sou · H5B3101 · 2017-12-18 00:00:00 — Introduktionen av reserverade månader har haft stor effekt på mäns uttag av föräldrapenning, regelverket har en normerande effekt och kan påverka arbetsgivare, medarbetare och föräldrar att göra nya val. Regelverket och de bakomliggande motiven om att till exempel stödja en mer jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet kan dock inte ensamt styra föräldrarna. Regelverket interagerar med andra normer exempelvis på arbetsplatsen, i samhället i stort och i familjer samt med personliga uppfattningar. utmär- ker sig på många sätt som ett mycket jämställt land. Det europeiska jämställdhetsinstitutets () jäm- ställdhetsindex mäter utvecklingen inom jämställdhetsområdet för- delat över sex områden: arbetsmarknad, hälsa, tid, ekonomi, utbild- ning och makt. hade den högsta noteringen inom Europeiska unionen med ett index på 83 av 100 (EIGE 2017). Förlegade föreställningar om mannen som huvudförsörjare och kvinnan som huvudsakligen ansvarig för obetalt hem- och omsorgs- arbete lever dock fortfarande till viss del kvar. En segregerad arbets- marknad, med ett ofta högre löneläge och en starkare löneutveckling inom typiskt manliga sektorer kan förstärka den synen. Traditionella roller när det gäller vård av barn kan också innebära att kvinnor för- väntas vara föräldralediga och ta ett stort ansvar för hem- arbetet, vilket kan innebära att förutsättningarna för att exempelvis arbeta heltid begränsas. För föräldraförsäkringen är det jämställda föräldraskapet, incita- menten till arbete och etablering på arbetsmarknaden före barna- födande samt ökade förutsättningar att kombinera föräldraliv och arbetsliv för båda föräldrarna centrala utgångspunkter. I det samman- hanget spelar det roll att föräldrapenningen är delad med hälften var till vårdnadhavarna då det sänder ett budskap om ett jämställt föräldra- skap. Att det därutöver är dagar som är reserverade för vardera föräl- dern kan ytterligare uppmuntra män att använda föräldrapenning och därmed styra mot en mer jämställd fördelning. Utmaningar och möjligheter – hur ser dagens arbetsliv ut? är dock inte ett isolerat styrmedel mot jämställdhet. Även komplette- rande lagstiftning inom områden som skatter, pensioner, arbetsgivar- nas extra betalningar av exempelvis föräldralön och föräldrapenning- tillägg, skydd mot diskriminering och rätt till återgång i arbete spelar stor roll. Dessutom spelar normativa faktorer liksom arbetsplats- faktorer stor roll för att forma hur omsorgsarbetet fördelas mellan kvinnor och män (O’och 2017). Förändringen av normer och attityder sker långsamt men genom att utmana normer och före- ställningar om hur män och kvinnor ska fördela betalt och obetalt arbete, inklusive fördelningen av omsorgen om barnen, kan steg tas för att förbättra jämställdheten på arbetsmarknaden. Barnfamiljernas levnadsförhållanden och synen på föräldraskap har förändrats sedan föräldraförsäkringen infördes . När föräldra- försäkringen infördes bestod en familj i de allra flesta fall av vad som ofta benämns som en kärnfamilj, dvs. en familj där alla barn är föräld- rarnas gemensamma. Det var också i denna kontext som försäkringen utformades. är sju av tio barnfamiljer vad som i statistiken kan presenteras som kärnfamiljer. Ungefär en fjärdedel av alla barn har föräldrar som har separerat eller aldrig har bott tillsammans. Två av tio familjer har en ensamstående förälder, oftast en ensamstående mam- ma. är knappt en av tio familjer en ombildad familj, dvs. en familj där en eller båda föräldrarna har barn från ett tidigare förhål- lande. Det saknas officiell statistik om hur vanligt det är att barn har fler än två vuxna som utövar ett föräldraskap, exempelvis när en en- samstående kvinna eller ett lesbiskt par väljer att gå samman med en man eller ett manligt par för ett delat föräldraskap. Barns familjesitua- tion ser alltså olika ut. som behovet av föräldrapenningför- måner kan variera medför regelverkets konstruktion att vissa familjer