sou · H5B325 · 2017-04-05 00:00:00 — Målgruppen för rehabiliteringspenning vid arbetsskada är de för- säkrade som är i behov av en kortare arbetslivsinriktad rehabili- tering på grund av arbetsskada. För att beviljas rehabiliteringspenning vid arbetsskada kan det en- ligt utredningens mening inte ställas upp något krav på att förmå- gan att skaffa sig inkomst ska vara nedsatt med minst en femtondel under . Att ha ett varaktighetskrav som måste uppfyllas för att rehabiliteringspenning vid arbetsskada ska kunna börja betalas ut, riskerar att göra att effekten av en snabbt påbörjad rehabilitering går förlorad. Utredningen bedömer vidare att det inte behövs ställas upp ett särskilt krav på att inkomstförlusten måste uppgå till en viss storlek. Rehabiliteringspenning vid arbetsskada ska fylla funktionen att täcka en faktisk inkomstförlust som uppstår när den försäkrade är beviljad rehabiliteringspenning. De grundkrav som finns för livränta i 41 kap. 2 § SFB kommer alltså inte att gälla för dem som beviljas rehabiliteringspenning för arbetsskada. Den bedömning som ska göra är huruvida arbetsför- mågan är nedsatt med minst en fjärdedel på grund av sjukdom, vilket redan följer av kraven för att beviljas rehabiliteringspenning enligt 31 kap. SFB. Härutöver krävs att den sjukdom eller skada som sätter ned arbetsförmågan godkänns som arbetsskada. Det ställs alltså krav på att arbetsförmågan är nedsatt men det krävs inte att förvärvsförmågan ska vara nedsatt på det sätt som gäller för rätt till livränta.14 Vid bedömningen av rätten till livränta under rehabiliteringstid ska göra en samhällsekonomisk bedömning av hur lönsamt det är att bevilja livränta sett till den försäkrades ålder, tidigare arbetslivserfarenhet och möjligheter att återfå sin förvärvs- förmåga efter avslutad rehabilitering. Utredningens bedömning är att någon sådan samhällsekonomisk bedömning inte bör göras för rehabiliteringspenning vid arbetsskada. Anledningen är att till skill- nad från livränta krävs för beviljande av rehabiliteringspenningen att den försäkrade har nedsatt arbetsförmåga i enlighet med sjuk- försäkringens medicinska invaliditetsbegrepp. Den begränsade sam- hällsekonomiska bedömning som dock ska finnas med vid bedöm- 14 Se avsnitt 12.2 för en redogörelse för skillnaden mellan dessa två begrepp. ningen av rätten till rehabiliteringspenning vid arbetsskada är att de arbetslivsinriktade rehabiliteringsåtgärder som vidtas ska syfta till att den försäkrades arbetsförmåga ska öka och därmed kunna minska en eventuell framtida varaktig inkomstförlust. Det kan vara fråga om att återfå arbetsförmåga i det tidigare yrket men också, vilket kanske är mer sannolikt vid arbetsskador, i en annan funk- tion hos arbetsgivaren eller i något annat yrke. Utredningen vill betona att avsikten inte är att förändra dagens tillämpning av tidsbegränsad livränta under arbetslivsinriktad rehabili- tering. Det är viktigt att framhålla att det inte är fråga om någon prövning av rätten till livränta. Grundkraven för livränta i 41 kap. 2 § SFB kvarstår oförändrade och påverkas inte av ett införande av rehabiliteringspenning vid arbetsskada. Frågan om rätt till livränta kan uppkomma i ett senare skede om den försäkrade efter den arbetslivsinriktade rehabiliteringsinsatsen har nedsatt förmåga att skaffa sig inkomst genom arbete. Men det blir då fråga om en pröv- ning av rätten till livränta och för att en sådan ansökan ska kunna bifallas krävs att samtliga förutsättningar för livränta är uppfyllda. Betydelsen av beslut om godkänd arbetsskada Ett beslut om en godkänd arbetsskada är inte bindande för en senare ersättningsperiod än den som prövats.15 Det tidigare beslutet att godkänna skadan som en arbetsskada kan dock ha ett särskilt bevis- värde. 