sou · H4B394 · 2017-01-01 00:00:00 — Många faktorer passar in på flera områden och en faktor kan vara en riskfaktor för en annan faktor som i sin tur bidrar till frånvaro. Kunskap som berör frånvaro kan sökas på pedagogiska, sociala, medicinska och psykologiska områden. Utredningen har inhämtat kunskap och i sitt arbete haft kontakt med aktörer från verksamheter inom skola, hälso- och sjukvård samt socialtjänst. Utredningen har även hört vårdnadshavare och elever med erfarenhet av problematisk frånvaro. Huvudfokus i utredningen är skolans område, varför övriga områden berörs i mindre utsträckning. Utredningens direktiv omfattar inte förskolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Kunskap om orsaker eller riskfaktorer för frånvaro finns framför allt att hämta i forskning om studieavbrott i gymnasieskolan. Riskfaktorerna och åtgärderna vid frånvaro är van- ligen de samma för elever i och gymnasieskolan. Utred- ningen har därför tagit del av sådan forskning och även varit i kontakt med aktörer från gymnasieskolan. Utredningen har även samrått med (U 2015:01) samt med Utredningen ordnare för unga som varken arbetar eller studerar (U 2015:06) för att diskutera gemensamma frågor som ingår i utredningarnas direktiv. Riskfaktorer för frånvaro behöver uppmärksammas redan i för- skolan. I förskolan finns dock ingen skolplikt och utredningens direktiv omfattar inte förskolan. Betänkandet innehåller därför inte kunskap eller förslag som gäller förskolan. Under utredningens gång har dock flera aktörer påpekat att riskfaktorer och riskbeteenden kan ses hos barn redan i yngre ålder och att det är viktigt med tidiga åtgärder. I direktiven för utredningen anges att utredningen ska kartlägga och analysera orsakerna till långvarig och ofta återkommande från- varo. Med detta avses både giltig och ogiltig frånvaro. Utgångspunk- ten för utredningens förslag och bedömningar är att all frånvaro på- verkar måluppfyllelsen. I utredningens förslag och bedömningar görs därför inte skillnad på frånvaro som är känd för vårdnadshavarna respektive frånvaro som inte är känd av dem. Vid frånvaro som sker utan vårdnadshavares vetskap är det vanligt att eleven befinner sig antingen i skolan, men inte på lektion eller utanför skolan, men inte i hemmet. Den här typen av frånvaro benämns vanligen skolk. Utredningen beskriver de vanligaste kända riskfaktorerna för från- varo. Dessa beskrivs översiktligt, då varje område såsom t.ex. psykiska besvär eller neuropsykiatrisk funktionsnedsättning utgör omfattande kunskapsområden som inte uttömmande kan behandlas inom ramen för betänkandet. Utredningen har arbetat utifrån en kombination av metoder för att belysa och besvara de olika frågeställningarna i sitt uppdrag. Kun- skapsinhämtning har skett genom utredningens tre referensgrupper, aktuella utredningar, rapporter och forskning om frånvaro samt möten med centrala aktörer inom området. Därutöver baseras utred- ningens betänkande på ett omfattande empiriskt material. inspektionen har genomfört den mest omfattande kartlägg- ningen av ogiltig frånvaro som gjorts i Sverige.10 Kartläggningen genomfördes med hjälp av en enkät som skickades till rektorer vid samtliga skolenheter i den obligatoriska skolan. Ytterligare en enkät skickades till alla kommuner i landet. Genom kartläggningen kan vissa jämförelser göras med resultat från tidigare kartlägg- ningar som genomförde under 200711 och 2009.12 gjorde Skolinspektionen också en fördjupad granskning av 15 slumpmässigt utvalda grundskoleenheter.13 Utredningen har också genomfört intervjuer med rektorer på 14 skolenheter.14 Därutöver gav utredningen i uppdrag att september–genomföra en webbundersökning om elevhälsans arbete med frånvaro på 1 324 skol- enheter.15 2.3.1Utredningens referensgrupper och kontakter med relevanta utredningar Utredningen har inhämtat synpunkter och kunskap via tre referens- grupper som utredningen träffat två gånger under arbetets gång. Den första referensgruppen består