sou · H5B344 · 2017-05-30 00:00:00 — Utbildningen ska vara avgiftsfri för eleven och eleven ska utan kost- nad ha tillgång till böcker och andra lärverktyg som behövs för en tidsenlig utbildning (avsnitt 3.1.5). Vidare ansvarar huvudmannen för att de lokaler och den utrustning finns, som behövs för att syftet med utbildningen ska kunna uppfyllas (2 kap. 35 § skollagen). Som vi har konstaterat tidigare bör det inte göras några undantag från denna bestämmelse när distansundervisning används (avsnitt 13.9.4). En viktig fråga är exakt vilka lärverktyg och vilken utrustning dessa bestämmelser syftar på. Vi menar att distansundervisning krä- ver särskilda lärverktyg, eller utrustning, som skolan inte kan förut- sätta finns i en elevs hem. Om vi t.ex. ser till dagens teknik gäller det dator, med de programvaror och tillbehör (exempelvis kamera för videosamtal) som behövs för studierna, och tillräcklig kapacitet på internetuppkopplingen. Särskilt stöd i form av distansundervisning syftar till att eleven ska kunna fullgöra sin skolplikt och det är ett beslut som rektor fattar för att kunna tillgodose elevens behov. Med hänvisning till detta måste en elev som får distansundervisning i någon av de obligatoriska skolformerna alltså vid behov kostnadsfritt förses med nödvändig utrustning som distansunder- visningen används som särskilt stöd. I detta sammanhang bör också belysas det faktum att en elev som deltar i distansundervisning vid något eller några tillfällen kan behöva infinna sig hos den skolhuvudman som utför distansundervisningen, Förslag om distansundervisning i de obligatoriska skolformerna t.ex. för att delta i laborationer. Det får dock förutsättas att en elev som får distansundervisning i övrigt ska kunna bo kvar i sitt ordina- rie boende. Då eleven och skolhuvudmannen kan befinna sig på olika orter kan det uppstå kostnader för elevens resor till och från utföra- rens verksamhetsort och kanske också kostnader för elevens boende på orten. Att utbildningen enligt huvudregeln ska vara avgiftsfri för eleven innebär att eventuella kostnader för resor och boende ska han- teras av skolhuvudmannen för elevens hemskola, dvs. inte av eleven. Eftersom undervisningen grundar sig på ett entreprenadavtal är det huvudmannen för elevens hemskola som ansvarar för att dessa bestämmelser följs. Det måste dock inte vara den huvudmannen som rent faktiskt ordnar den utrustning och de lärverktyg som be- hövs, men om det inte görs ska det av entreprenadavtalet framgå att huvudmannen som utför distansundervisningen ska ordna detta. Huvudmannen för elevens skola ska också se till att eleven ersätts för eventuella kostnader för resor och boende, oavsett vilken av huvudmännen som hanterar detta. behöver vara tydligt även på denna punkt. 15Förslag om distansundervisning i de frivilliga skolformerna Möjligheterna till distansundervisning i de frivilliga skolformerna gymnasieskolan och gymnasiesärskolan bör vara större än möjlig- heterna i de obligatoriska skolformerna. I detta kapitel presenterar vi de förslag som är specifika för distansundervisning i de frivilliga skolformerna. 15.1Distansundervisning för hela utbildningen Som vi har redogjort för tidigare ska distansundervisning även kunna användas i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan i vissa särskilda fall (se avsnitt 13.3). När skolplikten har upphört, dvs. när skolan är frivillig, och eleverna är äldre bör det kunna bli aktuellt med distans- undervisning än vad som bör vara möjligt i de obligatoriska skolformerna. Vi föreslår därför att elever i dessa sär- skilda fall ska ha möjlighet att själva välja distansundervisning för sin utbildning. Vilka utbildningar det gäller beskriver vi i detta avsnitt. 