sou · H5B321d2 · 2017-03-31 00:00:00 — Beroende på vilket ställningstagande man gör får det mycket stora konsekvenser för såväl kommunen, som den äldre personen. Detta är frågeställ- ningar som jag delvis återkommer till i kapitel 14. För en sådan förändring talar att det kan ge äldre personer en större trygghet att de faktiskt får plats den dag de själva önskar – givet att de uppnått den stipulerade åldern. Mot ett sådant förslag talar bl.a. det som jag tagit upp i flera andra kapitel, bl.a. kapitel 7, att vilka behov åldrandet för med sig är högst individuellt, och att behovet av särskilt boende kan inträffa likaväl när en person är som . Som framgår av statistiken i kapitel 7 är det först när kvinnor är som ungefär hälften bor i särskilt boende. Att fastställa en viss åldersgräns är problematiskt och kan ge negativa effekter för de som har behov men inte uppnått ”rätt ålder”. De överväganden den äldre personen gör inför en flytt till sär- skilt boende är svåra. Det är för de allra flesta den sista flytten, och den sker i en livssituation där den äldre personen och dennes anhöriga behöver kvalificerat stöd i beslutsfattandet. Många av de som flyttar till särskilt boende har en omfattande kognitiv nedsätt- ning. Allt detta talar för behov av en biståndsbedömning, för att det ska finnas ett tillräckligt underlag om den äldre personens behov som grund för beslutet och information till det särskilda boendet. Därtill kommer att många i denna situation kan behöva det stöd och den information som biståndshandläggningen ska innebära i denna situation. En eventuell förändring av socialtjänst- lagen kräver en omfattande översyn av den rättsliga regleringen och av de ekonomiska konsekvenserna för kommunerna. Jag har efter överväganden kommit fram till att jag inte lämnar något förslag om en sådan lagöversyn. 2000/01:80, Ny socialtjänstlag, s. 92. Se även kapitel 14.3 och 14.6. Boende för äldre personer Mitt förslag: Regeringen föreslås ge i uppdrag att följa upp i vilken utsträckning kommunernas stöd i form av dag- verksamhet och öppna verksamheter kan minska äldre personers behov av och önskemål om flytt till särskilt boende. Vidare föreslås att med ledning av denna uppföljning utforma vägledning för kommunernas arbete med dagverksamheter och öppna verksamheter för äldre personer som behöver stöd. Min bedömning: För äldre personer som på grund av ensamhet och/eller oro vill förändra sin boendesituation kan ett individ- anpassat erbjudande av insatser som riktar sig mot behoven, dvs. ensamheten och/eller oron, vara mer adekvat än att i första hand erbjuda flytt till ett annat boende. Dagverksamheter och kom- munernas öppna verksamheter och den samverkan kommunerna har med civilsamhället vad gäller olika former av sociala aktivi- teter som träffpunkter och väntjänst, som jag behandlar i kapitel 9, har en stor betydelse, kompletterade med sociala stödinsatser som ges i hemmet. Dessa kan med fördel erbjudas tidigt då social samvaro även bidrar till att stärka den fysiska och psykiska hälsan. Jag ser det som angeläget att kommunerna samarbetar med och stödjer civilsamhällets omfattande insatser på detta område. Vikten av social gemenskap Vid socialutskottets behandling av förarbeten till bestämmelsen om att socialnämnden ska verka för att äldre människor får möjlighet att leva och bo självständigt under trygga förhållanden i 5 kap. 4 § SoL uttalade socialutskottet följande: Utskottet konstaterar att det stora flertalet äldre behåller hälsan högt upp och är aktiva, vitala och välintegrerade inom familjekretsen och i samhället. Det finns dock bland ålderspensionärerna de som är ofrivilligt ensamma och som behöver stöd för att bryta sin ensamhet och isolering. Utskottet vidhåller att det är angeläget att socialnämnderna stödjer människor som är ensamma och isolerade. Det bör framhållas att socialnämnden enligt 3 kap. 6 § i förslaget till ny socialtjänstlag genom Boende för äldre personer hemtjänst, dagverksamheter eller annan liknande