kan ha begränsade möjligheter att använda förmånerna. I utredningens direktiv anges att det finns ett behov av att samhällets stöd till barn- familjerna är flexibelt utformat. Vidare anges att utredningen ska un- dersöka möjligheterna att underlätta för olika familjekonstellationer att använda föräldraförsäkringen och vid behov föreslå förändringar. Utredningen ska särskilt se över möjligheten för de föräldrar som är ensamma i vården och omsorgen av barnet att avstå föräldrapenning till någon annan försäkrad. I detta kapitel görs en översyn av nuvarande regelverk för att se i vilka fall det finns begränsningar i möjligheterna att använda föräldra- penningförmånerna. Kapitlet inleds med en redogörelse över olika familjeförhållanden i . Därefter utreds vilka möjligheter det finns för olika familjekonstellationer att använda föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning. 5.1Vad är en familj? Det finns ingen entydig definition av vad en familj är. Familjen är dock i de allra flesta kulturer utgångspunkten för samhällets organisation och av såväl regeringsformen som Europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna () framgår att familjen och familjelivet ska vär- nas. Svensk lagstiftning saknar således en rättslig definition av vad en familj är, och familjer är inte heller i sig bärare av några juridiska rättig- heter eller skyldigheter. Vad lagstiftningen reglerar är i stället de in- bördes relationer individer i olika konstellationer har till varandra, så- som samboförhållanden, äktenskap, föräldraskap och släktskap. För familjemedlemmar medför olika familjekonstellationer specifika rätts- verkningar för de individer som ingår. (och 2105, s. 17) var vigseln det som var avgörande för att en familj skulle anses etablerad, medan har barn kommit att få stor bety- delse för när en familj ska anses vara etablerad (Schiratzki 2107, s. 52). En familj kan se ut på många olika sätt. Kärnfamiljen, som vid införandet av föräldraförsäkringen var utgångspunkten, har fått säll- skap av många andra familjekonstellationer och mer än vart femte barn växer upp i en annan familjekonstellation än den med båda sina rättsliga föräldrar. I finns familjer där barnen stadigvarande bor med båda föräldrarna, ombildade familjer med bonusbarn och bonusföräldrar, ensamstående föräldrar, barn som bor växelvis, regn- bågsfamiljer och flera andra familjekonstellationer. Barn kan även ha föräldrar som bor eller arbetar i ett annat land än . Med begreppet kärnfamilj avses normalt en man och en kvinna med gemensamma barn. Med bonusfamilj, styvfamilj eller ombildad familj avses en familj där flera av medlemmarna i familjen inte har genetiska eller juridiska band till varandra. Det kan till exempel röra sig om en förälder som efter en separation har flyttat ihop med en ny partner som kanske också har barn. En regnbågsfamilj eller hbtq- familj kan definieras som en familj där en eller flera av föräldrarna är hbtq-personer, till exempel en familj med föräldrar av samma kön eller en familj där en eller flera av föräldrarna är transpersoner eller Ett begrepp som vuxit fram är stjärnfamilj. Det finns olika definitioner av begreppet stjärnfamilj. En definition är att begreppet omfattar alla sorters familjer. En annan, kanske vanligare, definition är att stjärnfamiljer är alla familjer som inte är kärnfamiljer. I finns ungefär två miljoner barn . Detta antal har varit relativt sedan början av trots att den totala befolkningen har ökat. har antalet födda i varierat mellan knappt 90 000 och 120 000 barn . Det har historiskt fötts något fler pojkar än flickor, cirka 106 pojkar på 100 flickor. föddes 60 199 pojkar och 57 266 flickor. Orsa- kerna till den relativa kraftiga variationen i antalet födda barn går att finna i t.ex. faktorer som konjunkturcykler, förändringar i socialförsäkringssystemet som berör t.ex. föräldrapenning och sjuk- penninggrundande inkomst m.m. Källa: SCB statistikdatabasen. I genomsnitt har det fötts cirka 1,8 barn per kvinna