sou · H4B346d2 · 2017-01-01 00:00:00 — teknik och anpassningar, talspråklig utveckling och behovet av teckenspråk. För att stödja skolornas arbete med elever med funktions- nedsättning finns Specialpedagogiska skolmyndigheten. Specialpedagogiska skolmyndigheten har bl.a. i uppdrag att verka för att barn, elever och vuxenstuderande med funktionsnedsättning får tillgång till en likvärdig utbildning och annan verksamhet av god kvalitet. Enligt förordningen (2011:130) med instruktion för Specialpedagogiska skolmyndigheten ska myndigheten ge råd och stöd till skolhuvudmän samt anordna och medverka i kompetens- utveckling, bedriva och medverka i specialpedagogisk utvecklings- verksamhet och sammanställa och sprida kunskap om forsknings- resultat som är relevant för det specialpedagogiska området. Specialpedagogiska skolmyndighetens nuvarande organisation består av regionala och nationella resurscenter. De regionala centren har bred kompetens med inriktning mot ett flertal funktions- nedsättningar, vilket möjliggör ett flexibelt och behovsanpassat stöd till kommunala och enskilda skolhuvudmän. De nationella resurs- centren har spetskompetens när det gäller specifika funktions- nedsättningar. Specialpedagogiska skolmyndigheten arbetar med att förstärka sin strategiska samverkan med skolhuvudmännen. Detta arbete behöver utvecklas ytterligare när det gäller specialskolans målgrupp. Det är viktigt att bygga upp stödet till kommuner och enskilda huvudmän så att de kan stödja elever i deras hemkommuner och anpassa undervisningen efter elevernas behov. Detta ökar elevernas möjligheter att välja skola och ger förutsättningar för en ökad måluppfyllelse. Forskning och kunskapsutveckling om elevernas behov och förutsättningar ska vara grunden för det statliga stödet till skol- huvudmännen. För att stödet till huvudmännen ska kunna utveck- las behövs en genomgång av relevant forskning inom olika veten- skapliga discipliner på området och en bedömning av om det saknas kunskap när det gäller till exempel hur elevernas måluppfyllelse kan stödjas. Det systematiska erfarenhetsutbytet mellan hörselklasser och specialskolor behöver utvecklas på nationell nivå. är detta erfarenhetsutbyte mycket begränsat. Det finns däremot regionala nätverk för kommunala aktörer. Ett nationellt kontaktnät för berörda huvudmän behöver utvecklas för att sprida och tillvarata den erfarenhet och kompetens som redan finns på området. Den nationella samordnaren ska •föreslå hur Specialpedagogiska skolmyndighetens stöd till kommunala och enskilda huvudmän kan utvecklas när det gäller elever som är döva eller hörselskadade eller har en grav språkstörning och är i behov av teckenspråk, •göra en forsknings- och kunskapssammanställning på området och klargöra vilka behov som finns av ny forskning, och •främja erfarenhetsutbyte på nationell nivå mellan de huvudmän som bedriver utbildning för berörda elever. En utgångspunkt för genomförandet av denna del av uppdraget ska vara att de förslag som lämnas sammantaget inte innebär någon kostnadsökning för staten. Utvärdering av statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet Enligt förordningen (1991:931) om statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet får statsbidrag ges till insatser av regional art som huvudmannen vidtar för elever med funktionsnedsättning eller andra särskilda behov i och gymnasieskolan, elever med flera funktionsnedsättningar i grundsärskolan och gymnasie- särskolan och till elever i för vilka särskild under- visning anordnas på ett sjukhus eller en motsvarande institution enligt 24 kap. 17 § skollagen. Specialpedagogiska skolmyndigheten administrerar bidraget. beviljade Specialpedagogiska skolmyndigheten för insatser av regional art som avser elever med funktionsnedsättning eller med andra särskilda behov i och gymnasieskolan och elever med flera funktionsnedsättningar i grundsärskolan och gymnasie- särskolan. På uppdrag av regeringen gjorde dåvarande en bedömning av om