sou · H5B329 · 2017-04-05 00:00:00 — ska samråda med den berörda myndigheten innan en sådan anmälan som avses i första eller andra stycket görs. Till anmälan ska tillsynsmyndigheten foga det underlag som finns och även i övrigt lämna det biträde som behövs i anledning av anmälan. 4 § Om tillsynsmyndigheten anser att sådan planerad behandling som avses i 3 kap. 7 § brottsdatalagen (2018:000) kan komma att stå i strid med lag eller annan författning, ska myndigheten senast efter att begäran om samråd mottogs skriftligen lämna råd enligt 5 kap. 6 § första stycket samma lag. Om det finns särskilda skäl får tiden förlängas med en månad. ska inom en månad från det att begäran om samråd mottogs informera om för- längningen och om orsakerna till den. Samarbete med utländska tillsynsmyndigheter Utländsk begäran om bistånd 5 § En begäran om bistånd från en tillsynsmyndighet i en annan med- lemsstat ska besvaras så snabbt som möjligt och senast efter att begäran togs emot. Den som begärt bistånd ska underrättas om handläggningen och om resultatet av begäran. 6 § Om bistånd till en tillsynsmyndighet i en annan stat vägras, ska den som begärt biståndet underrättas. I underrättelsen ska skälen för vägran anges. Svensk begäran om bistånd av en annan medlemstat 7 § får begära bistånd av en tillsynsmyndighet i en annan medlemsstat med sådana åtgärder som myndigheten får vidta när den utövar tillsyn. 8 § En begäran om bistånd ska innehålla all information som behövs för att tillsynsmyndigheten i den andra medlemsstaten ska kunna be- svara begäran. Syftet med och skälen för åtgärden ska anges. 9 § får, trots det som sägs i 10 §, ingå överens- kommelser med tillsynsmyndigheter i andra medlemsstater om avgift för internationellt bistånd. 10 § ska utföra sina tillsynsuppgifter avgiftsfritt, om inte annat bestäms. 1 § Ett beslut om sanktionsavgift ska delges den som avgiften ska tas ut av. 2 § En sanktionsavgift ska betalas till den myndighet som regeringen bestämmer från det att beslutet om att ta ut avgiften har fått laga kraft eller inom den som anges i beslutet. Om sanktionsavgiften inte betalas inom den tid som anges i första stycket, ska myndigheten lämna den obetalda avgiften för indrivning. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet ske enligt utsökningsbalken. 3 § En beslutad sanktionsavgift faller bort till den del beslutet inte har verkställts från det att beslutet fick laga kraft. 4 § Om betalningsansvaret har upphävts genom ett beslut som fått laga kraft, ska sanktionsavgiften återbetalas. För sanktionsavgift som återbetalas utgår ränta enligt 5 § räntelagen (1975:635) för tiden från den dag då avgiften betalades till och med den dag den återbetalas. Överföring av personuppgifter till tredjeland och internationella organisationer 1 § Den som har överfört personuppgifter till ett tredjeland eller en internationell organisation utan ett förhandsmedgivande enligt 8 kap. 2 § andra stycket brottsdatalagen (2018:000), ska utan dröjsmål infor- mera den medlemsstat som lämnat uppgifterna till en svensk myndig- het om överföringen. 2 § Om en svensk myndighet har överfört personuppgifter enligt 8 kap. 8 § brottsdatalagen (2018:000), ska myndigheten utan onödigt dröjsmål informera behörig myndighet i det tredjelandet om överfö- Det som har sagts gäller inte om det skulle vara ineffektivt eller olämpligt att informera om överföringen. 3 § Överföringar av personuppgifter enligt 8 kap. 4 § 2 och 5 § brotts- datalagen (2018:000) ska dokumenteras. Av dokumentationen ska fram- gå vilka personuppgifter som överförts, datum och tidpunkt för över- föringen, ändamålet med och grunden för överföringen och till vilken myndighet som personuppgifterna överfördes. På begäran ska dokumentationen göras tillgänglig för tillsynsmyn- digheten. 4 § Den personuppgiftsansvarige ska informera tillsynsmyndigheten om samlingar av överföringar som görs enligt 8 kap. 4 § 2 brottsdata- lagen (2018:000). 