sou · H5B359 · 2017-06-20 00:00:00 — Kommunen och har tillsyn över efterlevnaden av de bestämmelser som gäller för servering av alkoholdrycker och för så- dana alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket. Kommunen och har också tillsyn över detalj- handeln med folköl. Kommunen ska upprätta en tillsynsplan som ska ges in till länssty- relsen. Paragrafen behandlar den omedelbara tillsynen i fråga om server- ingstillstånd. Närmare överväganden finns i avsnitt 8.6.2. Ändring görs i första stycket genom tillägg med hänvisning till definitionen i 1 kap. 10 § andra stycket för att ge kommunerna och ansvar även för tillsynen över efterlevnaden av de bestämmelser som gäller för servering i fråga om dessa alkohol- haltiga preparat. Andra och tredje styckena är oförändrade. Kommunen får förbjuda den som bedriver servering av alkohol- drycker eller sådana alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket på särskilda boenden enligt 8 kap. 1 b § att fortsätta med serveringen eller, om förbud är en alltför ingripande åtgärd, meddela en varning, om den som bedriver serveringen inte följer bestämmelserna om ordning och nykterhet i 3 kap. 5 § andra stycket, åldersgränser i 7 § eller utlämnande av alkoholdrycker i 8 §. Förbud meddelas för av räknat från det att den som bedriver serveringen har fått del av beslutet. Den kommun där serveringsstället är beläget beslutar om ingripande enligt första stycket. Paragrafen behandlar kommunens möjlighet att förbjuda eller med- dela varning gentemot den som bedriver servering av alkohol på särskilda boenden. Övervägandena finns i avsnitt 8.6.2. Samma möjlighet för kommunen att meddela förbud eller var- ning enligt bestämmelsen ska finnas i förhållande till servering av de alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket som det finns avseende alkoholdrycker. Tillägg görs därför i första stycket med hänvisning till nämnda definition. Enligt 11 kap. 9 § andra stycket 4 döms den som tillåter alkoholförtäring i strid med förbud som meddelats enligt 9 kap. 20 § för olovlig dryckeshantering. Samma regler föreslås gälla för aktuella alkoholhaltiga preparat. (Se vidare kommentaren till 11 kap. 9 §.) Andra stycket är oförändrat men gäller även i fråga om aktuella preparat. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1.säljer sprit, alkoholdrycker eller alkoholhaltiga preparat som av- ses i 1 kap. 10 § andra stycket utan tillstånd eller annars i strid med denna lag, 2.serverar spritdrycker, vin, starköl, andra jästa alkoholdrycker eller alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket som har anskaffats på annat sätt än som anges i 8 kap. 13 §, eller 3.säljer sprit i strid med bestämmelserna i 6 kap. 4 § första stycket eller 5 § andra stycket döms för olovlig försäljning av alkohol till böter eller fängelse i högst . Paragrafen behandlar olovlig försäljning av alkohol. Överväganden finns i avsnitt 9.4.2. Till bestämmelsen tillförs hänvisningar i p. 1 och 2 till den nya definitionen av alkoholhaltiga preparat i 1 kap. 10 § andra stycket. Detta innebär att även den som, uppsåtligen eller av oaktsamhet, säljer sådana preparat utan tillstånd eller annars i strid mot alkohol- lagen eller serverar preparat som anskaffats på annat sätt än som anges i 8 kap. 13 § (av detaljhandelsbolaget eller partihandlare) ska dömas för olovlig försäljning av alkohol till böter eller fängelse i högst . Eftersom brottsbenämningen är ”olovlig försäljning av alkohol” menar utredningen att även aktuella alkoholhaltiga prepa- rat kan innefattas och att det därmed inte behövs någon förändring i den delen. Har brottet begåtts uppsåtligen och är grovt döms enligt 4 § samma kapitel till fängelse i lägst och högst . Den som innehar alkoholdrycker eller alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket i syfte att olovligen sälja dem döms för olovligt innehav av alkoholdrycker alternativt olovligt innehav av alkoholhaltiga preparat till böter eller fängelse i högst . Bestämmelsen avser olovligt innehav av alkohol. Närmare övervä- ganden återfinns i 9.4.2. En hänvisning till den nya definitionen av alkoholhaltigt preparat i 1 kap. 10 § andra stycket tillförs så att även handlingen att inneha sådana preparat i syfte att olovligen sälja dem straffbeläggs. Benäm- ningen av brottet anpassas efter de produkter som avses i det en- skilda fallet, vilket innebär att det även görs ett tillägg med ”alter- nativt olovligt innehav av alkoholhaltiga preparat”. Samma straff- skala gäller som i fråga om alkoholdrycker. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet anskaffar, överlämnar eller bjuder på alkoholdrycker eller alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket i strid med 3 kap. 9 § döms för olovligt an- skaffande av alkoholdrycker alternativt olovligt anskaffande av alko- holhaltiga preparat till böter eller fängelse i högst eller, om brottet är grovt, till fängelse i högst . Paragrafen behandlar olovligt anskaffande av alkohol. Närmare över- väganden finns i 9.4.2. Bestämmelsen straffbelägger langning. För att det ska bli konse- kvent med de ändringar som föreslås i 3 kap. 9 § ska hänvisning till definitionen av aktuellt alkoholhaltigt preparat i 1 kap. 10 § andra stycket tillföras. Benämningen av brottet anpassas efter de produk- ter som avses i det enskilda fallet, vilket innebär att det även görs ett tillägg med ”alternativt olovligt anskaffande av alkoholhaltiga preparat”. Samma straffskala ska gälla som i fråga om alkohol- drycker; fängelse i högst , eller om brottet är grovt, fängelse i högst . Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet säljer eller lämnar ut alko- holdrycker eller alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket i strid med 3 kap. 7 eller 8 § till någon som inte har uppnått föreskriven ålder eller som är märkbart påverkad av alkohol eller annat berusningsmedel, eller vid partihandel underlåter att på sätt som före- skrivs i 4 kap. 3 § förvissa sig om att köparen har rätt att återförsälja eller köpa in varan döms för olovlig dryckeshantering alternativt olov- lig hantering av alkoholhaltigt preparat till böter eller fängelse . För olovlig dryckeshantering alternativt olovlig hantering av alkohol- haltigt preparat döms också den som 1. förvarar alkoholdryck eller alkoholhaltigt preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket i strid med 3 kap. 2 § första stycket eller 8 kap. 24 § tredje stycket, 2.tillåter alkoholförtäring i strid med 8 kap. 24 § första eller andra stycket, 3.säljer folköl i strid med förbud som meddelats enligt 9 kap. 19 §, 4.serverar alkoholdrycker eller alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket i strid med förbud som meddelats enligt 9 kap. 20 §. Till ansvar ska inte dömas den som i strid med 3 kap. 2 § första stycket eller 8 kap. 24 § tredje stycket förvarar alkoholdryck eller alko- holhaltigt preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket, om det av omständigheterna framgår att drycken eller preparatet var avsedda för annat än försäljning eller förtäring på platsen. Paragrafen behandlar olovlig hantering av alkohol. Överväganden finns i 9.4.2. Syftet med bestämmelsen är framför allt att se till att ingen underårig eller märkbart påverkad kan få tag i alkohol samt att partihandel sker på rätt sätt, vilket anges i första stycket. Ett tillägg görs i första stycket genom en hänvisning till definitionen i 1 kap. 10 § andra stycket så att motsvarande regler ska gälla även i fråga om aktuella alkoholhaltiga preparat. Benämningen av brottet an- passas efter de produkter som avses i det enskilda fallet, vilket inne- bär att det även görs ett tillägg med ”alternativt olovlig hantering av alkoholhaltigt preparat”. Samma straffskala ska gälla som i fråga om alkoholdrycker Reglerna omfattar enligt andra stycket även förvaring, tillåtande av förtäring och servering av alkoholdrycker i strid med bl.a. 3 kap. 2 §, 8 kap. 24 § samt 9 kap. 20 §. Samma regler, dvs. punkterna 1, 2 och 4 ska gälla även i fråga om alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket varför tillägg av den definitionen görs även i andra stycket. Tredje stycket avser vissa undantag till andra stycket, vilka ska gälla på motsvarande sätt i fråga om aktuella alkoholhaltiga preparat varför tillägg görs med hänvisning till definitionen i 1 kap. 10 § andra stycket. I detta sammanhang kan nämnas att 11 kap. 8 §, som avser viss hantering av teknisk sprit och alkoholhaltiga preparat, inte ändras men att bestämmelsen till följd av de andra ändringar som görs i alkohollagen i vissa delar kommer att omfatta alkoholhaltiga prepa- rat enligt såväl första som andra stycket i 1 kap. 10 § (se vidare i av- snitt 9.4.2). För försök eller förberedelse till brott som avses i 1, 3 och 7 §§ döms till ansvar enligt 23 kap. . Detta gäller dock inte gärning som avses i 1 § 2 och som endast gäller förvärv eller innehav för per- sonligt bruk. Den till vilken lagligen framställda alkoholdrycker, eller sådana alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket, har an- skaffats för personligt bruk ska vara fri från ansvar för medverkan till brott som avses i detta kapitel. Paragrafen behandlar ansvar för försök och förberedelse i fråga om vissa brott som avses i kapitlet samt ansvarsfrihet vid viss medver- kan. Överväganden finns i 9.4.2. Första stycket är oförändrat dock gäller reglerna om försök och förberedelse till brott som avses i 3 och 7 §§ även i fråga om de alko- holhaltiga preparat som avses i den nya definitionen. Andra stycket i 11 § föreskriver ansvarsfrihet för den till vilken lagligen framställda alkoholdrycker har anskaffats för personligt bruk. Ett tillägg görs här med hänvisning till definitionen i 1 kap. 10 § andra stycket för att dessa regler även ska avse aktuella preparat. Sprit, alkoholdrycker och alkoholhaltiga preparat, som avses i 1 kap. 10 § såväl första som andra stycket, som har varit föremål för brott enligt denna lag eller deras värde samt utbyte av sådant brott ska för- förverkade. Detsamma gäller vad någon har tagit emot som er- sättning för kostnader i samband med ett sådant brott, eller värdet av det mottagna, om mottagande utgör brott enligt denna lag. Förver- kande av alkoholdrycker eller sådana alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket kan ske även hos den som är fri från ansvar för brottet enligt 11 kap. 11 § andra stycket. Paragrafen behandlar förverkande. Närmare överväganden finns i 9.4.2. Bestämmelsen avser förverkande av produkter som varit föremål för brott eller deras värde samt utbyte av brott och avser i sin nuva- rande lydelse redan alkoholhaltiga preparat. Mot bakgrund av att vissa bestämmelser undantas från tillämpning i 1 kap. 10 § tredje stycket krävs ett förtydligande av bestämmelsen. Genom ett tillägg efter ”alkoholhaltiga preparat” med ”som avses i 1 kap. 10 § såväl första som andra stycket” klargörs att bestämmelsen avser att om- fatta alkoholhaltiga preparat som avses i båda styckena. Det görs också ett tillägg i sista meningen med hänvisning till den nya definitionen för att förverkande av sådana preparat ska kunna ske även hos den som är fri från ansvar för brottet enligt 11 kap. 11 § andra stycket. I fråga om sprit, alkoholdrycker eller alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket som kan antas bli förverkade tillämpas lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltiga drycker m.m. Alkoholdrycker som har lagts upp på en sådan anläggning för tillfällig lagring som avses i och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av om fastställande av en tullkodex för unionen ska anses som förverkade om de inte har tagits ut från anläggningen från uppläggningen. Det gäller även i fråga om sådana drycker som har omhändertagits av för tillfällig förvaring utan att läggas upp på en anläggning för tillfällig lagring. Paragrafen innehåller ytterligare bestämmelser om förverkande. Utredningens överväganden finns i avsnitt 9.4.2. En hänvisning till definitionen av alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket ska läggas till i fråga om att lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltiga drycker m.m. ska tilläm- pas även avseende dessa preparat. I övrigt föreslås inga ändringar. 