sou · H5B392 · 2017-11-28 00:00:00 — Medan diskrimineringsförbudet riktar sig mot konkreta hand- lingar mot enskilda individer syftar kravet på aktiva åtgärder till att förebygga diskriminering på en strukturell nivå. Också policys och rutiner vid rekrytering och befordran omfattas av kravet på aktiva åtgärder. Arbetsgivarens aktiva åtgärder omfattar: •att fortlöpande genomföra ett arbete i fyra steg (undersöka, ana- lysera, åtgärda, följa upp) inom fem områden, •att främja en jämn könsfördelning, •att ta fram riktlinjer och rutiner för att förhindra trakasserier, sexuella trakasserier och repressalier, •att genomföra årliga lönekartläggningar. Arbetet ska ske i samverkan med arbetstagare. Arbetsgivaren ska dokumentera arbetet, inklusive hur samverkansskyldigheten fullgörs. DO ska bedriva tillsyn över arbetet med aktiva åtgärder. Tillsynen sker dels genom av DO initierade granskningar, dels efter anmälan från enskilda som misstänker att en arbetsgivare inte lever upp till lagens krav. Vite kan utdömas mot arbetsgivare som inte lever upp till lagens krav. 10.5.4Nytt centrum för kunskap och utvärdering om arbetsmiljö lades ner saknas ett nationellt centrum för forskning och kunskapsspridning om arbetsmiljö och arbetslivets villkor i . I betänkandet Ett nationellt centrum för kunskap om och utvär- dering av arbetsmiljö (SOU 2017:28) föreslår regeringen inrättandet av en ny myndighet, kallad Nationellt arbetsmiljöcentrum. Den nya myndigheten ska placeras i och starta sin verksamhet 2018. Transpersoners situation på arbetsmarknaden Den nya myndigheten ska enligt betänkandet sammanställa och tillgängliggöra kunskap om arbetsmiljö samt kommunicera denna på ett målgruppsanpassat sätt. Syftet är att stödja det praktiska arbets- miljöarbetet på arbetsplatserna. Myndigheten ska även utvärdera och analysera arbetsmiljöpolitiken och stödja regeringen i det interna- arbetsmiljöarbetet. Myndigheten ska också arbeta med frå- gor som rör företagshälsovård. Till skillnad från det nedlagda ska den nya myndigheten dock varken ska bedriva, beställa eller finansiera forsk- ning. Utredningen har haft kontakt med , och kommuner och landsting (SKL) i syfte att få arbetsgivarnas bild av situationen för transpersoner på arbetsmark- naden. Den övergripande bilden utredningen fått efter dessa möten är att det råder stor osäkerhet och kunskapsbrist hos många arbets- givare kring hur man bäst ska arbeta för transpersoners rättigheter. Vid samtliga möten framfördes önskemål om mer och bättre tillgång till information, utbildning och stöd till arbetsgivare. I synnerhet de nya kraven på aktiva åtgärder i diskriminerings- lagen verkar ha skapat stor osäkerhet hos många arbetsgivare. Både och efterlyste tydligare information från DO om hur arbetet med aktiva åtgärder ska genomföras och doku- menteras. påtalade exempelvis att det råder osäker- het kring avvägningen mellan diskrimineringslagens krav och skyddet för den personliga integriteten för transpersoner. SKL och tog särskilt upp problemet med köns- uppdelad statistik, där återrapportering av statistik till regeringen endast ger utrymme för två kön, medan ett antal myndigheter och kommuner arbetar med flera alternativ som ett led i arbetet med att inkludera transpersoner. Frågor om den fysiska arbetsmiljön vad gäller exempelvis omkläd- ningsrum och toaletter adresserades av , som påtalade att många arbetsgivare hyr de lokaler där de har sin verksam- het, vilket kan göra det svårt att anpassa utrymmena. Transpersoners situation på arbetsmarknaden påtalade de problem som uppstår då en arbets- sökandes personuppgifter på betyg och arbetsintyg inte stämmer överens med den sökandes nuvarande identitet. Arbetsgivaren måste kunna säkerställa att det rör sig om samma person, varför denne då kan tvingas ställa obekväma och privata frågor om den sökandes köns- identitet och historia. 