och cirka 1,7 barn per man. I figur 5.2 redovisas den summerade fruktsam- heten vilken visar hur många barn som en kvinna i genomsnitt skulle föda under sin fruktsamma period utifrån den för be- räkningen gällande fruktsamheten. Liksom antalet födda barn varierar den summerade fruktsamheten och 2016 var den 1,85 barn per kvinna och 1,67 barn per man. Barnafödandet skiljer sig åt för kvinnor födda i olika länder. Kvin- nor födda i EU-länder får i genomsnitt färre barn än inrikes födda, 1,56 barn i jämförelse med 1,78. Kvinnor som är födda i länder med låg utvecklingsnivå (HDI) utanför hade 2016 ett fruktsam- hetstal på 3,24. Det är framförallt efter invandringen som barnafödandet är högt. (SCB 2017c) Att överhuvudtaget bli förälder är något som är mycket vanligt för både män och kvinnor. För de födelseårgångar kvinnor som precis avslutat sin fertila period har inte fött något barn och om hänsyn tas till adoption är av kvinnorna barnlösa. Andelen barnlösa är högre för män än för kvinnor, . (SCB 2011) Källa: SCB statistikdatabasen. Ur ett internationellt perspektiv är den summerade fruktsamheten för kvinnor i hög. Inom EU (EU-28) låg den på 1,58 barn per kvinna . hade den högsta nivån med 1,96 och den lägsta fanns i med 1,3 barn per kvinna. () Även kvin- nornas ålder vid första barnets födelse skiftar mellan EU-länderna. Åldern då kvinnor börjar föda barn har stor betydelse för det slutliga antalet barn som de kommer att föda. Både för kvinnor och män har den genomsnittliga åldern vid första barnets födelse ökat . har genomsnittsåldern vid första barnets födelse ökat från till för kvinnor och från 26,6 till för män, se figur 5.4. Möjligheten att bli förälder genom internationell adoption har minskat under . adopterades 259 barn till via en adoptionsorganisation. Det är en minskning med runt 25 pro- cent jämfört med antalet adoptioner som skett och med . Det finns flera förklaringar till varför de internationella adoptionerna minskar, exempelvis att välståndet och inhemska adoptioner har ökat i adoptionsländerna och att acceptansen för ensamstående mödrar har ökat.1 Källa: SCB statistikdatabasen. Not: Den lodräta axeln börjar inte på noll. En höjd medelålder vid första barnets födelse är alltså något som kan observeras i många industrialiserade länder. Andelen unga som fort- sätter till högre studier ökar, framförallt för kvinnor, och inträdes- åldern på arbetsmarknaden ökar. Eftersom föräldrapenningen är base- rad på förälderns inkomst och dessutom innefattar ett kvalificerings- villkor för högre ersättning är det vanligt att både kvinnor och män etablerar sig på arbetsmarknaden innan de får barn. Studier visar att benägenheten att få ett första barn ökar med ökad inkomst för både kvinnor och män (RFV 2001). Ett uppskjutet barnafödande skulle kunna innebära att kvinnor och män inte hinner få lika många barn som . Bland dem som får ett första barn är det vanligt att få ett andra, av kvinnorna som får ett barn får även minst ett andra barn. Av tvåbarnsmödrarna födde åtminstone ett barn till. Hur många barn kvinnor föder mäts då den fertila perioden är över, dessa data avser kvinnor födda vid 40-årsdagen. 1 Se /sv/Pressinformation/Statistik-2016/, hämtad . Om hänsyn tas till samtliga kvinnor, även de som inte får barn, vi- sar statistiken att när kvinnor födda var hade nästan hälften, , fått minst två barn. Motsvarande andel för kvinnor födda var enbart . var det av de som föddes som fått minst två barn, samma andel som för kvinnor födda (dvs. Det senarelagda barnafödandet har alltså inte spelat roll för tvåbarnsfödslarna för kvinnor. Andelen män som får två barn, sett till samtliga män, är lägre än för kvinnor. För män födda var det som fått två barn , en något lägre andel än för män födda . Av samtliga kvinnor födda var det som fått minst tre barn när de var , andelen kommer sannolikt att öka något när hänsyn tas till barnafödande (SCB 2011). Enligt statistiken anses män gå ur den ålder då de kan bli föräldrar senare () än