sou · H5B389 · 2017-11-16 00:00:00 — Genom begreppet framgår att det alltid ska finnas en ansvarig person för varje verkställighetsärende. Regler om vem som kan utses till sådan ansvarig person finns i 31 §. Den ansvariga personen ska vidta nödvändiga och tillräckliga åtgärder för att informationssäkerheten utanför det informations- system tillståndet avser inte ska åsidosättas, minskas eller skadas till följd av verkställigheten. Hur detta ska gå till framgår inte av bestäm- melsen utan är upp till den ansvarige själv. Det kommer att kunna skilja från fall till fall hur omfattande åtgärder som ska vidtas och om åtgärderna ska vara av teknisk eller annan karaktär. Viktigt är att den bortre gränsen för ansvaret utgörs av att det endast är till följd av verkställigheten som informationssäkerheten inte får påverkas. Det innebär att allt som inte är hänförligt till själva verkställigheten faller utanför ansvarsområdet. Samtliga de tekniska metoder som anges i 17 §, dvs. även sådana som enligt den bestämmelsens andra stycke behövs för att verkställighet ska kunna ske, innefattas i begreppet till följd av verkställigheten. Det är i första hand den verkställighets- ansvarige och i andra hand tillsynsmyndigheten som kontrollerar efterlevnaden av bestämmelsen. I tredje stycket finns också bestämmelser som tar sikte på bl.a. informationssäkerhet. Dessa gäller dock själva informationssystemet som tillståndet avser. Redan av den generella aktsamhetsregeln i första stycket följer att skada eller olägenhet inte ska orsakas informationssystemet om det inte är absolut nödvändigt. Eftersom det är möjligt att bryta eller kringgå systemskydd, se 17 § andra stycket, kan det förekomma att informationssäkerheten i det infor- mationssystem tillståndet avser minskas. Det utesluts alltså inte, men måste vara absolut nödvändigt. Vad förevarande stycke emeller- tid tar sikte på är att den brottsbekämpande myndigheten när verk- ställighet av hemlig dataavläsning avslutas inte ska lämna informa- tionssystemet i sämre, dvs. mindre säkert, skick än när verkställig- heten påbörjades. Detta uttrycks genom att den verkställande myndigheten åläggs en skyldighet att se till att säkerheten i informa- tionssystemet ska hålla åtminstone samma nivå som vid verk- ställighetens början. Genom uttrycket åtminstone följer att den brottsbekämpande myndigheten är oförhindrad att öka säkerheten i systemet när detta är möjligt. Hur skyldigheten enligt stycket ska fullgöras förklaras inte och kan skilja sig från fall till fall. I första hand är det den verkställande myndigheten och i andra hand tillsyns- myndigheten som kontrollerar efterlevnaden av bestämmelsen. I det avslutande fjärde stycket framgår att ett tekniskt hjälpmedel som har använts ska tas bort, avinstalleras eller annars göras obruk- bart så snart det kan ske efter att tiden för tillståndet gått ut eller tillståndet hävts. Motsvarande bestämmelse finns i 27 kap. 25 a § fjärde stycket. Det är neutralt utformat hur den brottsbekämpande myndigheten ska fullgöra sin skyldighet enligt bestämmelsen. Inne- börden är dock helt klar. Det ska inte vara möjligt för den verk- ställande myndigheten, eller någon annan, att efter det att tillstånds- tiden har löpt ut (eller åtgärden avbrutits ) kunna utnyttja samma verktyg igen. För att tillgodose kravet bör det exempelvis vara möjligt för den brottsbekämpande myndigheten att ”tids- inställa” det tekniska hjälpmedel som används. Förbud avseende vissa uppgifter Om det vid genomförande av hemlig dataavläsning kommer fram att uppgifter som läses av är skyddade enligt 27 kap. 2 § första stycket ska avläsningen avbrytas. Upptagningar ska förstöras i de delar som de omfattas av skyddet enligt första stycket. I paragrafen finns en bestämmelse om vad som ska gälla för upp- gifter som skyddas genom den s.k. beslagsförbudsregeln. Över- vägandena finns i avsnitt 10.7.3. Bestämmelsen knyter genom hänvisningen till 27 kap. 2 § första stycket an till det s.k. beslagsförbudet i