bidraget till särskilda insatser på skolområdet var ändamålsenligt och hur det skulle kunna utvecklas och effektiviseras (U2007/4265/S). I slutredovisningen av uppdraget framhöll myndigheten bl.a. att förordningen om statsbidrag om särskilda insatser på skolområdet borde ses över när det gäller anpassning till de övergripande målen för skolan och funktionshinderspolitiken och närmare kopplas till utvecklingen av goda lärmiljöer för berörda målgrupper. I en skrivelse till regeringen från Specialpedagogiska skolmyndigheten har det vidare framkommit att det behöver ses över vilka målgrupperna för statsbidraget bör vara (U2011/3817/S). Statsbidraget begränsas till att gälla grund- och gymnasieskola samt grundsär- och gymnasiesärskola. En utvärdering av den del av statsbidraget till särskilda insatser inom skolområdet som avser insatser av regional art som huvud- mannen vidtar för elever med funktionsnedsättning och andra särskilda behov i grund- och gymnasieskolan och för elever med flera funktionsnedsättningar i grundsärskolan och gymnasiesärskolan behöver göras för att man ska få kunskap om hur bidraget fördelas och om användningen är effektiv. Den nationella samordnaren ska •följa upp och utvärdera bidraget till särskilda insatser på skolområdet, och •vid behov lämna förslag på hur användningen och fördelningen av de medel som har anvisats för statsbidraget kan göras mer effektiv. Samverkan och redovisning av uppdraget Den nationella samordnaren ska utföra sitt arbete i nära samverkan med Specialpedagogiska skolmyndigheten och inhämta synpunkter från andra berörda myndigheter och organisationer. I redovisningen av uppdraget ska det ingå en redovisning av fördelningen av medel för de kvalitetshöjande insatserna och den nya eller utvidgade hörselverksamheten. Uppdraget ska redovisas . Utredningen om kvalitet i utbildningen för elever med vissa funktionsnedsättningar (U 2013:02) Utvidgning av och förlängd tid för uppdraget Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att – i egenskap av nationell samordnare – Stödja kommunala, enskilda och statliga skolhuvudmän som bedriver utbildning för de elever inom specialskolans målgrupp som är döva eller hörselskadade eller har en grav språkstörning och är i behov av teckenspråk (dir. 2013:29). Uppdraget utvidgas nu till att även omfatta elever med grav språkstörning utan behov av teckenspråk. Den nationella samordnaren ska också föreslå hur elever med grav språkstörning ska få utbildning på grundskole- och gymnasieskolenivå som uppfyller de krav på anpassning som följer av elevens funktionsnedsättning. Enligt utredningens direktiv ska uppdraget redovisas . Uppdraget ska i stället slutredovisas . Den del av uppdraget som avser utvärdering av statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet ska dock redovisas . Utredningens målgrupp ska även omfatta elever med grav språkstörning utan behov av teckenspråk Nuvarande uppdrag, som avser att stödja skolhuvudmän som bedriver utbildning för elever inom specialskolans målgrupp som är döva eller hörselskadade eller har en grav språkstörning och är i behov av teckenspråk, syftar till att elevernas måluppfyllelse ska öka och göra det möjligt för eleverna och deras vårdnadshavare att i större utsträckning välja skola. Uppdraget har lämnats mot bak- grund av att det förekommer vissa brister i utbildningen för dessa elevgrupper. Även för elever med grav språkstörning utan behov av teckenspråk förekommer brister i utbildningen. Det finns således behov av kvalitetshöjande åtgärder även i fråga om sådan utbildning. Den nationella samordnaren ska därför stödja även huvudmän som bedriver utbildning för elever som har en grav språkstörning men inte har behov av teckenspråk. Utbildning på grundskole- och gymnasieskolenivå för elever med grav språkstörning Andelen elever med grav språkstörning i specialskolan och vid Riksgymnasiet för hörselskadade i har ökat kraftigt . Specialpedagogiska skolmyndigheten har i en rapport till