sou · H5B36 · 2017-02-08 00:00:00 — En av våra huvuduppgifter är att följa upp hur vårdnads- reform har fungerat i praktiken och om syftet med reformen – att stärka barnrättsperspektivet – har uppnåtts. För att belysa detta närmare har vi undersökt domar från landets tingsrätter om vård- nad om barn med stöd av den checklista som finns i bilaga 4, vilken innehåller ett stort antal frågor. När det gäller några frågor är svaren så få eller så osäkra att det inte är meningsfullt att redovisa resultatet av genomgången i den delen. Av det följande framgår därför inte hur vanligt det var att socialnämnden lämnade s.k. snabb- upplysningar eller att tingsrätten lämnade uppdrag om samarbets- samtal eller medling eller använde sig av någon alternativ tvist- lösningsmetod (frågorna 32 och 77–80 i checklistan). Avsnitt 7.2 avser den aktuella genomgången. I vissa fall kan resultaten jämföras med vad vårdnadskommitté kom fram till vid sin genom- gång av tingsrättsdomar (SOU 2005:43 s. 739 f.). Enligt våra direktiv är det av intresse att undersöka hur stor an- del av målen som avgörs efter huvudförhandling respektive genom en samförståndslösning. I avsnitt 7.3 redovisas våra resultat i den delen. Våra undersökningar av domar om vårdnad om barn 7.2I syfte att följa upp vårdnadsreform har vi undersökt tingsrättsdomar om vårdnad om barn 7.2.1Det av oss granskade materialet Det finns 48 tingsrätter i . Från var och en av tingsrätterna har vi begärt in kopior av de fem första domarna som meddelades efter där det fanns ett tvistigt yrkande om vårdnad om barn. Vi har efterfrågat domar som meddelades efter huvudförhandling vid vilken någon av parterna yrkade ändring i vårdnaden. som bygger på att parterna nådde en samförståndslösning har inte efterfrågats. i mål där socialnämnden förde talan har inte heller efterfrågats. Vi har begärt in kopior av snabbupplysningar och/eller vårdnadsutred- ning samt av dagboksblad i det mål domen avser. Samtliga tingsrätter har skickat material till oss. Vi skulle haft tillgång till 240 domar om alla tingsrätter hade skickat fem domar till oss. Sammanlagt har vi dock fått 228 domar. Av de 228 domarna har 89 sorterats bort. Detta har till största del berott på att de inte har uppfyllt kriterierna för att ingå i undersökningen. Från 37 av landets 48 tingsrätter har vi fått två eller fler domar som ingår i undersökningen. Vår genomgång avser 139 domar. Domarna berör sammanlagt 215 barn. 7.2.2Det av vårdnadskommitté granskade materialet genomförde en undersökning av tingsrättsdomar i tvistiga vårdnads-, boende- eller umgängesmål som meddelats efter huvudförhandling . hade 249 domar kommit in till Social- styrelsen. vårdnadskommitté använde dessa domar, vilka berörde sammanlagt 376 barn, som underlag för sin genomgång (SOU 2005:43 s. 739). Som framgått kan våra resultat i vissa fall jämföras med vad kommittén kom fram till vid sin genomgång. I sammanhanget bör framhållas att kommittén – till skillnad från oss – endast hade till- gång till domstolens dom. Kommittén noterade att det inverkade Våra undersökningar av domar om vårdnad om barn på vissa resultat. Sannolikt gällde det särskilt frågan om barnet kom- mit till tals i processen (SOU 2005:43 s. 740). För att få fram statistiska uppgifter har det ibland varit nödvändigt att schablonisera vissa kriterier. Med detta menas exempelvis att ett uttryck som finns i ett diagram inte alltid användes i den granskade domen men att uttrycket väl motsvarar innebörden. Kommittén gjorde på samma sätt (SOU 2005:43 s. 741). Till detta kommer att man bör hålla i minnet att en del av de uppgifter som redovisas bygger på ett visst mått av tolkning. 7.2.4Hur lång var tingsrättens handläggningstid? 