10.7Dialog med fackliga organisationer Utredningen har fört dialog med i (LO), () och Akademi- kers () representerade av . Utredningen har också fört dialog med fackförbun- den Unionen och Vision. Överlag lyftes i dessa samtal samma behov av mer kunskap, ut- bildning och stöd som framfördes i samtal med arbetsgivarrepresen- tanterna. Det uttrycktes både i termer av generell kunskapshöjning i samhället som helhet om hbtq-frågor och normkritiskt tänkande, och mer specifika behov för just den egna verksamheten. De nya kraven på aktiva åtgärder enligt diskrimineringslagen lyftes av flera fackliga företrädare som ett konkret exempel där både fack och arbetsgivare behöver mer kunskap för att kunna leva upp till lagens krav. TCO uttryckte önskemål om att regeringen avsätter ekonomiska medel för utbildning om de nya lagkraven. Samtliga fackliga företrädare utredningen samtalat med vittnade om att det inkommit mycket få individärenden där transpersoner har velat driva sina diskrimineringsärenden vidare. SSR har exempelvis endast haft två sådana ärenden. Unionen har haft ett enda. I de fall anmälan handläggs av facket, kan facket välja att medla mellan arbetstagaren och arbetsgivaren i syfte att hitta en upp- görelse i stället för att driva ärendet rättsligt. Utredningen har inte kunnat få fram uppgifter om och i så fall i vilken omfattning detta har förekommit i ärenden som rör transpersoners villkor. Facken erbjuder också rådgivning till enskilda medlemmar. I vilken omfattning transpersoner vänder sig till ning har varit svårt att få en entydig bild av. SSR menade att de får in få frågor som rör transpersoners villkor, och att det sannolikt beror på bristande kunskap om eller förtroende för att facket kan bistå Transpersoners situation på arbetsmarknaden med hjälp, och att transpersoner därför hellre vänder sig till exem- pelvis RFSL. RFSL bekräftade i samband med en av utredningens hearings att förbundet får många frågor från transpersoner som rör arbetslivet. angav att de får in många samtal för råd- givning som rör transpersoners villkor. De frågor som kommer in till förbundens rådgivare uppgavs röra allt från anställningsvillkor och rekrytering till rätten till frånvaro vid läkarbesök, om samma villkor gäller för medicinsk som för psyko- logisk behandling, om sjukfrånvaro och rehabiliteringsstöd i sam- band med könskorrigerande vård. Överlag uttryckte de fackliga organisationerna viss självkritik och menade att de själva behöver göra mer för att öka kunskaperna om transpersoner i de egna leden och bättre nå ut till medlemmarna med information om vad de kan få hjälp med. Flera förbund framhöll också vikten av ett bra samarbete mellan fack och arbetsgivare kring arbetsmiljöfrågor i syfte att förbättra vill- koren för transpersoner. TCO nämnde specifikt behovet av bättre utbildning av skyddsombuden. 11Administrativa problem för personer som ändrat juridiskt kön Studier visar att transpersoner generellt har ett lågt förtroende för samhällsinstitutioner som polisen, hälso- och sjukvården, skolan och . Många upplever diskriminering, okunskap och dåligt bemötande i kontakt med det offentliga och avstår därför från vissa kontakter med samhällsinstitutioner. Enligt en rapport från Folk- hälsomyndigheten (2015a) angav majoriteten av respondenterna att de hade ett lågt förtroende för samhällsinstitutioner och politiker som , landstingspolitiker, Arbetsförmedlingen, Polisen och för att nämna några exempel. Transpersoners låga förtroende för samhällsinstanser kan enligt ses som ett symtom på gruppens upplevelse av att mötas av brist- ande förståelse. Utredningen ska identifiera vilka administrativa hinder transper- soner möter i sin vardag samt samla och sprida konkreta råd för hur dessa hinder kan undanröjas av myndigheter. Utredningen ska också föreslå konkreta insatser för hur transpersoners vardag kan under- lättas när det gäller handläggning och bemötande i kontakt med myndigheter och andra aktörer. Frågan om hur personer som ändrat juridiskt kön och därmed fått ett nytt personnummer kan få ut examensbevis, studieintyg, samt betyg och annan dokumentation från