5 § Överföringar av personuppgifter enligt 8 kap. 8 § brottsdatalagen (2018:000) ska dokumenteras. Den personuppgiftsansvarige ska in- formera tillsynsmyndigheten om sådana överföringar. 1.Denna förordning träder i kraft . 2.Genom förordningen upphävs förordningen (2013:343) med vissa bestämmelser om skydd för personuppgifter vid polissamarbete och straffrättsligt samarbete inom Europeiska unionen. 3.Bestämmelserna i 3 kap. 4 § om loggning behöver inte tillämpas på automatiserade behandlingssystem som inrättats före förrän . lag om ändring i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål Härigenom föreskrivs att 5 kap. 2 § lagen (2000:562) om interna- tionell rättslig hjälp i brottmål ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Rättslig hjälp som lämnas en annan stat enligt denna lag får i en- skilda fall förenas med villkor som är påkallade med hänsyn till en- skilds rätt eller som är nödvändiga från allmän synpunkt. Detsamma gäller när rättslig hjälp, utan samband med ett ärende, lämnas en annan stat i form av uppgifter och bevisning för att användas vid utredning av brott eller i ett rättsligt förfarande med anledning av brott. Villkor som avses i första Villkor som avses i första stycket får inte ställas upp om de stycket får inte ställas upp om de strider mot en internationell strider mot en internationell överenskommelse som är bin- överenskommelse som är bin- lagen (2018:000) finns bestämmel- ser om att villkor om hur person- uppgifter får behandlas inte får stäl- las upp i vissa fall. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2005:491. lag om ändring i lagen (2000:1219) om internationellt tullsamarbete Härigenom föreskrivs att 2 kap. 7 § lagen (2000:1219) om inter- nationellt tullsamarbete ska ha följande lydelse. Uppgifter som lämnas ut enligt 6 § får i enskilda fall förenas med villkor för användandet, om det krävs med hänsyn till enskilds rätt eller från allmän synpunkt. Villkor som avses i första Villkor som avses i första stycket får inte strida mot en så- stycket får inte strida mot en så- melse som avses i 1 kap. 1 §. I brottsdatalagen (2018:000) bestämmelser om att villkor om inte får ställas upp i vissa fall. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i lagen (2003:1174) om vissa former av internationellt samarbete i brottsutredningar Härigenom föreskrivs att 6 § lagen (2003:1174) om vissa former av internationellt samarbete i brottsutredningar ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Överlämnande av uppgifter eller bevisning från en svensk myndig- het till en gemensam utredningsgrupp som inrättats med stöd av denna lag får i enskilda fall förenas med villkor som är nödvändiga av hänsyn till enskilds rätt eller som är nödvändiga från allmän synpunkt. Villkor som avses i första Villkor som avses i första stycket får inte ställas upp om de stycket får inte ställas upp om de strider mot den överenskommelse strider mot den överenskommelse enligt 1 § första stycket som är enligt 1 § första stycket som är (2018:000) finns bestämmelser om att villkor om hur personuppgifter får behandlas inte får ställas upp i vissa fall. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2005:494. lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härigenom föreskrivs i fråga om offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) dels att 9 kap. 2 § och 35 kap. 24 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 17 kap. 7 c § och 35 kap. 4 b §, med följande lydelse. Lydelse enligt prop. Bestämmelser som begränsar möjligheten att använda vissa upp- gifter som en svensk myndighet har fått från en myndighet i en annan stat finns i 1.lagen (1990:314) om ömsesidig handräckning i skatteärenden, 2.lagen (2017:000) om internationellt polisiärt samarbete, 3.lagen (2000:344) om Schengens informationssystem, 4.lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål, 5.lagen (2000:1219) om internationellt tullsamarbete, 6.lagen (2003:1174) om vissa former