sou · H5B325 · 2017-04-05 00:00:00 — Vid en jämförelse mellan dessa beräkningar och det scenario som framgick av avsnitt 18.3.1 och tabell 18.1 så var de anslagsökningar som där framgick betydligt högre än de som prognostiserats här. Den tidsperiod som användes innehöll dock med relativt höga uppräkningar av inkomstindex. har beräknings- reglerna för inkomstindex ändrats, med syftet att systemet ska ge mindre tvära kast i omräkningarna. Utredningens bedömning är att flera av förslagen kommer att få konsekvenser för arbete. tillgång till kunskap och forskning Utredningens förslag som avser att stärka till- gång till kunskap bedöms bidra till att hand- läggning underlättas genom att informationen om det befintliga kunskapsläget om samband mellan arbete och skada blir mer lättill- Utredningen bedömer att även förslaget om att inkludera forskning till stöd för arbetsskadeförsäkringen i det nationella pro- grammet för arbetslivsforskning, kommer att bidra till att handläggning underlättas då mer kunskap om samband mellan arbete och skada kommer att finnas tillgänglig. Stöd för bedömning och beslut Utredningen bedömer att de uppdrag som bör ges i anledning av införande av stöd för bedömning och beslut ryms inom myndighetens ordinarie förvaltningsanslag. arbetsskadeutredare kommer att få lägga ned mer tid på att begära in läkarutlåtanden för att utreda grundkraven i livränteärenden. De kommer däremot inte att behöva ställa komplet- terande frågor till behandlande läkare per brev eller telefon i den omfattning som de gör . Utredningen bedömer att ett för- stärkt beslutsunderlag i ärendena kommer att leda till en mer effek- tiv handläggning. Om beslutsunderlaget om grundkraven blir mer fylligt kan det leda till att fler försäkrade bedöms uppfylla dem och att sambandet mellan skadan och arbetet ska prövas. Belastningen på arbetsskadeutredarna kommer sannolikt att öka om fler ärenden ska sambandsprövas än . Rehabiliteringspenning i sjukförsäkringen betalades ut till knappt 25 000 individer. Denna siffra kan jämföras med att sjuk- penning betalades ut till drygt 600 000 individer under . Kostnaden för rehabiliteringspenning står för en liten del av kost- naderna för sjukförsäkringen. Baserat på den tänkta konstruktionen av förslaget skulle de försäkrade som kan vara aktuella för rehabili- teringspenning vid arbetsskada komma från den grupp som beviljas rehabiliteringspenning. Av de som beviljas rehabiliteringspenning är det i sin tur en begränsad grupp som själva anser att deras arbets- förmåga är nedsatt på grund av arbetsskada. Av dem som sedan faktiskt söker ersättning är det väsentligt färre som kommer att få sjukdomsbesvären godkända som arbetsskada, med hänsyn till att de måste uppfylla kraven om skadlighet och samband i arbetsskade- försäkringen. Utredningen har bedömt att informationsinsatser bör genom- föras för att öka kunskapen och kännedomen om arbetsskade- försäkringen hos de personliga handläggarna. Utredningen menar också att samarbetet och utbytet mellan arbetsskadeutredare och personliga handläggare bör utökas. Sammantaget skulle dessa insatser i kombination med införan- det av en helt ny förmån inom arbetsskadeförsäkringen sannolikt leda till att fler blir intresserade av att genomgå arbetslivsinriktad rehabilitering och även ansöker om ersättning. Även det generella intresset för att genomgå arbetslivsinriktad rehabilitering skulle kunna öka, oavsett om den försäkrade har en arbetsskada eller inte, i och med att det införs en ekonomisk morot i systemet. Utred- ningen ser att det skulle kunna bli ett ökat inflöde från sjukpenning till rehabiliteringspenning. Mängden ärenden om rehabiliterings- penning skulle alltså förmodligen öka i relation till de 25 000 som har angivits ovan. Baserat på detta antagande skulle en uppskatt- ning vara att mellan 3 000–4 000 ansökningar om rehabiliterings- penning vid arbetsskada skulle komma in till år- ligen. Administrationskostnaden för ett sådant arbetsskadeärende kom- mer i