skolor och universitet, kommer att adresseras i kapitel 12 i detta betänkande. Det borde undersökas hur man kan underlätta det här för transpersoner. Statligt ägda institutioner kanske kan bli informerade automatiskt, så att det blir färre personer man tvingas komma ut för gång på gång. Jag vill inte nödvändigtvis berätta för alla, eller någon, jag träffar att jag är trans, och att behöva komma ut gång på gång är otroligt jobbigt, för man vet Administrativa problem för personer som ändrat juridiskt kön aldrig vad personen tycker om en. Naturligtvis är de flesta professionella för att de representerar sitt företag och så vidare, men det är ändå en rädsla och otroligt jobbig känsla i vissa fall (berättelse 50). När man väl har bytt namn och personnummer blir det också krångligt. Man själv måste se till att informera alla som kan behöva veta om det, vilket ibland är svårt – om man stöter på en automatisk telefonsvarare och ens ärende inte passar in i någon kategori vet man knappt hur man ska trycka sig fram till en människa att prata med, och man är rädd att stöta på någon som är transfobisk (berättelse 50). Utredningen kan konstatera att de hinder och administrativa ut- maningar som uppstår efter en ändring av personnummer kan bli väldigt omfattande för den enskilde. Utredningen har bland annat fått ta del av ett dokument från en person som erhållit nytt person- nummer som listar alla ändringar som behövs omhändertas manu- ellt. Det uppgår till ett hundratal kontakter som behöver initieras med bland annat myndigheter, privata företag och föreningar. Det rör sig om till exempel kontakt med banker, olika föreningar, vård- kontakter, elbolag för att nämna några. Utredningen har också fått in exempel via vår webbplats där personer själva fått ladda upp be- rättelser om egna erfarenheter av de administrativa problem som uppkommit i kontakt med såväl privata aktörer som myndigheter. Även under de samtal som utredningen fört med organisationer från det civila samhället som representerar transpersoner har det framkommit flera exempel på olika problem som kan uppkomma i samband med ändring av personnummer. Flera problem och hinder har även framförts under de communityforum utredningen hållit i på fem olika platser i landet. Omfattningen av problemen verkar variera individer emellan; en del personer uppger att de upplevt otaliga pro- blem, medan andra anger att det varit förhållandevis problemfritt. Utredningen har också haft kontakt med personer som uppger att de avstått från att ändra juridiskt kön, trots att de uppfyller alla kriterier och att vardagen förmodligen skulle förenklas på många sätt, just för att undvika de omfattande administrativa problemen. En person har uppgett att den blev rekommenderad att byta bank då den nuvarande banken inte kunde flytta över information till ett nytt bankkonto. Många nämner problem med kreditupplysningar Administrativa problem för personer som ändrat juridiskt kön då det inte funnits tillgång till inkomsthistorik för det nya person- numret, andra exempel på problem är att behöva sälja sina värde- papper till sig själv eller att förlora sitt högkostnadsskydd. Någon uppger att den förlorade sin plats i bostadskön och en person uppgav att det inte gick att flytta över telefonabonnemang till det nya per- sonnumret. En person uppger att det uppstått problem med över- förmyndarenheten i en kommun där personen behöver vara kontakt- bar på grund av en förälder som är sjuk och inte kan ta hand om sig själv. har i stället för att notera de nya personuppgifterna, valt att notera att personen utvandrat. Detta enligt ett dokument som personens syskon fått ta del av. I deras system infotorg står att jag är kvinna och mitt gamla kvinnliga personnummer. De har dock rätt namn och det står en markering om att jag gjort ett personnummerbyte men utan hänvisning till det nya per- sonnumret. Jag tycker att de hade kunnat googla mig för att få fram en adress men fick svaret ”Vi har inte resurser att sitta och