18 mån (1,) 30 mån (2,) 42 mån (3,) Våra undersökningar av domar om vårdnad om barn SOU 2017:6 Kortare tid än 18 mån (1,) Kortare tid än 30 mån (2,) Kortare tid än 42 mån (3,) Vid vår genomgång har vi noterat tingsrättens handläggningstid, räknat från det att den första skriften kom in till tingsrätten till dess att domen meddelades. Av diagram 7.2 framgår att av målen avgjordes än 18 månader, dvs. Handläggningstiden var dock längre än så i av målen. Endast i en liten andel av målen tog det än 30 månader eller att komma fram till ett avgörande. Handläggningstiden var i genomsnitt närmare 15 månader medan medianvärdet var 14 månader. Om man räknar bort de två fjärde- delar mål (sammanlagt 70 stycken) med kortast respektive längst handläggningstid var den genomsnittliga handläggningstiden lite drygt 14 månader. En rimlig slutsats är alltså att den som väcker talan och framställer ett yrkande om ensam vårdnad kan förvänta sig att det tar ungefär 14 månader för tingsrätten att avgöra målet, om någon överenskommelse inte träffas. Det är svårt att jämföra våra resultat med vad kommittén kom fram till. Kommittén gick igenom domar i mål som avgjorts och noterade exempelvis – kanske med ledning av varje doms målnummer – att av domarna hade kommit in till tingsrätten . Av det drog kommittén slutsatsen att Våra undersökningar av domar om vårdnad om barn handläggningstiden i den kategorin var maximalt 18 månader eller . Kommittén noterade även att av domarna hade kommit in till tingsrätten , vilket gav en maximal handläggningstid eller . Det är dock tänkbart att en dom i den kategorin kom in till tings- rätten och avgjordes . I så fall var handläggningstiden bara lite drygt 12 månader eller lite . Med utgångspunkt i kommitténs resultat har vi ändå konstruerat diagram 7.1. Det visar med angivna brister vad kommittén kom fram till. Att diagrammet avser beror på att hand- läggningstiden i några av de mål som kommittén granskade kan ha varit . Vi kan konstatera att handläggningstiderna i vart fall inte tycks ha blivit längre sedan 2002 års vårdnadskommittés genomgång. Av diagram 7.3 framgår hur vanligt det var att målen i vår genom- gång avgjordes på kortare, respektive längre, tid än . Av diagram 7.3 framgår att av målen avgjordes än 12 månader. Om man jämför diagrammet med diagram 7.2 kan den slutsatsen dras att handläggningstiden i av målen låg någonstans mellan , dvs. mellan ett och . Våra undersökningar av domar om vårdnad om barn Målen i vår genomgång är s.k. tvistemål. Om man bortser från gemensamma ansökningar om äktenskapsskillnad är regeringens verksamhetsmål för tingsrätterna att av tvistemålen ska avgöras än . I genomgången avgjordes fyra av 139 mål eller av målen än . 7.2.5Vad tvistade föräldrarna om? Diagram 7.4 visar vad föräldrarnas tvist rörde i de tingsrättsdomar som vår genomgång avser. Till grund för diagrammet ligger föräld- rarnas yrkanden såsom de antecknades i tingsrättens dom. Som fram- gått rör genomgången bara fall där frågan om vårdnad var tvistig. Den frågan var följaktligen föremål för tvist i samtliga fall. Mer intressant är att föräldrarna tvistade om vårdnad, boende och um- gänge i 85 fall eller i av alla fall. Det är alltså vanligt att föräldrarna i sådana mål som genomgången avser inte är överens om någon fråga, dvs. vare sig vårdnad, boende eller umgänge. Den omständigheten skulle kunna tas till intäkt för att konfliktnivån är hög. Våra undersökningar av domar om vårdnad om barn Av diagram 7.4 framgår att det var ganska vanligt att tvisten rörde endast frågorna om vårdnad och umgänge. Så var fallet i 33 fall eller i av samtliga fall. Ett typfall var att boendeföräldern yrkade ensam vårdnad som den andra föräldern motsatte sig det och för egen del yrkade visst umgänge utan att ha något att invända mot var barnet bodde. 