13.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott Den som för ett motordrivet fordon eller en spårvagn efter att ha för- tärt alkoholhaltiga drycker eller alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket alkohollagen (2010:1622) i så stor mängd att alkoholkoncentrationen under eller efter färden uppgår till i blodet eller per liter i utandningsluften döms för rattfylleri till böter eller fängelse . För rattfylleri enligt första stycket döms också den som för ett motor- drivet fordon eller en spårvagn efter att ha intagit narkotika som avses i 8 § narkotikastrafflagen (1968:64) i så stor mängd att det under eller efter färden finns något narkotiskt ämne kvar i blodet. Detta gäller dock inte om narkotikan intagits i enlighet med läkares eller annan behörig receptutfärdares ordination. För rattfylleri enligt första stycket döms också den som för ett motor- drivet fordon eller en spårvagn och då är så påverkad av alkohol- haltiga drycker eller alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket alkohollagen att det kan antas att han eller hon inte kan framföra fordonet på ett betryggande sätt. Detsamma gäller om föraren är lika påverkad av något annat medel. Första och andra styckena gäller inte förare av motordrivet fordon, som är avsett att föras av gående. Första, andra och tredje styckena gäller inte om förandet av fordo- net ingår som ett led i en vetenskaplig eller därmed jämförlig under- sökning till vilken tillstånd har lämnats av regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer. Paragrafen behandlar rattfylleri. Övervägandena finns i 9.4.3. Första och tredje stycket förändras genom att hänvisning görs till definitionen i 1 kap. 10 § andra stycket alkohollagen. Syftet är att rattfylleri ska föreligga även vid framförandet av motordrivet fordon eller spårvagn då någon har förtärt aktuella alkoholhaltiga preparat i föreskriven mängd respektive är så påverkad av sådana alkoholhaltiga preparat att han eller hon inte kan framföra fordonet på ett betryggande sätt. För att rattfylleri ska föreligga kan det självklart vara fråga om konsumtion av både alkoholdrycker och aktuella alkoholhaltiga preparat eller av någon av dessa produkt- typer, vilket framgår av ordet ”eller”. Andra, fjärde och femte styckena är oförändrade. 13.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltiga drycker m.m. Alkoholhaltiga drycker, alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket alkohollagen (2010:1622) eller andra medel som har trafikfarlig påverkan, vilka påträffas hos den som brutit mot 4 eller 4 a § lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, 30 § lagen (1990:1157) om säkerhet vid tunnelbana och spårväg, 10 kap. 2 § järn- vägslagen (2004:519), 13 kap. 2 eller 3 § luftfartslagen (2010:500) eller 20 kap. 4 eller 5 § sjölagen (1994:1009) ska förklaras förverkade, om det inte finns särskilda skäl mot det. Detsamma ska gälla om sådana drycker, preparat eller medel på- träffas hos den som medföljt vid tillfället, om medlen kan antas ha varit avsedda även för den som begått gärningen. Spritdrycker, vin, starköl, andra jästa alkoholdrycker eller alkohol- haltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket alkohollagen som påträffas hos den som förtär eller förvarar sådana drycker eller preparat i strid med villkor enligt 2 kap. 16 § andra stycket första meningen eller med 2 kap. 18 § ordningslagen (1993:1617) eller med lokal ordningsföreskrift ska, oavsett vem dryckerna eller preparaten tillhör, förklaras förverkade, om inte särskilda skäl talar mot det. Detsamma ska gälla alkoholdrycker eller alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket alkohollagen som påträffas hos den som förtär sådana drycker i strid med 4 kap. 4 § ordningslagen eller med 