2001/02:81 s. 103 anförde regeringen följande: när rätten till ersättning enligt LAF skall prövas skall det göras en helhetsbedömning av om förutsättningarna för arbets- skada är uppfyllda. Detta innebär att en tidigare bedömning av t.ex. förekomsten av något skadligt i arbetet inte är bindande vid prövning av en ny ersättningsperiod, t.ex. vid recidiv. En annan sak är att ett tidigare ställningstagande kan ha ett särskilt bevisvärde. Det innebär att vid ansökan om livränta ska göra en prövning av om den försäkrades besvär är en arbetsskada även om det skulle ha slagits fast i ett tidigare beslut om rehabiliterings- penning vid arbetsskada. ska också pröva om grundförutsättningarna i 41 kap. 2 § SFB är uppfyllda. 15 RÅ 1999 ref. 47. När en försäkrad får sjukpenning handläggs ärendet av en personlig handläggare () hos . PHL har bl.a. till uppgift att bedöma rätten till sjukpenning och att utreda den försäkrades behov av rehabilitering. PHL har ett ansvar att i samråd med den som är sjukskriven klarlägga vilket behov av rehabilitering som finns och se till att de åtgärder som behövs vid- tas. ska om den försäkrade medger det samverka med andra organisationer och myndigheter som berörs av rehabili- tering av den försäkrade t.ex. arbetsgivaren, behandlande läkare eller Arbetsförmedlingen. Vid behov kallar PHL den försäkrade och de berörda aktörerna till ett avstämningsmöte för att diskutera lämp- liga åtgärder. PHL är ansvarig för att ta fram en rehabiliteringsplan. I planen kan framgå omfattning, tider, innehåll och avstämnings- tidpunkter för den arbetslivsinriktade rehabiliteringen. Den enskilde måste ansöka om rehabiliteringsersättning. Det brukar i de flesta fall vara som har tagit initiativet till arbetslivsinriktad rehabilitering och till att helt eller delvis byta ut sjukpenning mot rehabiliteringspenning.16 Om den försäkrade anser att de arbetsförmågenedsättande be- svären beror på arbetsskada kan hen, enligt vårt förslag, ansöka om rehabiliteringspenning vid arbetsskada. Ansökan om ersättning kan lämnas in så snart som planeringen har kommit igång. En förut- sättning för att ersättning ska kunna betalas ut anser utredningen är att den försäkrade har beviljats rehabiliteringspenning, vilket sker innan eller i samband med att rehabiliteringsinsatsen startar. När den försäkrade har ansökt om rehabiliteringspenning vid arbetsskada bedömer utredningen att ärendet bör behandlas med förtur hos arbetsskadeenheter. En sådan hand- läggningsrutin finns för livränta under arbetslivsinriktad rehabilitering vilken beskrivs i vägledningen om förmåner vid arbets- skada. Motsvarande bör enligt vår mening tillämpas avseende den nu föreslagna förmånen. Arbetsskadeenheternas uppgift är att på sedvanligt sätt utreda om det är fråga om en arbetsskada och därvid göra en prövning av sambandet mellan skadan och arbetet. Om det blir avslag på ansökan fortlöper den arbetslivsinriktade rehabili- Rehabiliteringsersättning Rättslig kvalitetsuppföljning 2016:2 s. 12. teringen med den redan beviljade rehabiliteringspenningen som er- sättning. Om det blir bifall på ansökan och den försäkrade därigenom får en godkänd arbetsskada kommer rehabiliteringspenning vid arbets- skada att kunna betalas ut. Ansvaret för att upprätta och följa upp rehabiliteringsplanen ska ligga kvar hos PHL oavsett om det är en arbetsskada eller inte. Om den försäkrade ansöker tidigt i processen kan arbetsskadeutredaren också involveras i planeringen. Utredningen bedömer dock inte att det ska vara en nödvändig förutsättning för ersättning. Tidpunkt för att pröva rätten till ersättning För arbetslösa brukar rehabiliteringspenning initieras sent i sjuk- fallet såvitt utredningen har uppfattat det, vanligtvis efter dag 180 i rehabiliteringskedjan. För anställda är det mer svårbedömt när arbets- livsinriktad rehabilitering brukar komma till stånd. Det beror, enligt vad utredningen erfar, på när behovet av arbetslivsinriktad rehabili- tering uppstår och ifall den försäkrade måste få medicinsk rehabili- tering först. Det torde vanligtvis vara mellan dag 90–180 i rehabili- teringskedjan som arbetslivsinriktad rehabilitering planeras. Deltids- sjukskrivning är alltid förstahandsalternativet för , i synnerhet för de försäkrade