många fall att vara lägre än för ett livränteärende i och med att den ekonomiska utredningen är mindre krävande i ärenden om rehabiliteringspenning vid arbetsskada. Det är inte heller nödvän- digt att utreda grundkraven som gör i ett liv- ränteärende utan arbetsskadeutredarens fokus i ett ärende om rehabili- teringspenning vid arbetsskada ligger på att genomföra exponerings- utredningen och sambandsbedömningen. Administrationskostnaden för uppskattas därför till 45 miljoner kronor.3 multiplicerat med 3 000 ärenden. Förtydligande av 39 kap. 5 § SFB Förslaget kommer, om det genomförs, att så långt det är möjligt förenkla tillämpning av den aktuella typen av ärenden. kan detta leda till minskade handläggningskost- nader. Förslaget innebär möjligtvis en något ökad arbets- insats av under handläggningen, eftersom bestäm- melsen tydliggör att samtliga omständigheter som är aktuella i ett ärende om arbetsskada faktiskt ska prövas i förhållande till arbets- skadeskyddets omfattning enligt 39 kap. 3 § SFB innan prövning sker i förhållande till den s.k. undantagsbestämmelsen. Utredningen bedömer dock att en eventuell sammantagen ökning av Försäk- ringskassans arbetsbörda på grund av förslaget blir marginell i för- hållande till den utredningsinsats som denna typ av ärenden under alla förhållanden kräver och som redan görs. Andelen arbetsskadefall som handläggs av och som beror på smittsamma sjukdomar är ytterst få av alla arbetsskadefall. Av den statistik som finns tillgänglig går inte att dra några säkra slutsatser om vilken tillströmning som kan förväntas med förändrade regler. Anmälningarna till Arbetsmiljö- verket motsvarar inte inströmningen av ärenden till Försäkrings- kassan. Utredningens förslag kan visserligen tänkas leda till att antalet personer som ansöker om livränta i anledning av arbets- skada på grund av smitta kan stiga något, men inte i en omfattning som förändrar bilden av en mycket marginell andel av alla arbets- skadefall, eftersom flest exponeringar av smitta sker i de arbeten som är skyddade. Utredningen bedömer sammantaget att arbetsbörda inte kommer att påverkas av för- slaget, dock med förbehållet att det kan finnas en risk för obefogade ansökningar. Denna risk är dock svår att uppskatta. I avsnitt 12.3.9 har utredningen redogjort för vilka konsekvenser förslaget om rehabiliteringspenning vid arbetsskada kan tänkas få för Försäkring. Den sammantagna bedömningen är att kost- naderna för Försäkring både kan öka och minska men i olika delar. Utredningens förslag som avser att stärka till- gång till kunskap, och ange inriktning mot arbetsskadeförsäkringen inom arbetslivsforskningen, bedöms kunna underlätta inte bara handläggning utan även Försäkrings skade- reglering. Liksom för är det tänkbart att Försäkring kan få något flera anmälningar rörande arbetsskada på grund av smitta då personkretsarna slopas, men sannolikt skulle det inte röra sig om en stor förändring i förhållande till nuvarande antal sådana ansökningar. För del innebär utredningens förslag även att regelverket inom SFB inte längre kommer att korrelera med ILO-listan. ILO- listans tillämpningsområde för smittsamma sjukdomar motsvarar närmast de skyddade personkretsarna enligt nu gällande reglering i arbetsskadeförsäkringen rörande smitta. Utredningen bedömer där- för att de fall av godkända arbetsskador på grund av smitta som kan tillkomma hos utöver vad som omfattas av ILO-listan på grund av utredningens förslag kommer att förutsätta ett bifallsbeslut från för godkännande hos . Utredningen bedömer att det blir fråga om få fall. 20.8Konsekvenser för hälso- och sjukvården Genom den föreslagna förändringen av 13 § FASP kommer den sammantagna belastningen avseende intygsskrivning förmodligen att öka för hälso- och sjukvården. Utredningen bedömer att det kommer att bli färre förfrågningar om kompletteringar från Försäk- ringskassan men måste behandlande läkare i stället lägga på att fylla i läkarutlåtanden om prognos för förvärvsförmågans ned- sättning. En fördel som utredningen ser är att det kan komma att bli tydligare för behandlande läkare vilka uppgifter som Försäk- ringskassan efterfrågar i arbetsskadeärenden, vilket i sig kan under- lätta intygsskrivningen. 