7.2.6Hade föräldrarna tvistat tidigare? Tid mellan tidigare och granskad dom Vi har granskat 139 tingsrättsdomar och – i förekommande fall – gått igenom snabbupplysningarna och/eller vårdnadsutredningen i målet. Av materialet framgår att det fanns en tidigare dom om vård- nad, boende eller umgänge i 56 fall eller i av samtliga fall. I av alla fall hade föräldrarna alltså tidigare tvistat om barnet i domstol. Här bör poängteras att andelen kan vara större i verkligheten, eftersom det inte är säkert att en tidigare tvist alltid framgår av det material som vi har haft tillgång till. Diagram 7.5 visar hur som gick mellan den tidigare och den av oss granskade domen. För att ta ett exempel följer av dia- grammet att det i tio fall gick mer än ett men mindre än mellan domarna. I åtta fall var det oklart när den tidigare domen meddelades. När det fanns mer än en tidigare dom användes den Våra undersökningar av domar om vårdnad om barn senare av dessa som underlag för diagrammet. Sådan var situationen i sju fall. Det fanns alltså åtminstone en tidigare dom i 56 fall. När det gäller 20 av dessa fall gick det mindre än från den tidigare till den av oss granskade domen. Tiden från den tidigare domen till dess att nästa process inleddes måste då ha varit kort. Här finns anledning att påminna om att man kan förvänta sig att det tar tings- rätten ungefär 14 månader att avgöra ett mål av det slag som vår genomgång avser. Vi kan konstatera att det fanns en tidigare tvist i av de fall som vårdnadskommitté granskade. Det var oklart om det fanns en tidigare tvist i av fallen (SOU 2005:43 s. 744). Antal barn i tvist med tidigare dom fördelade per ålderskategori Vår genomgång rör 215 barn. Av diagram 7.6 framgår hur många av dem som var föremål för en tvist med tidigare dom, fördelade per ålderskategori. Med uttrycket ”tvist med tidigare dom” avses att vi av det tillgängliga materialet har kunnat utläsa att det mellan part- erna finns en tidigare dom om vårdnad, boende eller umgänge (jfr diagram 7.5). Diagram 7.6 visar att sammanlagt 82 av 215 barn, eller av barnen, var föremål för en tvist med tidigare dom. Om man jämför uppgifterna i diagrammet med uppgifterna i dia- gram 7.8, framgår exempelvis att av barnen i kategorin Våra undersökningar av domar om vårdnad om barn 6–, av barnen i kategorin 9–och av barnen i kategorin 12–var föremål för en tvist med tidigare dom. Jämfört med vad kommittén kom fram till tycks det numera vara vanligare att det i en vårdnadstvist finns en tidigare dom i frågan. 7.2.7Vad åberopades till stöd för yrkandet om ensam vårdnad? Här redovisas vad som anfördes till stöd för ett yrkande om ensam vårdnad i de av oss granskade domarna. En förälder som motsatte sig den andra förälderns yrkande om gemensam vårdnad har ansetts ”yrka” ensam vårdnad. När var och en av föräldrarna yrkade ensam vårdnad har vi noterat vad båda anförde. Vi har inte noterat vad en förälder som yrkade gemensam vårdnad anförde. är det svårt att veta om en omständighet anfördes som ett stöd för ett yrkande om ensam vårdnad eller som en ”bakgrundsbeskrivning”. (SOU 2005:43 s. 741) har vi valt att notera alla omständigheter som togs upp i domarna utan att göra någon sådan värdering. Vi har gett begreppet ”samarbetssvårigheter” en vidare betydelse än kommittén. I vår genomgång avser det även vad kommittén kallade för ”ingen kommunikation” respektive ”dålig information” (angå- ende detta, se SOU 2005:43 s. 745). Här bör framhållas att be- greppet ”samarbetssvårigheter” rymmer stort och smått. I den alldeles övervägande delen av domarna där vi noterat att en förälder anförde samarbetssvårigheter var det dock uppenbart att han eller hon gjorde gällande att svårigheterna – ibland tillsammans med andra omständigheter – borde leda till ensam vårdnad. När det gäller betydelsen av begreppen i diagram 7.7 hänvisas till den inlednings- vis nämnda checklistan. Våra undersökningar av domar om vårdnad om barn Vad åberopades till stöd för yrkandet om ensam vårdnad? Våld/hot mot föräldern Våld/hot mot barnet 0 20 40 60 80 100 120 140 Den vågräta axeln i diagram 7.7 visar i hur många av de av oss granskade domarna en viss omständighet anfördes till stöd för ett yrkande om ensam vårdnad. Av diagrammet framgår exempelvis att det följer av 128 domar att (åtminstone) en av föräldrarna gjorde gällande samarbetssvårigheter som stöd för ett sådant yrkande. Den näst vanligaste omständigheten var föräldraförmåga. När vi använder