sou · H5B35d2 · 2017-02-01 00:00:00 — har prövat bosättningsfrågan för ett barn som fötts under en förälders utlandsstudier, där föräldern omfattades av svensk socialförsäkring, och då bifallit den försäkrades talan med bl.a. följande motivering i RÅ 2008 ref. 9: Av förarbetena framgår således att avsikten i fråga om statsanställda varit att regeln ska tolkas så att det inte krävs att barnet rent faktiskt har följt med till utlandet från . Bestämmelsen är emellertid gemensam för alla berörda personkategorier och den är formulerad så att samma villkor gäller familjemedlemmar oavsett vilken personkategori det 265 kap. 8 § SFB. Följande uttalas i tidigare förarbeten om medföljande familjemedlemmar till statsanställd: ”Den med vilken en utsänd gifter sig och de barn som föds utomlands, liksom de barn som mannen eller hustrun medför i äktenskapet, anses bosatta i . För den stats- anställde och de medföljande familjemedlemmarna kommer detta att gälla under hela utsänd- ningstiden, det vill säga den tid under vilken den anställde har förordnande från arbetsgivaren att tjänstgöra utomlands. Visserligen innebär detta ett avsteg från principen att en särreglering av bosättningsbegreppet även bör vara begränsad till förlängning av tidigare etablerad bosättning här i landet”. Se även prop. 1998/99:119, s. 129 och prop. 1984/85:78, s. 116. 1984/85:78, s. 116. Tillgång till social trygghet för särskilda personkategorier är fråga om. Något krav på att barnet ska ha bott i före förälderns utlandsvistelse kan alltså inte ställas upp. Jag bedömer att avgörandet ska tolkas som att barn ska anses tillhöra den bosättningsbaserade socialförsäkringen i genom den socialförsäkrade föräldern oavsett vilken personkategori det är frågan om. Även gällande medföljande maka och make anser jag att det finns grund för att denne ska omfattas av den bosättningsbaserade försäk- ringen genom den socialförsäkrade maken eller makan.29 Detta gäller anslutande familjemedlemmar som blir medföljande när de flyttar vidare till ett nytt land tillsammans med den statligt utsända. De personer som enligt UVA-försäkringen uppfyller villkoren för att räknas som medföljande till en statligt utsänd vid flytt till ett nytt land omfattas av de regler som gäller för medföljande oberoende av till exempel nationalitet och folkbokföringshemvist. Därmed kan de exempelvis få medföljandetillägg om villkoren i övrigt är uppfyllda. Oavsett bakgrund kommer de att befinna sig i det nya landet till följd av den svenska staten har beslutat att sända dit en familjemedlem, den statligt utsände. Det talar för att det finns en tydlig koppling till den svenska staten och det bör därför falla inom statens ansvar att till- godose medföljande familjemedlemmars behov även inom ramen för socialförsäkringssystemet. Jag bedömer därför att anslutande familje- medlemmar som blir medföljande familjemedlemmar till statligt ut- sända ska omfattas av den svenska bosättningsbaserade socialför- säkringen även om de inte har varit bosatta i . En medföljandes socialförsäkringsskydd genom den socialför- säkrade maken eller makan bör enligt min mening upphöra i samband med skilsmässa eller dödsfall. 28Barnet hade troligtvis haft rätt till barnbidrag men det låg utanför prövningsramen och kunde därför inte ge rätt till förmånen. 29Med make eller maka likställs den som utan att vara gift med den utsände lever till- sammans med denne, om de har varit gifta med varandra eller gemensamt har eller har haft barn. Tillgång till social trygghet för särskilda personkategorier 21.2.6Socialförsäkringsskydd avseende arbetsbaserade förmåner för medföljande familjemedlemmar Förslag: Det ska införas särbestämmelser för medföljande make eller maka till statligt anställda gällande efterskyddstid och vilande sjukpenninggrundande inkomst. Därutöver föreslås vissa särskilda villkor för föräldrapenning. Förslaget innebär att det vid fast- ställande av 240-dagarsvillkoret ska bortses från utlandsvistelsen. Skälen för förslaget: I samband