20.9Konsekvenser för domstolarna och andra myndigheter Utredningen bedömer att de lagda förslagen sannolikt inte kommer att leda till några större konsekvenser för tillströmningen av liv- räntemål till de allmänna förvaltningsdomstolarna. föreslås i denna utredning ges två nya uppgifter. Dels att ta fram konsensusdokument om det befintliga kunskaps- läget om samband mellan arbete och skada, dels att sammanställa ytterligare behov av forskning för arbetsskadeförsäkringens behov. Uppgifterna bör föras in i myndighetens instruktion. För förslaget om att ta fram konsensusdokument föreslås få , därefter bör verksamheten utvärderas innan beslut om fortsatt finansiering tas. Utredningen föreslår att dessa medel omfördelas från Försäkrings- kassans förvaltningsanslag. Uppgiften att sammanställa forsknings- behov bedöms rymmas inom befintlig ram för . Uppdraget till SBU att sammanställa kunskap om arbetsmiljöns betydelse för uppkomst av sjukdom föreslås i denna utredning ges på mer långsiktig grund genom att det införs som en uppgift i myndighetens instruktion. De medel om som SBU har för uppdraget föreslås ges i nivå. Forte föreslås i den forskningspolitiska propositionen få inrätta ett nationellt forskningsprogram om arbetsliv. Denna utrednings förslag om att programmet ska inkludera forskning till stöd för arbetsskadeförsäkringen innebär ett förtydligande av det uppdraget till Forte. Denna utrednings förslag om att en del av Fortes forsk- ningsmedel ska avsättas till forskning om socialförsäkringens funk- tionssätt, handläggning och tillämpning innebär också en förtydligad inriktning av Fortes verksamhet. Inget av förslagen medför eko- nomiska konsekvenser för Fortes förvaltningsanslag eller forsknings- anslag. ISF föreslås i denna utredning få i uppdrag att göra en fördjupad jämställdhetsanalys av handläggningen av arbetsskadeärenden. Finan- siering av uppdraget bedöms rymmas inom myndighetens förvalt- ningsram. Bland utredningens förslag är det framför allt förslagen om rehabili- teringspenning vid arbetsskada och indexering som kan beräknas medföra ökade kostnader. Den utökade kostnaden för arbetsskadeförsäkringen för rehabili- teringspenning vid arbetsskada härrör till största delen från en om- fördelning av medel från sakanslaget för sjukpenning till sakanslaget för arbetsskadeersättning. Utredningen anser att de ökningar av sakanslaget för arbets- skadeförsäkringen som förslagen om att införa rehabiliteringspenning vid arbetsskada och om att ändra omräkningen av livräntan kom- mer att medföra, om de genomförs, bör hanteras inom ramen för finansieringen med arbetsskadeavgiften. Arbetsskadeavgiften är en del av de socialavgifter som tas ut för finansiering av de sociala trygghetssystemen. Arbetsskadeavgiften sänktes 2012 från . har den sänkts ytterligare till . Sänkningarna har motiverats av reger- ingen med att de prognostiserade utgifterna ska motsvara de beräk- nade intäkterna, alltså en justering för att staten inte ska ta in mer i avgiftsintäkter än vad som betalas ut i arbetsskadeersättning. För- säkringskassans prognoser visar på fortsatt sänkta utgifter för arbets- skadeförsäkringen. Om utredningens ovan nämnda förslag genom- förs kommer de sannolikt att leda till att mer arbetsskadeersättning betalas ut jämfört med . Dessa ytterligare utbetalningar bedöms bli relativt små och bör inte föranleda särskild finansiering. noserna för arbetsskadeersättningen visar på fortsatt minskade utgifter framöver, och även med ett förverkligande av utredningens förslag kommer utgifterna fortsatt att minska. Därtill kan inkomst- erna från arbetsskadeavgiften beräknas öka framöver, eftersom avgifts- inkomsterna ökar i takt med den totala lönesumman i samhället även när avgiftsnivån är oförändrad. Utredningen