15.1.1Hela gymnasieutbildningen med distansundervisning Utredningens förslag: Distansundervisning ska få användas för hela utbildningen, eller för att slutföra utbildningen, i gymnasie- skolan och gymnasiesärskolan, om eleven uppfyller förutsätt- ningarna för att få sådan undervisning. De elever som över huvud taget ska få delta i distansundervisning är två grupper inom gymnasieskolan och gymnasiesärskolan, enligt vårt tidigare redovisade förslag. Dels är det elever som inte har möj- Förslag om distansundervisning i de frivilliga skolformerna lighet att delta i reguljär undervisning på grund av dokumenterad medicinsk, psykisk eller social problematik (avsnitt 13.3.2). Dels är det elever som på grund av andra särskilda skäl inte har möjlighet att delta i den reguljära undervisningen (avsnitt 13.3.3). Det gäller alltså elever som annars inte skulle ha deltagit i undervisning. Eftersom det är frivilliga skolformer har eleven naturligtvis valet att avstå helt och hållet från utbildningen, men för de elever som eftersträvar utbildning från gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan utan att kunna delta i den reguljära utbildningen bör det finnas alternativ. Distansundervisning ställer som har sagts höga krav på eleven. Om en elev har särskilda skäl att själv välja denna under- visningsmetod får det dock förutsättas att eleven har tillräcklig moti- vation för att kunna klara av att läsa en hel utbildning med distans- undervisning. Dessutom är eleverna något äldre, och med ökad mognad förbättras också möjligheterna att klara självstudier. Därför ser vi det också som rimligt att tillåta att distansundervisning används för hela utbildningen för den aktuella elevgruppen. Även elever som har påbörjat en utbildning inom gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan ska kunna delta i utbildning som ges med distans- undervisning, så länge de uppfyller villkoren, dvs. om de annars inte skulle ha deltagit i undervisning. Till skillnad från vad vi har föreslagit för de obligatoriska skol- formerna kommer det alltså helt att vara elevens val om han eller hon vill söka till gymnasieskola eller gymnasiesärskola där distansunder- visning används. En annan skillnad blir följaktligen att huvudmannen för elevens utbildning också är den som utför distansundervisningen. Ytterligare en skillnad är att distansundervisning i dessa skolformer inte utgör särskilt stöd. Kommuner och Landsting och Fri- skolornas riksförbund, som har haft företrädare i expertgruppen, har framfört önskemål om att distansundervisning ska få användas för att ge särskilt stöd också i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Eftersom elevers rätt till särskilt stöd i dessa skolformer skiljer sig från deras rätt i de obligatoriska skolformerna behöver frågan om hur särskilt stöd utformas ses över i ett sammanhang. Vi lämnar där- för inte något sådant förslag i detta betänkande. Bestämmelser som upplyser om att distansundervisning får an- vändas i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan under vissa förut- sättningar ska föras in i 15 och 18 kap. skollagen (2010:800). Förslag om distansundervisning i de frivilliga skolformerna Vi föreslår alltså inte någon möjlighet för en elev i gymnasie- skolan eller gymnasiesärskolan att läsa delar av en utbildning med distansundervisning, dvs. att studera enstaka kurser på detta sätt. Likt för utbildning i övrigt är huvudregeln att alla delar av utbild- ningen ska läsas hos en och samma huvudman, som i sin tur har vissa möjligheter att överlämna uppgifter som avser viss undervisning på entreprenad. Vi vill dock påminna om vad vi har skrivit tidigare om att de förslag som vi lämnar gäller de delar som ska ingå i utbildning- en (avsnitt 8.7.2). Det betyder att huvudmännen utöver obligato- riska delar av utbildningen är fria att erbjuda sina elever att t.ex. läsa extra fördjupande kurser, utan att hindras av de begränsningar som vi föreslår angående distansundervisning. 