rättegångs- balken. Dess utformning innebär att uppgifter som är en del av en fil eller annan informationsenhet (se NJA 2015 s. 631 p. 25 och 26) som inte skulle ha fått tas i beslag inte heller får läsas av eller tas upp genom hemlig dataavläsning. I första stycket avhandlas vad som ska gälla om det kommer fram att det är fråga om beslagsförbudsskyddade uppgifter, nämligen att avläsningen ska avbrytas. I andra stycket regleras vad som ska gälla om upptagning skett av uppgifter som skyddas av skyddet enligt beslagsförbudsregeln, nämligen att upptagningen ska för- störas. Av dessa regler följer att uppgifterna inte kan användas i den fortsatta utredningen. De uppgifter det kan vara fråga om är sådana som en befattnings- havare eller någon annan som avses i 36 kap. 5 § inte får höras som vittne om och som innehas av honom eller henne eller av den som tystnadsplikten gäller till förmån för. Det innebär motsatsvis att i den mån tystnadsplikt enligt 36 kap. 5 § rättegångs- balken inte gäller för uppgiften, t.ex. i vissa fall när det är fråga om grövre brott eller vid medgivande enligt det lagrummet, föreligger normalt inte hinder mot beslag. I de fallen ska heller inte den här föreslagna regeln innebära förbud mot att läsa av eller ta upp upp- gifterna, vilket är naturligt eftersom det ju då inte skulle råda något beslagsförbud. Hemlig dataavläsning enligt 2 § första stycket 1 får inte avse uppgifter i telefonsamtal eller andra meddelanden där någon som yttrar sig, på grund av bestämmelserna i 36 kap. 5 § andra–sjätte styckena rättegångs- balken, inte skulle ha kunnat höras som vittne om det som har sagts eller på annat sätt kommit fram. Om det under avläsningen kommer fram att det är fråga om sådana uppgifter, ska den avbrytas. Hemlig dataavläsning enligt 2 § första stycket 5 får inte avse uppgifter i samtal eller annat tal där någon som angetts i första stycket talar. Om det under avläsningen kommer fram att det är fråga om sådana uppgifter, ska den avbrytas. Upptagningar och uppteckningar ska förstöras i de delar som de omfattas av förbud enligt första eller andra stycket. I paragrafen regleras det s.k. avlyssningsförbudet. Övervägandena finns i avsnitt 10.7.4. Bestämmelsen motsvarar vad som anges i 27 kap. 22 § rättegångs- balken. Det finns tre skillnader av närmast redaktionell karaktär mellan bestämmelse och förevarande bestäm- melse. Den första är att det i förevarande bestämmelse anges att det är hemlig dataavläsning enligt 2 § första stycket 1 och 5 som åtgär- den avser i stället för hemlig avlyssning av elektronisk kommuni- kation och hemlig rumsavlyssning. Den andra är att det är avläsning i stället för avlyssning som regleras. Den tredje är att det är uppgif- terna – och alltså inte meddelandena eller samtalen eller talen som åtgärden inte får avse. I alla tre avseenden är det rent språkliga skillnader jämfört med vad som gäller enligt som behövs för att stämma in i den struktur som används i förevarande lag. I sak ska avläsningsförbudet enligt förevarande bestämmelse vara av samma innebörd som avlyssningsförbudet enligt 27 kap. 22 § och, såvitt avser hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, enligt 11 § preventivlagen. Det hänvisas därför till de förarbetsuttalanden som gjorts vid införande av de bestämmel- serna, se prop. 1989/90:124 s. 46 f., 2005/06:177 s. 90 f., 2005/06:178 s. 102 f., prop. 2009/10:119 s. 27 f. och 2013/14:237 s. 184. Genom sin placering och utformning gäller bestämmelsen vid samtliga tillfällen då hemlig dataavläsning används enligt 2 § första stycket 1 eller 5, dvs. både under och före förundersökning. Bestämmelser om överskottsinformation, granskning och underrättelse till enskild När hemlig dataavläsning används eller har använts under förunder- sökning ska det som gäller för hemlig avlyssning av elektronisk kom- munikation enligt 27 kap. 23 a och 24 §§ tillämpas för åtgärden. När hemlig dataavläsning används eller har använts enligt 2 § första stycket 5 ska dock i stället