social tjänst bör underlätta för den enskilde att bo hemma och ha kontakt med andra. Vidare anges som ett av målen i den av godkända natio- nella handlingsplanen för äldrepolitiken (bet. 1997/98:SoU24) att äldre skall kunna leva ett aktivt liv och ha inflytande i samhället och över sin vardag.29 Många kommuner satsar på allmänt inriktade verksamheter som är öppna för äldre personer i syfte att minska den ensamhet och oro som kan komma med eller förstärkas med åldrandet. Ofta sker det i samverkan med eller genom stöd till civilsamhällets organisationer. Jag har redovisat mina förslag på detta område i kapitel 9. Här vill jag gå vidare och särskilt lyfta kommunernas ansvar för de äldre personer som på grund av hälsoskäl, fysiska funktionsnedsätt- ningar, nedstämdhet, ensamhet och liknande inte längre har samma möjlighet att finnas med i en social gemenskap och fortsätta att eller få nya möjligheter att ägna sig åt det hen trivs med. Insatser som kan erbjudas i hemmet Samtal kan ha positiva effekter. Gruppsamtal och individuella samtal inom vården och omsorgen om äldre personer kan vara av värde. Det är också viktigt att undersköterskan har tid och kompe- tens att ta vara på de vardagliga samtal som kan uppstå även kring existentiella frågor. Dock kan detta ha svårt att få tillräckligt utrymme i olika omsorgssituationer.30 Många kommuner ger stöd till civilsamhällets olika former av verksamheter, som t.ex. väntjänst där volontärer besöker äldre personer. Det finns även många orga- nisationer – pensionärsorganisationer, trossamfund, Röda Korset m.fl. – som på eget initiativ bedriver väntjänst riktad till medlem- mar i den egna organisationen. Även användandet av välfärdsteknik kan, som jag redovisar i kapitel 9 och 12, ge positiva resultat för att minska upplevelsen av 29Socialutskottets betänkande 2000/01:SoU18, Ny socialtjänstlag m.m., s. 84 f. 30Cedersund, och , Axel. Äldre människor i ensamhet och gemenskap. I Abramsson, . ), , (red. ), & Motel-Klingebiel, (red.). Vem är den äldre? Äldrebilder i ett åldrande . (2017). Underlagsrapport på uppdrag av Utredningen nationell kvalitetsplan för äldreomsorgen (S2015:03). /wp-content/uploads/2015/10/Rapport-Vem-är-den- äldre_Webb.pdf (hämtad ). Boende för äldre personer Ett exempel är att delta i sociala aktiviteter via webben. visar i en avhandling att de äldre personer som kunde utföra vardagsaktiviteter via webb upplevde en större del- aktighet i samhället. Hon beskriver också hur en arbetsterapeutisk individbaserad och nätbaserad intervention kunde stödja äldre personers användande av sociala nätbaserade aktiviteter. Inter- ventionen har gett en signifikant minskad känsla av ensamhet. En slutsats hon drog var att internetbaserade sociala aktiviteter kan vara ett bra komplement till andra sociala aktiviteter.31 Dagverksamhet inom ramen för äldreomsorgen enligt socialtjänst- lagen är en insats som kan passa för en del äldre personer. genomförde en kartläggning av dagverksam- heter för personer . Målet med kartläggningen var att ge ett kunskapsunderlag som kan använda för utveckling av indikatorer gällande kvalitet i dagverksamheterna.32 Med dagverksamheter avsåg i den kartläggningen både dagverksamheter där det krävs biståndsbeslut och där det inte krävs. Kartläggningen visade att dagverksamhet i någon form fanns i nästan alla kommuner. av verksamheterna drevs i enskild regi. Sex kommuner svarade att de inte hade någon dagverksamhet. Dagverksamheternas inriktning berodde på vilken målgrupp de vände sig till. Exempel på inriktningar var dagverksamhet med inriktning på personer med demenssjukdom dagverksamhet med inriktning social samvaro dagverksamhet med somatisk inriktning dagverksamhet med rehabiliterande inriktning dagverksamhet med språklig inriktning. Promoting social activities and participation among seniors: exploring and evaluating social and occupational therapy interventions. Diss., , 2016. Dagverksamheter för äldre personer. : Social- styrelsen, 2014. Boende för äldre