forska vidare utan går på den information vi erhåller från vårt system ” (be- rättelse 80). Ett stort antal av de 122 berättelser som skickats in via utredning- ens hemsida innehåller exempel på att det uppstår problem i kontakt med myndigheter och privata aktörer efter att en person ändrat juridiskt kön. Bland annat beskriver personer att ett stort hinder i samband med ändringen är all den tid som går åt till att ta kontakt med samtliga aktörer och att upprepade gånger behöva förklara situ- ationen. Det finns oftast ingen information på företagets eller myn- dighetens hemsida om vad som gäller vid en personnummerändring. Många beskriver ingående hur de försökt ta reda på information på telefon utan att lyckas, och då försökt ta personlig kontakt genom ett besök, men också det utan framgång, eftersom det till exempel bara finns ett fåtal personer på myndigheten eller företaget som vet hur ändringen ska kunna göras. Hanteringen blir för många mycket tidskrävande. la jag omkring 10 h/vecka att administrera detta. Inga företag verkar ha rutiner eller kunskap. var jag utan ID, utan pengar, utan köplats i bostadsförmedlingen och tusen andra bekymmer. Dessutom försvann mitt frikort på : jag var tvungen att börja om på nytt trots att jag redan nått upp till högkostnadsskyddet. Allt var kaos. Den här perioden var oerhört frustrerande och kostsam. Jag vet fortfarande inte om jag är släkt med mina föräldrar i re- gister eller om vårt släktskap försvann när jag bytte personnummer. Administrativa problem för personer som ändrat juridiskt kön farande (omkring efter att jag bytt personnummer) uppstår situationer och kriser kopplat till detta där jag måste lägga ner tid och energi på att hävda min rätt. Dessutom tvingas jag komma ut som trans i situationer där jag verkligen inte vill det. Dessa rutiner måste förenklas eller, ännu hellre: inför könsneutrala personnummer (berättelse 21). När jag bytte personnummer … uppstod KAOS. Så många att kontakta, så många som inte hade en aning om hur de skulle lösa situationen. Jag la ner cirka 10–på det här . Något som känts viktigt och roligt förvandlades till en byråkratisk mardröm och kändes ofta som ett moment 22. Både små och stora saker ställde till det, allt från till bankkonton behövde ändras och ingen hade rutiner för det (berättelse 76). Att ändra juridisk könstillhörighet är en lång process i sig, som är ihopkopplad med den könsbekräftande vården och involverar långa väntetider och mycket administration. De administrativa utmaningar som följer efter att den enskilde fått sin juridiska könstillhörighet ändrad och därmed erhållit ett nytt per- sonnummer är det många som inte räknat med. Till skillnad från ansökningsprocessen om ny juridisk könstillhörighet, finns ingen komplett tillgänglig vägledning för den administrativa processen som följer efter det att den juridiska könstillhörigheten har ändrats. En vanlig orsak till problemen tycks vara att datasystem inte tillåter de ändringar som är nödvändiga för att uppdatera en jour- nal, kundbild eller ett register, eller att en sådan ändring är kompli- cerad eller att just det företag som kontaktats i saken aldrig har genomfört något liknande tidigare. Detta har i ett antal fall som utredningen fått kännedom om lett till situationer där personer fått besked om att en ändring av personnummer inte är möjlig alls, eller att handläggaren i vilket fall inte har kunskap om hur en ändring av personnummer ska hanteras. Detta skapar olika sorters problem beroende på vilken verksamhet det är frågan om. Ofta får man tala om att man inte är en ny kund och att de inte får be- gära ut en kreditupplysning som är vanligt när man tecknar ett avtal detta gäller banker, kreditinstitut, köpeavtal typ EL, Tele och försäkr- ingar mm. Detta är nästan ett heltidsarbete första 2 månaderna. Fortfa- rande med nytt personnummer så uppstår problem relaterat till ändringen av juridiskt kön (berättelse 24). Administrativa problem för personer som ändrat juridiskt kön De