som har ett arbete. Behov av arbets- livsinriktad rehabilitering utreds av PHL först efter det att det har konstaterats att det inte är möjligt att återgå i arbete på deltid. För att en ny ersättning vid arbetslivsinriktad rehabilitering på grund av arbetsskada ska kunna fungera i praktiken bedömer utred- ningen att det krävs dels att utreder och prövar arbetsskadeärenden snabbare än , dels att samarbetet mellan PHL och arbetsskadeutredare utvecklas. Tidsgränserna i rehabiliteringskedjan påverkar rehabiliterings- penningen eftersom rätt till rehabiliteringspenning förutsätter rätt till sjukpenning. För att rätt till ersättning ska kunna utgå efter dag 180 krävs som huvudregel att arbetsförmågan är nedsatt i för- hållande till normalt förekommande arbete på arbetsmarknaden. Senast efter dag 180 i ett sjukfall är det alltså meningen att Försäk- ringskassan ska göra en mer ingående bedömning av den försäk- rades arbetsförmåga. Behov av arbetslivsinriktad rehabilitering borde i många fall ha aktualiserats senast . bakgrund framstår det enligt utredningens mening som angeläget att en prövning av den potentiella arbetsskadan sker skyndsamt. Möjlighet till retroaktiv ersättning Ärenden om tidsbegränsad livränta vid arbetslivsinriktad rehabili- tering ska handläggas med förtur. Även om en sådan förtursprincip skulle komma att gälla för ärenden om rehabiliterings- penning vid arbetsskada finns det förstås en uppenbar risk för att arbetsskadeärendet inte hinner handläggas innan rehabiliterings- insatsen påbörjas. Handläggningen av arbetsskadan kan därför kom- ma att avslutas först när rehabiliteringsinsatsen är pågående. Att rehabiliteringspenning vid arbetsskada är knuten till rehabili- teringspenning i 31 kap. SFB säkerställer att den arbetslivsinriktade rehabiliteringen kommer till stånd. Det är inte möjligt för den försäkrade att avvakta med att påbörja rehabiliteringen därför att hen först vill ha besked om ifall skadan godkänns som arbetsskada eller inte. Vid bifall på ansökan får ersättningen betalas ut retro- aktivt i förhållande till tidpunkten för bifallsbeslutet. Ersättningen ska kunna betalas ut för tiden från det att den arbetslivsinriktade rehabiliteringen påbörjades och under sammanlagt 12 månader från startdatumet. Omfattningen av ersättningen ska följa rehabiliterings- penningen, dvs. om den försäkrade är beviljad rehabiliteringspenning på kommer även rehabiliteringspenning vid arbetsskada att betalas ut i motsvarande omfattning. Eftersom beslutet om rehabiliteringspenning vid arbetsskada följer rehabiliteringspenning enligt 31 kap. SFB och därmed begränsas till den tid och omfatt- ning som är fastslagen i rehabiliteringsplanen blir det tydligt för den försäkrade vad som beviljas. Utredningens bedömning är att PHL spelar en central roll i att sprida information till de försäkrade om arbetsskadeförsäkringen. Vi har i avsnitt 11.7.3 bedömt att de skulle kunna få ett tydligare uppdrag än att informera om arbetsskadeförsäkringen. Genom att införa en ny ersättning för arbetsskador kopplad till den arbets- livsinriktade rehabiliteringen bedömer utredningen att det skulle bli mer naturligt för PHL i sjukförsäkringen att ”upptäcka” poten- tiella arbetsskador eftersom de är vana vid att kartlägga rehabili- teringsbehov. Utredningen bedömer att PHL kommer att kunna initiera och bistå den försäkrade i att ansöka om rehabiliterings- penning vid arbetsskada i de fall där det kan röra sig om eventuella arbetsskador eller där det redan finns arbetsskadeanmälan gjord till i ett tidigare skede. Att det är PHL som ansvarar för rehabiliteringspenningen och uppföljningen av rehabiliterings- planen även i de fall där den försäkrade har ansökt om eller beviljats rehabiliteringspenning vid arbetsskada medför att handläggarna be- höver ha kontakt med arbetsskadeutredarna i högre utsträckning jämfört med vad som gäller för tidsbegränsad livränta under rehabili- tering i dagens system. Vilka ska omfattas av förmånen Utredningens bedömning är att