av följande myndigheter: Skol- verket, Skolinspektionen, Specialpedagogiska skolmyndigheten, Sameskolstyrelsen, Kommuner och Landsting (SKL), Fri- skolornas riksförbund, Idéburna skolors riksförbund, Diskrimi- neringsombudsmannen, för delaktighet, Barnombuds- mannen samt den Nationella samordnaren för den sociala barn- och ungdomsvården. Den andra referensgruppen består av representanter för elev- hälsa, skolpersonal och andra aktörer nära eleven. I den ingår repre- sentanter för för skolsköterskor, , för psykolo- ger i förskola och skola (Psifos), , 10Skolinspektionen (2016). Omfattande ogiltig frånvaro i grundskolor. 11Skolverket (2008). Rätten till utbildning. Om elever som inte går i skolan, 12Skolverket (2010). Skolfrånvaro och vägen tillbaka. Långvarig ogiltig frånvaro i grund- skolan ur elevens, skolans och förvaltningens perspektiv. 13Skolinspektionen (2016). En granskning av skolors arbete med om- fattande frånvaro. , domspsykiatri, , , , Elevkårer, och Skola, Nationell Samverkan för Psykisk hälsa och SSR- Socionom. Den tredje referensgruppen består av intresseorganisationer: Attention, , , Handi- kappförbundens samarbetsorgan (HSO), , unga och vuxna med utvecklingsstörning (FUB), Synskadades Riksför- bund (SRF), Barn i behov, , RFSL Ungdom, () och / Talknuten. Utredningen har deltagit i möten med utredningar som arbetar med frågor som har beröringspunkter med uppdraget, nämligen följande: Samordnaren för unga som varken arbetar eller studerar (U 2015:06) Gymnasieutredningen (U 2015:01) Utredningen om en läsa-skriva-räkna-garanti (U 2015:04) Utredningen om kvalitet i utbildningen för elever med vissa funktionsnedsättningar (U 2013:02) Utredningen om hjälpmedel, teknik och metoder för delaktig- het och självbestämmande (S 2015:08) Skolkommissionen (U 2015:03) Nationell samordnare för den sociala barn- och ungdomsvården (S2014/6314/FST) Utredningen om nationell samordnare för utveckling och sam- ordning av insatser inom området för psykisk hälsa (S 2015:09) Delegationen för unga till arbete (A 2014:06) Kommissionen för jämlik hälsa (S 2015:02). 2.3.2Övriga kontakter och aktiviteter Utredningen har träffat följande aktörer och kommuner: , OneEighty, , Prestationsprinsen, skolkurator , grundare av Sommarkollo4me, och som skrivit metodhandboken , Föräldraalliansen, , i behov, , , familjebehandlare i kommun, personal och chef vid enheten SKIFO i kom- mun, personal och projektledare för projektet ökad närvaro i stad, , politiker och verksamhetsföreträdare för kommunala skolor i kommun, representanter för elevhälsan i Bjuvs kommun, representanter för elevhälsan på Årstaskolan i , verksamhetsutvecklare vid Realgymnasiet Norr- , lärare vid ESS-gymnasiet. Utredningen har uppvaktats av Korrespondensgymnasiet i , kommun och kommun. Därutöver har utredningen varit i kontakt med rektor och elevhälsan vid i kommun, enhetschef för elevhälsoenheten i , projektledare i kommun, utbildningsdirektör i kommun, samordnare i kommun, biträ- dande elevhälsochef i , specialpedagog i samt processledare för Stad. Utredningen har varit i kontakt med följande forskarmiljöer och forskare: at (), Fil. , , Fil. , , doktorand vid , Fil. vid , Professor i specialpedagogik vid , Fil. vid , Professor vid , Fil. Utredningen har genomfört möten med Skolinspektionen, Skol- verket, Kommuner och Landsting, och Utredningen har också varit i kontakt med Arbets- miljöverket. Den särskilda utredaren har medverkat i En tillgänglig skola för alla anordnat av Barn i behov, Decemberbarn – överrepresenterade i socialförsäkringen? anordnat av Försäkrings- kassan samt vid två seminarier i : Hur får vi skolan att fungera för elever med autism och Psykisk (o)hälsa och ungas etablering – spaningar från några aktuella utredningar. Därutöver har utredningen deltagit i konferensen som anordna- des av den nationella samordnaren för den sociala barn- och ung- domsvården, Prestationsprinsens temadag om problematisk skol- frånvaro samt frukostseminarium med