personer Den vanligaste inriktningen var verksamheter för personer med demenssjukdom. För personer som deltog i dessa dagverksamheter krävdes alltid biståndsbeslut. Vid dagverksamheter med rehabili- teringsinriktning förekom det att deltagarna erhöll en plats enligt ett beslut av legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal. kartläggning visade att enhetens geografiska läge påverkade möjligheten att besöka dagverksamheten. Av de enheter som besvarat enkäten bistod med service för att arrangera transporterna till och från dagverksamheterna, vilket ofta skedde i samarbete med personal. Som exempel nämndes att hemtjänstpersonalen hjälpte till med bokning av taxi eller färdtjänst eller att personal från eller dagverk- samheten följde med till eller från hemmet. Besökare vid öppna verksamheter förutsätts kunna ta sig till träffpunkten på egen hand. För enheter med social inriktning var det ungefär hälften av de enheter som ingick i kartläggningen som svarade att volontärer deltog i verksamheten. Det skedde genom ett samarbete med olika intresseorganisationer som t.ex. pensio- närsorganisationer, bildningsorganisationer, Röda Korset eller . Inom ramen för kartläggning gjordes kommun- besök i tre kommuner – , och . Vid samtal med besökare och personal i dessa tre kommuner framkom bland annat att träffpunkter med strukturerade program och med anställd personal når en äldre målgrupp än de som drivs helt i frivillig regi av pensionärsföreningarna. Många äldre personer behöver en speciell introduktion till träffpunkten, ibland i form av att någon personal eller anhörig följer med till träffpunkten ett par gånger.33 Syftet med aktiviteten kan vara både att öka välbefinnandet och att ge äldre bättre förutsättningar att bo kvar i ordinärt boende. Det finns i detta sammanhang särskild anledning att understryka socialnämndens ansvar enligt 3 kap. 1 § SoL för uppsökande arbete, som när det är lämpligt, ska göras i samverkan med andra samhälls- organ, organisationer och andra föreningar. I en rapport från Stiftelsen anges bland annat följande: Dagverksamheter för äldre personer. : Social- styrelsen, 2014. Boende för äldre personer När människor aktiverar sig i föreningar eller organisationer och känner förtroende för andra stärks den sociala sammanhållningen. På ett individuellt plan ökar detta människors känsla av samhörighet och välbefinnande, något som i sin tur kan främja deras hälsa. Socialt nät- verk och socialt stöd kan fungera som en buffert vid olika svårigheter i livet. Åldrandet medför ofta stora sociala utmaningar för individen. Ju mer åren går, desto fler av ens anhöriga och vänner går bort eller blir alltför sjuka för att upprätthålla kontakten. Kan sociala mötesplatser kompensera för detta? Även om det är svårt att ge strikt vetenskaplig evidens för vilken betydelse sociala mötesplatser har, finns det forskningsstudier och rapporter som pekar på att dessa har relevans för deltagarnas välbefinnande och i förlängningen får en hälsofrämjande roll. De äldre som riskerar att drabbas av t.ex. de- pression som en följd av att ha förlorat en livspartner kan behöva psy- kosociala interventioner som är anpassade efter hans/hennes förut- sättningar och fortgår . Det är främst sociala akti- viteter som är en effektiv interventionsform för att främja äldres psy- kiska hälsa.34 Det finns inte någon forskning som visar om biståndsbe- dömda dagverksamheter, öppna verksamheter och andra sociala aktiviter leder till minskat behov av särskilda boenden. Vad som dock är tydligt är att äldre personer känner större välbefinnande och mindre ensamhet när de erbjuds komma till sociala aktiviter och också får stöd att ta sig till sådana aktiviteter. Eftersom ensam- het och oro är en starkt bidragande orsak till att många äldre vill flytta till särskilt boende eller ökar risken för både fysisk och psykisk ohälsa så kan det enligt min bedömning ligga nära till hands att anta att fungerande social verksamhet faktiskt kan leda till minskat