föreslår att de som behövs för framtagande av konsensusdokument överförs från till förvaltningsanslag. Utredningen föreslår att överföringen inledningsvis beslutas för en period . Där- efter bör regeringen utvärdera det fortsatta behovet av organisation för att ta fram och uppdatera konsensusdokumenten innan beslut om framtida finansiering tas. Utredningen föreslår att de 3 miljoner som har överförts från ISF:s anslag till SBU för att den senare myndigheten ska publi- cera kunskapssammanställningar om arbetsmiljöns betydelse för upp- komst av sjukdom läggs över permanent. Utredningen bedömer att eventuella kostnadsökningar för Försäk- ringskassans handläggning som följer av utredningens övriga förslag ryms inom befintliga anslag. Förslagens konsekvenser för jämställdheten är en central del av utredningens uppdrag. Vi har i avsnitt 20.4.2 redogjort för hur vi bedömer att jämställdheten kan förbättras genom lagda förslag. Genom att förslagen främjar jämställdheten bidrar de till att kan uppnå mål fem om jämställdhet i Agenda . och andra internationella åtaganden Utredningen bedömer att de föreslagna lagändringarna inte står i strid med EU-rättsliga eller andra internationella åtaganden, såsom förhållandet till Internationella arbetsorganisationen, . Enligt 6 § 2 i förordningen om konsekvensutredning vid regelgiv- ning (2007:1244) ska en konsekvensutredning innehålla en beskriv- ning av vilka alternativa lösningar som finns för det utredningen vill uppnå och vilka effekterna blir om någon reglering inte kommer till stånd, s.k. nollösning. Vi har valt att, där så varit aktuellt, att löp- ande i betänkandet beskriva alternativa lösningar till de förslag som lämnas och motivera varför vi valt det föreslagna alternativet. Vi gör därför inte någon särredovisning av alternativa lösningar i detta kapitel. Utredningens förslag: Ändringarna i socialförsäkringsbalken ska börja gälla . Äldre regler rörande arbetsskador som har framkallats av smitta ska dock gälla för skador som inträffat före ikraftträdandet. För den nya ersättningen rehabili- teringspenning vid arbetsskada införs en övergångsbestämmelse enligt vilken sådan förmån ska utgå även för de försäkrade som uppfyller förutsättningarna för rätten till förmånen och som före ikraftträdandet har en pågående period av arbetslivsinriktad rehabilitering som fortsätter efter ikraftträdandet. Den ändrade bestämmelsen om omräkning av livränta ska tillämpas vid omräkning av livränta för . Den tid som kan uppskattas för remissförfarandet och beredning av förslagen inom samt riksdagsbehandlingen innebär att de författningsändringar som utredningen föreslagit bör kunna träda i kraft tidigast . Utredningen bedömer att det behövs övergångsregler i anledning av vissa av förslagen. Utredningen föreslår att särregleringen för arbetsskador fram- kallade av smitta ska upphöra. Vid ändring av materiella bestäm- melser i arbetsskadeförsäkringen har vanligen principen tillämpats att skadans s.k. visandedag styr vilka bestämmelser som ska tillämpas. Det innebär att arbetsskador som har inträffat före ikraftträdandet ska bedömas enligt de regler som gällde då. Utredningen anser att skäl saknas för att frångå denna princip när det gäller den ändrade regleringen för arbetsskadeförsäkringens regler för skada orsakad Utredningen föreslår därför en övergångsbestämmelse enligt vilken äldre regler rörande arbetsskador som har framkallats av smitta ska gälla för skador som inträffat före ikraftträdandet av det ändrade regelverket för denna typ av skador. Utredningen föreslår att en ny förmån benämnd rehabiliterings- penning vid arbetsskada införs. Förmånen är knuten till den försäk- rades rätt till rehabiliteringspenning enligt 31 kap. SFB, som utges som den försäkrade genomgår arbetslivsinriktad rehabilitering. Kopplingen till den tidsperiod under vilken den försäk- rade genomgår arbetslivsinriktad rehabilitering innebär att tidpunkten för när skadan inträffat eller när den försäkrade ansöker om för- månen