anledning av publi- ceringen av rapporten stolar. Om frånvaro i grund- skolan och hur kommuner och skolor arbetar med frågan av idéer för livet i samarbete med Prestationsprinsen. Den särskilda utredaren har medverkat som expert vid Utbild- ningsdepartementets skoldialoger i och . Hon har även på uppdrag av Specialpedagogiska skolmyndigheten hållit en föreläsning för kommun samt en föreläsning vid Led- ningskonferensen för elevhälsans medicinska insats i . Utredningen har även intervjuat den ideella föreningen barn samt ett par ungdomar med erfarenhet av omfattande frånvaro. Utredningens betänkande inleds med en sammanfattning. Därefter följer utredningens författningsförslag i kapitel 1. Kapitel 2 är en in- ledning som följs av redogörelser för regleringen av skolplikt samt förekomsten av frånvaro i kapitel 3 och 4. I kapitel 5 fokuseras skolors arbete med att uppmärksamma, registrera och analysera frånvaro, vilket är grundläggande för att främja närvaro. Utredningen redogör i kapitel 6 för orsaker eller riskfaktorer för frånvaro samt i kapitel 7 för hur värdegrundsarbete kan främja närvaro och förebygga frånvaro. Vidare beskriver utred- ningen i kapitel 8 arbetet som rör att uppmärksamma och utreda orsakerna till frånvaro och processen från upptäckt till åtgärder. I kapitel 9, Problematisk frånvaro, presenteras flera av utred- ningens centrala förslag till författningsändringar. till att främja närvaro i skolan genom att tydliggöra skolans, huvud- mannens och hemkommunens ansvar för att uppmärksamma, ut- reda och åtgärda frånvaro. I kapitel 10 och 11, Elevhälsan respektive Studie- och yrkesväg- ledning belyser utredningen elevhälsans respektive studie- och yrkes- vägledningens roll när det gäller att främja närvaro och förebygga frånvaro. I kapitel 12 redogör utredningen för hur samverkan mellan skolor, socialtjänst, barn- och ungdomspsykiatrin fungerar när det gäller frånvaro samt presenterar exempel på hur man kan arbeta med sam- verkan för att förebygga frånvaro och främja närvaro. I kapitel 13, Överlämningar lägger utredningen fram förslag som syftar till att relevant information ska följa eleven vid övergångar och överlämningar i syfte att förebygga frånvaro. I därpå följande kapitel, 14 och 15 redogör utredningen för hur systematiskt kvalitetsarbete kan främja närvaro och förebygga från- varo samt för hur kommuner och andra huvudmän fullgör sina skyldigheter när det gäller att bevaka att skolplikten efterlevs och att elever fullgör sin skolgång. Utredningen tar även ställning till om de åtgärder som hemkommunen kan vidta inom ramen för sin skolpliktsbevakning är ändamålsenliga. I kapitel 16 redogör utredningen för sitt förslag avseende hem- kommunens ansvar för samordnande av insatser vid problematisk frånvaro. I kapitel 17 redogör utredningen för de åtgärder som Skolinspek- tionen kan vidta inom ramen för sin tillsyn och ändamålsenligheten avseende dessa. Fortlöpande i betänkandet ges exempel utifrån den empiri och kunskap som inhämtats i utredningen på hur arbetet med närvaro- främjande åtgärder kan förbättras. Betänkandet är avsett att vara ett sätt att sprida kunskap om och exempel på hur arbetet med när- varofrämjande åtgärder kan bedrivas. Kapitlen följs av författningskommentarer, konsekvensanalys och referenser. Bilagorna 1 och 2 utgörs av utredningens direktiv. I bilaga 3 redovisas utredningens enkät om elevhälsans arbete med frånvaro. Bilaga 4 utgör en sammanfattning av utredningens inter- vjuer med 14 rektorer. 