av internationellt samarbete i brottsutredningar, 7.lagen (2011:1537) om bistånd med indrivning av skatter och av- gifter inom Europeiska unionen, 8.lagen (1998:620) om belastningsregister, 9.lagen (2012:843) om administrativt samarbete inom Europeiska unionen i fråga om beskattning, 10.lagen (2013:329) med vissa bestämmelser om skydd för person- uppgifter vid polissamarbete och straffrättsligt samarbete inom Europeiska unionen, 11. lagen (2015:63) om utbyte av upplysningar med anledning av , och 12. lagen (2015:912) om auto- matiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton. 10. lagen (2015:63) om utbyte av upplysningar med anledning av , 11. lagen (2015:912) om auto- matiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton, och 12. brottsdatalagen (2018:000). Sekretess gäller hos tillsynsmyn- digheten i tillsynsverksamhet enligt brottsdatalagen (2018:000) för uppgift som har lämnats i sam- band med en begäran om svenskt bistånd från en tillsynsmyndighet i definieras i den lagen, om det kan antas att den svenska tillsynsmyn- dighetens möjlighet att bedriva till- syn motverkas om uppgiften röjs. För uppgift i en allmän hand- ling gäller sekretessen i högst fyrtio Sekretess gäller hos en behörig (2018:000) för uppgift i ett sådant personurval som avses i 2 kap. 14 § För uppgift i en allmän hand- ling gäller sekretessen högst sjuttio Den tystnadsplikt som följer av 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 1 och 2 §§ yttrandefri- Den tystnadsplikt som följer av 11 § och den tystnadsplikt som följer av ett förbehåll som gjorts med stöd av 9 § andra stycket in- skränker rätten att meddela och offentliggöra uppgifter. Den tystnadsplikt som följer av 11 § och den tystnadsplikt som följer av ett förbehåll som gjorts med stöd av 9 § andra stycket in- skränker rätten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 1 och 2 §§ yttrandefrihetsgrundla- gen att meddela och offentliggöra uppgifter. Den tystnadsplikt som följer av 15 och 16 §§ inskränker rätten att meddela och offentliggöra uppgifter, när det är fråga om uppgift vars röjande kan antas medföra fara för att någon utsätts för våld eller lider annat allvarligt men. Denna lag träder i kraft . Sådana villkor får inte strida mot en internatio- nell överenskommelse som är bindande för . I brottsda- talagen (2018:000) finns bestäm- melser om att villkor om hur per- sonuppgifter får behandlas inte får ställas upp i vissa fall. lag om ändring i lagen (2017:000) om internationellt polisiärt samarbete Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2017:000) om internatio- nellt polisiärt samarbete dels att 6 kap. 2 § ska upphöra att gälla, dels att 6 kap. 4 § ska ha följande lydelse. Lydelse enligt prop. En svensk brottsbekämpande myndighet får i enskilda fall ställa upp villkor som begränsar möj- ligheten att använda uppgifter eller bevisning som lämnas till en annan stat eller en mellanfolklig organisation, om det krävs med hänsyn till enskildas rätt eller från allmän synpunkt. Sådana villkor får inte strida mot en internatio- nell överenskommelse som är bindande för . Denna lag träder i kraft . förordning om ändring i förordningen (2008:1396) om förenklat uppgiftsutbyte mellan brottsbekämpande myndigheter i Europeiska unionen Härigenom föreskrivs att 6 § förordningen (2008:1396) om förenk- lat uppgiftsutbyte mellan brottsbekämpande myndigheter i Euro- peiska unionen ska ha följande lydelse. med stöd av 3 eller 4 § får i en- med stöd av 3 eller 4 § får i en- skilda fall förenas med villkor för skilda fall förenas med villkor för användandet, om det krävs med användandet, om det krävs med hänsyn till enskilds rätt eller från hänsyn till enskilds rätt eller från kor får inte strida mot kor får inte strida mot (2018:000) finns bestämmelser om att villkor om inte får ställas upp i vissa fall. Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i förordningen (2015:1052) om krisberedskap och bevakningsansvariga myndigheters åtgärder vid höjd beredskap Härigenom föreskrivs att 20 § förordningen (2015:1052) om kris- beredskap och bevakningsansvariga myndigheters åtgärder vid höjd beredskap ska ha följande lydelse. Till stöd för arbetet med samhällets informationssäkerhet ska en myndighet till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap skynd- samt rapportera it-incidenter som inträffat i myndighetens informa- tionssystem och som allvarligt kan påverka säkerheten i den informa- tionshantering som myndigheten ansvarar för eller i tjänster som myndigheten tillhandahåller åt en annan organisation. En myndighet som tillhandahåller tjänster åt en annan organisation ska i samband med rapportering enligt första stycket informera och vid behov samråda med den eller de uppdragsgivare som berörs av incidenten. Rapporteringsskyldigheten omfattar inte sådana incidenter som ska rapporteras enligt 10 a § säkerhetsskyddsförordningen (1996:633). Om det kan antas att en incident som rapporterats till Myndig- heten för samhällsskydd och beredskap enligt första stycket har sin grund i en brottslig gärning, ska Myndigheten för samhällsskydd och beredskap skyndsamt uppmana den rapporterande myndigheten att anmäla incidenten till polisen. I brottsdatalagen (2018:000) och brottsdataförordningen (2018:000) finns bestämmelser om skyldighet att anmäla personupp- giftsincidenter. Denna förordning träder i kraft . 2Utredningens uppdrag och arbete Utredningsuppdraget består i att föreslå hur man i svensk rätt ska genomföra och rådets direktiv (EU) 2016/680 av om skydd för fysiska personer med avseende på behöriga myndigheters behandling av personuppgifter för att förebygga, förhindra, utreda, avslöja eller lagföra brott eller verk- ställa straffrättsliga påföljder, och det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av rådets rambeslut /977/RIF. Direktiven för utredningsarbetet finns i bilaga 1 och dataskyddsdirektivet i bilaga 2. I utredningens uppdrag ingår bl.a. att –analysera och beskriva direktivets tillämpningsområde och hur svensk rätt förhåller sig till direktivets förpliktelser, –lämna förslag till en ny ramlagstiftning med bestämmelser om skydd av personuppgifter inom direktivets tillämpningsområde, –analysera och bedöma behovet av författningsändringar i vissa centrala författningar om rättsväsendets behandling av person- uppgifter, –lämna de förslag till ändringar som krävs för att anpassa dessa författningar till de nya förutsättningarna för regleringen, –bedöma om direktivet ger anledning till ny eller ändrad reglering om tillsyn och vid behov lämna författningsförslag, och –bedöma om det finns anledning att reglera Säkerhetspolisens personuppgiftsbehandling separat från den lagstiftning som Utredningens uppdrag och arbete gäller för och vid behov lämna författnings- förslag. Uppdraget i den del det avser ny ramlagstiftning och tillsyn inom direktivets tillämpningsområde ska redovisas . Uppdraget ska slutredovisas . Utredningens arbete påbörjades och har bedri- vits på sedvanligt sätt med regelbundna sammanträden med grup- pen av sakkunniga och experter. Utredningen har, för att ta fram detta betänkande, sammanträtt vid sammanlagt 10 tillfällen. Enligt utredningens direktiv ska utredaren i lämplig omfattning samråda med (Ju 2016:04) och Utred- ningen om tillsynen över den personliga integriteten (Ju 2015:02). Utredaren och huvudsekreteraren samrådde med Dataskyddsut- redningen inför planeringen av utredningsarbetet. Utredarna har därefter samrått . Sekreterarna har haft fortlöpande kontakter med varandra i för utredningarna gemensamma frågor. Den mycket begränsade tiden för vårt utred- ningsarbete har dock inte lämnat utrymme för att i tillräcklig ut- sträckning ta del av förslag och texter. Det kan därför finnas oavsiktliga skillnader mellan utredningarnas syn på likartade frågor. Utredaren samrådde med Utredningen om tillsynen över den personliga integriteten och . Utredaren och