regeringen (U2013/4240/S) påpekat att regelverket för mottagande till specialskolan kan behöva ses över när det gäller målgruppen elever med grav språkstörning. Vidare har Utredningen om en flexibel specialskola i sitt slutbetänkande Likvärdig utbildning – riksrekryterande gymnasial utbildning för vissa ungdomar med funktionsnedsättning (SOU 2012:24) föreslagit att elever med grav språkstörning endast ska tas emot vid den riksrekryterande gymnasieutbildningen om de är beroende av teckenspråk för sin kommunikation. Dessa elever utgör enligt utredningen endast en mycket liten del av gruppen elever med grav språkstörning. Regeringens utgångspunkt är att alla elever i så stor utsträckning som möjligt ska få gå i en skola nära hemmet. För att eleverna ska få sin rätt till utbildning tillgodosedd är det dock viktigt att till- räckliga anpassningar görs och att personalen har nödvändig kompetens. I vissa fall kan det vara en utmaning för den enskilda kommunen att erbjuda en sådan utbildningsmiljö. Det kan t.ex. handla om situationer där elevens behov kräver mycket omfattande anpassningar eller då det endast finns ett fåtal elever med liknande behov i kommunen. Ytterligare kunskap behövs om hur gruppen gravt språkstörda elevers rätt till utbildning bäst kan tillgodoses. Den nationella samordnaren ska därför •definiera begreppet grav språkstörning, •bedöma storleken på gruppen gravt språkstörda, •redogöra för behovet av stödåtgärder vid utbildning för gruppen elever med grav språkstörning, och •föreslå hur rätten till utbildning på grundskole- och gymnasie- skolenivå bör tillgodoses för gruppen elever med grav språk- störning. Samråd och redovisning av uppdraget Uppdraget ska genomföras efter samråd med Specialpedagogiska skolmyndigheten och Kommuner och Landsting. Om förslagen i utredningen påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner eller landsting ska dessa konsekvenser redo- visas och förslag till finansiering lämnas. Uppdraget ska enligt gällande direktiv redovisas . Uppdraget ska i stället slutredovisas . Den del av uppdraget som avser utvärdering av statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet ska dock redovisas . Av direktiven framgår vidare att den nationella samordnaren ska fördela ett tillfälligt riktat statsbidrag. Perioden förlängs till att avse 2013–2015. Regeringen har för avsikt att låta en myndighet utvärdera resultatet av statsbidraget. Utredningen om kvalitet i utbildningen för elever med vissa funktionsnedsättningar (U 2013:02) Beslut vid regeringssammanträde . Utvidgning av och förlängd tid för uppdraget Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att – i egenskap av nationell samordnare – stödja kommunala, enskilda och statliga skolhuvudmän som bedriver utbildning för de elever inom specialskolans målgrupp som är döva eller hörselskadade eller har en grav språkstörning och är i behov av teckenspråk (dir. 2013:29). Genom tilläggsdirektiv utvidgades uppdraget till att också föreslå hur elever med grav språkstörning utan behov av teckenspråk ska få utbildning på grundskole- och gymnasienivå som uppfyller de krav på anpassning som följer av elevens funktionsnedsättning (dir. 2013:106). Uppdraget utvidgas nu ytterligare. Den nationella samordnaren ska även •föreslå en ny utformning av skollagens bestämmelser om special- skolan, särskilt när det gäller målgruppen, med beaktande av den tvåspråkiga miljö som specialskolan kan erbjuda, •analysera om förslagen medför andra ändringar i regleringen av specialskolan, och •lämna nödvändiga författningsförslag. Enligt utredningens direktiv ska uppdraget redovisas . Uppdraget ska i stället slutredovisas . Specialskolans målgrupp och organisation Målgruppen för den statliga specialskolan är enligt 7 kap. 6 § skol- lagen (2010:800) barn som på grund av sin funktionsnedsättning eller andra särskilda skäl inte kan gå i eller grund- särskolan och som –är dövblinda eller annars är synskadade och har ytterligare funktionsnedsättning, –är