begreppet avses fall där en förälder anförde att den andra föräldern – på annat vis än genom t.ex. våld eller hot – brustit eller riskerade att brista i omsorgen om barnet/barnen på ett sådant sätt att det var motiverat med ensam vårdnad. förekom mer allmänt hållna påståenden om bristande föräldraförmåga vid sidan av påståenden om våld, hot, missbruk, psykisk ohälsa etc. Med ”Bäst främja kontakt” avses att en förälder påstod att han eller hon var den som kunde tillgodose barnets/barnens behov av kontakt med den andra föräldern. Samarbetssvårigheter anfördes som stöd för ett yrkande om en- sam vårdnad i 128 av 139 domar eller i av domarna. I fyra av 139 domar var utgången i vårdnadsfrågan olika för olika barn som berördes av avgörandet (angående det, se avsnitt 7.2.21). När det gäller övriga 135 domar anfördes samarbetssvårigheter i av de avgöranden där tingsrätten dömde till gemensam vårdnad eller till ensam vårdnad för pappan. Våra undersökningar av domar om vårdnad om barn rätten dömde till ensam vårdnad för mamman anfördes samarbets- svårigheter i av domarna. I 27 av 139 domar eller i av domarna gjordes endast samarbetssvårigheter gällande som stöd för ett yrkande om ensam vårdnad. Vidare anfördes något annat än de omständigheter som finns i diagram 7.7 i lika många domar, dvs. Det rörde sig om påståenden om t.ex. sexuella övergrepp eller om risk för olovligt bortförande av barnet/barnen. 7.2.8Hur ofta påstods övergrepp? Med uttrycket ”påstående om övergrepp” avses i det följande att en förälder till stöd för yrkandet om ensam vårdnad anförde att den andra föräldern hade gjort sig skyldig till våld, hot eller sexuella övergrepp mot honom/henne eller mot barnet. I de nedan redo- visade uppgifterna ingår inte fall där redogörelsen för övergrepp tycks ha ingått i en ”bakgrundsbeskrivning”. Vi har i det avseendet använt samma tillvägagångssätt som kommittén (jfr SOU 2005:43 s. 775). I 48 av 139 domar eller i av domarna fanns påstående om någon form av övergrepp. Mostvarande siffra var för kommitténs del . I 36 domar eller i av domarna påstod en förälder att den andra föräldern hade gjort sig skyldig till våld eller hot mot honom eller henne. Enligt kommittén fanns ett påstående av det slaget i av domarna. När det gäller vår genomgång dömde tingsrätten till ensam vårdnad för mamman i 62 domar. I 34 pro- cent av dessa – 21 stycken – påstod mamman att pappan hade gjort sig skyldig till våld eller hot mot henne. I 18 av 139 domar eller i av domarna påstod en förälder att den andra föräldern hade gjort sig skyldig till våld eller hot mot barnet/barnen. Vid kommitténs genomgång var motsvarande siffra . Mindre vanligt var att en förälder påstod att den andra föräldern hade gjort sig skyldig till sexuella övergrepp mot barnet/barnen. Ett sådant påstående fanns i fyra domar eller i av dessa. Kommittén kom fram till att ett påstående av det slaget förekom i av domarna. Liksom vid kommitténs genomgång var det än mindre vanligt att en förälder påstod att den andra föräldern Våra undersökningar av domar om vårdnad om barn hade gjort sig skyldig till sexuella övergrepp mot honom eller henne. Det påstod en förälder i endast ett mål. Vid kommitténs gransk- ning var motsvarande antal fem mål. 7.2.9Hur ofta hade en förälder och barnet/barnen skyddade personuppgifter? Av sju av 139 domar eller av av domarna i vår genom- gång framgick att en av föräldrarna och barnet/barnen hade skyddade personuppgifter för domen. I något fall framgick av domen att en av föräldrarna och barnet/barnen hade haft skyddade personuppgifter tidigare. I samtliga sju fall var det mamman som hade skyddade personuppgifter. I samtliga fall var det också så att tingsrätten dömde till ensam vårdnad för mamman. 7.2.10Hur ofta hämtades en vårdnadsutredning in? I 122 av 139 mål eller i av målen i vår genomgång hämtade tingsrätten in en vårdnads-, boende- och/eller umgänges- utredning (i det följande kallad för vårdnadsutredning). Kommittén konstaterade att det av domarna som den granskade framgick att en sådan utredning hade hämtats in i av målen (SOU 2005:43 s. 748). 