det som enligt de bestämmelserna gäller för hemlig rumsavlyssning tillämpas. För underrättelse till enskild vid hemlig dataavläsning under för- undersökning gäller det som anges i 27 kap. 31–33 §§ . Det som där anges om hemlig avlyssning av elektronisk kommuni- kation ska alltid tillämpas för hemlig dataavläsning. Det som anges om hemlig kameraövervakning ska tillämpas för hemlig dataavläsning enligt 2 § första stycket 4 och det som anges om hemlig rumsavlyssning ska tillämpas för hemlig dataavläsning enligt 2 § första stycket 5. I paragrafen anges vad som ska gälla bl.a. beträffande hur överskotts- information får användas, hur granskning av upptagningar ska gå till och hur och när enskild ska underrättas om åtgärden när den används i förundersökning. Övervägandena finns i avsnitt 10.11. I första styckets första mening klargörs att de regler som gäller för hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation under förunder- sökning i frågor som rör användning av överskottsinformation och granskning av upptagningar görs direkt tillämpliga även för hemlig dataavläsning genom hänvisningar till regler. I andra meningen finns ett undantag som innebär att när hemlig data- avläsning används eller har använts för att läsa av eller ta upp rums- avlyssningsuppgifter (2 § första stycket 5) så gäller i stället rätte- gångsbalksreglerna om användning av överskottsinformation (27 kap. 23 a § andra stycket) och behandling av uppgifter (27 kap. 24 § tredje stycket) vid hemlig rumsavlyssning. I andra stycket finns regler om underrättelse till enskild. Genom en direkt hänvisning blir samma regler som används vid annan tvångsmedelsanvändning under förundersökning tillämpliga. Efter- som hemlig dataavläsning inte anges i de bestämmelserna förtydligas i andra styckets andra mening att det som anges om hemlig av- lyssning av elektronisk kommunikation i 27 kap. 31–33 §§ alltid ska tillämpas vid hemlig dataavläsning, dvs. oberoende av vilka uppgifter åtgärden använts för att läsa av eller ta upp enligt 2 § första stycket. I bestämmelsens sista mening förtydligas att när kameraövervaknings- uppgifter eller rumsavlyssningsuppgifter har lästs av eller tagits upp med hemlig dataavläsning enligt 2 § första stycket 4 eller 5 så ska beträffande underrättelsen också det som gäller för hemlig kamera- övervakning eller hemlig rumsavlyssning tillämpas. Det innebär bl.a. att innehavaren av den plats som tillståndet avsett typiskt sett ska underrättas. Förhindrande av vissa särskilt allvarliga brott När hemlig dataavläsning används eller har använts i fall som anges i 6 § ska det som gäller enligt 12 och 13 §§ lagen (2007:979) om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott tillämpas för åtgärden. För underrättelse till enskild vid hemlig dataavläsning i fall som anges i 6 § gäller det som anges i 16–18 §§ lagen (2007:979) om åtgär- der för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott. Det som där anges om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation ska alltid tillämpas för hemlig dataavläsning. Det som anges om hemlig kamera- övervakning ska tillämpas för hemlig dataavläsning enligt 2 § första stycket 4. I paragrafen anges vad som ska gälla beträffande hur överskotts- information får användas, hur granskning av upptagningar ska gå till och hur och när enskild ska underrättas om åtgärden när hemlig dataavläsning används i preventivlagsfallen. Övervägandena finns i avsnitt 10.11. I första stycket klargörs att de regler som gäller enligt preventiv- lagen i frågor som rör användning av överskottsinformation och granskning av upptagningar genom hänvisningar görs direkt tillämp- liga även för hemlig dataavläsning i preventivlagsfallen. Kraven enligt den lagen är liknande de som gäller enligt men ger färre möjligheter att använda överskottsinformationen, se prop. 2013/14:237 s. 199. Det föreskrivs inte, som i 23 §, att det är det som gäller för hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation som ska gälla