sou · H5B328 · 2017-03-28 00:00:00 — Förslagen ska lämnas så att verksamheten inordnas i befintlig myndighet eller befintligt lärosäte och det kan ske inom ramen för befintliga resurser inom området. Uppdraget ska redovisas . Arbetsförhållandena har stor betydelse för utvecklingen av hälsa, lönsamhet och välstånd. För att fler ska kunna arbeta längre måste arbetsförhållandena utformas så att människor inte slits ut . Det handlar också om att förebygga den arbetsrelaterade ohälsan och sjukfrånvaron. Det är därför viktigt att det arbetsmiljöarbete som görs bygger på gedigen kunskap. Forskning av hög kvalitet är en förutsättning för detta. Det är dock svårt att få forskningsresultat och ny kunskap att nå ut och omsättas till praktisk nytta ute på arbetsplatserna. Kunskapen från forskningen behöver på olika sätt samlas och på ett ändamålsenligt sätt förmedlas ut till företag och andra verksamheter. Arbetsmiljöpolitikens utformning ska bygga på kunskap och insatserna ska följas upp och utvärderas. för hälsa, arbetsliv och välfärd (Forte) finansierar bl.a. forskning om arbetsmiljö, arbetsorganisation och arbetsmarknad. beviljade Forte för forskning om arbetsliv. avvecklades och därefter bedrivs den statligt finansierade forskningen inom området i huvudsak vid universitet och högskolor, varav en del finansieras av forskningsråden. Redan före institutets avveckling bedrevs en huvuddel av forskningen vid universitet och högskolor, men institutet hade, förutom sin uppgift som forskningsutförare, en nationell samlande roll på kunskapsområdet. Myndigheten fungerade också som internationell kontaktpunkt i olika forum inom arbetsmiljöområdet. I betänkandet Ett nationellt för arbetsmiljö – behov och förutsättningar (SOU 2011:60) analyserar behovet av och förutsättningarna för inrättandet av ett nationellt . Arbetsmiljöpolitiska kunskapsrådets slutsats är att det finns behov av ett nationellt för arbetsmiljö med ansvar för att stabilt och långsiktigt vårda, upp- datera och stödja den starka bas av kunskap om arbetsmiljöns beskaffenhet och möjligheter som finns i . Det finns även ett behov av en svensk nationell representant i vissa internationella organ och nätverk på arbetsmiljöområdet. föreslår att verksamheten ska omfatta områdena omvärldsbevakning, kunskapsbevakning, tillgänglighet av kunskap, kunskapssammanställningar och nationell representation. konstaterade i sitt slutbetänkande Åtgärder för ett längre arbetsliv (SOU 2013:25) att det finns behov av en oberoende funktion för forskning och utvärdering inom arbetsmiljöområdet. Funktionens uppdrag ska främst vara att undersöka sambanden mellan arbetsmiljö och arbetsförhållanden och hälsa samt utträde från arbetslivet. Fokus ska ligga på studier som kan visa orsakssamband mellan arbetsmiljörisker och tidiga utträden från arbetslivet men också mellan god arbetsmiljö och hälsa. Funktionens roll ska också vara att utvärdera effekter av nuvarande arbetsmiljöpolitik och bedöma effekter av olika reformer och åtgärder på arbetsmiljöområdet. En särskild utredare ska föreslå hur ett nationellt centrum för samling och spridning av kunskap och forskningsresultat om arbetsmiljö och för utvärdering av arbetsmiljöpolitik bör inrättas och utformas. För att det praktiska arbetsmiljöarbetet på arbetsplatserna ska bedrivas på bästa möjliga sätt behövs kunskap om olika arbetsmiljöfrågor, vilket inkluderar digitala arbetsmiljöer. Arbetsmiljöpolitiken ska utformas efter bästa kunskap och utvärderas för att kunna förbättras. Att tillgängliggöra det kunskapsunderlag som finns genom forskningen är i detta sammanhang viktigt. Utredningar, experter och organisationer har konstaterat att det finns ett behov av en samlande aktör för att bevaka och förmedla kunskap inom arbetsmiljöområdet. Forskningsområdet omfattar flera vetenskapliga ämnen och discipliner. För att få bra underlag för arbetsmiljöarbetet behöver kunskap från såväl nationell som internationell forskning komma till nytta för att förbättra