med utsändning av en statligt an- ställd avbryter ofta den medföljande familjemedlemmen sin anställ- ning för att kunna flytta med sin make eller maka till stationerings- orten. Medföljande som inte arbetar för en svensk arbetsgivare förlorar sin SGI utan arbete, vilket betyder att de vid återkomsten till inte har rätt till arbetsbaserade förmåner om de inte har återupptagit sitt arbete eller återvänder till inom ramen för efterskyddstiden. Avsaknaden av SGI-skydd innebär att den medföljande hamnar utanför en viktig del av det svenska socialförsäkringssystemet både under utlands- vistelsen och vid återkomsten till . Konsekvenserna av detta illustreras av följande exempel. Vid hemkomst till har med- följande som återvänder till landet efter efterskyddstiden och som inte har ett arbete som varar ingen SGI. SGI kan inte heller fastställas. Detta betyder att i de fall de är långvarigt sjuka, har kronisk sjukdom eller funktionshinder har de inte rätt till sjuk- förmåner, såsom exempelvis sjukpenning. Avsaknaden av SGI betyder också att medföljande som blir föräldrar under utsändningen eller vid hemkomst till inte har rätt till föräldrapenning på SGI-nivå. Av 12 kap. 37 § SFB framgår att enbart föräldrar som är försäkrade genom arbete i har rätt till föräldrapenning på SGI-nivå . Enligt 12 kap. 25 § SFB uppställs ett krav på 240 dagars försäkringstid före barnets födelse. Enligt 12 kap. 36 § SFB kan dock viss ersättning lämnas till föräldrar som enbart är försäkrade för bosättningsbaserade föräldrapenning. Det omfattar ersättning på grundnivå. Tillgång till social trygghet för särskilda personkategorier Enligt 6 kap. 8 § SFB upphör den arbetsbaserade socialförsäkringen att gälla efter den dag då arbetet upphört, så kallad efterskyddstid. Efterskyddstiden innebär ett generellt efterskydd efter att ett arbete har upphört och syftar till att ge försäkrade skydd i samband med kortare förvärvsavbrott, till exem- pel vid arbetslöshet eller glapp mellan anställningar. Det har således egentligen inte till syfte att förlänga försäkringsskyddet för den som frivilligt avstår från förvärvsarbete . I 6 kap. 12 § SFB finns en reglering om att efterskyddstiden först ska börja löpa när en biståndarbetare återvänt till . Jag har ovan föreslagit att denna bestämmelse om efterskyddstid även ska gälla för medföljande till biståndsarbetare. Bestämmelsen för biståndsarbetare och den föreslagna ändringen för medföljande till biståndsarbetare gäller om utlandstjänstgöringen varat som längst . Jag bedömer att det utifrån de skäl som angetts ovan är motiverat att även medföljande till statligt anställda ska omfattas av en liknande bestämmelse om efterskydd. Jag bedömer dock att en liknande tids- gräns som för biståndsarbetare inte vore önskvärd för medföljande till statligt utsända eftersom en sådan anställning ofta kan innebära flera utlandsplaceringar efter varandra, vilket kan resultera i en avse- värt mycket längre utsändningstid än . Eftersom det är svårt att sätta en bortre tidsgräns då längden varierar från fall till fall, anser jag att efterskyddstiden inte ska vara tidsbegränsad för medföljande till statligt anställda. Detta är i linje med praxis inom arbetslöshetsförsäkringen. Jag anser att för att efterskyddet ska vara obegränsat kan den medföljande inte förvärvsarbeta på stationeringsorten eftersom i fall den medföljande arbetar på stationeringsorten kan det innebära att han eller hon i stället ska tillhöra socialförsäkringssystemet i det landet. Om den medföljande familjemedlemmen börjar arbeta som denne vistas utomlands kan efterskyddstiden komma att brytas om denne omfattas av motsvarande försäkring i enlighet med nu gällande regler i 6 kap. 8 § andra stycket SFB. Tillgång till social trygghet för särskilda personkategorier I 26 kap. 24 § SFB finns regler om vilande SGI under utlandsvistelsen för sådana personer som enligt 5 kap. 6 och 8 §§ SFB anses som bosatta i även under vistelse utomlands. Den sjukpenning- grundande inkomsten ska vid