9 kap. 2 § järnvägslagen. Vad som sagts i tredje stycket gäller också i fråga om sådana drycker eller preparat som avses där och som påträffas hos någon som vid till- fället var i sällskap med den som bröt mot bestämmelsen, om det är sannolikt att dryckerna eller preparaten var avsedda även för den . Paragrafen behandlar regler om förverkande. Överväganden finns i avsnitt 9.4.3. De hänvisningar som görs till annan lagstiftning i första stycket, vilket innebär att alkohol som påträffas hos någon som har brutit mot dessa lagar enligt huvudregeln ska förverkas, ska avse även de alkoholhaltiga preparaten i 1 kap. 10 § andra stycket alkohollagen. Tillägg genom hänvisning till denna definition görs därför i stycket. En konsekvensändring genom tillägg av ”preparat” görs i andra stycket. Tredje stycket avser möjlighet till förverkande vid överträdelser av vissa ordningsbestämmelser. Här ska ändring också ske genom tillägg av hänvisning till definitionen i 1 kap. 10 § andra stycket samt genom tillägg av uttrycken ”eller preparat” samt ”eller preparaten” för att motsvara reglerna för alkoholdrycker. Fjärde stycket innehåller en möjlighet att förverka även hos den som var i sällskap med någon som bröt mot bestämmelsen i tredje stycket. Samma regler ska gälla som för alkoholdrycker även i detta avseende och tillägg görs därför genom att ”eller preparat” samt ”eller preparaten” läggs till i stycket. De bestämmelser i andra lagar som denna paragraf hänvisar till i första och tredje styckena kommer i de flesta fall att redogöras för nedan i författningskommentaren. Vid beslag av egendom som avses i 1 § ska vad som i allmänhet är föreskrivet om beslag i brottmål tillämpas, dock med följande avvikelser: Beslagtagen egendom får bevisligen förstöras om värdet är ringa eller om det annars måste anses försvarligt att förstöra egendomen. I annat fall får egendomen säljas. Spritdrycker, vin, starköl och öl får säljas till den som har rätt att tillverka eller att bedriva partihandel med sådana varor enligt alkohollagen (2010:1622). I fråga om försälj- ning till partihandlare omfattas även alkoholhaltiga preparat som av- ses i 1 kap. 10 § andra stycket om det är skattepliktiga varor enligt lagen (1994:1564) om alkoholskatt. Annan egendom får säljas på det sätt som med hänsyn till egendomen är lämpligt. Intäkter vid försälj- ning av beslagtagen egendom tillfaller staten. Beslut om att förstöra eller sälja egendom får fattas av undersök- ningsledaren eller åklagaren. I de fall som avses i 23 kap. 22 § första stycket får ett sådant beslut fattas även av Polismyndig- heten. Om ett beslag hävs och egendomen är förstörd eller såld enligt denna paragraf, ska ersättning betalas av allmänna medel. Ersättningens storlek ska motsvara egendomens pris vid försäljning till allmänheten eller vad som annars är skäligt. Beslut om ersättning fattas av åklaga- ren. Den som drabbats av beslaget får begära rättens prövning av be- slutet om ersättning. Det ska göras inom en månad från det att han eller hon fick del av beslutet. Ansökan görs vid den domstol som kun- nat pröva beslaget. Ersättning betalas ut av på begäran av åklagaren. Om värdet på en beslagtagen alkoholhaltig dryck eller ett sådant alkoholhaltigt preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket är ringa, får en polisman besluta att drycken bevisligen ska förstöras. Även i dessa fall tillämpas 1 tredje stycket. 2.Om en polisman verkställer beslag och förelägger förverkande av den beslagtagna egendomen i ett föreläggande av ordningsbot, ska anmälan om beslaget göras till . 