3 Skolplikt och rätt till utbildning Skolplikten, som motsvaras av en rätt till utbildning,1 är en av hörn- stenarna i det svenska utbildningssystemet. Denna plikt kan fullgö- ras i någon av de obligatoriska skolformerna, dvs. grundskola, grund- särskola, specialskola eller sameskola, med offentlig eller med enskild huvudman. Reglerna om skolplikt och rätt till utbildning finns i 7 kap. skollagen (2010:800). I den följande redogörelsen beskrivs reglerna avseende skolplikt och rätten till utbildning i . De motsvarande skolformerna grundsärskolan, specialskolan samt sameskolan omfattas till stor del av samma reglering, men har i vissa avseenden – såsom gällande mottagandet i grundsärskolan och special- skolan – speciella bestämmelser. I förekommande fall kommer special- regler att redovisas särskilt. har också meddelat allmänna råd2 om hur skolor ska arbeta med att främja närvaro och att uppmärksamma, utreda och åtgärda frånvaro i skolan. Dessa råd är rekommenderande och inte bindande, vilket innebär att en skola kan välja att handla på ett annat sätt än i enlighet med de allmänna råden så länge som kraven enligt gällande bestämmelser uppfylls. 3.1Barn som omfattas av skolplikt Barn som är bosatta i har skolplikt (7 kap. 1 § skollagen). Undantag från skolplikten gäller dock för barn som varaktigt vistas utomlands och för barn vars förhållanden är sådana att det uppen- 1Utbildning, vilket är ett vidare begrepp än undervisning, kan omfatta annan verksamhet än undervisning i den inre och yttre miljön, t.ex. på skolgården och i matsalen eller organiserat lärande förlagt till en arbetsplats. Utbildning kan dessutom omfatta annan verksamhet som äger rum t.ex. vid lägerskolor, utflykter eller olika former av praktik eller annan verksamhets- förlagd verksamhet (prop. 2009/10:165). 2Skolverkets allmänna råd (SKOLFS 2012:34) om att främja närvaro och att uppmärksamma, utreda och åtgärda frånvaro i skolan. Skolplikt och rätt till utbildning barligen inte kan begäras att barnet ska gå i skola (7 kap. 2 § första stycket skollagen). Med bosatt i avses enligt 29 kap. 2 § skol- lagen den som ska vara folkbokförd här enligt folkbokföringslagen (1991:481). Av 29 kap. 2 § skollagen framgår också vilka barn och ungdomar som vid tillämpningen av skollagen ska anses bosatta i , trots att de inte är folkbokförda i landet. Som exempel kan nämnas barn som är asylsökande eller som befinner sig i landet med ett tidsbegränsat uppehållstillstånd, men även barn som vistas här utan stöd av myndighetsbeslut eller författning, t.ex. barn som aldrig har gett sig till känna för myndigheterna eller barn som har haft rätt en- ligt författning att vistas här, men för vilka denna rätt har upphört.3 Till följd av har även vissa barn som inte är folkbokförda här rätt att delta i undervisning, eftersom utbildning är ett område som omfattas av unionsrättens tillämpningsområde.4 Enligt artikel 10 i och rådets förordning (EU) nr 492/2011 av om arbetskraftens fria rörlighet inom unionen (förordning 492/2011) ska barn till medborgare i en medlemsstat som är eller har varit anställd i en annan medlemsstat ha tillträde till denna stats allmänna skolor på samma villkor som medborgarna i denna stat om barnen bor där. Ett anställningsförhållande enligt föreligger när en person mot ersättning utför arbete av ekonomiskt värde åt någon annan under dennes led- ning. För att någon ska betraktas som arbetstagare förutsätter det att arbetet som utförs är en faktisk och genuin ekonomisk aktivitet.5 De barn och ungdomar som anges i 29 kap. 2 § skollagen har inte skolplikt, men samma rätt till utbildning som skolpliktiga barn (7 kap. 2 § andra stycket skollagen). En sådan elev som utnyttjar sin rätt till utbildning utan att ha skolplikt ska dock delta i verksam- heten på samma sätt som en skolpliktig elev (7 kap. 17 § skollagen). 2012/13:58. 4Se t.ex. Mål C-480/08: mot Borough of Lambeth, Secretary of State for the Home Department. Fallet gällde en förälder som var medborgare i en medlemstat, och som varit anställd i en annan medlemsstat där anställningen upphört och därmed också förälderns primära uppehållsrätt. Dennes barn genomgick dock en utbildning i landet där föräldern varit anställd. Utifrån detta bedömde domstolen att föräldern ändå hade en fortsatt uppehållsrätt i egenskap av förälder med den faktiska vårdnaden om barnet. 