15.1.2Möjliga program och ämnen i de frivilliga skolformerna Utredningens förslag: Distansundervisning ska få användas för nationella program i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan, för introduktionsprogram i gymnasieskolan samt för individuella program i gymnasiesärskolan. Distansundervisning ska vidare få användas vid utbildning i samtliga ämnen, kurser och program, under förutsättning att huvudmannen har blivit godkänd som utförare av distansunder- visning för den aktuella utbildningen. Utredningens bedömning: Det bör inte införas någon be- gränsning av vilka program av dessa slag inom gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan som distansundervisning ska få använ- das i. Inte heller bör det införas någon begränsning av ämnen i dessa skolformer. Hela utbildningar inom gymnasieskolan och gymnasiesärskolan handlar inte enbart om de nationella programmen. Även introduk- tionsprogram i gymnasieskolan och individuella program i gymnasie- särskolan ingår. Vi undantar dock vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år, som också ingår i gymnasieskolan, från de slags utbildningar som ska kunna ges med distansundervisning. Syftet med våra förslag om distansundervisning är att möjliggöra att ungdomar som annars inte Förslag om distansundervisning i de frivilliga skolformerna skulle ha fått någon utbildning från gymnasieskolan eller gymnasie- särskolan får det. Det fjärde tekniska året handlar dock om vidare- utbildning och är öppen endast för den som har genomgått utbild- ning på teknikprogrammet eller har likvärdiga kunskaper (17 a kap. 4 § skollagen). Det finns därför inte skäl att tillåta distansundervis- ning för nämnda vidareutbildning. Det är också svårt att anordna denna vidareutbildning som distansundervisning, då det under läs- året ska ingå minst arbetsplatsförlagt lärande (4 kap. 7 § förordningen [2014:854] om vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år och statsbidrag för sådan utbildning). För de obligatoriska skolformerna har vi föreslagit begränsningar av vilka ämnen som distansundervisning ska få användas i. Även när det gäller fjärrundervisning har vi föreslagit att användningen ska begränsas till vissa ämnen och kurser. När det kommer till distans- undervisning inom de frivilliga skolformerna vill vi dock inte införa någon begränsning av ämnen eller program i vare sig skollagen eller gymnasieförordningen (2010:2039). I stället ska skollagen tillåta att hela program ges med distansundervisning. Det finns förstås svårigheter att erbjuda samtliga nationella pro- gram, inte minst yrkesprogrammen, med distansundervisning. Det framgår också av verksamheten vid Korrespondensgymnasiet i , där endast högskoleförberedande program erbjuds . Vi vill dock inte ta ställning till exakt vilka program som bör få erbju- das, inte minst för att det till stor del beror på förutsättningarna hos den aktuella utföraren. Som vi har beskrivit förfarandet kring god- kännande av utförare av utbildning där distansundervisning används ska ett godkännande avse viss utbildning vid viss skolenhet, t.ex. ett visst nationellt program inom gymnasieskolan (avsnitt 13.7.2). Det blir då först upp till huvudmannen att överväga lämpligheten i att anordna ett visst program och därefter Skolinspektionens uppgift att pröva om huvudmannen kan erbjuda en utbildning som innebär att eleverna har förutsättningar att uppnå utbildningens mål. Precis som vi valde att ha samma regler för grundsärskolan som för väljer vi att ha samma regler för gymnasiesärskolan som för gymnasieskolan. Även här blir det då en fråga för Skol- inspektionen att bedöma förutsättningarna för eleven att uppnå utbildningens mål och om det finns tillräckligt elevunderlag för att driva en stabil verksamhet. Förslag om distansundervisning i de frivilliga skolformerna För att eleven helt och hållet ska kunna läsa en utbildning med distansundervisning vill vi inte heller begränsa vilka ämnen som ska vara möjliga att ge på detta sätt. Dock måste undervisningen där elev och lärare är åtskilda i både rum och tid kompletteras med aktiviteter där elever och lärare befinner sig på samma plats. Framför allt gäller det idrott och hälsa, som är ett gymnasiegemensamt ämne, och labo- rationer i naturkunskap eller naturvetenskapliga ämnen, som också det ingår i samtliga nationella program. På samma sätt