kvinnor (). En stor andel kvinnor och män blir således föräldrar, och får även fler än två barn. Tiden mellan det första och andra barnet ligger på för generationer födda (se vidare i avsnitt 7.12). För att ta hänsyn till att barnafödandet inte är helt av- slutat för senare kohorter beräknar () så kallade övergångssannolikheter, dvs. sannolikheten att gå från t.ex. första till andra barnet . Utbildningsnivån har betydelse för barnfödandet. SCB beskriver att om en jämförelse görs utifrån kvinnors utbildningsnivå är det kvinnor med den lägsta utbildningsnivån som fått flest barn i genom- snitt. Men kvinnor med högre utbildning får också många barn och genomsnittet ökar i den gruppen. En förklaring är att allt fler kvin- nor har en eftergymnasial utbildning. Bland kvinnor födda är eftergymnasial utbildning den enskilt vanligaste utbild- ningsnivån. Av kvinnor födda , som var vid mätningen, så var det av dem som har eftergymnasial ut- bildning som fått minst ett barn. Motsvarande andel bland kvinnor med förgymnasial utbildning var 81 procent.2 2 Se /sv_/Hitta-statistik/Artiklar/Vanligare-att-hogutbildade-blir-mammor/ 2017 2018 2019 2020 2021 2022 2023 2024 2025 2026 2027 2028 2029 2030 Källa: SCB, befolkningsframskrivning . Antalet födda barn förväntas öka , liksom antalet barn i samtliga åldersklasser. Antalet barn i den yngsta åldersklassen 0–väntas öka med medan barn i förskole-, respektive låg- och mellanstadieåldern, dvs. barn i åldern 3–6 respektive 7–, förväntas öka med cirka 14 respektive 18 pro- cent. Antalet barn 13–förväntas öka med . av familjerna, åtta av tio, finns det ett eller två hemma- varande barn . var det av famil- jerna med barn 0–som hade ett hemmaboende barn, hade två hemmaboende barn, hade tre barn och hade sammantaget fyra eller fler hemmaboende barn . hade av alla barn som föddes minst ett halvsyskon, som alltså innebär att någon av föräldrarna har barn med någon annan partner. SCB:s statistik visar att det har blivit något mindre vanligt att skaffa barn med flera partners. (SCB 2013b) Källa: SCB statistikdatabasen. Sju av tio barnfamiljer är vad som i statistiken ofta benämns som kärn- familjer, där alla barn är föräldrarnas gemensamma. Knappt en av tio familjer är en ombildad familj, dvs. en familj där en eller båda föräld- rarna har barn från ett tidigare förhållande. Två av tio familjer har en ensamstående förälder, oftast en ensamstående mamma.3 Antalet familjer med hemmaboende barn i åldrarna 0–har ökat i antal , det är dock inga större relativa skillnader mellan familjetyper sett –2014, se figur 5.6. För barn som är något äldre är det mer vanligt att bo med en en- samstående mamma eller pappa än vad som är fallet för yngre barn, antalet familjer med barn i åldern 6–har minskat sett till hur det såg ut , se figur 5.7. 3 Se /hitta-statistik/statistik-efter-amne/levnadsforhallanden/levnadsforhallanden/barn- och-familjestatistik/pong/statistiknyhet/barn--och-familjestatistik-2015/, hämtad . Källa: SCB statistikdatabasen. Källa: SCB statistikdatabasen. Nedan visas hur familjesammansättningen varierar med barnets ålder. Bland de yngsta barnen bor nära nio av tio med båda sina föräldrar. I takt med att barnen blir äldre är det fler som varit med om en separa- tion mellan föräldrarna och det är således en högre andel av de äldre barnen som bor tillsammans med en ensamstående förälder eller en förälder och en styvförälder. Bland 17-åringar bor fyra av tio med en ensamstående förälder eller en förälder och en styvförälder.4 Sammanboende mor och styvförälder Sammanboende far och styvförälder Bor med annan person än föräldrar 0 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 Källa: SCB statistikdatabasen. Det saknas officiell statistik om hur vanligt det är att barn har fler än två vuxna som utövar ett föräldraskap, exempelvis när en ensamstående kvinna eller ett lesbiskt par väljer att gå samman med en man eller ett manligt par för ett delat föräldraskap. I statistiken registreras barnet utifrån