3.I fråga om sådana drycker eller preparat som avses i 1 § tredje stycket och som förtärs eller förvaras i strid med villkor enligt 2 kap. 16 § andra stycket första meningen eller med 2 kap. 18 § eller med 4 kap. 4 § ordningslagen (1993:1617) eller med 9 kap. 2 § järnvägs- lagen (2004:519) har den som tjänstgör som ordningsvakt vid en all- män sammankomst eller offentlig tillställning eller inom ett trafikföre- tags område eller dess färdmedel eller som befattningshavare i säker- hets- eller ordningstjänst vid järnväg samma rätt att ta egendomen i beslag som enligt tillkommer en polisman. En ordningsvakt eller en befattningshavare i säkerhets- eller ord- ningstjänst vid järnväg som har verkställt beslag ska skyndsamt anmäla detta till och överlämna den beslagtagna egendomen. Paragrafen behandlar regler om beslag av egendom som avses i 1 §. Överväganden finns i 9.4.3. Punkten 1 i första stycket ställer upp regler för när beslagtagen egendom får förstöras och när den får säljas och till vem. Här före- slås en ändring genom ett tillägg som innebär att i fråga om försälj- ning till partihandlare ska även alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket alkohollagen avses, om det är skatteplik- tiga varor enligt lagen om alkoholskatt. Tillverkning inkluderas inte eftersom utredningen inte föreslår reglering av tillverkning av aktuella alkoholhaltiga preparat i enlighet med 2 kap. alkohollagen. Andra och tredje styckena i punkten 1 förblir oförändrade. I punkten 1 a föreslås ett tillägg genom hänvisning till definitio- nen i 1 kap. 10 § andra stycket vad avser polismans möjlighet att besluta om att en produkt ska förstöras. Punkten 2 är oförändrad. I punkten 3 föreslås en hänvisning även till de preparat som avses i 1 § tredje stycket för att samma regler ska vara tillämpliga som i fråga om alkoholdrycker. Det sista stycket är oförändrat. 13.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1980:578) om ordningsvakter Ordningsvakter får förordnas att tjänstgöra vid 1.allmänna sammankomster som avses i 2 kap. 1 § ordningslagen (1993:1617) och cirkusföreställningar, 2.offentliga tillställningar som avses i 2 kap. 3 § ordningslagen, 3.bad- eller campingplatser och lokaler eller platser för idrott, fri- luftsliv, spel, lek, förströelse eller liknande som allmänheten har till- träde till, eller 4.lokaler eller utrymmen där alkoholdrycker eller sådana alkohol- haltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket alkohollagen (2010:1622) serveras till allmänheten med tillstånd enligt 8 kap. 2 § alkohollagen. Paragrafen behandlar förordnande av ordningsvakter. Närmare överväganden finns kap. 8. Fjärde punkten har ändrats genom att sådana alkoholhaltiga pre- parat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket alkohollagen har lagts till, i konsekvens med motsvarande tillägg som har gjorts i 8 kap. 2 § alkohollagen. 13.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:1157) om säkerhet vid tunnelbana och spårväg Den som för ett maskindrivet spårfordon på tunnelbana efter att ha förtärt alkoholhaltiga drycker eller alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket alkohollagen (2010:1622) i så stor mängd att alkoholkoncentrationen under eller efter färden uppgår till i blodet eller per liter i utandningsluften döms till böter eller fängelse . Till samma straff döms också den som för ett maskindrivet spårfor- don på tunnelbana efter att ha intagit narkotika som avses i 8 § narkotikastrafflagen (1968:64) i så stor mängd att det under eller efter färden finns något narkotiskt ämne kvar i blodet. Detta gäller dock inte om narkotikan intagits i enlighet med läkares eller annan behörig receptutfärdares ordination. Till samma straff döms också den som för ett maskindrivet spårfor- don på tunnelbana och då är så påverkad av alkoholhaltiga drycker eller alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket alkohollagen att det kan antas att han eller hon inte kan framföra fordonet på ett betryggande sätt. Detsamma gäller om föraren är lika påverkad av något annat medel. Är ett brott som avses i första, andra eller tredje stycket att anse som grovt, ska föraren dömas till fängelse i högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om 1.föraren har haft en alkoholkoncentration som uppgått till i blodet eller per liter i utandningsluften, 2.föraren annars har varit avsevärt påverkad av alkohol eller något annat medel, eller