och arbetssjukdom (Benefits in respect of accidents at work and occupational diseases) Socialförsäkringsbalken i fråga om följande förmåner: 7.Dödsfallsersättningar (Death grants) Socialförsäkringsbalken i fråga om följande förmåner: 8.Förmåner vid arbetslöshet (Unemployment benefits) Lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring 9.Förmåner vid förtida pensionering (Pre-retirement benefits) Inga. Familjeförmåner (Family benefits) Socialförsäkringsbalken i fråga om följande förmåner: –bostadsbidrag såvitt gäller bostadsbidrag till barnfamiljer med den del det lämnas som särskilt bidrag Lagen (2003:1067) om särskild bestämmelse om bostadsbidrag Lagen (2008:307) om kommunalt vårdnadsbidrag (upphävd ) Studiestödslagen (1999:1395) i fråga om följande förmåner: Särskilda icke-avgiftsfinansierade kontantförmåner (Special non-contributory cash benefits) Socialförsäkringsbalken i fråga om följande förmåner: Jämförelse gällande uppehållsrätt och rätt till sociala trygghetsförmåner m.m. i andra EU/EES-länder Utredningen har kontaktat ansvariga myndigheter i , Tysk- land, , , , , , , , samt för att få fördjupad information om hur de bland annat ser på relationen mellan och rådets direktiv /38/EG av om unionsmed- borgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier och om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68 och om upphävande av direktiven /221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG (rörlighets- direktivet) samt och rådets förordning (EG) nr. 883/2004 av om samordning av de sociala trygg- hetssystemen (förordning 883/2004). Nedan redovisas de inkomna svaren från , , , , , och som rör uppe- hållsrätt samt förhållandet mellan rörlighetsdirektivet och förord- ning 883/2004. Utredningen har även fått information från , men eftersom den inkomna informationen inte i huvudsak berör dessa områden redovisas den inte i denna bilaga. Övriga länder har inte inkommit med den efterfrågade informationen. De ställda frågorna och de erhållna svaren är på engelska. Svaren har inte redigerats utan redovisas i den form de har inkommit till utredningen. Habitual , the relationship between Regulation 883/2004 and Directive 2004/38/EC How do you interpret and use the term habitual in regulation 883/2004? Which factors are used to assess , and how are they applied? The relationship between Regulation 883/2004 and Directive 2004/38/EC –According to your view, could legal (right of according to directive 2004/38) be one of the factors to assess habitual ? –Is legal a requirement for benefits that are not classified as special non-contributory cash benefits, and in that case for which benefits? Assessment of legal for economically inactive individuals –How do you measure whether a person has sufficient funds to not becoming a burden on the national social security system? –What do you consider a burden on the national social security system? The assessment of legal –When is the assessment made? For instance, is the assessment made in connection with registration in the country, at the point of application for benefits or in relation to termination of benefits? –Who is responsible for the assessment? –Do you do systematic follow-ups or controls, and in that case, how? –Is registration a requirement for legal ? If yes, how and when is the registration conducted? How do you interpret and use the term habitual in Regulation 883/2004? Which factors are used to assess habitual , and how are they applied? According to your view, could legal (right of resi- dence according to Directive 2004/38) be one of the factors to assess habitual ? Is legal a requirement for benefits that are not clas- sified as special non-contributory cash benefits, and in that case for which benefits? Directive 2004/38/EC (the Free Movement Directive) regulates the right of citizens of the Union and their family members to move and reside freely within the territory of the Member States. As regards the condition requiring possession of sufficient resources, Directive 2004/38 distinguishes between economically and economically inactive. Under Article 7(1)(a) of Directive 2004/38, the first group of Union citizens in the host have the right of without having to fulfil any other condition. On the other hand, persons who are economically inactive are required by Article 7(1)(b) and Article 7(1)(c) of the directive to meet the condition that they have sufficient resources of their own not to become a burden on the social assistance system of the host during their period of and have comprehensive sickness insurance cover. With a view not to become a burden on the social assistance system, students – see Article 7(1)(c) – must only submit a declara- tion stating their sufficient resources for the period of . The following general remarks will focus on persons with suffi- cient resources – see Article 7(1)(b) – and the assessment on whether such persons have sufficient resources to not become a burden on the social assistance system. Rules on in for EU citizens and their family members are regulated through Executive Order on in for Aliens Falling within the Rules of the EU (the EU Order). The EU Order is thus implementing the Free Movement Directive. How do you measure whether a person has sufficient funds to not becoming a burden on the national social security system? In section 6 of the EU order, the following is stated in relation to persons with sufficient means: “6. (1) An EU national who has such income or means at his disposal for his support that he is presumed, upon specific assessment, not to become a burden on the public authorities has a right of in extending for longer than the three- or six-month periods following from section 2(1) of the Aliens Act. (2) It is a condition for the right of under subsection (1) hereof that the person in question takes out health insurance covering the period until he becomes eligible for services under the Health Act”1. In accordance with case law from Court of (ECJ), resources from a third person must be accepted when assessing what income and means are considered sufficient2 and national authorities can, when necessary, undertake checks as to the existence of the resources, their lawfulness, amount and avail- ability. Moreover, the resources do not have to be periodic and can be in the form of accumulated capital and the evidence of sufficient resources cannot be limited.3 The condition is always satisfied if the Union citizens has income or means at his disposal corresponding to the sum of the benefits for which he would be eligible under section 25(12) and section 34 of the Act on an Social Policy (a former Danish 1Please be informed that the condition of covering a health insurance is no longer being applied in practice due to a change of the Danish Health Care Act. 2Case C-408/03 Commission v . 3Case C-424/98 Commission v . basic assistance benefit). This does, however, not mean that it auto- matically would lead to rejection if the Union citizen does not have income or means at his disposal corresponding to the sum of the just mentioned benefits. On the contrary, it will always rely on a specific assessment taking the Union citizen’s personal situation into account. If the Union citizen, for example, indicates only wanting to stay in for a certain period of time, this must be taken into account. What do you consider a burden on the national social security system? In accordance with the Communication from the Commission on better application of Directive 2004/38/EC4, it is only the receipt of social assistance benefits that can be considered relevant to determining whether the person concerned is a burden on the social assistance system5. It follows from ECJ case law that applying for social assistance does not have the automatic consequence that the condition requiring possession of sufficient resources is not meet. On the contrary, in assessing whether an individual has become an unreasonable burden, the authorities must carry out a propor- tionality test. In this assessment a number of circumstances much be taking into account such as for how long the benefit being granted, the likeliness that the Union citizen will get out of the safety net soon and the time of in the host . It can also, among other, be personal circumstances such as the level of connection of the Union citizen and his/her family members with the society of the host and considerations pertaining to age, state of health, family and economic situation. A can refuse to grant social benefits to eco- nomically inactive Union citizens who exercise their right to free- 4Communication from the Commission to Parliament and for better transposition and application of Directive 2004/38/EC on the right of citizens of the Union and their family members to move and reside freely within the territory of the Member States (COM/2009/313), paragraph 2.3.1. 5In case C-140/12, Brey, paras.