döva eller hörselskadade, eller –har en grav språkstörning. Bestämmelser om Specialpedagogiska skolmyndighetens uppgifter och specialskolans organisation finns i förordningen (2011:130) med instruktion för Specialpedagogiska skolmyndigheten. Specialskolan ska ha skolenheter för elever från hela landet (riksskolor) och skol- enheter med regionala upptagningsområden (regionskolor). Riksskolor ska finnas för elever som –är dövblinda, –i annat fall är synskadade och har ytterligare funktions- nedsättning, –inte är dövblinda, men är döva eller hörselskadade och som på grund av utvecklingsstörning inte kan få sin utbildning i en regionskola, eller –har en grav språkstörning. Regionskolorna är avsedda för döva eller hörselskadade elever som inte behöver utbildning med särskilda insatser vid riksskolorna. Det finns åtta specialskolor, varav tre har hela landet som upp- tagningsområde och fem har regionala upptagningsområden. Region- skolor ska finnas i , , , och Lunds kommuner. De tre riksskolorna är , och Åsbackaskolan och de fem regionskolorna är Birgittaskolan, Kristinaskolan, Manillaskolan, Vänerskolan och Östervångsskolan. Kritik mot skollagens målgruppsformulering Det har framförts kritik från bl.a. intresseorganisationer när det gäller målgruppsformuleringen i skollagen. I stället för att fokusera på att specialskolan är en skolform för barn som av vissa skäl inte kan gå i eller grundsärskolan bör enligt dessa organsationer elevens individuella behov av undervisningsmiljö och särskilt stöd beaktas. Det finns en diskrepans mellan lag och tillämpning Vid Specialpedagogiska skolmyndigheten finns ett särskilt besluts- organ som benämns i specialskolan och för Rh-anpassad utbildning. Det är denna nämnd som prövar om ett barn ska tas emot i specialskolan under sin skolplikt. Enligt Specialpedagogiska skolmyndighetens arbetsordning ska en riksskolas rektor eller en regionskolas rektor, om det behövs, begära in yttranden och upplysningar i myndighetens ärenden. Enligt Statskontorets rapport ersättning för elever i specialskolan (2010:1) finns det en risk för att nämnden inte får tillräcklig information om hemkommunens förutsättningar att ge eleven det stöd den behöver i när kommunerna inte är formellt involverade i mottagandet till specialskolan. Möjligheten att bedöma om eleven kan få sin utbildning i hemkommunen prövas därför inte på ett tillfredsställande sätt. Nämndens beslut om mottagande baseras i stället i huvudsak på föräldrarnas och rektorernas bedömning av kommunens möjligheter. Skollagens reglering av specialskolans målgrupp skiljer sig från hur mottagandet i praktiken går till. Detta framgår av bl.a. den ovan nämnda rapporten, som visar att det i hög grad är andra faktorer än att eleven på grund av sin funktionsnedsättning inte kan gå i eller grundsärskolan som styr hur elever tas emot i specialskolan. Eleven och elevens vårdnadshavare kan t.ex. välja att söka sig till en tvåspråkig undervisningsmiljö, trots att eleven har förutsättningar att studera i eller grund- särskolan. Det har således blivit så att elevens vårdnadshavares önskemål om skolform är av stor betydelse och i princip styr mottagandet. Målgruppen väljer numera olika skolformer Målgruppen för specialskolan har förändrats och den framtida elevutvecklingen i specialskolan präglas av stor osäkerhet. Dessutom har gränsdragningen mellan målgrupperna för special- skolan, i första hand regionskolorna å ena sidan och grundsärskolan och å andra sidan, blivit alltmer otydlig i praktiken. Målgruppen för grundsärskolan är elever med utvecklingsstörning (11 kap. 2 och 3 §§ skollagen). Det finns även s.k. integrerade elever, dvs. elever i som får sin utbildning inom grundsär- skolan eller tvärtom (7 kap. 9 §). Att gränsdragningen mellan specialskolans målgrupp och andra målgrupper har blivit otydligare beror bl.a. på att fler barn med grav hörselnedsättning har fått möjligheter att lära och utvecklas med ny teknik. Fler elever som tillhör