eftersom preventivlagen i nu aktuella avseenden inte gör skillnad mellan de olika tvångsmedlen som används i den lagen. I andra stycket finns regler om underrättelse till enskild vid hemlig dataavläsning i preventivlagsfallen. Genom en direkt hänvisning blir samma regler som används vid annan tvångsmedelsanvändning enligt preventivlagen tillämpliga. Eftersom hemlig dataavläsning inte anges i de bestämmelserna det hänvisas till förtydligas i andra styckets andra mening att det som anges om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation i 16–18 §§ preventivlagen alltid ska tillämpas vid hemlig dataavläsning, dvs. oberoende av vilka uppgifter åtgärden använts för att läsa av eller ta upp enligt 2 §. I bestämmelsens sista mening förtydligas att när kameraövervakningsuppgifter har lästs av eller tagits upp med hemlig dataavläsning enligt 2 § första stycket 4 så ska beträffande underrättelsen också det som gäller för hemlig kameraövervakning tillämpas. Det innebär bl.a. att innehavaren av den plats som tillståndet i den delen avsett typiskt sett ska under- rättas. Det ska påpekas att underrättelseskyldigheten enligt preven- tivlagen begränsas genom att det endast är när åtgärd vidtas enligt en av sju punkter i den lagens brottskatalog som underrättelse ska lämnas. Samma ska således gälla vid hemlig dataavläsning. Gemensam bestämmelse avseende 23 och 24 §§ Vid tillämpning av 23 och 24 §§ ska begreppet informationssystem användas i stället för telefonnummer eller annan adress eller en viss elektronisk kommunikationsutrustning när något av dessa begrepp används i de hänvisade bestämmelserna. I paragrafen förtydligas vissa begrepp. Övervägandena finns i avsnitt 10.11. Genom bestämmelsen tydliggörs att när de bestämmelser som det hänvisas till i 23 och 24 §§ blir tillämpliga enligt lagen ska begreppen telefonnummer eller annan adress eller en viss elektronisk kommuni- kationsutrustning inte användas. I stället ska begreppet informations- system, som används i denna lag, användas. När hemlig dataavläsning används eller har använts i fall som anges i 8 § ska det som gäller enligt 21 a och 22 §§ lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll tillämpas för åtgärden. I paragrafen anges vad som ska gälla beträffande hur överskotts- information får användas och hur granskning av upptagningar ska gå till när hemlig dataavläsning används i LSU-fallen. Övervägandena finns i avsnitt 10.11. I bestämmelsen klargörs att de regler som gäller enligt LSU i frågor som rör användning av överskottsinformation och granskning av upptagningar genom hänvisningar görs direkt tillämpliga även för hemlig dataavläsning i LSU-fallen. Det finns inte några regler om underrättelseskyldighet i LSU, se prop. 2006/07:133 s. 52. Därför finns inte något andra stycke mot- svarande strukturen i 23 och 24 §§. Förebyggande, förhindrande och upptäckande av brottslig verksamhet När hemlig dataavläsning används eller har använts i fall som anges i 10 § ska det som gäller för inhämtning enligt 7–9 §§ lagen (2012:278) om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet tillämpas för åtgärden. I paragrafen anges vad som ska gälla beträffande hur överskotts- information får användas och hur granskning av upptagningar ska gå till när hemlig dataavläsning används i inhämtningslagsfallen. Övervägandena finns i avsnitt 10.11. I bestämmelsen klargörs att de regler som gäller enligt inhämt- ningslagen i frågor som rör användning av överskottsinformation och granskning av upptagningar genom hänvisningar görs direkt tillämpliga även för hemlig dataavläsning i inhämtningslagsfallen. Underrättelse till enskild aktualiseras inte vid inhämtning enligt inhämtningslagen, och inte heller i förevarande bestämmelse. Frågor om tillstånd till hemlig dataavläsning prövas, om förunder- sökning pågår, av domstol som föreskrivs i 19 kap. . Vid förundersökning om brott som anges i 27 kap. 2 § andra stycket 2–8 får sådana frågor också prövas av . Frågor om tillstånd till