de försäkrade som har påbörjat arbetslivsinriktad rehabilitering den dag som förslaget om rehabili- teringspenning vid arbetsskada träder i kraft, ska ha möjlighet att ansöka om förmånen. Möjligheten att ansöka om förmånen och att få en prövning av om skadan beror på arbetet blir på detta sätt inte avhängigt av när skadan visade sig och en eventuell anmälan om arbetsskada gjordes. Både rehabiliteringspenning och rehabiliteringspenning vid arbets- skada förutsätter aktivt deltagande i den arbetslivsinriktade rehabili- teringen och att den försäkrade följer rehabiliteringsplanen. I vissa situationer fullföljs emellertid inte rehabiliteringsinsatsen av olika skäl. Den försäkrade medverkar inte i arbetslivsinriktad rehabilitering Om en försäkrad avbryter eller underlåter att medverka i den arbets- livsinriktade rehabiliteringen slutar , enligt vad utredningen erfar, att betala ut rehabiliteringspenning. Vid sådant förhållande kommer även rehabiliteringspenning vid arbetsskada sluta betalas ut eftersom grundförutsättningarna för förmånen är uppfyllda. Uppföljningen av rehabiliteringsplanen ska vara tät och det ska därför inte vara möjligt att avstå från att följa planen utan att det noteras av PHL. Det som är avgörande för vad som kommer att hända vid avbruten rehabili- tering är kopplat till sjukpenningrätten. Om den försäkrade har för- sämrats i sitt hälsotillstånd och därför inte kan genomföra rehabili- teringsinsatsen brukar sjukpenning betalas ut i stället om förutsätt- ningarna för sjukpenning är uppfyllda. Om den försäkrade inte vill medverka i den arbetslivsinriktade rehabiliteringen utan att ange något godtagbart skäl för det riskerar hen att få sjukpenningen indragen. Det följer av 110 kap. 57 § SFB att vägran att medverka i arbets- livsinriktad rehabilitering utan giltig anledning kan medföra att sjuk- penningen dras in eller sätts ned. Bestämmelsen kan även komma att ha betydelse i de fall där den försäkrade uppbär rehabiliterings- penning vid arbetsskada enligt vårt förslag. Om beslutar att sjukpenningen ska dras in eller sänkas för att den för- säkrade avstått från att medverka i den planerade arbetslivsinriktade rehabiliteringen utan giltig anledning kommer inte heller rehabili- teringspenning och rehabiliteringspenning vid arbetsskada betalas ut. Enligt utredningens kontakter med förekommer det i princip inte att rehabiliteringspenning återkrävs. Skälet är den täta kontakt som PHL har med den försäkrade. Om den arbets- livsinriktade rehabiliteringen inte fungerar tar reda på varför och fattar beslut i enlighet med resonemanget i ovan- stående avsnitt. Återkrav blir som regel inte heller aktuellt i ären- den där den försäkrade är beviljad tidsbegränsad livränta under arbetslivsinriktad rehabilitering. Om den försäkrade inte klarar av rehabiliteringen utreder vad det beror på och be- slutar om åtgärd. Åtgärden kan exempelvis vara att förlänga tiden med livränta om tempot i insatsen var för högt. Det finns en generell rätt i 108 kap. 2 § SFB för Försäkrings- kassan att återkräva ersättning som har beslutats med stöd av SFB bl.a. om den försäkrade har lämnat felaktiga uppgifter. teringspenning vid arbetsskada omfattas således av denna bestäm- melse. Om den försäkrade inte kan fullfölja den arbetslivsinriktade rehabili- teringen därför att det har visat sig att arbetsskadan sätter ned arbets- förmågan i sådan omfattning att hen saknar förmåga att medverka i insatsen har utredningen övervägt om det ska vara möjligt för För- säkringskassan att på eget initiativ utreda om livränta i stället kan vara aktuellt. Utredningens bedömning är dock att kravet på att den försäkrade själv ska ansöka om livränta ska kvarstå oförändrat. Men det faller sig naturligt att den försäkrade tydligt informeras om möjligheten att ansöka om livränta när har gjort bedömningen att arbetsförmågan är nedsatt i sådan omfattning att arbetslivsinriktad rehabilitering inte går att genomföra. Prövning av rätt till ersättning Utredningen vill förtydliga att bestämmelsen i 42 kap. 12 § SFB, om att frågan om den försäkrade har fått en arbetsskada ska prövas endast i den utsträckning det behövs för att bestämma arbetsskade- ersättning enligt denna balk, inte behöver kompletteras. Rehabili- teringspenning vid arbetsskada är att se som arbetsskadeersättning och skulle därför komma att omfattas av bestämmelsen om förmå- nen införs. 