7.2.11Hur tog det att genomföra vårdnadsutredningen? I vår genomgång har vi noterat hur det tog att genomföra vårdnadsutredningen, räknat från det att tingsrätten beslutade om den till dess att den inkom. Vi har noterat tiden i antal hela månader, avrundat nedåt till närmaste hel månad. Den faktiska hand- läggningstiden har därför regelmässigt varit något längre än den vi noterat. Här bör framhållas att vi för det mesta utgått från vad tingsrätten angett i dagboksbladet i målet och att vi i några fall inte varit helt säkra på tidpunkten för förordnandet. Med dessa anmärk- ningar har vi kommit fram till att den genomsnittliga tiden för att Våra undersökningar av domar om vårdnad om barn utföra en vårdnadsutredning var drygt . Medianvärdet var detsamma, dvs. 7.2.12Lämnade utredaren förslag till beslut i vårdnadsfrågan? Vi har tagit del av tingsrättsdomen och – i förekommande fall – vårdnadsutredningen i målet. I några fall har vi inte haft tillgång till utredningen. Det har sällan ställt till problem eftersom domen för det mesta ändå innehållit information om utredningens innehåll. Fyra mål har dock sorterats bort. Utgången i vårdnadsfrågan var olika för de barn som målet avsåg i fyra mål (angående det, se avsnitt 7.2.21). Också dessa mål har sorterats bort. Vad som i det följande anförs under denna rubrik avser alltså 131 mål. Tingsrätten inhämtade vårdnadsutredning i 114 av dessa mål. I 105 av 114 fall eller i av utredningarna lämnade den som genomförde utredningen förslag till beslut i vårdnadsfrågan. I de flesta fall där ett sådant förslag inte lämnades var frågan ändå föremål för utredningen. Anledningen till att något förslag i vård- nadsfrågan inte lämnades uppgavs t.ex. vara att det var mycket svårt att ta ställning i frågan. 7.2.13Överensstämde förslaget till beslut i vårdnadsfrågan med domen? När det gäller 105 domar fanns det alltså en vårdnadsutredning med förslag till beslut i vårdnadsfrågan. Tingsrättens dom överensstämde med förslaget i 81 av 105 domar eller i av domarna. Detta stämmer väl med vad kommittén kom fram till (SOU 2005:43 s. 748 f.). Några resultat av vår genomgång i den här delen redovisas i av- snitt 7.2.21. Våra undersökningar av domar om vårdnad om barn 7.2.14Hur ofta hindrade en vårdnadshavare att barnet hördes inom ramen för vårdnadsutredningen? När det gäller två av 139 mål i vår genomgång framgår av det mate- rial som vi haft tillgång till att barnet inte kunde höras inom ramen för vårdnadsutredningen eftersom en vårdnadshavare inte lämnade sitt samtycke till det. Det är alltså mycket ovanligt att barnet inte kan höras när den som genomför utredningen anser att det finns skäl för det. 7.2.15Hördes barnet under huvudförhandlingen? Barnet hördes inte under huvudförhandlingen i tingsrätten i något av de 139 mål som vår genomgång avser. Kommittén kom fram till motsvarande resultat (SOU 2005:43 s. 748). 7.2.16Hur ofta hölls ett sammanträde för muntlig förberedelse? I 135 av 139 mål i vår genomgång höll tingsrätten åtminstone ett sammanträde för muntlig förberedelse. I 67 mål eller i av målen förekom minst två sammanträden. Det var dock relativt ovanligt att tingsrätten höll mer än två sammanträden. Så var fallet i 16 mål eller i av målen. I en handfull mål rörde det sig om fyra eller fem sammanträden. 