behov och intresse av flytt till särskilda boendeformer. Jag anser att det är högst angeläget att genom uppföljning analysera om det finns sådant samband. Stöd till kommunernas arbete med sociala aktiviteter Det finns således uppföljningar som visar på ett ökat välbefinnande när äldre personer t.ex. får möjlighet att delta i dagverksamhet liksom i öppna verksamheter som träffpunkter och liknande sociala 34 , och , . Gemenskap ger hälsa – om förebyggande arbete i Enskede- . : Stiftelsen , rapport 2013:02. Boende för äldre personer Det behövs dock ytterligare uppföljningar och utvär- deringar för att kunna bedöma om dessa insatser också leder till att fler äldre personer vill och kan bo kvar hemma längre. Det får i detta sammanhang konstateras att de rättsfallsreferat som redovi- sats ovan visar att äldre personer som ansöker om särskilda bo- enden ofta hänför till oro och ensamhet som en del av orsak till önskan att flytta. Jag har därför övervägt att genom lagstiftning förtydliga social- tjänstens ansvar att verka för att tillgängliggöra sociala aktiviteter, träffpunkter, väntjänst, IT-stöd för att ha kontakt via Internet med släktingar och vänner och liknande verksamheter. Dessa verksam- heter har det gemensamma syftet att ge äldre personer möjlighet till gemenskap och ett aktivt liv. En sådan bestämmelse skulle avse öppna verksamheter som kompletterar kommunens skyldighet enligt socialtjänstlagen att ge dem som behöver det insatser såsom hemtjänst och dagverksamhet och förstärka bestämmelsen i 5 kap. 4 § SoL, om att socialnämnden ska verka för att äldre människor får möjlighet att ha en aktiv och meningsfull tillvaro i gemenskap med andra. Det som främst talar för sådan lagstiftning är det angelägna behovet av denna typ av verksamheter, som ökar den äldre perso- nens välbefinnande och som också kan antas påverka förutsättning- arna för att bo kvar i ordinärt boende. Det som talar emot lagstiftning är att en absolut majoritet av kommunerna redan arbetar med denna typ av verksamheter. Därtill finns det en lång tradition för samverkan mellan kommuner och civilsamhället och det finns många olika utformningar. Det kan inte uteslutas att en lagstiftning skulle kunna ha mot- satt effekt och verka begränsande för mångfalden av utformningar. Jag anser därför att övervägande skäl talar emot lagändring, och att det är mer ändamålsenligt att får i uppdrag att stödja kommunernas arbete med dagverksamheter och öppna verk- samheter som riktar sig till äldre personer som behöver stöd för att kunna vidmakthålla ett aktivt liv i gemenskap med andra genom att bland annat sprida exempel på arbetssätt och metoder. På samma sätt har jag i kapitel 9 föreslagit att uppdraget till Folkhälso- myndigheten ska förtydligas avseende förebyggande och hälso- främjande insatser för alla äldre personer. Boende för äldre personer Mina bedömningar: Jag stödjer förslaget i betänkandet Bostäder att bo kvar i (SOU 2015:85) att regeringen ska ge i uppdrag att göra en särskild satsning, för att sprida kunskaper och erfarenheter om strategisk planering av bostadsförsörjning för äldre personer. Jag delar även nämnda utrednings bedömning om behov av att genom tillägg i bostadsförsörjningslagen tydliggöra att socialnämnden ska medverka i planeringen av bostadsförsörj- ningen och tillföra kunskaper och erfarenheter om levnads- förhållandena i kommunen. Bostadssituationen för äldre personer Bostadsituationen för äldre personer är framför allt beroende av tillgången på bostäder i ordinärt boende med inriktning på äldre eller som är lämpliga för äldre, främst avseende tillgänglighet och bostadskostnad. Bostäder för äldre personer både i ordinärt och särskilt boende påverkas av situationen på bostadsmarknaden i allmänhet. I be- tänkandet Bostäder att bo kvar i (SOU 2015:85) framhålls att beho- vet av nya lägenheter för de som är kan skattas till cirka 350 000. I betänkandet framkommer vidare bland annat följande: Antalet äldre människor kommer att fortsätta öka och till