hemlig dataavläsning i fall som anges i 6– 10 §§ prövas av . Paragrafen anger vilka domstolar som är behöriga att pröva frågor om tillstånd till hemlig dataavläsning. Övervägandena finns i avsnitt 10.9.2. Forumreglerna som anges i bestämmelsen följer befintliga forum- regler, både avseende förundersöknings- och underrättelsefallen (dock ej inhämtning enligt inhämtningslagen). Det innebär enligt första stycket att när förundersökning pågår så är det 19 kap. rätte- gångsbalken som anvisar vilken domstol som är behörig. Som huvudregel gäller enligt dessa regler att rätten i den ort där brottet förövades är behörig. Om det är lämpligt, får prövningen i stället ske där den misstänkte har hemvist eller mera varaktigt uppehåller sig. I vissa brådskande fall får frågor om tvångsmedel prövas även av domstol på annan ort (se 19 kap. 1 och 12 §§). Mot bakgrund av att det i 27 kap. 34 § finns en alternativ forumregel avseende brottslighet som avses i 27 kap. 2 § andra stycket 2–8 (samhällsfarlig brottslighet) införs motsvarande alternativa forumregel här. I sådana fall är således tings- rätt alltid behörig att pröva frågan. När det gäller underrättelsefallen framgår av andra stycket att är exklusivt forum. Detta är samma som gäller enligt preventivlagen och LSU. Mot bakgrund särskilt av under- rättelsefallens särpräglade natur och det begränsade antal verkställig- hetstillfällen det lär bli fråga om är också exklusivt forum när det är fråga om tillståndsprövning av åtgärd i inhämtningslagsfallen, dvs. när ansökan om hemlig dataavläsning grundas på 10 §. När ett tillstånd till hemlig dataavläsning har lämnats ska rätten underrätta om beslutet. I paragrafen föreskrivs skyldigheter för domstol att underrätta . Övervägandena finns i avsnitt 10.12.1. Enligt bestämmelsen, som kommit till som en följd av de risker för såväl den personliga integriteten som för informationssäkerheten som kan uppstå om hemlig dataavläsning används på fel sätt, ska domstolen när en fråga om tillstånd till hemlig dataavläsning har prövats underrätta . Bestämmelsen ger tillsynsmyndigheten en indikation på att hemlig dataavläsning kommer att användas och således också en möjlighet att i tidigare skede än vad som annars torde vara fallet, dvs. redan under pågående verkställighet, utöva sin tillsyn. En sådan tidig tillsyn torde vara nödvändig för att upptäcka tekniska brister vid verkställighet i förhållande till lagens krav och för att skaffa sig en faktisk uppfattning av om huruvida den verkställande myndig- heten vidtar de tämligen omfattande åtgärder som lagen föreskriver vid verkställighet (se t.ex. 19 och 20 §§). Bestämmelsen är begränsad till meddelade tillstånd och innebär att det endast är i de fallen, och alltså inte när en ansökan har avslagits, som underrättelse ska ske. I bestämmelsen anges att underrättelsen ska ske när frågan har prövats. Det ligger i sakens natur att underrättelse bör ske i tämligen nära anslutning till beslutstillfället, kanske någon dags fördröjning kan accepteras. Det får alltså inte dröja veckor innan underrättas. I så fall kan en del av själva syftet med bestämmelsen gå om intet. Formen för underrättelsen framgår inte av bestämmelsen. Det innebär att den kan ske på lämpligt vis, antingen muntligen eller skriftligen. Den som i samband med verksamhet som är anmälningspliktig enligt 2 kap. 1 § lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation har fått del av eller tillgång till uppgift som hänför sig till angelägenhet som avser användning av hemlig dataavläsning får inte obehörigen föra vidare eller utnyttja det han eller hon fått del av eller tillgång till. Bestämmelser om ansvar för den som bryter mot tystnadsplikten enligt första stycket finns i . I paragrafen föreskrivs om tystnadsplikt för personer som i viss verksamhet fått del av uppgifter om hemlig dataavläsning. Över- vägandena finns i avsnitt 10.12.3. Bestämmelsen anger för vem och avseende vilka uppgifter tyst- nadsplikt gäller. Den är utformad med ledning