saknar betydelse. Utredningen bedömer att de försäkrade som för ikraftträdandet redan genomgår arbetslivs- inriktad rehabilitering bör ges möjlighet att ansöka om rehabili- teringspenning vid arbetsskada. Utredningen föreslår därför en över- gångsbestämmelse enligt vilken rehabiliteringspenning för arbets- skada ska utgå för de försäkrade som uppfyller förutsättningarna för rätten till förmånen och som före ikraftträdandet har en pågå- ende period av arbetslivsinriktad rehabilitering som fortsätter efter ikraftträdandet. Utredningen föreslår att arbetsskadelivränta i form av livränta ska räknas om med förändring i inkomstindex. Försäkrings- kassan behöver inför varje årsskifte för att förbereda de ärenden där omräkning ska ske. Mot denna bakgrund bedömer ut- redningen att den realistiska tidplanen är att tillämpa den ändrade bestämmelsen i 41 kap. 21 § SFB första gången vid omräkning av livränta . 22.1Förslaget till lag om ändring i socialförsäkringsbalken Rehabiliteringspenning vid arbetsskada tas in i paragrafens uppräk- ning av förmåner som beräknas utifrån den försäkrades sjukpenning- grundande inkomst. Nuvarande 39 kap. 5 § byter beteckning till 39 kap. 4 § och kommer därmed att direkt följa efter huvudregeln i 39 kap. 3 §. Denna place- ring överensstämmer med den tidigare placeringen av undantags- bestämmelsen i 2 kap. 1 § 2 st. lagen (1976:380) om arbetsskade- försäkring, LAF. Bestämmelsen ges även en ny rubrik och lydelse för att förtydliga bestämmelsens syfte och systematiska funktion inom arbetsskade- försäkringen. I den nya lydelsen av bestämmelsen förtydligas att det är karak- tären på de förhållanden som orsakat skadan som är avgörande för om en skada av psykisk eller psykosomatisk natur ska undantas från arbetsskadeskyddet. I bestämmelsen anges vad som kännetecknar de förhållanden som det är fråga om, vilket tydliggör att bestämmelsens tillämpningsområde bestäms av en rättslig bedömning av förhållan- dena i det enskilda arbetsskadeärendet. Liksom tidigare innehåller bestämmelsen en icke uttömmande uppräkning av exempel, vilka ska läsas i ljuset av bestämmelsens lydelse i sin helhet. Ingen saklig änd- ring av bestämmelsen är avsedd. Utredningens överväganden finns i avsnitt 15.2–15.4. Paragrafen består av en förteckning av kapitlets innehåll. Eftersom en ny rubrik förs in i kapitlet före den nya 13 § uppdateras inne- hållsförteckningen. Paragrafen är ny. Denna och följande paragrafer (14–19 §§) reglerar en ny form av ersättning från arbetsskadeförsäkringen vid arbets- livsinriktad rehabilitering med anledning av en arbetsskada. Utred- ningens överväganden rörande förmånen finns i kapitel 12. Förmånen är en självständig förmån, men hänger i vissa delar samman med vad som föreskrivs i 31 kap. om rätten till rehabiliteringspenning. I de delar där förmånen har samband med 31 kap. kommer de aktu- ella bestämmelserna av pedagogiska skäl i en följd (13–16 §§). Den övergripande systematiken avviker därför något från den sedvanliga dispositionen i socialförsäkringsbalken för reglering av förmåner. Denna bestämmelse reglerar rätten till förmånen. Av bestäm- melsen framgår att ersättningen, som benämns rehabiliteringspenning vid arbetsskada, är knuten till rehabiliteringspenningen i sjukförsäk- ringen. En försäkrad som genomgår arbetslivsinriktad rehabilitering har rätt till rehabiliteringspenning vid arbetsskada för den tid under vilken rehabiliteringen pågår förutsatt att hen beviljats rehabiliterings- penning enligt 31 kap. 2 § p. Av bestämmelsen framgår vidare att rätten till rehabiliteringspenning vid arbetsskada förutsätter att den försäkrades arbetslivsinriktade rehabilitering görs med anledning av en arbetsskada. Utredningens överväganden finns i avsnitt 12.3. Paragrafen är ny och reglerar förmånstiden för förmånen rehabili- teringspenning vid arbetsskada. Av första stycket framgår att rätten till rehabiliteringspenning föreligger från och med den dag då den för- säkrade i anledning av den aktuella skadan