arbetsmiljön på arbetsplatserna. Det gäller såväl dagsaktuella forskningsrön som äldre forskning. saknas en organisation med överblick över helheten och med särskilt ansvar för att på olika sätt verka för att kunskapen från forskningen blir mer tillgänglig och kommer till nytta i det praktiska arbetsmiljöarbetet. Utvärdering av den förda politiken finns på andra områden, t.ex. arbetsmarknadspolitik och utbildningspolitik. Men det saknas ett tydligt uppdrag att utföra en systematisk utvärdering av arbetsmiljöpolitiken. Statskontoret (Analys av den nationella handlingsplanen för arbetsmiljöpolitiken Rapport 2015:2) har i en analys av den förra nationella handlingsplanen för arbetsmiljöpolitiken konstaterat att arbetet med effektutvärdering av den förda politiken behöver utvecklas. Verksamheten ska ha ett löpande bevakningsuppdrag när det gäller kunskapsutvecklingen inom området arbetsmiljö. Detta omfattar att bevaka forskning, internationell kunskap och debatt samt myndigheters och organisationers rapportering. Särskild tyngdpunkt ska ligga på arbetsmiljön på kvinnodominerade arbetsplatser och i kvinnodominerade branscher där kunskapsläget särskilt behöver förstärkas. Det ska finnas möjlighet att kunna sätta samman grupper med korttidsengagerade forskare, utredare och andra som kan utföra utvärderingsuppdrag och kunskapssammanställningar. Det nationella centrumet ska inte vara en egen forskningsenhet eller forskningsfinansierande enhet utan i stället vara inriktat mot kunskapsspridning och utvärdering. Centrumet ska samarbeta med forskningsråden om hur resultaten från den forskningen som de finansierar ska kommuniceras. Centrumet ska vara en stödfunktion åt olika aktörer såsom arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer, myndigheter, organisationer och företag. Det ska vara möjligt att genomföra särskilda uppdrag i samarbete med andra myndigheter och organisationer. Utredaren ska ta ställning till och ge förslag på hur tillräcklig kompetens kan knytas till verksamheten, vilket ofta kan förutsätta forskarkompetens. Ett nationellt centrum för kunskap och utvärdering ska bedrivas effektivt, långsiktigt och uppfylla kraven på att ha en övergripande kunskapsbild inom arbetsmiljöområdet. Det kan genomföras genom att ett utökat ansvar och uppgifter läggs på en eller flera av befintliga myndigheter eller lärosäten, som omprioritering sker för att inrymma verksamheten inom befintliga resurser inom området. Det står utredaren fritt att beskriva fler än ett alternativ, dock ska ett av dessa förordas. För det alternativ som förordas ska skälen till den valda lösningen tydligt framgå. Arbetsmiljöområdet är omfattande och spänner över ett stort antal forskningsområden, ämnen och discipliner. En fråga som utredaren i sitt förslag måste ta ställning till är vilken avgränsning som bör gälla för verksamhetens kunskapsöverblickande ambition och hur samverkan ska ske med bl.a. forskarfinansierade organisationer för att få en effektiv och ändamålsenlig avgränsning av uppgifter och ta till vara synergier. För att kunna genomföra studier, uppföljningar och utvärderingar behövs tillgång till data och analysunderlag. Utredaren ska se över behovet av och möjligheten att samla eller samordna tillgång till de databaser som behövs samt behovet av att eventuellt bygga upp nya databaser för att bedriva verksamheten vid centrumet, inklusive behovet av författningsstöd för personuppgiftsbehandling. Förslag ska lämnas om hur detta skulle göras, genom omprioritering inom ramen för befintliga resurser inom området. Kravet på effektivitet innebär att statsförvaltningen ska utnyttja skattemedel ändamålsenligt och att den inte ska använda mer resurser än vad som krävs för att uppnå avsedda resultat med tillräckligt god kvalitet. Övervägandena när det gäller verksamhet ska utgå ifrån detta. Antalet personer som engageras påverkas på olika sätt av hur verksamhetsområdet avgränsas. lämna förslag till vilken verksamhet som ska bedrivas vid centrumet för