av 6 kap. 20 och 21 §§ lagen om elektronisk kommunikation. Med uttrycket den som i sam- band med, som anges i inledningen av första stycket, klargörs att vem som helst kan omfattas av tystnadsplikten, så länge hen fått del av eller tillgång till uppgifterna i samband med sådan tillståndspliktig verksamhet som avses i bestämmelsen. Typiskt sett torde det vara personer som är eller har varit verksamma i sådan verksamhet, antingen genom anställning eller genom uppdrag av eller hos företag. För att omfattas av tystnadsplikt enligt bestämmelsen ska en sådan person ha fått del av eller tillgång till uppgift som hänför sig till ange- lägenhet som avser användning av hemlig dataavläsning. Uppgifterna som kan bli föremål för tystnadsplikten kan således vara hänförliga till exempelvis tekniken som används vid verkställighet, personen som ska bli föremål för åtgärd, informationssystemet som innehåller uppgifterna som ska läsas av eller den brottsbekämpande myndig- heten som ansvarar för verkställighet. Någon uttömmande exempli- fiering av vilka uppgifter som kan omfattas är inte möjlig och inte heller ändamålsenlig. Genom ordalydelsens breda omfång är tanken i stället att varje uppgift som direkt eller indirekt gäller användning av hemlig dataavläsning ska omfattas. Innebörden av tystnadsplikten är att den som tystnadsplikten gäller för inte obehörigen får föra vidare eller utnyttja det hen fått del av eller tillgång till. Ordalydelsen innebär således att denne varken genom tal eller i skrift får föra uppgifterna vidare. Hen får inte heller exempelvis utnyttja uppgifter om verkställighetstekniken som hen fått kännedom om. I andra stycket påminns om de straffbestämmelser som gäller för den som bryter mot tystnadsplikten, se 20 kap. . I 44 kap. 5 § 5 offentlighets- och sekretesslagen införs en bestäm- melse som innebär att den grundlagsstadgade rätten att meddela och offentliggöra uppgifter inskränks av den tystnadsplikt som före- skrivs i förevarande bestämmelse. Den verkställande myndigheten fattar beslut om att utse den som enligt 20 § andra stycket får ansvara för verkställighet av hemlig dataavläsning. Till ansvarig person för verkställighet av hemlig dataavläsning får endast utses den som har de särskilda kunskaper om informations- säkerhet som behövs och därtill den särskilda kompetens, utbildning och erfarenhet som är nödvändig samt i övrigt är särskilt lämpad för uppdraget. I paragrafen anges vem som utser personer som får ansvara för verk- ställighet av hemlig dataavläsning och vilka krav som ska ställas på sådana personer. Övervägandena finns i avsnitt 10.12.4. I första stycket framgår att det är den verkställande myndigheten som utser personer som får ansvara för verkställighet av hemlig data- avläsning. De myndigheter som kan komma i fråga för att verkställa hemlig dataavläsning är , , och . Vilken myndighet som får använda hemlig dataavläsning bestäms i varje given situation av det brott som är för handen, de förutsättningar som följer av lagen och av instruk- tionerna för de angivna myndigheterna. Att beslutanderätten ligger hos myndigheten innebär att det är myndighetschefen, eller den som myndighetschefen utser, som får fatta beslutet. Av andra stycket framgår de grundläggande kvalifikationskraven som ska gälla för den som ska utses som ansvarig för att verkställa hemlig dataavläsning. Av dessa framgår först att den som ska utses ska ha de särskilda kunskaper om informationssäkerhet som behövs. Kravet ställs upp först eftersom det är centralt, främst mot bakgrund av de särpräglade tekniska metoder som verkställighet av hemlig dataavläsning kan aktualisera, de risker som kan uppstå för infor- mationssäkerheten med dessa och de krav på anpassning av verk- ställighetsteknikerna som föreskrivs i lagen. Med särskilda kunskaper om informationssäkerhet avses såväl utbildning och erfarenhet på området. Till detta krav kommer kraven att den som utses ska ha särskild kompetens, utbildning och erfarenhet som är nödvändig.