beviljats rehabiliterings- penning och till och med den dag då rätten till rehabiliteringspen- ningen upphör i enlighet med 31 kap. 3 §. Tidpunkten för beslutet om rehabiliteringspenning vid arbetsskada saknar därmed betydelse för frågan om från vilken tidpunkt förmånen kan betalas ut, eftersom förmånstiden för rehabiliteringspenning vid arbetsskada sammanfaller med den redan beslutade perioden för rehabiliteringspenning enligt 31 kap. 3 §. Av andra stycket följer att bestämmelserna i 31 kap. 4–5 §§ om rehabiliteringspenning även gäller vid rehabiliteringspenning vid ar- betsskada. Utredningens överväganden finns i avsnitt 12.3.2. Paragrafen är ny. Av bestämmelsen framgår att rehabiliteringspenning vid arbetsskada betalas ut under sammanlagt högst . Det innebär t.ex. att det är möjligt för en försäkrad som tvingas avbryta en rehabiliteringsperiod innan förflutit att inom en treårsfrist kunna åter på- börja arbetslivsinriktad rehabiliteringen med bibehållen ersättning. Utredningens överväganden finns i avsnitt 12.3.2. Paragrafen är ny. Av bestämmelsen framgår att rehabiliteringspenning vid arbetsskada betalas ut i motsvarande omfattning som den för- säkrade beviljats rehabiliteringspenning enligt 31 kap. 8 §. Utredningens överväganden finns i avsnitt 12.3.2. Paragrafen är ny. Av bestämmelsen framgår att hel rehabiliterings- penning vid arbetsskada beräknas på ett underlag som motsvarar den försäkrades fastställda sjukpenninggrundande inkomst. Ersätt- ningen är i likhet med rehabiliteringspenning enligt 31 kap. en dag- ersättning och avrundas till närmaste hela krontal. Paragrafen är ny. Rehabiliteringspenning vid arbetsskada ska minskas med utgiven rehabiliteringspenning enligt 31 kap. 8 §. I reali- teten innebär detta att rehabiliteringspenning vid arbetsskada läm- nas för den del av inkomstförlusten som är skillnaden mellan rehabili- teringspenningens ersättningsnivå och den sjukpenninggrundande in- komsten. Utredningens överväganden finns i avsnitt 12.3.2. Paragrafen är ny. Om den försäkrades rehabiliteringspenning minskas enligt 31 kap. 12 § ska rehabiliteringsersättningen vid arbetsskada minskas i motsvarande mån. De båda ersättningarna ska således även efter minskningen förhålla sig till varandra i enlighet med hur ersätt- ningen beräknas enligt 16–18 §§. Utredningens överväganden finns i avsnitt 12.3.2. Paragrafens första stycke ges en ny lydelse i vilken införs en ändrad princip för den årliga omräkningen av fastställd livränta. I bestäm- melsen anges att arbetsskadelivränta ska räknas om med förändringen i inkomstindex i enlighet med 58 kap. 12 § SFB. Den ändrade regeln för omräkning av livränta innebär att livräntan knyts till den allmänna inkomstutvecklingen i samhället och därmed stan- dardsäkras fullt ut. Utredningens överväganden finns i avsnitt 18.6. Ändringen är en följd av att rehabiliteringspenning vid arbetsskada införs. Ändringen innebär att bestämmelserna i 106 kap. 12–14 §§ ska tillämpas även i fråga om rehabiliteringspenning vid arbetsskada en- ligt 40 kap. I första punkten anges att lagen träder i kraft . I andra punkten anges att äldre bestämmelser i 39 kap. 6 § rör- ande arbetsskador som har framkallats av smitta ska fortsätta att gälla för skador som inträffat före ikraftträdandet. Övergångsbestämmelsen i tredje punkten innebär att de nya bestäm- melserna i 40 kap. 13–19 §§ om rehabiliteringspenning vid arbets- skada tillämpas även i de fall där den försäkrade före ikraftträdandet har påbörjat en period med rehabiliteringsersättning enligt 31 kap. som fortsätter efter ikraftträdandet. Övergångsbestämmelsen i fjärde punkten innebär att den ändrade bestämmelsen i 41 kap. 21 § tillämpas vid omräk- ning av livränta för . Utredningens överväganden finns i avsnitt 21.1. En mer jämställd och rättssäker försäkring vid arbetsskada En särskild utredare ska se över försäkringen vid arbetsskada. Syftet med översynen är att kvinnor och män ska ha lika möjligheter att få skador godkända som arbetsskada.