personer som lämnat in sin berättelse till utredningen har fått välja sin egen grad av anonymitet, det vill säga hur mycket de vill avslöja om sin identitet eller den aktuella händelsen. Det går därför inte alltid att säga något om när i tiden eller var i landet respektive händelse utspelat sig om inte personen själv valt att uppge det. Dock tyder mängden berättelser som kommit in på att det fortfarande förelig- ger en hel del hinder och administrativa problem i samband med änd- ring av juridiskt kön. Utredningen har inte haft möjlighet att utreda om de personer som erhållit nytt personnummer av annan anledning än ändrad juridisk könstillhörighet upplever liknande problem och hinder och i samma utsträckning, men vi har anledning att tro att det sannolikt är fallet. 11.2Socialstyrelsens kartläggning för administrativa problem för personer som ändrat juridiskt kön tog 2010 fram utredningen och övriga personer med könsidentitetsstörningar – Rättsliga villkor för faststäl- lelse av könstillhörighet samt vård och stöd. Syftet med utredningen var att komma med konkreta förslag på hur insatser för transper- soner och personer med intersexvariation kan förbättras. Det gällde särskilt insatser inom hälso- och sjukvårdens område, men även andra frågor skulle belysas om det ansågs påverka behovet av vård och stöd. Utredningen påpekade att det fanns ett stort behov av en myndighetsövergripande samverkan i syfte att skapa ändamålsen- liga rutiner och att underlätta registreringen av nytt personnummer och att borde ta initiativ till ett sådant samarbete. Vidare ansåg utredningen att det fanns ett behov av att klarlägga vilka regler som gäller för att få sin identitet ändrad i examensbevis, slutbetyg och liknande dokument. Regeringen beslutade propositionen Ändrad könstillhörighet (prop. 2011/12:142). I propositionen föreslås bland annat ändringar i lagen (1972:119) om fastställande av ändrad köns- tillhörighet i vissa fall, när det gäller villkoren för beslut om fastställan- de av ändrad könstillhörighet. I propositionen konstaterar reger- ingen, med utgångspunkt i utredning, bland annat Administrativa problem för personer som ändrat juridiskt kön att det finns behov av insatser för att minska den administrativa bördan för personer som ändrat juridisk könstillhörighet. Mot ovan nämnda bakgrund av gavs 2012 i uppdrag av regeringen att initiera och samordna ett myndighetsövergripande samarbete i syfte att minska den administrativa bördan för personer som ändrat juridiskt kön (S2012/4530/FS). I det första skedet för arbetet kallades berörda intresseorganisationer till . Därefter bjöd in myndigheter som på olika sätt be- rörs av frågan för hur personer som ändrat juridisk könstillhörighet fullt ut ska kunna leva i sitt nya juridiska kön. Totalt 16 myndig- heter redovisade de administrativa problem som de inom ramen för respektive verksamhet identifierat. Redovisningen från myndigheter- na återges i sin helhet i en bilaga till rapporten (2014a). Myndigheterna lämnade även förslag på vad som kan göras för att komma till rätta med problemen samt vad respektive myndighet vid- tagit för åtgärder för att underlätta den administrativa bördan för personer som ändrat juridisk könstillhörighet. I sin kartläggning identifierade ett antal problem som uppkommit i samband med ändrat personnummer. Det var problem med ändring av personnummer och namn i folkbokför- ingen, vilka personuppgifter som ska gälla för sekretessmarkering, familjerättsliga relationer, ändring av examensbevis, betyg, intyg, behörighet och legitimationer, försäkringsförmåner, problem i asyl- processen med mera. Andra frågor som togs upp var säkerhet och trygg vård på samhällsinstitutioner och vikten av att inte behöva förklara och visa upp sin tidigare identitet samt vikten av ett bra be- mötande. Några myndigheter initierade åtgärder i sin verksamhet för att komma till rätta med de problem som framkommit i kartläggning- en. Bland annat har vad utredningen erfarit sedan kart- läggningen