följd av den bristande tillgängligheten i bostadsbeståndet kan många äldre efter hand hamna i en ohållbar bostadssituation. Tillgänglighetsfrågorna behöver komma i fokus vid såväl upp- rustning av befintliga bostäder, som vid nybyggnad av bostäder. Risken för problem med ensamhet och social isolering kan för- väntas fortsätta öka med åldern och med ofrivillig ensamhet följer såväl fysisk som psykisk ohälsa. Kombinationen av hög risk och låga fastighetsvärden försvårar eller omöjliggör nyproduktion på orter utanför tillväxtområden. I praktiken är det en mycket stor del av kommunerna som be- traktas som svaga bostadsmarknader. Boende för äldre personer regionerna finns det ofta orter eller områden där det inte går att få lån till att bygga bostäder. Detta är ett generellt problem men gäller inte minst små utflyttningskommuner med en snabbt åldrande befolkning. Pensionärernas ekonomiska situation har förbättrats successivt och många äldre kan förväntas ha en god ekonomi framöver. Pensionerna följer dock, som jag redovisat i kapitel 7, inte den all- männa inkomstutvecklingen och för de allra flesta minskar pen- sionen efter hand. En påtaglig minskning sker ofta , följt av en successiv nedtrappning. Detta medan hyror och avgifter stiger år . Även om de flesta har ekonomiska förutsättningar att klara detta, finns det en mindre grupp pensionärer med ytterst begränsade inkomster, som känner befogad oro inför framtida hyreshöjningar och som får problem den dag den nuvarande bosta- den inte fungerar att bo kvar i. Åtgärder inom ramen för kommunernas bostadsförsörjningsansvar I betänkandet Bostäder att bo kvar i (SOU 2015:85) föreslås ett paket med åtgärder inom fyra områden i syfte att 1.förbättra tillgängligheten i det befintliga bostadsbeståndet, 2.få fram fler bostäder för äldre, även på svaga bostadsmarknader, med fokus på boendeformer som ger möjlighet till gemenskap, 3.underlätta för äldre att flytta till – eller bo kvar i – en bostad som det går att åldras i, samt 4.främja forskning och annan kunskapsutveckling kring till- gänglighetsfrågor och gemenskap i boendet. Det understryks vidare att de föreslagna åtgärderna behöver kombineras med en övergripande satsning på information och kun- skapsspridning. Bostadspolitiken behöver genomsyras av ett in- tresse för tillgänglighetsfrågor parallellt med ett större fokus på olika boendeformer som erbjuder större möjligheter till vardaglig samvaro i boendet än de traditionella boendeformerna. Det växande antalet äldre människor kommer att vilja ha attraktiva bostäder som tillgodoser behovet av trygghet, tillgänglighet och gemenskap. Boende för äldre personer Vidare konstateras att det behövs ett varierat utbud av boendeformer som kan locka äldre personer – med olika ekono- miska resurser – att flytta till en bostad som fungerar att åldras i och frigöra bostäder som eftertraktas av yngre hushåll. Mina bedömningar: Utveckling av bostäder med inriktning på äldre personer, såsom trygghetsbostäder eller seniorbostäder, bör ligga inom den generella bostadspolitiken. Däremot behövs det samverkan med rörande tillgång till erforder- liga insatser som ligger inom ansvarsområde såsom hemtjänst och trygghetslarm. Förslaget i betänkandet Bostäder att bo kvar i (SOU 2015:85) om en bred utvärdering av trygghetsbostäder som boendeform behöver genomföras, med syfte att ge underlag för en kontinuerlig utveckling av konceptet samt för strategier och stödåtgärder. Jag delar också utredningens bedömning att det i samband med den föreslagna utvärderingen bör göras en sammanställning av befintlig kunskap om vilken roll gemensamma lokaler kan ha för att skapa ett socialt sammanhang i boendet. Forte bör inom ramen för sitt uppdrag om tillämpad väl- färdsforskning få möjlighet att stimulera forskning om trygg- hetsbostäder och motsvarande boendeformer för äldre, med syfte att ge underlag för en kontinuerlig utveckling. Dessa studier bör inbegripa vilken roll gemensamma lokaler kan ha för att skapa ett socialt