var det är folkbokfört även om det är så att barnet t.ex. bor växelvis hos två olika föräldrapar. I en intervjustudie med lesbiska för- äldrar med barn födda framkom att efter det att de rättsliga förutsättningarna att bilda familj inom parrelationen förbätt- 4 Se /sv_/Hitta-statistik/Artiklar/136-000-barn-bor-med-en-styvforalder/, hämtad . rats, genom förändrade regler för juridiskt föräldraskap och rätt till in- semination, valdes i större utsträckning än tidigare familjebildning med en lösning där fler föräldrar än två vuxna utövar ett föräldraskap bort till förmån för föräldraskap inom en parrelation. (m.fl. 2011). När det gäller de barn som lever med föräldrar av samma kön finns också begränsade statistiska uppgifter. SCB angav att det 2012 fanns totalt ungefär 2 200 barn som hade en eller två föräldrar som levde i ett samkönat äktenskap eller registrerat partnerskap. Av de barn som levde med båda sina föräldrar, inom äktenskap eller registrerat partner- skap, hade 1 200 barn två kvinnor som vårdnadshavare medan 60 barn hade två män som vårdnadshavare.5 SCB har ett nytt och förändrat hushålls- och familjebegrepp. Detta påverkar jäm- förbarheten före och efter 2014. Förändringen innebär att det inte i statistiken är möjligt att identifiera hushåll med två vuxna personer av samma kön. SCB har valt denna definition då evalueringar visar att den ger minst fel (definitionen gäller såväl i inkomststatistiken som i den officiella hushållsstatistiken). Därtill använder andra länder den nu gäl- lande definitionen och SCB har valt att anpassa sig till detta.6 5.2.2Gemensam och ensam vårdnad Det allra vanligaste är att föräldrar delar vårdnaden om ett barn. När ett barn föds får de föräldrar som inte är gifta bekräfta faderskap eller föräldraskap och anmäla att de önskar gemensam vårdnad. I vissa fall krävs en adoption innan vårdnadsfrågan kan avgöras. Fram tills dess att vårdnadsfrågan är avgjord är det oftast den som fött barnet som har ensam vårdnad om barnet. Det kan ibland ta ett tag innan gemen- sam vårdnad registreras eller utredningen är klar. Uppgifterna nedan anger andelen barn utifrån vårdnadsförhållanden och utifrån barnets uppnådda ålder, vilket innebär att uppgifter om vårdnad för barn som är yngre än inte finns med i denna statistik. 5Se /sv_/Hitta-statistik/Artiklar/Fler-kvinnor-an-man-ingar-samkonade-aktenskap/, hämtad . 6Se /Grupp/Anv%C3%A4ndarr%C3%A5d/M%C3%B6tesanteckningar/Valfar dsstatistik-2015-04-13.pdf, hämtad . Källa: SCB statistikdatabasen. Not: Vänstra axeln startar inte från noll. Andelen föräldrar med ensam vårdnad ökar något för äldre barn, men det är mycket vanligt att den gemensamma vårdnaden kvarstår även efter t.ex. en separation. För de barn som föräldrarna har gemen- sam vårdnad om, är det vanligast att föräldrarna även sammanbor, se figur 5.9. Det förekommer också att föräldrar med ett gemensamt barn som är antingen gifta eller sambor inte har gemensam vårdnad om barnet, i de flesta fall är det då mamman som har ensam vårdnad. Det är dock inte särskilt vanligt förekommande, särskilt inte för gifta föräldrar där föräldrarna per automatik får gemensam vårdnad om barnet och det krävs aktiva åtgärder för att frångå den. I sambohushåll är det antals- mässigt fler barn för vilka enbart mamman har vårdnaden än vad som är fallet när föräldrarna är gifta, men andelen av gemensamma barn till sammanboende föräldrar som har ensam vårdnad är ändå (SCB statistikdatabasen), se figur 5.10. Källa: SCB statistikdatabasen. Av barn i åldrarna 0–är det vart fjärde barn som har särlevande föräldrar. I en enkätstudie har SCB studerat hur barn bor efter en se- paration och föräldrarna har fått uppge hur många dagar barnet brukar bo hos dem. De barn som bor ungefär lika mycket hos båda föräldrarna bor hos sin mam- ma och hos sin pappa. Barn som bor mest hos sin mamma bor hos henne och hos sin pappa . Barn som bor mest hos sin pappa bor i genomsnitt hos honom och hos sin mamma. (SCB 2014) Ungefär lika mycket hos båda