samling och spridning av kunskap och forskningsresultat om arbetsmiljö och för utvärdering av arbetsmiljöpolitik, analysera och överväga förrespektive nackdelar med olika organisatoriska möjligheter och föreslå hur ett nationellt centrum för kunskap och utvärdering av arbetsmiljö ska utformas och inrättas, föreslå vilka databaser som behövs för att bedriva centrumets verksamhet, såväl befintliga databaser som behovet av att bygga upp nya, inklusive behovet av författningsstöd för personuppgiftsbehandling, föreslå och beskriva omfattning av verksamheten, och lämna nödvändiga författningsförslag. Utredaren ska i sitt arbete beakta de analyser och de förslag som presenterats av det (SOU 2011:60) och (2012:28). Ett jämställdhetsperspektiv ska beaktas vid genomförandet av uppdraget. Centrumets roll i förhållande till andra aktörer Det saknas en aktör med ett utvärderingsuppdrag inom arbetsmiljöpolitikområdet, till skillnad från många andra politikområden där utvärderingsuppdrag finns, t.ex. inom arbetsmarknads-, utbildnings- och socialförsäkringspolitiken. Det finns ett flertal aktörer inom arbetsmiljöområdet som har i uppgift att sammanställa och förmedla kunskap. Aktörerna finns inom statliga myndigheter, organisationer med anknytning till arbetsmarknadens parter och i företag inom den privata sektorn. Dessutom har forskningsfinansiärerna och de enskilda forskarna ett ansvar att kommunicera sina resultat. För att nå ut med kunskapen måste den spridas så att den tillgodoser mottagarnas specifika behov och förutsättningar. Om de aktörer som deltar i eller befinner sig nära det praktiska arbetsmiljöarbetet ute i verksamheterna, s.k. praktiknära kunskapsförmedlande verksamheter, har tillgång till ett bra kunskapsunderlag, kan de fungera som en brygga mellan forskningsrön och praktisk tillämpning. Tillgång till relevant kunskapsunderlag är också nödvändig för en hög kvalitet i det arbetsmiljöarbete som bedrivs. Utgångspunkten ska vara att förslaget till ett centrum för kunskap och utvärdering ska bidra till att befintliga aktörer inom området ges bättre förutsättningar att hitta och kommunicera kunskap som är anpassad efter centrumets målgruppers behov. Att i ökad utsträckning nå ut med kunskap till arbetsplatserna som stöd i det praktiska arbetsmiljöarbetet är ett mål. kartlägga befintliga aktörer med kunskapsförmedlande eller utvärderande verksamhet inom angränsande områden, analysera hur ett centrum för kunskap och utvärdering kan komplettera och förstärka befintlig verksamhet på området och angränsande områden och hur en effektiv och ändamålsenlig samverkan ska utformas utifrån respektive organisationers uppgifter, utreda möjligheten till olika former av finansiering från andra aktörer på området av lämplig del av verksamheten efter det att centrumet inrättats, t.ex. kunskapsspridning och särskilda projekt, och analysera om ett nytt centrum för kunskap och utvärdering kan innebära förändringar för befintlig verksamhet. Centrumets roll i förhållande till forskningen Forskningen inom arbetsmiljöområdet bedrivs vid ett stort antal olika universitet och högskolor. Ett nytt ska inte påverka detta förhållande. Däremot kan ett centrum för kunskap och utvärdering ha betydelse för utvecklingen inom de berörda forskningsområdena. Sammanställningar och analyser av befintliga forskningsresultat bör kunna leda till att framtida problem och möjligheter inom arbetsmiljöområdet synliggörs och att forskare ges uppslag till ny forskning. Centrumet ska genomföra både egna studier och uppdrag från regeringen och andra myndigheter. Centrumet ska dock vara inriktat mot kunskapsspridning och utvärdering och inte vara en egen forskningsutförande, forskningsfinansierande eller forskningsbeställande enhet. Fokus ska vara ett ökat och ömsesidigt utbyte mellan forskning och praktik, men det är också värdefullt om centrumet i samverkan med bl.a. forskningsfinansiärerna och forskningsråden kan bidra till ökad kontakt och kunskapsutbyte mellan forskare