torde många yrkesämnen förutsätta åtminstone vissa inslag av närundervisning. Studiehandledning på modersmålet ingår inte bland det som vi har räknat upp ovan. Som vi har konstaterat tidigare bör det dock vara möjligt att ge studiehandledning i interaktiv form med inform- ations- och kommunikationsteknik där elever och lärare är åtskilda i rum men inte (se avsnitt 12.1). Elever i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan som läser en utbildning med distansunder- visning kan därigenom få sin eventuella rätt till studiehandledning på modersmålet tillgodosedd. Utredningens bedömning: Något undantag bör inte göras från skollagens (2010:800) bestämmelser om heltidsstudier när distans- undervisning används. För de obligatoriska skolformerna finns det inte någon uttrycklig bestämmelse om heltidsstudier. Det gör det däremot för gymnasie- skolan och gymnasiesärskolan (16 kap. 17 § och 17 kap. 6 § respek- tive 19 kap. 19 § skollagen). Eftersom distansundervisning ska inne- bära samma förväntningar på elevens tidsmässiga engagemang i studierna som reguljär undervisning ska dessa krav inte frångås för distansundervisning. Det bör noteras att en huvudman ändå, om en elev så önskar, kan lägga upp undervisningen så att studierna bedrivs i högre takt. Även studier i omgångar kan bli aktuellt, för elever som behöver det. Förslag om distansundervisning i de frivilliga skolformerna 15.1.4Individuella anpassningar av utbildningen Även om vårt förslag är att distansundervisning ska användas för hela utbildningar och heltidsstudier vill vi poängtera att detta förstås inte avser att utesluta de möjligheter som finns att anpassa utbild- ningen efter elevens behov. Eftersom målgruppen för distansunder- visning är elever som har svårigheter att delta i reguljär utbildning finns det skäl att anta att en relativt stor andel av eleverna kan komma i fråga för en eller flera av följande åtgärder. En elev i gymnasieskolan kan befrias från undervisning i en eller flera kurser eller gymnasiearbetet om eleven önskar det och har påtagliga studiesvårigheter som inte kan lösas på något annat sätt (9 kap. 6 § gymnasieförordningen). För en elev i gymnasiesärskolan gäller mot- svarande och möjligheten finns då även om eleven saknar förutsätt- ningar att klara av ett fullständigt program. Dessa möjligheter gäller även elever som går en utbildning som ges med distansundervisning. Att en elev ska läsa reducerat program beslutas inom åtgärdsprogram. Endast det faktum att eleven studerar genom distansundervisning kan dock inte i sig utgöra skäl för att bevilja reducerat program för en elev. Kraven på påtagliga studiesvårigheter gäller fortfarande. Dessutom måste ett sådant beslut alltid föregås av en individuell prövning och kan därmed inte användas med systematik för elever som får distansundervisning. Huvudmannen måste alltså ha förut- sättningar att erbjuda de kurser som ingår i ett program och kan inte, med hänvisning till bestämmelserna om reducerat program, avstå från att erbjuda en eller flera kurser som ska ingå i programmet. De nationella programmen i gymnasieskolan är avsedda att genomgås på tre läsår (16 kap. 15 § första stycket skollagen). Huvudmannen får besluta att undervisningen på ett nationellt program för en elev i gymnasieskolan får fördelas över än tre läsår, om eleven har läst ett reducerat program eller om det med hänsyn till elevens förut- sättningar i övrigt finns särskilda skäl för det (16 kap. 15 § andra Förslag om distansundervisning i de frivilliga skolformerna stycket skollagen och 9 kap. 7 § gymnasieförordningen). Om en elev läser ett introduktionsprogram är flexibiliteten större och längden varierar beroende på vilket av introduktionsprogrammen det gäller. För utbildningen i gymnasiesärskolan, för såväl nationella pro- gram som individuella program, gäller att den är avsedd att genomgås under fyra läsår. Huvudmannen får dock besluta att utbildningen får genomgås (19 kap. 17 § skollagen). För gymnasie- särskolan är således en förlängning av