specialskolans målgrupp går därför integrerade i eller i grundsärskolan. Detta är sannolikt en av orsakerna till att elevantalet i de statliga specialskolorna har minskat. Förändringen av målgruppen lyftes fram i betänkandet Ökad likvärdighet för elever med funktionshinder (SOU 2007:87) där utredaren bedömde att specialskolans målgrupp sannolikt skulle behöva omdefinieras. Tvåspråkig undervisning i teckenspråkig miljö Specialskolorna, som redan i utgångsläget är förhållandevis små, utgör unika miljöer där elever kan tillägna sig svenskt teckenspråk både i form av det enskilda ämnet svenskt teckenspråk och vid studierna av övriga ämnen. Utbildningen i specialskolan präglas av att de båda språken teckenspråk och svenska används parallellt i olika funktioner och förstärker varandra ömsesidigt som verktyg för kommunikation och lärande. Undervisningen är således tvåspråkig och sker i en teckenspråkig miljö. En del elever har all undervisning på tecken- språk, medan andra har en större eller mindre del av under- visningen på talad svenska. Det är ett mål i specialskolan att varje döv eller hörselskadad elev efter genomgången specialskola ska vara tvåspråkig (SOU 2007:87). Syftet är att eleverna ska få en sådan beredskap att de kan leva och verka som tvåspråkiga individer i samhället. genomförde 2011 en riktad tillsyn av specialskolan som visar att tillgången till teckenspråk ofta är ett skäl för föräldrar att välja specialskola för sina barn. Det fanns dock stora skillnader mellan de olika regionskolorna, exempelvis utifrån vilket språk eleverna undervisades på. I både Östervångsskolan och Manillaskolan fick av eleverna sin utbildning på teckenspråk eller som en kombination av teckenspråk och talad svenska. Motsvarande andel för Birgittaskolan, Kristinaskolan och Vänerskolan var , vilket innebär att av eleverna i huvudsak fick sin utbildning på talad svenska. Denna skillnad mellan skolorna visar enligt Statskontorets rapport (2010:1) på en allt otydligare målgrupp för regionskolorna. Trots den allt otydligare målgruppen har inte målgrupps- definitionen i skollagen förändrats. Målgrupperna för de tre riksskolorna skiljer sig åt. målgrupp är elever med grav språkstörning. Eleverna läser svenska och undervisas inte enligt specialskolans kursplan i teckenspråk. Bland barn med grav språkstörning finns en mycket liten grupp elever som kan ha behov av teckenspråk för sin kommunikation. målgrupp är elever med synskada och ytterligare funktionsnedsättning. Många elever har komplexa funktions- nedsättningar och majoriteten följer träningsskolans kursplaner. Åsbackaskolans målgrupp är elever som är döva eller hörselskadade och som på grund av utvecklingsstörning inte kan få sin utbildning i en regionskola. Skolan tar även emot elever som är dövblindfödda och samtliga elever läser enligt träningsskolans kursplaner. Utgångs- punkten för att tas emot i specialskolan är, för dessa elever, inte ett behov av att utveckla tvåspråkighet. Grunden för mottagande är svårigheten för en enskild huvudman att tillgodose en anpassad undervisningsmiljö för elever med så komplex funktions- nedsättning. Elever i dessa elevgrupper har ofta ett relativt stort behov av en speciellt anpassad undervisningsmiljö (SOU 2011:30). lämnat förslag om ny målgruppsformulering Utredningen om en flexibel specialskola föreslog i delbetänkandet Med rätt att välja – flexibel utbildning för elever som tillhör specialskolans målgrupp (SOU 2011:30) en ändring i skollagen för att bestämmelserna om specialskolans målgrupp ska stämma bättre överens med hur mottagandet faktiskt går till. Enligt utredningens förslag till ny målgruppsformulering ska barn eller elever tas emot i specialskolan om deras behov av en anpassad undervisningsmiljö inte tillgodoses i eller grundsärskolan och de –är dövblinda eller annars är synskadade och har ytterligare funktionsnedsättning, eller –har en grav språkstörning. Enligt utredningen ska dessutom barn eller elever som är döva eller hörselskadade