7.2.17Hur ofta fattade tingsrätten ett interimistiskt beslut? Utifrån det material som vi har tillgång till var det i fyra mål i genomgången oklart om tingsrätten hade fattat ett interimistiskt beslut eller inte. När det gäller övriga 135 mål fattade tingsrätten ett sådant beslut i 99 mål eller i av målen. Vi har noterat om domen överensstämde med det interimistiska beslutet eller inte. Framhållas bör dock att resultatet i den här delen bygger på ett inte obetydligt mått av tolkning. För att ta ett exem- pel har vi ansett att beslutet och domen överensstämde när domen innebar att ett tidigare beslut om umgänge ändrades i endast mindre utsträckning. har det inte varit givet hur den bedöm- Våra undersökningar av domar om vårdnad om barn ningen bör utfalla. En annan svårighet var när tingsrätten fattade mer än ett interimistiskt beslut. I sådana fall har vi gjort en mer allmän bedömning av om domen överensstämde med besluten eller inte. För att ta ytterligare ett exempel har vi ansett att domen överensstämde med besluten när de gick ut på att umgänge mellan barnet och en förälder skulle trappas upp successivt och ett mer omfattande umgänge än tidigare fastställdes i domen. Vidare har vi för det mesta hämtat information om ett interimistiskt beslut från domen. I vissa fall har informationen varit knapphändig, vilket försvårat för oss. Mot denna bakgrund måste våra resultat i nästa stycke bedömas med försiktighet. Enligt vår bedömning överensstämde det/de interimistiska be- slutet/besluten med domen i 53 av de 99 mål eller i av målen där tingsrätten fattade (åtminstone) ett sådant beslut. Den vanligaste anledningen till att domen inte överensstämde med ett interimistiskt beslut var att tingsrätten först i domen beslutade om ensam vårdnad. 7.2.18Hur gamla var barnen? Våra undersökningar av domar om vårdnad om barn Vid vår genomgång har vi noterat barnens ålder för tingsrättens dom. Av diagram 7.8 framgår hur gamla barnen i de aktuella målen var , fördelat per ålderskategori. När det gäller ålderskategorin 12–var 42 barn eller under . Kommittén gjorde motsvarande observation, dvs. att de flesta barnen i den ålderskategorin var gamla (SOU 2005:43 s. 749). Diagram 7.9 vårdnadsutredning/vårdnadskommitté Fördelningen av barn i procent I diagram 7.9 anges fördelningen av barn per ålderskategori i pro- cent, vilket innebär att det är möjligt att jämföra våra resultat med vad kommittén kom fram till. I sammanhanget bör framhållas att vi inte har kunnat utläsa vilken tidpunkt kommittén utgick från när den noterade barnens ålder. En observation är hur som helst att en större andel barn numera tycks befinna sig i den äldsta respektive yngsta ålderskategorin (jfr SOU 2005:43 s. 749). Våra undersökningar av domar om vårdnad om barn 7.2.19I vilken utsträckning redovisades och beaktades barnets inställning och hur ofta överensstämde domen med denna? Av diagram 7.10 – som avser vår genomgång – framgår hur vanligt det var att tingsrätten i domen redovisade barnets inställning i vård- nads-, boende- eller umgängesfrågan. Av diagrammet framgår vidare hur vanligt det var att tingsrätten beaktade inställningen och hur ofta domen överensstämde med denna. Diagrammet visar exem- pelvis att tingsrätterna redovisade vilken inställning 18 av 57 barn i ålderskategorin 6–hade, att tingsrätten beaktade inställningen i 15 av 18 fall och att tingsrättens dom överensstämde med inställ- ningen i 8 av 18 fall. Att endast tre ålderskategorier (jfr diagram 7.8) finns med i diagram 7.10 beror på att tingsrätten inte i något fall redovisade vilken inställning ett barn i åldern 0–hade. Enligt kommittén redovisade tingsrätten i tre fall vilken inställning ett barn i åldern 3–hade (SOU 2005:43 s. 750). Här bör framhållas att diagram 7.10 inte ger svar på i hur många mål det fanns infor- mation om barnets inställning, eftersom den inte alltid redovisades i domen. Vidare bör framhållas att den omständigheten att tingsrättens dom överensstämde med barnets inställning inte innebär att den med nödvändighet var det enda eller ens det huvudsakliga skälet för Våra undersökningar av domar om vårdnad om barn Någon sådan värdering har vi inte gjort. Se även av- snitt 7.2.3. Våra resultat i den aktuella delen kan jämföras med kommitténs (SOU 2005:43 s. 750 f.). kom fram till anges i det följande inom parentes i fet stil, alltid i procent. Som framgått avser vår genomgång sammanlagt 215 barn. Beträffande 88 av 215 barn eller 41 (37) procent av barnen redo- visades inställningen i domen. Ju äldre barnet var desto vanligare var det att inställningen redovisades.