utbildningstiden inte villkorad som den är för gymnasieskolan. Ytterligare en möjlighet till förändring är det som kallas individuellt anpassat program. Om det finns särskilda skäl, får huvudmannen besluta att en elevs utbildning på ett nationellt program till sitt inne- håll får avvika från vad som annars gäller för programmet (16 kap. 14 § skollagen). För att det ska vara tillåtet att byta ut kurser ska ett antal villkor vara uppfyllda (9 kap. 4 § gymnasieförordningen), näm- ligen att 1.utbildningen kan hänföras till ett nationellt program, 2.kraven för examen från det aktuella programmet kan uppfyllas, och 3.beslutet fattas före utgången av det andra läsåret. Beslut om att byta ut en viss kurs får inte fattas efter att kursen har påbörjats. Enligt får inte någon kurs i de gymnasie- gemensamma ämnena bytas ut och det är inte heller tillåtet att minska omfattningen inom dessa ämnen. Syftet med bestämmelsen är ett behov av flexibilitet på individ- nivå. En anpassning kan underlätta för eleven vid byte av program, genom att eleven får tillgodoräkna sig redan godkända kurser, och på så sätt kan förlängd studietid till följd av programbyten undvikas. Möjligheten är inte tänkt att vara en stödåtgärd, men kan underlätta för den enskilde eleven som då inte behöver börja om.1 2008/09:199, s. 125. Förslag om distansundervisning i de frivilliga skolformerna De elever som är inskrivna vid Korrespondensgymnasiet i har i många fall påbörjat en reguljär utbildning innan de har börjat med distansundervisning. Att i en sådan situation kunna an- passa utbildningen är viktigt. Distansundervisningen är visserligen mycket flexibel som studieform, eftersom undervisning ofta sker enskilt, men bestämmelserna om individuellt anpassat program kan tillföra ytterligare flexibilitet. Bestämmelser om individuellt anpassat program finns även för nationella program i gymnasiesärskolan (19 kap. 13 § skollagen och 9 kap. 4 a § gymnasieförordningen). För elever i gymnasiesärskolan är möjligheterna dock något annorlunda, t.ex. kan kurser inom gymna- siesärskolan bytas ut mot kurser enligt gymnasieskolans ämnesplaner. Eftersom eleverna, till skillnad från vad vi har föreslagit för den obliga- toriska skolan, söker direkt till en utbildning vid en gymnasieskola eller gymnasiesärskola som ges med distansundervisning är det lättare att hantera frågor om vem som ansvarar för vad i fråga om kunskaps- uppföljning. Elevens lärare är helt enkelt distanslärarna, rektor är rek- tor för skolan och huvudmannen för elevens utbildning är huvud- mannen som ger distansundervisningen. Det betyder att de vanliga reglerna ska tillämpas, t.ex. att skolan ska uppmärksamma behov av särskilt stöd, besluta om eventuella åtgärdsprogram och hålla utveck- lingssamtal. Distansläraren ska också sätta betyg efter genomgången kurs, i enlighet med bestämmelserna om att den lärare som bedriver under- visningen när betyg ska sättas är den som gör det (3 kap. 16 § skol- lagen). Den distansundervisning som anordnas av Korrespon- densgymnasiet i bygger på att en brevskola, , står för betygssättning och gymnasieexamen (7 § förordningen [2011:682] om försöksverksamhet med distansundervisning i kommun). Vi anser alltså att detta förfarande inte bör fortsätta. I gymnasieskolan ska lärarna använda sig av nationella prov inför betygssättningen i ett antal kurser (8 kap. 3 § gymnasieförordningen). För att kunna använda nationella prov även för elever som får distansundervisning behöver huvudmannen som anordnar utbild- ningen säkerställa att eleverna får möjlighet att genomföra proven Förslag om distansundervisning i de frivilliga skolformerna under säkra former, antingen på plats i skolan, i någon annan skola eller i annan lokal. 