tas emot i specialskolan om de har behov av en anpassad undervisningsmiljö. Förslaget innebär en ökad möjlighet för elever och deras vård- nadshavare att välja den skolform som tillgodoser elevens behov av anpassad undervisningsmiljö. Vid utredningens remissbehandling framfördes kritik mot för- slaget om målgruppsformulering. Skolväsendets överklagande- nämnd ansåg att det bör förtydligas vad som avses med behov av anpassad undervisningsmiljö. menade att formuleringen anpassad undervisningsmiljö fordrar klargörande därför att de allra flesta eleverna i målgruppen, även de som inte väljer att söka till specialskolan, är i behov av en anpassad under- visningsmiljö. Regeringen anser att den nuvarande målgruppsbestämmelsen är problematisk och att den behöver ses över än en gång. Utgångs- punkten bör vara att elever som inte behöver gå i specialskolan inte heller ska göra det. Den nationella samordnaren ska därför •föreslå en ny utformning av skollagens bestämmelser om special- skolan, särskilt när det gäller målgruppen, med beaktande av den tvåspråkiga miljö som specialskolan kan erbjuda, •analysera om förslagen medför andra ändringar i regleringen av specialskolan, och •lämna nödvändiga författningsförslag. Utredaren ska redogöra för ekonomiska och andra konsekvenser av sina förslag. Förslagens konsekvenser ska redovisas enligt 14– 15 a §§ kommittéförordningen (1998:1474). Redogörelsen ska även innehålla en beskrivning av konsekvenser för barn utifrån FN:s konvention om barnets rättigheter () och FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Arbetsformer och redovisning av uppdraget Den nationella samordnaren ska inhämta synpunkter från Specialpedagogiska skolmyndigheten, andra berörda myndigheter och organisationer med relevans för uppdraget. Uppdraget ska enligt gällande direktiv redovisas . Uppdraget ska i stället slutredovisas . Förordning (2013:120) om statsbidrag till kvalitetshöjande åtgärder för elever med vissa funktionsnedsättningar 1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om statsbidrag för 1.kvalitetshöjande åtgärder i syfte att öka måluppfyllelsen för elever i , grundsärskolan och specialskolan som är döva eller hörselskadade eller har en grav språkstörning, och 2.ny eller utvidgad hörselverksamhet i syfte att öka möjligheterna att välja skola för elever i dessa skolformer som är döva eller hörselskadade. Förordning (2013:928). 2 § Statsbidrag enligt denna förordning får lämnas –2015. Statsbidrag lämnas för ett kalenderår (bidragsår) i sänder. Förordning (2013:928). 3 § Statsbidrag enligt denna förordning får lämnas till den som är huvudman för grundskola, grundsärskola eller specialskola. Statsbidrag får lämnas i mån av tillgång på medel. 4 § Statsbidrag får lämnas för åtgärder som avser 2.kompetenshöjande åtgärder för lärare och andra utvecklings- insatser, 3.införskaffande av lärverktyg, 4.anpassning av undervisningsmiljön, och 5.nya eller utvidgade undervisningsmiljöer. 5 § Den nationella samordnaren för kvalitet i utbildningen för elever med vissa funktionsnedsättningar (U2013:02) beslutar om statsbidrag efter ansökan från en huvudman för någon av de skol- former som anges i 3 §. Till ansökan ska det bifogas en plan för en långsiktig och stabil utveckling av verksamheten för de elever som avses i 1 §. 6 § Om det kommer in fler ansökningar om statsbidrag än det finns medel för, beslutar den nationella samordnaren om urval. Vid urvalet ska det eftersträvas att statsbidraget fördelas 1.till huvudmän där det förväntas medföra störst effekt för elevernas måluppfyllelse, och 2.mellan huvudmän över hela landet. 7 § Kammarkollegiet betalar ut statsbidraget. Statsbidrag ska betalas ut under varje bidragsår. 8 § Den som har tagit emot statsbidrag enligt denna förordning ska lämna den nationella samordnaren den skriftliga redovisning som samordnaren begär. Förordning (2013:928). 9 § En huvudman som har tagit emot statsbidrag enligt denna förordning är återbetalningsskyldig, om