huvudsekreteraren samrådde med Utredningen om kameraövervakning – brottsbekämpning och integritetsskydd (Ju 2015:14) . Utredarna samrådde också . Utredaren och huvudsekreteraren samrådde med Utredningen om stärkt integritet i verksamhet (Ju 2016:18) . Utredaren och huvudsekreteraren samrådde med PNR-utred- ningen (Ju 2016:07) . Utredaren och huvudsekreteraren samrådde med som fått i uppdrag att biträda Justitiedeparte- Utredningens uppdrag och arbete mentet med att anpassa viss lagstiftning på området för allmän ordning och säkerhet till EU:s dataskyddsreform. Utredaren och huvudsekreteraren samrådde med Socialdata- skyddsutredningen (S 2016:05) . Utredaren och delar av sekretariatet samrådde och med som fått i uppdrag att biträda med att anpassa domstolsdata- lagen till dataskyddsförordningen. Utredaren och delar av sekretariatet träffade företrädare för Kri- minalvården . Utredaren och huvudsekreteraren sammanträffade med företrä- dare för Kommuner och Landsting . Utredaren och huvudsekreteraren har också deltagit vid möten med andra utredningar som utreder frågor om anpassning till EU:s dataskyddsreform , , och . Utredningens direktiv framgår av avsnitt 2.1. Utredningen om till- synen över den personliga integriteten och har till viss del ett överlappande uppdrag, varför genomförandet av vissa delar av direktivet inte ankommer på vår utredning. Utredningen om tillsyn över den personliga integriteten har bl.a. haft till uppgift att överväga hur den framtida tillsynen över behandling av personuppgifter bör organiseras och resurssättas och att lämna de förslag som behövs för att tillsynsmyndigheten ska kunna fullgöra de uppgifter som kan bli resultatet av reformeringen av EU:s dataskyddsreglering. I uppdraget till den utredningen ingår att föreslå författningsändringar och andra åtgärder som behövs. Vi har uppfattat uppdraget till Utredningen om tillsynen över den personliga integriteten på det sättet att det främst avsett orga- nisatoriska frågor, frågor som rör ledningen av myndigheten och tillsynsmyndighetens oberoende, vilket är frågor som främst berörs i artiklarna 41–43 och 44.1 i direktivet. De förslag som vi redovisar tar sin utgångspunkt i de bedömningar Utredningen om tillsynen över den personliga integriteten har gjort i fråga om vilken myndig- het som ska utses till tillsynsmyndighet enligt direktivet. Utredningens uppdrag och arbete redning tar därför inte tar ställning till frågor som rör hur tillsyns- myndigheten och dess styrelseledamöter eller motsvarande ska ut- ses och hur länge de får tjänstgöra eller frågor om hur tillsynsmyn- dighetens oberoende ska värnas genom organisatoriska åtgärder. Det ingår i uppgifterna för att bl.a. ana- lysera om det finns behov av författningsändringar med avseende på tystnadsplikt hos tillsynsmyndigheten till skydd för enskild. Det innebär att vår utredning inte tar ställning till behovet av författ- ningsreglering med anledning av kraven i artikel 44.2 i direktivet. 3Dagens reglering av behandlingen av personuppgifter 3.1Huvuddragen i dagens personuppgiftsreglering Enligt 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen är var och en – utöver vad som anges i första stycket i paragrafen – skyddad gent- emot det allmänna mot betydande intrång i den personliga integri- teten, om det sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden. Grundlagsskyddet omfattar enbart betydande intrång. I förar- betena till ändringen framhålls att det är naturligt att det läggs stor vikt vid uppgifternas karaktär vid bedömningen av hur ingripande intrånget i den personliga integriteten kan anses vara i samband med insamling, lagring och bearbetning eller utlämnande av upp- gifter om enskildas personliga förhållanden. Ju känsligare uppgif- terna är, desto mer ingripande anses det allmännas hantering av uppgifterna normalt vara. Även hantering av ett litet fåtal uppgifter kan med andra ord innebära ett betydande intrång i den personliga integriteten