15.2Distansundervisningen ska vara riksrekryterande Alla utbildningar med distansundervisning inom gymnasieskolan och gymnasiesärskolan ska vara riksrekryterande, dvs. ha rekrytering från hela landet. Vad det innebär beskriver vi i detta avsnitt. Vi har redogjort för vilka möjligheter det finns för att skapa riksrekryterande utbildningar inom gymnasieskolan och gym- nasiesärskolan (avsnitt 3.1.7). I det avsnittet beskrev vi hur riks- rekrytering kunde beviljas om vissa villkor var uppfyllda för gymnasiala lärlingsutbildningar, och introduktionsprogrammet programinriktat individuellt val. Regelverket för dessa bygger på att huvudmannen ansöker hos Skol- verket om att en utbildning ska vara riksrekryterande. Det finns ytter- ligare några typer av utbildning inom gymnasieskolan och gymnasie- särskolan som kan vara riksrekryterande vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan (17 a kap. 18 § skollagen), Rh-anpassad utbildning2 (15 kap. 37 § skollagen), och gymnasial spetsutbildning i matematik eller naturvetenskapliga, samhällsvetenskapliga eller humanistiska ämnen (1 § förordningen [2008:793] om försöksverksamhet med riksrekryterande gymnasial spetsutbildning). 2 Det vill säga speciellt anpassad utbildning för ungdomar med ett svårt rörelsehinder (15 kap. 9 § skollagen). Förslag om distansundervisning i de frivilliga skolformerna Dessa utbildningar omfattas dock av andra regler för riksrekrytering och är riksrekryterande utan att huvudmannen behöver ansöka om det hos . Huvudmannen för dessa utbildningar ska inte heller ersättas på samma sätt som huvudmannen för den första gruppen av riksrekryterande utbildningar som vi nämnde ovan. För Rh-anpassad utbildning finns t.ex. särskilda bestämmelser om an- tagning och interkommunal ersättning (15 kap. 35–40 §§ skollagen). 15.2.2Ett fåtal anordnare och undervisningsformen talar för riksrekrytering Endast de elever som har dokumenterad medicinsk, psykisk eller social problematik eller andra särskilda skäl som gör att eleven annars inte skulle ha deltagit i utbildning ska få genomgå en utbildning med distansundervisning. Det innebär att målgruppen är liten. Skol- inspektionen ska i sin prövning av utförare som vill utföra distans- undervisning också pröva om det finns tillräckligt elevunderlag för att bedriva en stabil verksamhet för den planerade utbildningen. Det innebär enligt vår bedömning att endast ett fåtal huvudmän kommer att godkännas som utförare av utbildning inom gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan med distansundervisning. Att endast några ut- förare finns talar för att det bör vara riksrekrytering. Att distansundervisning används gör också att elever kan befinna sig varsomhelst i landet, eller för den delen utomlands. Elevgruppen har, som vi har definierat villkoren, inte några andra alternativ för att genomföra en utbildning inom gymnasieskolan eller gymnasie- särskolan. Även detta faktum talar för att riksrekrytering ska kunna användas. Förslag om distansundervisning i de frivilliga skolformerna 15.2.3Utbildning med distansundervisning ska bli riksrekryterande Utredningens förslag: Behöriga sökande från hela landet ska tas emot till en utbildning i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan som ges med distansundervisning (riksrekrytering). Utredningens bedömning: En ansökan om godkännande som enskild huvudman bör, när så är aktuellt, ange om huvudmannen vill anordna en utbildning som ges med distansundervisning. Det regelverk som finns för riksrekryterande utbildningar enligt 16 kap. 45 § skollagen är inte anpassat för de utbildningar som ges med distansundervisning, bl.a. eftersom det baseras på att huvud- mannen ska ansöka hos om att en utbildning ska få bli riksrekryterande. De utbildningar som vi föreslår har snarare mer gemensamt med utbildningar som av andra skäl bara finns på ett fåtal ställen i landet och har en mer specifik målgrupp, t.ex. Rh- anpassad utbildning. Vi anser därför, utifrån vad vi har beskrivit i föregående avsnitt, att utbildningar inom gymnasieskolan och gym- nasiesärskolan som ges med distansundervisning ska vara riks- rekryterande enligt en särskild bestämmelse i skollagens kapitel om distansundervisning. Ett flertal bestämmelser i skollagen reglerar att utbildningar blir riksrekryterande efter prövning av .