återkomsten till motsvara lägst det belopp som utgjorde deras sjukpenninggrundande inkomst före utlandstjänstgöringen. Denna bestämmelse gäller för biståndsarbetare som är anställda av en svensk ideell organisation som bedriver biståndsverksamhet, eller ett svenskt trossamfund eller ett organ som är knutet till ett sådant samfund. Även deras medföljande omfattas av denna bestämmelse. Jag bedömer att det utifrån de skäl som angetts ovan är motiverat att även medföljande till statligt anställda ska omfattas av en liknande bestämmelse. Det skulle innebära att medföljande till statligt anställda som vid avresa till stationeringsorten hade ett arbete och fastställd SGI i , men av olika skäl avslutade sitt arbete i samband med utsändningen, skulle ha rätt till en vilande SGI under utlandsvistelsen. Föreslaget skulle innebära att det i likhet med bestämmelsen för medföljande biståndsarbete inte är möjligt att uppbära arbetsbaserade förmåner med vilande SGI. Jag anser att vilande SGI endast ska vara möjlig som den medföljande inte förvärvsarbetar . Där- utöver anser jag att den sjukpenninggrundande inkomsten inte ska omräknas med anledning av löneutvecklingen i eller indexeras i relation till antal år utomlands. Särskilda villkor för föräldrapenning Reglerna i 12 kap. 35 § SFB gäller föräldrapenning för föräldrar som är försäkrade för både bosättnings- baserad och arbetsbaserad föräldrapenning. I paragrafen regleras att om en förälder uppfyller det så kallade 240-dagarsvillkoret har han eller hon rätt till föräldrapenning på sjukpenningnivån. Föräldraförsäkring på grundnivå är både en bosättningsbaserad och arbetsbaserad försäkring. För de som enbart är socialförsäkringsrätts- ligt bosatta kan föräldrapenning på grundnivå och lägstanivå utges. De som arbetar i , utan att vara bosatta i landet, kan vara försäkrade för grundnivån gällande föräldrapenning. För dem som endast är Tillgång till social trygghet för särskilda personkategorier försäkrade genom arbete i uppställs ett särskilt kvalifika- tionskrav på 240 dagars försäkring före barnets födelse med en sjuk- penninggrundande inkomst som ger rätt till föräldrapenning över grundnivån. Om villkoret för 240 dagars försäkringsnivå inte är upp- fyllt får personen i fråga endast föräldrapenning enligt grundnivån. Kravet på de svenska kvalifikationsvillkoren kan uppfyllas genom sammanläggning av utländska försäkringsperioder inom EU/EES. När det gäller 240 dagars-villkoret finns en särbestämmelse i 12 kap. 38 § SFB för biståndsarbetare och deras medföljande familje- medlemmar. Av 38 § första stycket framgår att för en förälder som anses bosatt i även under vistelse utomlands enligt bestäm- melserna i 5 kap. 6 och 8 §§, ska det bortses från tiden för utlands- vistelsen när det bestäms om 240-dagarsvillkoret i 35 § 1 SFB är upp- fyllt. Jag föreslår att denna bestämmelse även ska gälla för medföljande till utsända statsanställda. Mitt föreslag innebär att om dessa personer anses bosatta i och ansöker om föräldrapenning ska man vid bestämmandet av kvalifikationsvillkoret bortse från tiden utomlands. 21.2.7Folkbokföring av utsända i svenska statens tjänst Förslag: Den som har avregistrerats från folkbokföringen och som sedan blir utsänd för anställning på utländsk ort i svenska statens tjänst ska åter kunna folkbokföras i . Folkbok- föring i ska även vara möjlig för de familjemedlemmar som följer med. Skälen för förslaget: Enligt 14 § FOL ska den som är utsänd för anställning på utländsk ort i svenska statens tjänst under denna tjänstgöring folkbokföras tillsammans med sin medföljande familj på den fastighet och i den kommun där den utsände senast var eller borde ha varit folkbokförd eller, om ändrade förhållanden föran- leder det, endast i kommunen. Denna regel är endast tillämplig vid utsändande av en person som redan är folkbokförd i Sverige.30 Ut- sända och deras familjemedlemmar som inte är folkbokförda vid 30 Se HFD 2014 ref. 6. Tillgång till social trygghet för särskilda personkategorier