sett över problemen med sekretessmarkering och registrer- ing av de familjerättsliga relationerna. menar att de sett över rutinerna för att försöka säkerställa att det till exempel inte blir fel personnummer, det nya, som sekretessmarkeras, och inte det Administrativa problem för personer som ändrat juridiskt kön Det finns dock inga garantier för att det alltid kommer att fungera, då det sker manuellt. har sett över hanteringen av utfärdande av yrkes- legitimation i nytt personnummer, angav i rapporten att de avsåg att se över hur deras it-system skulle kunna anpassas bättre till ett könsneutralt id-nummer och tog initiativ till en webbutbildning i syfte att förbättra bemötandet och öka kunskapen om transpersoner bland anställda. konstaterar i sin rapport att det har påbörjats ett förändringsarbete på flera myndigheter. Många problem som gäller bland annat frågor om bemötande, sekretess, hantering och avisering av nya personuppgifter har kunnat åtgärdas internt inom myndig- heterna. Men påpekar också att det finns problem som kräver ytterligare utredning och att vissa behov som kartlägg- ningen visar förutsätter ett mandat att vidta åtgärder som myndig- heten inte har och pekar på att regeringen bör överväga, att i sam- verkan med berörda myndigheter initiera de utredningar och de åtgärder som bedöms nödvändiga. Till exempel påpekade svårigheten att i vissa fall registrera juridiskt kön för de migranter som har en könsidentitet som inte överensstämmer med det kön som finns angivet i passet och för de personer som saknar pass eller där uppgifter om kön saknas i passet. Ett annat problem är behovet av att se över reglerna för hur examensbevis från hög- skolor och universitet kan ändras för dem som ändrat juridiskt kön. Genomgången visade också att det finns ett behov av ett tydligt regelverk om vad som gäller i kontakterna med privata aktörer. 11.3Personnumret – en nyckel till information om enskilda 11.3.1Betydelsen av personnumrets näst sista siffra Det svenska personnumret innehåller tio siffror enligt 19 § folkbokföringslagen (1991:481). De första sex siffrorna i person- numret är den födelsetid som registrerats för personen. Sedan föl- jer ett födelsenummer bestående av tre siffror. Den sista siffran är en kontrollsiffra. Det är den näst sista siffran i personnumrets fyra sista siffror som anger personens juridiska kön. Siffran är udda för Administrativa problem för personer som ändrat juridiskt kön män och jämn för kvinnor. När en person ändrar juridiskt kön får personen ett nytt personnummer där den näst sista siffran ändrats. Det händer även att personer får ett nytt personnummer av andra skäl än ny juridisk könstillhörighet. Exempel på det är när personer som haft ett så kallat samordningsnummer erhåller ett personnum- mer, eller att en person fått fel födelsetid registrerat av misstag. Enligt sker mellan 1 500–3 000 personnummerändringar där personnumret av olika skäl är felaktigt. Personnumret är en av grundstenarna i folkbokföringen och ut- gör ofta grunden för information om enskilda för många olika sam- hällsaktörer. Personnumret används i stor utsträckning både inom den privata och inom den offentliga sektorn. Personnumret talar inte bara om vem personen är men har viktiga funktioner för individ- baserad statistik och forskning, för skatteförvaltningen och hälso- och sjukvården för att nämna några exempel. Personnumret är dels ett hjälpmedel för att kunna identifiera en person, dels ett sök- begrepp i it-systemen som förenklar processen att ta reda på och utbyta information främst mellan myndigheter men även andra orga- nisationer. Personnumret är alltså den nyckel som används för att kunna koppla samman information om en person från flera myndig- heter och organisationer. Det betyder i många fall att kön registreras automatiskt när it-systemet läser av den näst sista siffran i person- numret. Merparten av de system som används av myndigheter och övriga aktörer bygger på identifikation via personnummer.