5Se Mål C-53/81: mot . Skolplikt och rätt till utbildning Vad som avses med varaktig vistelse utomlands i den aktuella be- stämmelsen ovan har prövats i ett mål av Kammarrätten i Göteborg.6 Domstolen, som jämförde med skatterättslig lagstiftning, fann att en vistelse utomlands under två terminer var så lång att eleven i fråga inte längre omfattades av skolplikt. I den här delen redogör utredningen för barns och ungas rätt till ut- bildning med början i bestämmelserna i skollagen och regerings- formen. Utredningen övergår därefter till att redogöra för innehållet i den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna () och konventionen om barnets rättigheter () i rele- vanta delar. Även rätten till utbildning i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna redovisas i korthet. Alla barn som omfattas av den allmänna skolplikten har rätt till kostnadsfri grundläggande utbildning i allmän skola (2 kap. 18 § regeringsformen och 7 kap. 3 § skollagen). Rättigheten ska mot- svara den rätt till grundskoleutbildning som följer av skollagen.7 De utbildningar som avses med allmän skola är grundskola, grundsär- skola, specialskola och sameskola som anordnas av en offentlig huvud- man. Det innebär att staten inte garanterar någon rätt till utbildning i en fristående skola eller i någon annan skola med enskild huvudman. Däremot följer av bestämmelserna i skollagen att skolplikten kan fullgöras i de nämnda skolformerna, oavsett om utbildningen bedrivs av en offentlig eller en enskild huvudman. I förarbetena förtydligas det att rätten till utbildning innebär att det allmänna är skyldigt att ha ett offentligt skolväsende i vilket själva undervisningen garanteras.8 6Kammarrätten i , avgörande i mål nr 3515-14. 1993/94:117. 8Enligt 7 kap. 22 och 23 §§ skollagen ska, i fråga om fristående skolor, hemkommunen se till att skolpliktiga barn som inte går i dess grundskola eller grundsärskola på något annat sätt får föreskriven utbildning. När det gäller kommunala skolor ska kommunen se till att eleverna i dess grundskola och grundsärskola fullgör sin skolgång. Vidare ska huvudmannen för specialskolan och huvudmannen för sameskolan se till att elever i respektive skolform fullgör sin skolgång. Skolplikt och rätt till utbildning Grundlagsbestämmelsen hindrar dock inte att omfattningen av skolplikten förändras, men förutsätter att denna skyldighet finns och är allmän utan att för den skull beröra vartenda barn i landet.9 Utgångspunkterna för nu gällande skollag är att alla elever, obero- ende av geografisk hemvist och sociala och ekonomiska förhållan- den, ska ha lika tillgång till utbildning i skolväsendet och att den ska vara likvärdig inom varje skolform och inom fritidshemmet oavsett var i landet den anordnas. Vidare ska barnets bästa beaktas i all utbildning eller verksamhet enligt skollagen. Barnets inställning ska så långt som möjligt klarläggas. Barn ska ha möjlighet att fritt uttrycka sina åsikter i alla frågor som rör honom eller henne. Barn- ets åsikter ska tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad.10 Den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europakonventio- nen) undertecknades av i och trädde i kraft . Konventionen gäller som svensk lag.11 I 2 kap. 19 § regeringsformen anges att lag eller annan föreskrift inte får meddelas i strid med åtaganden på grund av . omfattar alla persongrupper, alltså även barn och unga. I konventionen och senare antagna tilläggsprotokoll slås ett antal grundläggande mänskliga rättigheter fast. Rätten till utbildning framgår av artikel 2 i det första tilläggsprotokollet. Enligt den här bestämmelsen får ingen förvägras rätten till undervisning. Vid utövandet av den verksamhet som staten kan åta sig i fråga om utbildning och undervisning ska staten respektera föräldrarnas rätt att försäkra sina barn sådan utbildning och undervisning som står i överensstämmelse med föräldrarnas religiösa och filosofiska över- tygelse. 9Se vidare prop. 1975/76:209. 101 kap. 8–10 §§ skollagen. 