om uppgifterna är av mycket känslig karaktär. Vid be- dömningen av intrångets karaktär är det också naturligt att stor vikt läggs vid ändamålet med behandlingen. En hantering som syf- tar till att utreda brott kan enligt förarbetena normalt anses vara mer känslig än t.ex. en hantering som uteslutande sker för att ge en myndighet underlag för förbättringar av kvaliteten i handlägg- ningen. Mängden uppgifter kan också vara en betydelsefull faktor i sammanhanget (En reformerad grundlag, prop. 2009/10:80, s. 183). har i flera lagstiftningsärenden som rört myndigheters personuppgiftsbehandling framhållit att målsätt- ningen bör vara att myndighetsregister med ett stort antal regi- strerade och särskilt känsligt innehåll ska regleras särskilt i lag (se bl.a. bet. 1990/91:KU11 s. 11 och 1997/98:KU18 s. 43). Den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europakonventio- nen) gäller som svensk lag (SFS 1994:1219). Enligt artikel 8 har var och en rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. Inskränkningar i dessa rättigheter får endast göras med stöd av lag och för vissa i artikeln uppräknade ändamål, bl.a. hänsyn till den allmänna säkerheten och förebyggande av oordning och brott. Artikel 8 skyddar bl.a. mot felaktig behandling av personuppgifter (se m.fl. mot , Ansö- kan 62332/00). Även Europeiska unionens (EU) stadga om de grundläggande rättigheterna (rättighetsstadgan) innehåller bestämmelser om be- handling av personuppgifter (se avsnitt 4.1.1). Genom datalagen (1973:289) introducerades termen personregister som ett centralt begrepp i svensk lagstiftning om behandling av personuppgifter. Med personregister avsågs register, förteckning eller andra anteckningar som förs med hjälp av automatisk databe- handling och som innehåller personuppgift som kan hänföras till den som avses med uppgiften. Genom datalagen blev termen regi- ster den allmänt använda termen för datoriserade uppgiftssam- lingar. Termen register används fortfarande i vissa författningar. Det traditionella registerbegreppet kom med tiden att kritiseras bl.a. därför att det har en teknisk anknytning och för tankarna till på visst sätt organiserade eller systematiserade samlingar av upp- gifter. I personuppgiftslagen (1998:204) nämns inte register utan det talas i stället om behandling av personuppgifter, vilket numera är det gängse begreppet. Den vars personuppgifter behandlas be- nämns dock alltjämt den registrerade. Personuppgiftslagen, genom vilken det nu gällande dataskyddsdi- rektivet genomfördes i svensk rätt, innehåller generella regler för all behandling av personuppgifter. Med personuppgifter avses all slags information som direkt eller indirekt kan hänföras till en fysisk person som är i livet. Begreppet behandling av personuppgifter om- fattar i stort sett allt man kan göra med sådana uppgifter, t.ex. att samla in, söka, bevara eller sprida uppgifter. Lagen ska enligt 5 § tillämpas på helt eller delvis automatiserad behandling av personuppgifter. Dessutom är den tillämplig på behandling av personuppgifter som ingår, eller är avsedda att ingå, i en strukturerad samling av personuppgifter som är till- gängliga för sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier. Personuppgiftslagen reglerar även sådan verksamhet som faller utanför unionsrätten. Enligt 2 § gäller särreglering i lag eller för- ordning framför bestämmelserna i personuppgiftslagen. Sådan sär- reglering finns framför allt i olika registerförfattningar. Behandling av uppgifter om juridiska personer (som definitions- mässigt inte utgör personuppgifter) omfattas inte av personupp- giftslagen. Grundläggande krav för behandlingen I 9 § personuppgiftslagen slås fast vissa grundläggande krav för be- handling av personuppgifter. Sådana uppgifter ska alltid behandlas lagligt, på ett korrekt sätt och i enlighet med god sed. Personupp- gifter ska samlas in och behandlas bara för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål.