sou · H5B386 · 2017-11-07 00:00:00 — En sådan talan mot den inflyttande hyresgästen är ibland verkningslös eftersom det i samband med byten kan vara den som flyttat från lägenheten som lämnat de felaktiga uppgifterna eller att hyresvärden inte klargjort förutsättningarna för båda bytesparterna. Talan mot den inflyttande hyresgästen som inte känt till de uppgifter som utflyttande hyresgäst lämnat eller inte känt till att utflyttande hyresgäst inte flyttat in i den lägenhet som uppgavs vid bytesansökan, blir då verkningslös.25 hovrätt26 prövade frågan om förlängning i ett beslut där byteslägenheten systematiskt hade använts för att utföra skenbyten. Hovrätten fann att hyresgästen inte gjort sannolikt att det varit fråga om ett verkligt hyresförhållande. Hyresgästen förlorade därför förlängningstvisten. I ett avgörande av 201427 ansåg domstolen att hyresvärden inte visat att hyresgästen betalat någon särskild ersättning för att få hyresrätten till den lägenhet som var föremål för prövning. I målet var det klarlagt att hyresgästen betalat pengar till en person i syfte att få en hyresrätt och att betalning skedde först efter att hyresgästen skrivit sig som hyresgäst på lägenheten. Eftersom hyresgästen även tittat på andra lägenheter kunde det däremot inte med säkerhet sägas vilken lägenhet pengarna avsett och det ansågs även osannolikt att hyresgästen betalat pengar till en utomstående för att ta över en lägenhet från en person som hyresgästen sade sig ha en samborelation med. Den straffrättsliga regleringen av otillåten ersättning i samband med överlåtelse finns i 65 och 65 a §§ hyreslagen. Brotten benämns brott mot jordabalken. 25Holmqvist och Thomsson, s. 552 f. 26Svea hovrätts dom meddelad i ärende ÖH 8597-04. 27Svea hovrätts dom meddelad i ärende ÖH 5771-14. Åtgärder mot handel med hyreskontrakt Förbudet mot att begära särskild ersättning för en hyresrätt I 65 § hyreslagen finns straffbestämmelser som gäller om någon uppställer villkor om särskild ersättning för upplåtelse av bostadslägenhet eller överlåtelse av hyresrätten till en sådan lägenhet. Bestämmelsen infördes 1973.28 Bestämmelsen hade sitt ursprung i en straffsanktion i lagen (1942:429) om hyresreglering.29 När bestämmelsen infördes fanns inte någon gradindelning av brottet och straffet var böter eller fängelse i högst . En särskild åtalsbegränsning fanns även intagen i bestämmelsen i form av ett krav på att åtal skulle vara påkallat från allmän synpunkt för att åklagare skulle få föra talan. Straffbestämmelsen ändrades 1978 och fick då i allt väsentligt den lydelse som den har med två gradindelningar av brottet, ett grovt och ett brott av s.k. normalgrad.30 gjordes en straffskärpning. Vidare upphävdes den särskilda åtalsregeln och ersattes med en regel om att det i ringa fall inte ska dömas ut något straff. Syftet med straffskärpningen var att bekämpa den yrkesmässigt bedrivna lägenhetshandeln.31 Den avskräckande verkan av straffbestämmelsen ansågs tidigare inte varit tillräckligt stor gentemot den yrkesmässigt drivna verksamheten. I och med straffskärpningen förlängdes även preskriptionstiden för brottet, vilket ansågs vara en vinst från brottsutredningssynpunkt.32 Enligt 65 § hyreslagen i dess nuvarande lydelse döms den som med uppsåt ställer upp villkor om särskild ersättning för upplåtelse av bostadslägenhet eller för överlåtelse av hyresrätten till sådan lägenhet till böter eller fängelse . Bestämmelsen omfattar inte bara ersättning i pengar utan även i form av egendom eller överpris vid försäljning av tillhörigheter när lägenheten lämnas.33 Förfarandet är straffbart även om ersättningen ska betalas till 29Lagen upphörde att gälla vid utgången av . 1977/78:175 s. 79 och Ds Ju 1976:1 s. 25. 1977/78:175 s. 80. 33Beckman, kommentar till 12 kap. 65 § jordabalken. Åtgärder mot handel med hyreskontrakt annan än den som ställer upp villkoret. Brottet är fullbordat så snart villkoret ställts upp. Något krav på att betalning skett finns alltså inte för att handlandet ska vara straffbelagt.34 Straffbestämmelsen träffar dock bara situationen när ersättningen är ett villkor för upplåtelsen eller överlåtelsen. Straffet för brottet är, som nämnts, böter eller fängelse . I förarbetena uttalades att ett brott bedöms som ett brott av normalgraden när det är fråga om enstaka upplåtelse av lägenhet av hyresvärd och enstaka överlåtelse av hyresrätt från hyresgästens sida. Det angavs att som straff bör i första hand böter komma i fråga, men när omständigheterna är försvårande bör frihetsberövande straff bli följden. Exempel på försvårande omständigheter vid enstaka upplåtelse eller överlåtelse är när gärningsmannen själv har tagit initiativ till transaktionen genom annonsering eller på annat sätt gått planmässigt tillväga. Om gärningen avsett betydande belopp är det också en omständighet som ska beaktas som försvårande.35 Straff ska inte dömas ut i ringa fall. Avsikten med bestämmelsen är att det bara är helt harmlösa fall som inte ska leda till straff. I förarbetena framförs som exempel det fall när någon i samband med överlåtelse av hyresrätten tar emot en mindre ersättning för reparationer som han eller hon utfört i lägenheten eller kräver en mindre kompensation för egendom som har lämnats kvar.36 Om brottet är att anse som grovt, döms enligt 65 § andra stycket till fängelse i högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om det utgjort ett led i en verksamhet som bedrivits yrkesmässigt eller i större omfattning eller om gärningsmannen annars i avsevärd mån har missbrukat sin ställning som ägare eller förvaltare av fastighet. I bestämmelsens sista stycke klargörs att villkor om särskild ersättning enligt första stycket är ogiltiga och att den som har ställt upp villkoret är skyldig att lämna tillbaka vad denna tagit emot. 34Holmqvist och Thomsson, s. 819. 1977/78:175 s. 179. 1977/78:175 s. 179. Åtgärder mot handel med hyreskontrakt Otillåten ersättning vid bostadsförmedling Straffbestämmelsen i 65 a § hyreslagen tillkom 1978. En straffrättslig bestämmelse med ett förbud mot förmedlingsprovision fanns tidigare i lagen (1973:189) med särskilda hyresbestämmelser för vissa orter (den s.k. bristortslagen), som bara omfattade ett begränsat antal kommuner. I förarbetena till lagändringen framfördes att det i många fall verkade förekomma ett nära samarbete mellan hyresvärdar och mäklare som förmedlade lägenhetsförsäljningar mot höga provisioner.37 För att bekämpa den organiserade hyresbrottsligheten ansågs det därför behövligt att även vidta åtgärder mot mäklarna. Straffskalan för otillåten ersättning vid bostadsförmedling anpassades till skalan för brott enligt 65 § hyreslagen för att inget av brotten skulle bedömmas som mer lönsamt än det andra. infördes straffansvar och återbetalningsskyldighet för hyresvärd som av en hyresgäst som saknade besittningsskydd tog ut en uppenbart oskälig hyra med hänsyn till lägenhetens bruksvärde. Regleringen togs in i 65 a § fjärde stycket hyreslagen.38 Syftet var att hyresvärden inte skulle kunna utnyttja situationen när en hyresgäst inte hade möjlighet att begära omprövning av hyresvillkoren. Straffansvaret för hyresvärden vid uttag av uppenbart oskälig hyra avskaffades dock redan efter några år.39 Anledningen till det var att straffsanktionen från rättssäkerhetssynpunkt ansågs tveksam då en felbedömning av lägenhetens bruksvärde skulle kunna medföra ett straffansvar för hyresvärden.40 Enligt 65 a § hyreslagen i dess nuvarande lydelse döms den som tar emot, träffar avtal om eller begär ersättning av hyressökande för att förmedla bostadslägenhet för annat än fritidsändamål. Ersättning för bostadsförmedling får bara tas emot eller begäras vid yrkesmässig förmedling och i så fall enligt en särskild taxa enligt förordningen 1977/78:175 s. 80. 38Lag (1984:694) om ändring i jordabalken trädde i kraft . 39Lag (1988:408) om ändring i jordabalken trädde i kraft . 1987/88:162 s. 11 Åtgärder mot handel med hyreskontrakt (1978:313) om taxa för yrkesmässig bostadsförmedling. Ersättning får enligt denna förordning bara tas ut om förmedlingen leder till att det träffas ett hyresavtal. Bestämmelsens andra stycke upplyser om att köavgifter kan tas ut vid bostadsförmedling enligt särskilda bestämmelser i lagen (2000:1383) om kommunernas bostadsförsörjningsansvar. Straffet för brottet är böter eller fängelse eller, om brottet är grovt, fängelse i högst . Vid valet av påföljd bör främst beaktas om gärningsmannen utnyttjat annans särskilda trångmål men även storleken av den otillåtna ersättningen har betydelse. Den olagliga verksamheten bör bedömas som grov om den skett vanemässigt eller annars är av stor omfattning.41 Av bestämmelsens sista stycke följer en skyldighet att betala tillbaka en otillåten ersättning som tagits ut. Hela beloppet ska återbetalas om förmedlingen inte varit yrkesmässig medan endast den del av beloppet som överstigit fastställd taxa ska återbetalas om förmedlingen varit yrkesmässig men överstigit taxan.42 I detta avsnitt redogörs för rättstillämpningen av bestämmelserna i 65 och 65 a §§ hyreslagen. Vid genomgången att praxis redovisas rättsfall som avser straffbestämmelserna i 65 och 65 a §§ hyreslagen tillsammans. Anledningen till det är främst att straffskalorna är desamma och att det inte görs någon åtskillnad på de omständigheter som ska beaktas för att brotten ska bedömas som grova, jfr NJA 2016 s. 540. Till det kommer att det inte sällan är fråga om lagföring av båda brotten . I första hand har utredningen valt att redogöra för de avgöranden som är refererade i någon rättsfallssamling. Eftersom antalet avgöranden är mycket begränsat (se avsnittet om Brå:s statistik över antalet lagförda brott), redovisas också några avgöranden som inte har refererats i någon referatsamling. 1977/78:175 s. 180. 42Holmqvist och Thomsson, s. 823. Åtgärder mot handel med hyreskontrakt Förbudet mot särskild ersättning enligt 65 § hyreslagen I rättstillämpningen har fråga om särskild ersättning enligt 65 § hyreslagen vid ett flertal tillfällen prövats i samband med byte mellan å ena sidan hyresrätt och å andra sidan bostadsrätt eller småhusfastighet. I sådana fall talar man ofta om att hyresrätten utgör en dellikvid av priset på bostadsrätten eller fastigheten. I rättsfallet NJA 1990 s. 412 prövade frågan om särskild ersättning vid byte av andel i bostadsförening mot hyresrätt i ett mål om återbetalningsskyldighet. Frågan i målet var om förutsättningarna i 65 § hyreslagen var uppfyllda. fann att förbudet mot villkor om särskild ersättning i och för sig omfattade denna situation. Vidare uttalade att återbetalningsskyldigheten kommer ifråga först när köpeskillingen för bytesobjektet klart understiger vad köparen skulle ha betalat om inte hyresrätten lämnats i byte. Enbart det förhållandet att andelen i bostadsföreningen såldes för och det uppskattade försäljningsvärdet uppgick till menade inte var tillräckligt för att slå fast att särskild ersättning betalats för hyresrätten. Högsta domstolens domskäl är kortfattade och det kan vid en första anblick framstå något förvånansvärt att en rabatt om inte ansågs utgöra ett belopp som är tillräckligt stort för att förutsättningarna ska vara uppfyllda. I litteraturen43 framhålls att avgörande inte ska tolkas på så sätt att den konstaterade skillnaden mellan köpeskilling och marknadspriset inte var tillräckligt stor för att aktualisera återbetalningsskyldighet utan att utlåtandet om marknadsvärdet inte ansågs ge tillräckligt stöd för att köparen skulle ha betalat det beloppet som tagits upp i värderingsintyget om inte hyresrätten lämnats i byte. Därmed gick det inte heller att säga att det fanns tillräckligt stöd för att säljaren betalat särskild ersättning för hyresrätten. I rättsfallet RH 1993:26 fann att ett avtal om byte av bostadsrätt mot hyresrätt med ett villkor om särskild ersättning inte skulle förklaras gällande mellan parterna. 43 , s. 482 och och , s. 103 ff. Åtgärder mot handel med hyreskontrakt I ett avgörande av Hovrätten över och Blekinge44 ansågs ett villkor om besiktningsavgift om i samband med byte av lägenhet utgöra en särskild ersättning för upplåtelse eller överlåtelse av bostadslägenhet. Det uppställda villkoret ansågs därmed strida mot förbudet i 65 § hyreslagen. I målet var inte fråga om ansvar för brott utan om bostadsbolaget hade rätt att lyfta de hos deponerade beloppet. Målet tydliggör att toleransen mot otillåten ersättning är mycket låg. Om det hade varit fråga om prövning av ansvar för brott hade gärningen rimligen bedömts som ringa brott. Gränsdragning mellan brott av normalgraden och grovt brott Frågan om gränsdragningen mellan brott av normalgrad och grovt brott enligt 65 och 65 a §§ hyreslagen har prövats i flera avgöranden. I en dom 2016 fastställde tingsrättens dom i vilken en man dömts för brott mot jordabalken, grovt brott, enligt 65 a § hyreslagen.45 Mannen hade tagit emot i utbyte mot ett hyreskontrakt och hade som ett led i gärningen sett till att en falsk handling i form av en bytesansökan framställts. Sammantaget bedömdes brottet som grovt. Däremot ansågs det inte utrett att gärningen utgjort ett led i en verksamhet som bedrivits i någon större omfattning. Tingsrätten bedömde straffvärdet av brott mot jordabalken och urkundsförfalskning, vilket avsåg upprättandet av ett falskt hyreskontrakt, till fyra månaders fängelse. Hovrätten gjorde ingen annan bedömning än tingsrätten vad avser straffmätningen. I en dom från 200646 menade att en enstaka betalning om för upplåtelse av hyreslägenhet inte utgjorde grovt brott. 44Dom meddelad av Hovrätten över och i mål T 26-00. 45Dom meddelad av i mål B 778-16. 46Dom meddelad av i mål B 2932-05. Åtgärder mot handel med hyreskontrakt I rättsfallet RH 1995:54 dömde två personer för brott mot jordabalken. En av gärningsmännen dömdes för fyra grova brott enligt 65 och 65 a §§ hyreslagen och den andra gärningsmannen för två brott enligt 65 a §. De otillåtna ersättningarna avsåg belopp från till . Brotten bedömdes som grova med hänvisning till att brotten utgjort ett led i en olaglig verksamhet som bedrivits yrkesmässigt och att de otillåtna ersättningarna avsåg betydande belopp. Hovrätten dömde gärningsmännen till fängelse med hänsyn till karaktären av brotten. Gärningsmännen dömdes till fängelse respektive . I rättsfallet NJA 2016 s. 540 prövade frågan om straffvärde och påföljdsval vid brott enligt 65 a § hyreslagen. Omständigheterna i fallet var den att två personer bedrivit olaglig förmedling av bostadslägenheter i stor omfattning. Betalningarna för de förmedlade lägenheterna uppgick till sammantaget drygt 1,3 miljoner respektive . De dömdes därför för grovt brott i sju respektive nio fall. Vad gäller straffvärde av brott mot jordabalken uttalade följande. 11.I 12 kap. 65 a § JB finns inte några särskilda omständigheter angivna som ska beaktas vid bedömningen av straffvärdet. I förarbetena till bestämmelsen i 65 §, som avser fastighetsägare eller fastighetsförvaltare, uttalas att det på en fri hyresmarknad inte ska vara tillåtet att bereda sig av att någon annan behöver eller av annan anledning önskar överta en viss lägenhet (se prop. 1973:23 s. 144 f.). Det får likväl antas att det primära skyddsintresset, även för den nu aktuella straffbestämmelsen som riktar sig mot förmedlare, är att upprätthålla den lagstadgade ordningen för upplåtelse av bostadslägenheter. Av förarbetena till 65 a § framgår också att ett övergripande syfte med regleringen är att motverka svart handel med bostadslägenheter (se prop. 1977/78:175 s. 139). 12.Inte heller anges i 12 kap. 65 a § JB några omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om ett brott ska anses som grovt. De omständigheter som särskilt pekas ut i 65 § för att det brottet ska bedömas som grovt – att det utgjort led i en verksamhet som bedrivits yrkesmässigt eller i större omfattning – bör i princip vara vägledande även vid motsvarande bedömning enligt 65 a §. Således bör vid förmedling betydelse tillmätas främst hur organiserad verksamheten har varit, antalet förmedlingar och den vinst som verksamheten har gett. Åtgärder mot handel med hyreskontrakt I förarbetena till 12 kap. 65 a § framhålls det förhållandet att gärningsmannen har utnyttjat någon annans särskilda trångmål som en omständighet som bör leda till en strängare påföljd (se prop. 1977/78:175 s. 180). Det kan emellertid sättas i fråga hur vanligt förekommande en sådan ockerliknande situation är (jfr p. Under alla förhållanden kan det inte till grund för bedömningen läggas att en olaglig förmedling innebär ett klandervärt utnyttjande av annans trångmål om inte åklagaren har styrkt detta. fann att den olagliga förmedlingsverksamheten som gärningsmännen bedrivit påtagligt kränkt det intresse som straffbestämmelsen är avsedd att skydda. Förmedlingsverksamheten som omfattade svarthandel med lägenheter hade bedrivits på ett yrkesmässigt sätt och omfattande belopp hade betalats även om gärningsmännen själva endast behållit en viss provision. fann inte att det var bevisat att de utnyttjat någon annans trångmål vid sina förmedlingar. Sammantaget fann likt hovrätten att straffvärdet för brotten motsvarade fängelse i . När det gällde valet av påföljd konstaterade följande. Av betydelse för valet av påföljd i detta fall är om brott mot 12 kap. 65 a § JB ska anses vara av sådan art att presumtionen mot fängelse bryts vid ett lägre straffvärde än . 24.Uttalanden i lagförarbeten och avgöranden i praxis har utgjort grunden för att vissa brottstyper har särbehandlats med hänvisning till deras art (s.k. artbrott). Några sådana uttalanden har inte gjorts när det gäller brott mot 12 kap. 65 a § JB. Inte heller finns det några avgöranden från HD som innebär att denna brottstyp är av sådan art att det särskilt talar för att fängelse ska väljas som påföljd. Detsamma gäller för brott mot 65 §. 25.Utrymmet för att genom rättsutveckling i praxis särbehandla ytterligare brottstyper med hänvisning till deras art är begränsat. De förhållanden som kan tilläggas betydelse vid en sådan särbehandling bör åtminstone delvis vara andra än de som inverkar på straffvärdet. Det kan bl.a. röra sig om svårupptäckta brott eller om en brottstyp som innefattar en samhällsfara som inte reflekteras på annat sätt vid påföljdsbestämningen. (Se ”De kinesiska kullagren” NJA 2014 s. 559 p. 31 och 32.) 26.Riksåklagaren har som skäl för att brott mot 12 kap. 65 a § JB ska ses som ett artbrott framhållit att brottslighet av detta slag är synnerligen svårupptäckt och svårutredd samt att den leder till allvarliga konsekvenser för samhället. Det finns också enligt riksåklagaren indikationer på att den illegala handeln med lägenhetskontrakt är omfattande och ett växande problem. Åtgärder mot handel med hyreskontrakt Brott mot 12 kap. 65 a § JB bidrar till att bostadsförmedlingen inte fungerar på avsett sätt och står i direkt strid mot principen att handel inte ska bedrivas med bostadshyresrätter. Brottsligheten är ofta svårupptäckt. Såsom i detta fall är en målsägande nöjd med resultatet av den brottsliga handlingen och därför inte villig att medverka till att brottsligheten upp. Även om lagstiftaren ser allvarligt på brottslighet av det aktuella slaget finns det dock i avsaknad av klara förarbetsuttalanden och tidigare praxis inte tillräckliga skäl för att särbehandla brott mot 65 a § med hänsyn till brottets art. och även hovrätten frångick därmed det resonemang om brottets karaktär och art som förts i flera tidigare avgöranden (se bl.a. RH 1995:54, dom i mål 2043-06 och tingsrätts dom i mål B 730-04). När det gäller frågan om återbetalningsskyldighet enligt 65 och 65 a §§ hyreslagen och bevisbördan för sådan återbetalningsskyldighet bör rättsfallet RH 1995:146 nämnas. I målet var fråga om en man agerat självständigt när han tog emot otillåten ersättning för anvisning av en bostadslägenhet. För att gå fri från återbetalningsskyldighet ansåg hovrätten att mannen var tvungen att visa att han endast agerat osjälvständigt utan eget intresse i affären. Hovrätten fann att han inte kunde anses ha haft en så underordnad ställning som han själv påstått och blev därför återbetalningsskyldig för hela beloppet. 3.3Kartläggningen av den illegala handeln I utredningens uppdrag ingår att kartlägga förekomsten av otillåtna ersättningar för hyreslägenheter. I det här avsnittet redovisas kartläggningen av handeln med hyreskontrakt. Utredningens kartläggning av oskäliga hyror vid uthyrning i andra hand, redovisas i kapitel 4. Åtgärder mot handel med hyreskontrakt Förekomsten av handel med hyreskontrakt är mycket svår att kartlägga. Skälet till det är framför allt att benägenheten att avslöja och berätta om handeln är mycket liten. Den som tagit emot en otillåten ersättning riskerar att bli återbetalningsskyldig och dömas för brott medan den som betalat ersättningen riskerar att förlora sin hyresrätt. De som deltar i en lägenhetsaffär med olaglig ersättning lider inte heller någon egentlig skada. Den som betalar ersättningen får en lägenhet som han eller hon annars inte skulle ha fått, medan den som tar emot ersättningen får en otillåten ersättning. Anmälningsfrekvensen för brotten är mycket låg och brotten är svårutredda. Av förklarliga skäl finns det därmed begränsat med statistik på området. Utredningen har valt att inledningsvis redogöra för vissa rapporter och promemorior om illegal handel med hyresrätter som myndigheter och intresseorganisationer publicerat. Utredningen redovisar därefter de undersökningar som utredningen har gjort, bl.a. genom enkäter till fastighetsägare. Därefter redovisas hur typfallen av de illegala affärerna ser ut och viss statistik. Slutligen redovisas synpunkter på bestämmelserna. rapporter, promemorior och utredningar I kartläggningen redovisas utredningar, undersökningar och rapporter, som bl.a. , , och har gjort. Utredningen har valt att redovisa vissa äldre utredningar och rapporter eftersom frågorna är svåra att kartlägga, tillgängligt material begränsat och det finns ett värde av att se hur problematiken har utvecklats över tiden. Slutsatserna i vissa av rapporterna bygger på enkätundersökningar hos fastighetsägare eller hyresgäster. Som nämnts ovan är incitamentet för parter att berätta om olaglig ersättning som de betalat eller tagit emot begränsat. Till detta kommer att svaren inte kan bygga på annat än uppskattningar. Resultatet av undersökningarna måste därför tas med viss försiktighet. Åtgärder mot handel med hyreskontrakt Utredningen har valt att undersöka förekomsten av handel med hyreslägenheter genom att skicka ut en enkät (se bilaga 2) till fastighetsägare. Enkäten har genom Fastighetsägarnas försorg skickats till stora och medelstora privata fastighetsägare i , och . Enkäten har skickats till fastighetsägare i som har fem eller fler fastigheter (cirka 100 bolag), fastighetsägare i med minst 400 lägenheter (cirka 40 bolag) och fastighetsägare i med 10 eller fler fastigheter (cirka 30 bolag). Samtliga privata fastighetsägare som fått enkäten är medlemmar i . Vidare har en enkät skickats till de kommunala bostadsbolagen i , och kommun (sammanlagt nio bolag). Urvalet har baserats på att de tillfrågade fastighetsägarna förvaltar ett stort antal lägenheter. Svarsfrekvensen på enkäten till privata fastighetsägare har varit mycket låg (27 fastighetsägare). Slutsatserna av svaren från de privata fastighetsägarna måste därför tas med försiktighet. Däremot har de kommunala bostadsföretagen svarat i stor omfattning. Utredningen har också skickat en enkät (bilaga 3) till bl.a. , hyresnämnder, , brottsbekämpande myndigheter och intresseorganisationerna på hyresmarknaden med frågor om förekomsten av illegal handel med hyresrätter och synpunkter på regelverket. Statistik från (Brå) För att kartlägga i vilken utsträckning de straffrättsliga bestämmelserna tillämpats och hur utvecklingen av lagföringarna sett ut över tiden, har utredningen inhämtat statistik från (Brå) över lagförda brott enligt 65 och 65 a §§ hyreslagen.