utstationeringen kan inte folkbokföras i eftersom de inte kan antas komma att vistas i landet, såsom krävs enligt 3 § FOL. Det innebär bland annat att denna grupp inte har tillgång till svensk subventionerad hälso- och sjukvård enligt 3 § HSL eller annan vård som härleds från FOL. Barn till personer som är utsända av svenska staten ska folkbok- föras direkt från födseln om föräldrarna är folkbokförda i enligt 14 § FOL.31 Barn som föds och vars föräldrar inte är folkbokförda ska enligt dagens regler inte folkbok- föras i direkt från födseln utan först vid inflyttning till . Genom en ökad internationalisering av arbetsmarknaden har det blivit vanligare att de som utstationeras inte är folkbokförda i . Det kan exempelvis handla om nyanställda som är bosatta utomlands och som direkt efter introduktionsutbildningen stationeras vid en utlandsmyndighet. Ett annat exempel är anställda i eller Sida som direkt efter tjänstledighet för arbete vid internationella organisationer, som till exempel Europeiska utrikestjänsten och FN, placeras på tjänster inom utrikesrepresentationen på svenska utlands- myndigheter. Reglerna för folkbokföring av personal i utrikesförvalt- ning har sedan gammalt varit annorlunda än dem som har gällt för andra.32 Detta har motiverats med att den som är anställd i svenska statens tjänst regelmässigt har en så stark anknytning till att folkbokföring i landet är motiverad. Stöd för detta finns även att hitta i Wienkonventionerna där utgångspunkten är att de beskick- nings- och konsulatsmedlemmar är utsända av sina hemländer och har kvar en sådan stark anknytning till dessa att de i rättslig mening inte anses vara stadigvarande bosatta i landet de är utsända till, trots att de i en mer allmän bemärkelse faktiskt bor där och kan göra det . Såvitt gäller diplomatiska företrädare är dessas immunitet och privilegier omfattande och gäller såväl i tjänsten som utanför denna, för att underlätta deras tjänsteutövning. Dessa personer ska enligt allmänna internationella principer för hur diplomatiska företrädare ska hanteras av den mottagande staten inte registreras som bosatta i landet 312 § andra stycket FOL. 32Se t.ex. prop. 1978/79:58, s. 15. Tillgång till social trygghet för särskilda personkategorier de sänds ut till. De får i stället anses ha en så stark anknytning till att de bör vara folkbokförda här. Jag anser att lagstiftningen måste anpassas efter det förändrade arbetslivet som internationaliseringen innebär. Det faktum att en person som till exempel har flyttat från för att arbeta för FN ska inte hindra att han eller hon ska kunna folkbokföras i i samband med ett nytt uppdrag inom utrikesför- valtning. Detta är viktigt eftersom folkbokföringsuppgifter ligger till grund för ett stort antal rättigheter och skyldigheter i som kan vara beroende av såväl att en person är folkbokförd som var denne är folkbokförd. Utifrån ett socialt trygghetsperspektiv skulle detta förslag möjliggöra tillgång till subventionerad svensk hälso- och sjukvård för vissa utsända statligt anställda och deras medföljande som inte kan folkbokföras i . Även om det finns en viss kompletterande försäkring genom UVA-försäkringen är denna inte heltäckande och är tidsbegränsad (se ovan), vilket kan innebära att denna grupp har en mer begränsad tillgång till vård än andra statligt utsända och deras medföljande som är folk- bokförda i . Enligt uppgift är det inte heller möjligt för att hemstationera alla som varit tjänstlediga för tjänst- i internationella organisationer och därmed möj- liggöra folkbokföring i , innan en ny utsändning kan bli aktuell. Samma sak gäller för alla utsända som har gift sig under utlands- stationeringen. Vidare får inte ersätta offentlig vård i skattefritt enligt inkomstskattelagen. Att förmånsbeskatta den anställde för den vård eller medicin som en icke folkbokförd medföljande måste få i förefaller inte heller, enligt mig, rimligt i förhållande till ambition att erbjuda likvärdig sjukvård för alla utsända och deras