inom olika forskningsdiscipliner. analysera hur ett centrum för kunskap och utvärdering kan utformas för att gynna en positiv utveckling för forskningsområdet utifrån olika målgruppers behov av kunskap. Nationell representant i arbetsmiljöfrågor Det finns i många fall behov för att ha en representation i nordiska, europeiska och internationella forskningsorgan och nätverk. Inom arbetsmiljöområdet saknas alltför ofta en sådan. Det är till stor del beroende på initiativ från enskilda forskare att delta i nätverk. Ett sådant internationellt forskningssamarbete är positivt. Det finns dock även ett behov av mer övergripande nationellt representantskap. I vissa fall finns det strukturer för detta, men i andra fall saknas de eller skulle behöva förstärkas. Ett centrum för kunskap och utvärdering bör organisatoriskt och verksamhetsmässigt utformas så att det stärker förutsättningar att agera i det internationella samarbetet inom arbetsmiljöområdet. särskilt belysa på vilket sätt ett centrum för kunskap och utvärdering kan stärka förutsättningarna för ett ökat svenskt engagemang när det gäller arbetsmiljöarbetet inom EU och internationellt, och i arbetet utgå från och ta hänsyn till att befintliga och välfungerande strukturer fortfarande ska gälla. Utöver vad som följer av kommittéförordningen (1998:1474), ska utredaren särskilt analysera sina förslag och redovisa sina slutsatser när det gäller de effekter förslagen kan få för andra aktörer med kunskapsförmedlande uppgifter inom arbetsmiljöområdet som utredaren identifierar, utvecklingen inom kunskapsområdet, det praktiska arbetsmiljöarbetet, och Sveriges deltagande i det internationella arbetsmiljösamarbetet. kostnadsberäkna sina förslag, och föreslå finansiering av dessa genom omprioritering inom berörda anslag på området. Utredaren ska även ta upp andra konsekvenser av sina förslag. Genomförande och redovisning av uppdraget Utredaren ska föra dialog med företrädare för arbetsmarknadens parter, forskningsfinansiärer och forskningsråd, forskare, myndigheter och organisationer. Det är angeläget att myndigheter med uppdrag inom området ges goda möjligheter att lämna synpunkter och få information om utredningens arbete. Utredaren ska föra dialog med andra relevanta utredningar. Uppdraget ska redovisas . Utredningen om nationellt centrum för kunskap om och utvärdering av arbetsmiljö (A 2016:02) Förlängd tid för uppdraget Regeringen beslutade kommittédirektiv om nationellt centrum för kunskap om och utvärdering av arbetsmiljö (dir. 2016:2). Enligt utredningens direktiv skulle uppdraget redovisas . bedriver ett tidsbegränsat programstöd för att ta fram riktlinjer för att stödja evidensbaserad praktik för företagshälsovården. Det är viktigt att ta vara på kunskaperna från denna verksamhet. Utredningen får därför i uppdrag att överväga olika alternativ och föreslå var man långsiktigt bör placera ansvaret för att utveckla och ta fram nya riktlinjer som stödjer evidensbaserad praktik för företagshälsovården och lämna de fullständiga förslag som bedöms nödvändiga. Uppdraget ska i stället redovisas . Arbetsmiljöforskning nu och då samt kartläggning av forskningsmiljöer i Arbetsmiljöforskning nu och då Inom hälsoområdet spelar de åtta landstingsdrivna arbetsmedicinska klinikerna1 en viktig roll genom sin strategiska placering mellan forskningen, patienter, myndigheter, kommuner, hälso- och sjukvård och företag. De får genom sin verksamhet inblick i de medicinska problem som uppstår i arbetet. Denna inblick styr vilken forskning som bedrivs. Forskningsverksamheten sker i samverkan mellan universitetsinstitutioner och den landstingsfinansierade klinikverksamheten, som på de flesta ställen är förlagd till universitetssjukhus. Exempel på andra forskningsmiljöer med hälsofokus är på , Metalund på och på . Den tekniska arbetsmiljöforskningen finns på IVL och samt på de tekniska högskolorna2, där den i allmänhet kallas arbetsvetenskap eller ergonomi. Den samhällsvetenskapliga arbetsmiljöforskningen är mer utspridd på olika ämnen och finns bland annat inom sociologi, psykologi, företagsekonomi, nationalekonomi, arbetsrätt och statsvetenskap. På vissa platser bedrivs flervetenskaplig forskning som berör frågor kopplade till arbetsmiljö, exempelvis vid 1Arbets- och miljömedicin finns i , , , , , , , och . 2Teknisk arbetsmiljöforskning finns på , Kungl. Tekniska högskolan, , och i viss mån på . forskning () vid , som består av både sociologer och ekonomer. Forskning om arbetsmiljö och arbetsliv fick betydande resurser från regeringen , men har fått en alltmer undanskymd position i forskningspolitiken.3 uttryckte en internationell expertpanel sina farhågor om att svensk arbetsmiljöforskning höll på att försvagas4, en oro som efter nedläggningen av () ökade5. konstaterades försvagningen i bibliometriska studier (det vill säga studier som ger mått på produktivitet och kvalitet i forskningen genom hur mycket forskare publiceras och citeras i olika tidskrifter). I en utvärdering som Forte lät göra av svensk arbetsorganisationsforskning6 framgår att detta forskningsområdes produktivitet (mätt i antal artiklar) har stagnerat efter 2009. En annan studie visar att svensk arbetsmiljöforskning, mätt i vetenskaplig publicering, har minskat både i absoluta termer och relativt andra länder. Studien bygger på antalet vetenskapliga artiklar som publicerades i 10 utvalda arbetsmiljö- och ergonomitidskrifter –2015.7 I början av perioden, 1986–1990, låg på tredje plats efter och i absoluta tal, att jämföras med 2011–2015 då hade sjunkit till åttonde plats. Den svenska andelen av nämnda publiceringar sjönk från till (se figur 1 nedan). En liknande nedgång i publiceringar inom fältet finns för medan andra nordiska länder verkar ha legat på en stabil nivå . 3Håkansta (2013, 2014a, 2016). 4FAS (2006), FAS (2007). 5FAS (2008). 6Forte (2015). 7Arbetsmiljöverket (2015). 1986-1990 1991-1995 1996-2000 2001-2005 2006-2010 2011-2015 Källa: (2015), sid. 10. Arbetsmiljöforskningens organisering nu och då Forskningspolitiken har varit mer eller mindre gynnsam för arbetsmiljöforskningen. växte området kraftigt genom stora statliga satsningar. En särskild fond (Arbetarskyddsfonden, sedermera Arbetsmiljöfonden), delvis finansierad genom arbetsgivaravgifter, skapades för att ge stöd till forskning och utbildning inom området. Dessutom etablerades två forskningsinstitut, ett för arbetsmiljöfrågor () och ett för medbestämmande- och arbetsorganisationsfrågor (Arbetslivscentrum). Instituten slogs 1995 samman till en organisation: . En bidragande faktor till satsningarna på arbetsmiljöforskning var att fokus för den dåvarande forskningspolitiken var på samhällsnyttig, tillämpad och verksamhetsnära forskning. skiftade forskningspolitiken så att mer fokus lades på att forskningen skulle vara internationellt gångbar och i framkanten av den vetenskapliga disciplinen eller leda till innovation och tillväxt. I ledde förändringarna till att den öronmärkta finansieringen av tillämpad arbetslivsforskning minskade och att arbetslivsforskarna i stället fick konkurrera om forskningsmedel som utlystes av de statliga forskningsråden.8 I samband med detta fick arbetslivsforskningen mindre tvärvetenskaplig prägel.9 var ett nationellt forskningsinstitut och för arbetslivsfrågor 1995–2007. Institutet kompletterade den forskning som bedrevs på lärosätena i landet genom nationella tvärvetenskapliga satsningar inom prioriterade områden, bland annat genom att samarbeta med arbetsmarknadens parter och andra samhällsaktörer. finns fortfarande i , , och en rad andra länder i och världen. Skälen till nedläggningen av 2007 var att minska den statliga byråkratin och att säkra kvaliteten i forskningen genom att låta forskningsmedlen fördelas i konkurrens mellan forskare (prop. 2006/07:1, utgiftsområde 14). Samma resonemang återfinns i direktivet för denna utredning, nämligen att den nya organisationen inte ska bedriva forskning. Däremot nämner direktivet flera av de funktioner som