12.3.6Avräkning mot annan ersättning En tänkbar situation som skulle kunna uppstå är att den försäkrade är beviljad rehabiliteringspenning vid arbetsskada för en viss tids- period, men avbryter den arbetslivsinriktade rehabiliteringen i för- tid av hälsoskäl på det sätt som är beskrivet i föregående avsnitt. Om den försäkrade anser att konsekvenserna av arbetsskadan är sådana att hen inte klarar av att arbeta eller genomgå rehabilitering kan hen ansöka om livränta. Om bifaller ansökan om livränta är det tänkbart att livränta och rehabiliteringspenning vid arbetsskada blir beviljade . Om den för- säkrade är beviljad rehabiliteringspenning vid arbetsskada för tiden januari–juni och söker livränta kan komma fram till att ansökan ska bifallas och att förutsättningarna för att bevilja livränta var uppfyllda . Livränta kan då be- talas ut retroaktivt . Av 107 kap. 2 § SFB följer att livräntan ska minskas med det belopp som överstiger vad som skulle ha betalats ut för perioden om beslut om båda ersättningarna hade fattats . Bestämmelsen tar sikte på sådana situationer där senare beviljar den försäkrade en annan ersätt- ning enligt balken retroaktivt som den tidigare ut- betalade ersättningen avser. Utredningen vill för tydlighetens skull uppmärksamma att 28 a kap. 14 § SFB och 31 kap. 11 § SFB inte är tillämpliga när den försäk- rade uppbär rehabiliteringspenning vid arbetsskada enligt vårt för- slag. Dessa bestämmelser gäller enbart livränta. Försäkrade som uppbär rehabiliteringspenning från Försäkrings- kassan kan under vissa förutsättningar få kompletterande inkomst- förlustersättning från den kollektivavtalsbaserade avtalsgruppsjuk- försäkringen, AGS, som administreras av Sjukförsäkring. En- ligt försäkringsvillkoren för AGS17 föreligger inte rätt till ersättning för tid då ersättning för förlust av inkomst kan lämnas enligt be- stämmelserna om förmåner vid arbetsskada enligt SFB. Av villkoren framgår vidare att om AGS-förmåner har lämnats och inkomstersätt- ning enligt bestämmelserna om förmåner vid arbetsskada i SFB senare lämnas , är den anställde skyldig att återbetala AGS-ersättningen till Sjukförsäkring. Utredningen konstaterar mot bakgrund av ovanstående att det således inte borde kunna bli fråga om någon överkompensation för de försäkrade som beviljas rehabiliteringspenning vid arbetsskada och som redan har beviljats AGS-ersättning . 17 § 3 Villkor för AGS för privat sektor respektive för kommun och landsting (AGS-KL). I normalfallet gäller inte AGS för privat och kooperativt anställda tjänstemän. 12.3.7Incitament för de försäkrade att delta i arbetslivsinriktad rehabilitering Utredningens bedömning är att det genom att införa en ersättning som bättre täcker inkomstbortfall skapas incitament för de försäk- rade att medverka vid kortare arbetslivsinriktad rehabilitering på grund av arbetsskada Att införa en ny ersättning skulle också inne- bära att arbetssjukdomar utanför ILO-listan gynnas jämfört med dagens system där det enbart är olycksfallen och sjukdomar på ILO-listan som i vissa arbetsmarknadssektorer kan få ersättning för inkomstbortfall , innan tillståndet blivit stationärt.18 Utredningen har tagit fram några exempel på hur en för- säkrad skulle kunna påverkas ekonomiskt om förslaget genomförs. –En person som är anställd inom en kommun, som omfattas av kollektivavtal och som har en månadslön om får följande ersättning när hen är sjukskriven och genomgår arbets- livsinriktad rehabilitering. Exemplet gäller dag 15–360 i ett sjukfall. Rehabiliteringspenning från , och kollektivavtalsbaserad dagersättning . Inkomstbort- fallet är . –Om personen i