11Lag (1994:1219) om den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättig- heterna och de grundläggande friheterna. Skolplikt och rätt till utbildning Rätten till utbildning enligt den här bestämmelsen innefattar enligt en rätt att få tillträde till den av myndig- heterna organiserade undervisningen som existerar vid en viss tid- punkt, men innebär inte någon skyldighet för staten att inrätta undervisning av ett visst slag.12 Rätten till utbildning innefattar även en rätt att ta del av kunskap och en rätt till intellektuell utveckling.13 Rätten till tillgänglig utbildning gäller såväl lägre som högre under- visning. Det är dock endast undervisning i de grundläggande stadierna som är tillgänglig för alla barn, medan tillträdet till högre undervis- ning kan begränsas genom kompetenskrav, inträdesprov m.m.14 Eftersom det ska finnas en rätt till utbildning, kan avstängning av en elev från obligatorisk skolundervisning, t.ex. av disciplinära skäl framstå som en tvivelaktig åtgärd, särskilt om den innebär att en elev blir frånvarande . En sådan åtgärd måste därför vara motiverad av starka skäl och vara proportionerlig. Skäl som kan motivera en avstängning är att en elev visar våldstendenser och därmed utsätter andra elever för risker eller i övrigt beter sig på ett sådant sätt att andra elever kan komma till skada eller förhindras att effektivt följa undervisningen.15 När det gäller vissa obligatoriska skolformer, nämligen grund- skolan, specialskolan och sameskolan, får rektorn enligt 5 kap. 14 § skollagen besluta att stänga av en elev helt eller delvis om 1) det är nödvändigt med hänsyn till övriga elevers trygghet och studiero, 2) syftet med utvisning, kvarsittning och skriftlig varning inte upp- nåtts eller det finns andra särskilda skäl med hänsyn till elevens beteende, och 3) eleven erbjuds kompensation för den undervis- ning som han eller hon går miste om på grund av avstängningen. En sådan avstängningstid får bara pågå som behövs för en skyndsam utredning av vilka andra åtgärder som kan behövas enligt 5 kap. 15 § skollagen. En elev får inte stängas av för än och inte heller vid fler tillfällen än två gånger per kalenderhalvår. 12Europadomstolens dom , Serie A, i målet mellan ”Relating to certain aspects of the laws on the use of languages in education in ” mot (”Det belgiska språkmålet”). 13Europadomstolens dom , Serie A, i målet mellan och Cosans mot . 14Danelius (2015). Mänskliga rättigheter i europeisk praxis, 5 uppl., s. 613. 15Se (2015). Mänskliga rättigheter i europeisk praxis, 5 uppl., s. 613 och däri refere- rade rättsfall. Skolplikt och rätt till utbildning ratificerade konventionen om barnets rättigheter utan att något förbehåll gjordes.16 Anslutningen till konventionen innebär att åtagit sig att se till att konventionens rättigheter för barn verkligen genomförs. Både domstolar och andra myndig- heter är därför skyldiga att, så långt det är möjligt, tolka svenska interna rättsregler fördragskonformt.17 Detta kan sägas innebära att begränsningar i t.ex. förarbeten eller praxis, av de rättigheter som följer av konventionen, inte ska tillämpas av svenska myndigheter.18 Trots denna skyldighet har det framförts att det förekommer väsent- liga skillnader mellan och gällande svensk rätt.19 Mot bakgrund av detta gav regeringen Barnrättighets- utredningen (S 2013:08) i uppdrag att bl.a. analysera vilka fördelar och nackdelar en inkorporering i svensk rätt av och de tilläggsprotokoll som tillträtt skulle kunna medföra (se dir. 2013:35). Regeringen gav även i uppdrag att lämna förslag till en lag om inkorporering av barn- konventionen (se tilläggsdir. som redovisade sitt uppdrag föreslog att genom inkorporering ska bli svensk lag.20 Enligt artikel 28 i ska konventionsstaterna erkänna barnets rätt till utbildning, och i syfte att gradvis förverk- liga denna rätt och på grundval av lika möjligheter ska de särskilt göra grundutbildning obligatorisk och kostnadsfritt tillgänglig för alla. De ska vidare uppmuntra utvecklingen av olika former av under- visning som följer efter grundutbildningen.