Barnet bor kvar, föräldrarna växlar Källa: SCB statistikdatabasen. Växelvist boende, dvs. att barnen bor ungefär lika mycket hos båda föräldrarna, är en ökande boendeform för barn efter att föräldrarna har separerat. Bland de barn som () varit med om en separation är det närmare hälften av barnen som har växel- vist boende. I en enkätstudie från SCB genomförd 2012 visas att det är vanligast bland barn som är 7–att ha växelvist boende, i den ålders- gruppen bor nästan hälften av barnen ungefär lika mycket hos båda föräldrarna. Både bland yngre och äldre barn är växelvist boende mindre vanligt. För barn i åldersgruppen 1–är det drygt vart tredje barn som bor växelvis, huvuddelen () bor bara eller mest hos mamman.7 Socioekonomiska faktorer som utbildningsnivå och in- komst samvarierar med hur barnen bor. För pappor tyder resultaten i SCB:s studie på en ökad grad av växelvist boende ju högre utbild- ningsnivå och inkomst papporna har. Växelvist boende är mindre van- ligt bland mammor och pappor som har lägst utbildningsnivå och de lägsta inkomsterna. I de fall båda föräldrarna tillhör de hushåll som har de lägsta inkomsterna (taxerad förvärvsinkomst) är det tre 7 Se /sv_/Hitta-statistik/Artiklar/Fler-barn-bor-vaxelvis-hos-mamma-och-pappa/, hämtad . fjärdedelar av barnen som bor mest hos mamman. Bland föräldrar som tillhör de som har de högsta taxerade förvärvsinkomsterna är det i stället sex av tio barn som bor växelvis. (SCB 2014) Barn som vårdas eller bor utanför det egna hemmet i kommunerna har i uppdrag att ge olika typer av insat- ser till barn och unga som behöver skydd eller stöd. En sådan åtgärd kan vara att placera barnet för vård eller boende utanför det egna hem- met. Familjehem är den vanligaste placeringsformen. Enligt 3 kap. 2 § socialtjänstförordningen (2001:937) avses med familjehem ett enskilt hem som på uppdrag av socialnämnden tar emot bland annat barn för stadigvarande vård och fostran och vars verksamhet inte bedrivs yrkesmässigt. En vistelse i ett familjehem kan vara eller . Om barn behöver placeras för vård utanför det egna hemmet ska i första hand verka för återförening och för att barn och föräldrar har kvar kontakten under placeringen (6 kap. 1 § social- tjänstlagen [2001:453]). Det ska också i första hand övervägas om barnet kan tas emot av någon anhörig eller annan närstående (6 kap. 5 § socialtjänstlagen). Ett barn kan också placeras i bland annat familjehem med stöd av lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, förkor- tad LVU. I 1 § LVU anges att insatser inom för barn och ungdom ska göras i samförstånd med den unge och hans eller hennes vårdnadshavare enligt bestämmelserna i socialtjänstlagen. Om behövlig vård av en person som är inte kan ges med sam- tycke av den som har vårdnaden om barnet och i vissa fall barnet själv, ska han eller hon under vissa förhållanden ändå beredas vård. Det gäller bland annat om det finns en påtaglig risk för att den unges hälsa eller utveckling skadas på grund av t.ex. brister i omsorgen eller fysisk eller psykisk misshandel (2 § LVU). var det 4 676 barn mellan 0–som var placerade i familjehem med stöd av socialtjänstlagen (heldygnsvård). 2 487 barn i samma ålder var placerade i familjehem med stöd av LVU. (Social- styrelsen 2017) Barn kan också ha varit föremål för placering med stöd av både socialtjänstlagen och LVU . Enbart barn med svenska personnummer ingår i statistiken. 5.2.4Sammanfattande beskrivning av olika familjekonstellationer Sammanfattningsvis kan konstateras att det är mycket vanligt för både kvinnor och män att bli föräldrar. Familjelivet och familjens samman- sättning kan se olika ut och variera men av alla kvinnor kommer under sin livstid att behöva vara för- äldralediga, medan detsamma är fallet för av männen. Av de kvinnor och män som får ett barn är det också vanligt att få ytterligare minst ett barn. Det är av kvinnorna som får ett barn som sedan får minst ett barn till. Män får barn senare i livet och i högre åldrar än kvinnor.