sammanhang i boendet. Studierna bör också belysa vilka grupper som faktiskt flyttar till trygghetsboenden och mot- svarande boendeformer för äldre samt om det finns skillnader mellan t.ex. ensam- och sammanboende och mellan olika socio- ekonomiska grupper. har det i många kommuner tillkommit senior- boenden och trygghetsboenden, som båda är boendeformer i ordi- närt boende. Dessa boendeformer är alltså inte särskilda boende- former enligt socialtjänstlagen och det krävs därmed inte något beslut om bistånd enligt socialtjänstlagen för att flytta till någon av dessa boendeformer. Dessa bostäder får äldre personer i stället till- Boende för äldre personer gång till på den reguljära bostadsmarknaden. Det finns ingen skyl- dighet i lag för kommunen att tillhandahålla vare sig seniorboenden eller trygghetsbostäder. Kommunen har däremot ansvar för att ge hemtjänst och andra insatser även till personer som bor i seniorboenden eller trygghets- boenden. Kommunerna är enligt 5 kap 6 § andra stycket SoL också skyldiga att i planeringen av sina insatser för äldre människor sam- verka med andra samhällsorgan och organisationer. I detta ligger bland annat att planeringen knyts nära till annan planering i kom- munen, såsom kommunens bostadsförsörjningsplanering. Seniorboenden är som jag redovisat i kapitel 7 inget enhetligt be- grepp utan används oftast som ett samlingsbegrepp för boende- former som vänder sig till människor i övre medelåldern och äldre personer. Dessa boenden marknadsförs som t.ex. plusboende, 55+boende, årgångsboende, gemenskapsboende, Tryggbo, eller framtidsboende. En vanligt förekommande åldersgräns är . Erfarenheterna är att de som flyttar in i ett sådant boende snarare är . Enligt bostadsmarknadsenkät fanns det närmare 30 000 seniorbostäder. Det är dock en underskattning, eftersom ett tjugotal kommuner som uppgav att det fanns senior- bostäder i kommunen inte kunde uppge antalet. Fyrtiotre kommu- ner planerade att bygga totalt 1 300 seniorbostäder under de två närmsta åren (2017–2018). Det förväntade byggandet av senior- bostäder har sjunkit under en följd av år.35 Fortsatt underskott på särskilda boendeformer för äldre. /sv/samhallsplanering/bostadsplanering/bostadsmarknaden/bostadsmarkna den-for-olika-grupper/aldre/sarskilda-boendeformer-for-aldre/ (hämtad ). Boende för äldre personer Vad som benämns som trygghetsbostäder och trygghetsboenden varierar runt om i landet. Trygghet, tillgänglighet, gemensamhets- utrymmen och särskild personal är gemensamma nämnare för många. Enligt bostadsmarknadsenkät fanns det närmare 9 800 lägenheter i trygghetsbostäder, en ökning med 100 lägenheter . Det faktiska antalet är högre, tio av de kommuner som hade trygghetsbostäder hade inte besvarat hur många. I denna enkät svarade 80 kommuner att projekt med närmare 3 800 lägenheter kommer att påbörjas –2017. Av dessa angav kommunerna att cirka 2 600 skulle påbörjas . Nyproduktion skulle stå för av de nya trygghetsbostäderna. Ungefär 300 lägenheter förväntades utgöra ett nettotillskott genom ändring av byggnad. Allmännyttan står för drygt en tredjedel av det förväntade tillskottet av trygghetsbostä- der, medan privata hyresvärdar står för närmare en fjärdedel.36 Statligt investeringsstöd till trygghetsbostäder 2010–2014 –2014 fanns ett statligt investeringsstöd till äldrebostäder som även omfattade trygghetsbostäder. Med trygg- hetsbostäder avsågs enligt förordningen (2007:159) om investe- ringsstöd till äldrebostäder bostadslägenheter och utrymmen för måltider, samvaro, hobby och rekreation där det finns personal som på olika sätt kan stödja de boende under vissa angivna tider. För att få del av investeringsstödet krävdes det att kraven i förordningen var uppfyllda, men långt ifrån alla bostäder som kallas trygghetsbostäder uppfyller dessa krav. De kan t.ex. ha kommit till innan förordningen trädde i kraft, eller byggts utan statligt stöd. –2014 beviljades 3 700 trygghetsbostäder stöd; 2 700 vid nybyggnation och 1 000 genom ombyggnad.