medföljare. Det finns också begränsningar för svenska staten att teckna andra privata försäkringar. Jag anser sammantaget att den svenska staten har ett ansvar att tillförsäkra dessa personer fungerande hälso- och sjukvård. Vidare bedömer jag att det, utöver behovet av att tillse att dessa personer har likvärd tillgång till en fungerande sjukvård, även finns argument från ett samhällsekonomiskt perspektiv att göra den föreslagna ändringen i FOL. Detta förslag kan även motiveras med att utsända i svenska statens tjänst är fullt skattskyldiga i . Tillgång till social trygghet för särskilda personkategorier Den föreslagna förändringen kommer att innebära ett avsteg från ettårskravet i 3 § FOL, ett krav som får betraktas som något av en grundprincip i FOL. En ny möjlighet att bli folkbokförd utan att det finns en avsikt att bo i bör utformas så att den inte träffar andra personkategorier än de där jag har sett att det finns goda skäl för folkbokföring i . Jag föreslår därför att den nya bestämmelsen endast ska gälla för den som blir utsänd för anställning på utländsk ort i statlig tjänst. Regeln bör också be- gränsas så att den endast gäller för personer som har varit folkbokförda i . På samma sätt som de medföljande ska vara fortsatt folk- bokförda i enligt 14 § FOL bör den nya bestämmelsen om folkbokföring även kunna tillämpas på den utsändes medföljande familj. För de medföljande är det dock inte lämpligt att ställa krav på tidigare folkbokföring i . I många fall har visserligen de medföljande också tidigare varit folkbokförda i , men det är inte ovanligt att utsända träffar en partner i utlandet. En sådan partner räknas av som medföljande när paret gemensamt flyttar till en ny utstationeringsort om paret gift sig eller om de varit sammanboende under på stationerings- orten. Även om partnern inte har varit folkbokförd i bör det finnas en möjlighet till folkbokföring i samband med att den utsände ska folkbokföras i igen eller . Det är dock inte självklart att den utsändes respektive vill bli folkbokförd i utan att faktiskt vistas här. De medföljandes folkbokföring i bör därför ske endast om det finns ett sådant önskemål. För att kunna upptas i folkbokföringen krävs normalt personlig inställelse på ett av servicekontor där handlingar som styrker identitet och andra förhållanden såsom civilstånd och familje- relationer ska visas upp. Denna procedur kommer att vara nödvändig även för de personer som blir folkbokförda enligt den nya föreslagna bestämmelsen. Det kommer alltså inte att vara möjligt att som med- följande bli folkbokförd i utan att någonsin ha satt sin fot på svensk mark. Tillgång till social trygghet för särskilda personkategorier 21.3Folkbokföring av lokalanställda vid främmande makts beskickningar och karriärkonsulat Att en person är folkbokförd kan i olika författningar vara ett av flera kriterier för att författningen ska kunna tillämpas i förhållande till personen i fråga. Någon självständig bedömning av om en person ska anses bosatt i landet görs då som regel inte av myndigheten som tillämpar författningen. Sådana bestämmelser finns exempelvis i för- ordningen (2009:284) om identitetskort för folkbokförda i . En person som inte är folkbokförd kan omfattas av en författning som kräver folkbokföring endast om kravet på folkbokföring inte skulle strida mot EU-rättsliga eller andra överordnade bestämmelser. I andra författningar finns en egen definition av bosättning som, för att den specifika författningens syfte ska kunna uppfyllas, inte är identisk med den i FOL. Den omständigheten att en person är folkbokförd kan dock ändå ha betydelse vid bedömningen av bosättningen. Huvudregeln inom svensk folkbokföring är att personer som kan antas komma att regelmässigt tillbringa sin dygnsvila i landet under ska folkbokföras (3 § FOL). övervägde om tidsgränsen skulle kortas , men anförde att en sådan förändring skulle få mycket stora konsekvenser för det svenska samhället och därför inte var lämplig.33 Folkbokföringsutred- ningen