fanns på institutet. En av funktionerna är informationsspridning, som på bland annat bedrevs genom olika skriftserier och ett arbetslivsbibliotek med mycket kunnig personal. En annan funktion är samverkan med andra länder inom arbetsmiljöområdet, bland annat genom att representera i internationella organisationer och stödja internationella åtaganden i arbetslivssammanhang. Den forskningspolitik som förs är gynnsammare för arbetsmiljöområdet än den var eftersom allt större tonvikt läggs på forskningens samhällsnytta. Att betona samhällsnytta i samband med forskningsfinansiering är ett internationellt fenomen. I , till exempel, där tilldelningen av statliga forskningsmedel i hög grad styrs av en stor nationell forskningsutvärdering, har samhällsnytta införts som ett av flera utvärderingskriterier. rekommenderar, i en utvärdering av innovationssystem,10 att inför en ny koordineringsmekanism som inte bara spänner över forskning och innovation utan även tar hänsyn till samhällsutmaningarna för att forskningen bättre ska kunna svara på samhällets utmaningar. Som ett lyckat exempel hänvisar till forskningsråd som har ett tredje ben vid sidan av 8Håkansta (2013, 2014a, 2016). 9Grote & Guest (2016). 10OECD (2016). forskning och innovation i form av ett forskningsprogram inom områden av vikt för samhället. Den senaste forskningspropositionen (prop. 2016/17:50) har två utgångspunkter: att värna den fria forskningen och svara mot globala och nationella samhällsutmaningar. En av sju strategiska satsningar för att möta samhällsutmaningar är ett tioårigt nationellt forskningsprogram om arbetslivsforskning. Utredningens kartläggning av svenska forskningsmiljöer inom arbetsmiljöområdet Enligt kommittédirektivet ska ett nationellt centrum för kunskap om och utvärdering av arbetsmiljö placeras vid en befintlig myndighet eller ett befintligt lärosäte. Centrumet ska varken vara en forskningsutförande, forskningsfinansierande eller forskningsbeställande enhet. Centrumet och dess verksamhet placeras enligt direktiven i skärningspunkten mellan forskning och praktik och måste förhålla sig till den forskning som utförs i landet. Ett steg i utredningens arbete var därför att kartlägga var och i vilken utsträckning forskning inom arbetsmiljöområdet utförs i landet. För att skapa en bättre bild av existerande forskningsmiljöer och hur de skulle kunna bidra till det nationella centrumet skickade utredningen brev till ett urval av forskningsmiljöer med anknytning till arbetsmiljö och till rektorerna på berörda lärosäten. Syftet med brevet var att skapa kontakt för en djupare kartläggning och eventuellt möte. Urvalet gjordes med utgångspunkt i forskningsmiljöernas vetenskapliga kvalitet, storlek och geografiska läge. Utredningen var främst intresserad av större forskningsmiljöer – inte enskilda forskare eller små grupper – på orter som erbjuder forskning inom flera olika vetenskapsområden och där det finns en kritisk massa som återspeglar arbetsmiljöområdets vetenskapliga diversitet. Syftet var inte att hitta en placering av den nya organisationen, även om det i vissa fall uppfattades så. Brevet följdes upp med en inbjudan till de 14 forskningsmiljöer som visat intresse att delta i kartläggningen att skicka in underlag till utredningen. När underlagen skickats in träffade utredningen ett antal forskningsmiljöer på olika lärosäten i fyra städer: , Antalet platsbesök till övriga delar av landet begränsades på grund av tidsbrist. Underlagen som skickades in från forskningsmiljöerna var, enligt den instruktion de fått, beskrivande och självvärderande, högst nio sidor långa och uppbyggda kring följande punkter: Historik och presentation av verksamheten i nuläge Beskrivning av nuvarande organisation och finansiering (basanslag samt externa anslag) Kortfattad SWOT-analys och framåtblickande plan vad gäller verksamheten Beskrivning av synen på ett nationellt centrum för kunskap om och utvärdering av arbetsmiljö och på vilka sätt miljö kan bidra till ett sådant