exemplet ovan i stället är sjukskriven och genomgår rehabilitering på grund av ett arbetsrelaterat olycksfall eller en arbetssjukdom som är upptagen på ILO-listan lämnas samma ersättning som ovan men det tillkommer i ersätt- ning från TFA-KL. Inkomstbortfallet är noll kronor. Möjlighet finns även att få ideell ersättning härutöver enligt försäkrings- villkoren. Exemplet förutsätter att skadan är godkänd som arbets- skada enligt TFA-KL. –Om personen är sjukskriven och genomgår rehabilitering på grund av en anmäld arbetssjukdom som ligger utanför ILO-listan (men som på grund av varaktighetskravet ännu inte har prövats av ) blir ersättningen densamma som i första exemplet, vilket resulterar i ett inkomstbortfall om . 18 För anställda i privat sektor kan TFA lämna ersättning för inkomstförlust under akuttid endast om funnit att arbetsgivaren vållat skadan. För anställda i kommunal- och landstingssektorn kan TFA-KL lämna ersättning för inkomstförlust under akuttid obe- roende av vållande. –Om rehabiliteringspenning vid arbetsskada införs skulle den anmälda arbetssjukdomen prövas av . Om den godkändes skulle ersättning motsvarande månadslönen 27 000 kro- nor utbetalas som rehabiliteringen pågår. Den för- säkrade skulle härutöver också kunna vända sig till TFA och be- gära ideell ersättning. I de ärenden där den försäkrade beviljas rehabiliteringsersättning i sjukförsäkringen gäller utöver vad som framgår generellt i av- snitt 12.2.3 om arbetsgivarens rehabiliteringsansvar, att arbetsgivaren normalt bör medverka vid avstämningsmöten hos vid behov. Om det blir fråga om särskilt individuellt utformad an- passning och hjälpmedel som går utöver ansvaret för en god arbets- miljö kan arbetsgivaren söka bidrag för kostnaderna hos Försäk- ringskassan.19 Arbetsgivare kan också beviljas ekonomisk ersättning för sina kostnader för arbetslivsinriktad rehabilitering av För- säkring.20 Någon ersättning lämnas inte till arbetsgivaren via rehabili- teringsersättningen i SFB. Det bidrag för merkostnader som uppstår i samband med arbetslivsinriktad rehabilitering som kan utgå enligt 31 kap. 2 § SFB gäller enbart den försäkrade. I rehabiliteringspenning vid arbetsskada ska det enligt utredningens bedömning inte heller ingå något ekonomiskt stöd för arbetsgivare. I rehabiliteringspenning vid arbetsskada ingår endast den ersättning för inkomstbortfall som betalas ut till den försäkrade. Ersättning för den försäkrades mer- kostnader ska alltjämt lämnas inom ramen för rehabiliteringsersätt- ning i 31 kap. SFB. Arbetsgivarens rehabiliteringsansvar påverkas inte av att den nya förmånen införs. Utredningen ser således inte något behov av att föreslå någon förändring av det ekonomiska stöd som arbetsgivaren kan få för anpassning eller hjälpmedel inom ramen för dagens system. 19Jfr förordningen (1991:1076) om bidrag till arbetshjälpmedel och förordningen (2014:67) om bidrag till arbetsgivare för köp av arbetsplatsnära stöd för återgång i arbete. 20www.afaforsakring.se/arbetsgivare--fack/rehabiliteringsstod/det-har-ar-rehabiliteringsstod/ Om det sker förändringar av bestämmelserna i kan det ha på- verkan på TFA. Utredningen har därför gjort en bedömning av hur en ny förmån om rehabiliteringspenning vid arbetsskada skulle kunna påverka Försäkring. Bedömningen illustreras med ett exempel där den försäkrade har fått ett beslut om godkänd arbetsskada på grund av skadlig inver- kan i arbetet och genomgår arbetslivsinriktad rehabilitering på hel- tid . är den försäkrade beviljad rehabiliteringspenning vid arbetsskada av av SGI. När beslutet om arbetsskada har kommit vänder sig den försäkrade till Försäkring och begär en prövning av rätten till ersättning från TFA. Vilken ersättning som kan bli aktuell beror på vilket avtalsområde som den försäkrade till- hör. –För privat sektor gäller: Vid olycksfall lämnas ersättning för in- komstförlust efter skadan även för inkomster över 7,5 prisbasbelopp, kostnader, sveda och värk, eventuellt lyte och men och särskilda olägenheter.