hade också i uppdrag att utreda om det fanns behov av sär- skilda bestämmelser vid folkbokföring av unionsmedborgare och deras familjemedlemmar, mot bakgrund av bestämmelserna om uppe- hållsrätt i rörlighetsdirektivet. uttalade i detta sammanhang att det är upp till varje medlemsstat i EU att av- göra om en person ska anses bosatt i landet men att dessa regler inte får begränsa möjligheten att uppehålla sig i landet eller vara en förut- sättning för att få tillgång till rättigheter som kan följa av EU-rättsliga bestämmelser, exempelvis förmåner som följer av de sociala trygghets- systemen.34 har senare konstaterat 33SOU 2009:75, s. 174. 34SOU 2009:75, s. 147. Tillgång till social trygghet för särskilda personkategorier att ett beslut om folkbokföring inte i sig har några direkta rätts- verkningar.35 21.3.2Anställda vid främmande makts beskickningar och karriärkonsulat (lönade konsulat) Gällande anställda vid främmande makts beskickningar och karriär- konsulat är utgångspunkten att de berörda personerna är utsända av sina hemländer och har kvar en sådan stark anknytning till dessa att de i rättslig mening inte anses vara stadigvarande bosatta i , trots att de i en mer allmän bemärkelse faktiskt bor i landet och kan göra det . ska även en person som inte är svensk medborgare folkbokföras i landet om denne var bosatt här när han eller hon kom att tillhöra beskickningen eller konsulatet eller dess betjäning. Detta gäller även familjemedlemmar och tjänare. I förarbetena till ändring uttalades att det var lämpligt att de personer som inte tillförsäkras immunitet och privile- gier i konventionerna kyrkobokförs på samma sätt som andra per- soner som bor här i landet. Undantagsregeln skulle därför inte längre gälla lokalanställda som inte var svenska medborgare och deras anhöriga.36 Av förarbetsuttalandet framgår att man likställer en lokalanställd person med det begrepp som används i lagregeln, det vill säga en person som var bosatt i när han eller hon kom att tillhöra beskickningen eller konsulatet eller dess betjäning. 21.3.3Folkbokföring av lokalanställda vid främmande makts beskickningar och karriärkonsulat Förslag: Lokalanställda vid främmande makts beskickningar och karriärkonsulat ska kunna folkbokföras i . Skälen för förslaget: Till följd av regeländring kan den lokal- anställda personalen bli folkbokförd i oberoende av med- borgarskap. var det i princip alltid så att de lokalanställda 35HFD 2014 ref. 6. 1984/85:55, s 13. Tillgång till social trygghet för särskilda personkategorier rekryterades från det geografiska område där beskickningen var be- lägen. Detta förfarande har emellertid förändrats under de som gått. har uppmärksammat att utländska beskickningar i emellanåt rekryterar lokal- anställd personal utomlands, särskilt från EU/EES-området, för att arbeta som exempelvis chaufförer, översättare, tolkar och receptio- nister. Om sådana personer flyttar till i samband med att de påbörjar sin anställning kan de inte folkbokföras eftersom de anses tillhöra en främmande makts beskickning enligt 5 § FOL. Det kan även förekomma att utsända till , som erhållit immunitet eller privilegier, sedermera beviljas uppehållstillstånd i landet på grund av anknytning till en svensk person och att han eller hon avser att bo stadigvarande i landet. Om denna person övergår till en lokal anställ- ning på beskickningen så tillförsäkras personen inte längre immunitet eller privilegier, men han eller hon kan inte folkbokföras i . Det förhållandet att ändring av folkbokföringsreglerna motiverades med att det var lämpligt att de personer som inte till- försäkras immunitet och privilegier i konventionerna folkbokförs på samma sätt som andra personer som bor här i landet, talar för att även lokalanställd personal som inte var bosatt i när de kom att tillhöra beskickningen eller konsulatet bör folkbokföras i . Lokalanställda personer arbetar utifrån ett lokalt kontrakt, det vill säga det är de lokala rättsreglerna som gäller för anställningen.