sou · H4B346 · 2017-01-01 00:00:00 — Hjärnsynskador är komplexa och individuella och kräver därför tvärvetenskaplig bedömning. Majoriteten av eleverna med hjärn- synskada har även intellektuell funktionsnedsättning, vilket ytter- ligare försämrar deras förutsättningar att tolka synintryck. Syn- nedsättning relaterad till ögonskada är betydligt lättare att bedöma. Enligt Specialpedagogiska skolmyndigheten, SPSM, innebär en sådan synnedsättning ”svårigheter att även med glasögon och god belysning läsa tryckt text, så kallad svartskrift, eller att med synens hjälp orientera och förflytta sig”. WHO och slog fast en klassifikation och indelning av synnedsättningar från lindrig synnedsättning till blindhet helt utan ljusperception. Syn- nedsättning klassificeras genom bedömning av elevernas synskärpa och graden av bevarat synfält. Bedömningen görs med bästa synkorrektion, vilket innebär att elever som får fullgod syn med hjälp av exempelvis glasögon inte har någon synnedsättning. Blindhet och svår synnedsättning är mycket ovanligt medan en stor andel av gruppen elever med synnedsättning har måttlig syn- nedsättning. Enligt en ännu opublicerad studie från föds ungefär sju barn med blindhet och knappt tio barn med svår synnedsättning. Majoriteten av barnen med blindhet har flerfunktionsnedsättning. Kring elever med synnedsättning arbetar flera olika yrkes- kategorier med specifik kompetens, såsom ögonläkare, psykologer, optiker, speciallärare och synpedagoger. Elever med hjärnsynskada kan ha mycket skilda behov och de behöver ofta individuella anpassningar. Behoven hos elever med ögonsynskada är det lättare att generalisera kring. De behöver utbildning i läsmedia, orientering och förflyttning och självständighet. De behöver lära sig att utnyttja sina synrester optimalt, att använda hörseln och känseln som en kompensation för synnedsättning och att använda alternativ som käpp och punktskrift. Det finns också special- Elever med synnedsättning och ytterligare funktionsnedsättning glasögon av olika slag som kan vara till hjälp, exempelvis kikar- glasögon och förstorande, filtrerande eller färgade glasögon. Elever med synnedsättning som enda funktionsnedsättning får sin utbildning i reguljär klass i . I grund- och grund- särskolan går också en stor majoritet av eleverna med syn- nedsättning och ytterligare funktionsnedsättning. Specialskolan finns till för att möta de behov av omfattande anpassning som ibland kan uppstå när elever har en kombination av synnedsättning och en eller flera andra funktionsnedsättningar. Vilka anpassningar eleverna behöver i specialskolan beror på vilka funktionsnedsättningar de har och deras grad. Det finns delade meningar om vilka ytterligare funktions- nedsättningar som kan vara skäl för mottagande i specialskolan. har i möten med utredningen uttryckt åsikter om att det finns ett antal elever på som egentligen inte borde gå där. Skolledningen på är föredragande inför i specialskolan och för Rh-anpassad utbildning när det gäller elevgruppens ansökningar till specialskolan. Vid utredningens skolbesök gav skolledningen exempel på funktionsnedsättningar som tillsammans med syn- nedsättning lett till mottagande i specialskolan. Skolledningen nämnde ADHD, rörelsehinder och intellektuell funktionsnedsättning. Däremot ansåg skolledningen inte att dyslexi är skäl nog. SPSM:s resurscenter syn ger exempel på ovanliga fall där elever med begåvning inom normalvariationen har behov av omfattande anpassningar på grund av blindhet i kombination med autism. Då behövs det gedigen kunskap om hur blindhet och autism samspelar och en förståelse för vilka utmaningar som beror på vad. Risken för skolmisslyckanden blir påfallande när hemkommunen inte förmår ge eleverna rätt stöd, till exempel för att arbetet kring autism- spektrumtillstånd är bildbaserat. Elever med synnedsättning och intellektuell funktions- nedsättning är den största gruppen på . Gruppen är mycket heterogen. Det beror bland annat på att det är vanligt att eleverna även har andra funktionsnedsättningar i varierande grad. Elever med synnedsättning och ytterligare funktionsnedsättning En del av eleverna har så kallad flerfunktionsnedsättning, till exempel på grund av olika syndrom. Det innebär att de utöver synnedsättning har grav intellektuell funktionsnedsättning i kombination med svåra rörelsehinder och eventuellt tillägg till detta såsom epilepsi eller problem att äta och andas. När flera svåra funktionsnedsättningar uppträder tillsammans med synnedsättningen får det stora konsekvenser för kommunikation och lärande. Eleverna behöver få möjlighet till kommunikation på flera olika sätt för att kunna vara aktiva och ta initiativ i samspel med andra. De kommunicerar utifrån sina förutsättningar via till exempel tal, konkreta föremål, kroppsspråk, ljud, punktskrift, taktila bilder och om möjligt visuella bilder. Eleverna kan ha svårt att tolka även hörsel- och känsel- intryck. Deras process för att förstå omvärlden blir komplicerad och lärarna behöver till exempel utforma ett taktilt dagsschema, konkretisera med ljud och utnyttja olika kommunikationsstöd. Utöver synanpassningar och anpassad kommunikation krävs ofta andra individuella insatser. På arbetar pedagoger, speciallärare, elevhälsa, fysioterapeut och andra yrkesgrupper med kompetens kring synnedsättning och intellektuell funktions- nedsättning. Tillsammans genomför de och följer upp under- visningen, anpassningarna och de individuella insatserna. Skolgång för elever med synnedsättning och ytterligare funktionsnedsättning /16 gick tre elever med tidig dövblindhet på . Den elevgruppen beskrivs separat i kapitel 8 Elever med dövblindhet. Av skolans resterande 24 elever med synnedsättning och ytterligare funktionsnedsättning fick tre sin utbildning enligt läroplan och resten enligt grundsärskolans på grund av intellektuell funktionsnedsättning. Andelen elever som läser grundsärskolans ämnen respektive ämnesområden inom inriktning träningsskola varierar något under läsåren på grund av omutredningar som leder till att elever byter från ämnen till ämnesområden och tvärt om. Vid utredningens skolbesök var det fyra elever som läste grundsärskolans ämnen. Resten läste inriktning träningsskola. Elever med synnedsättning och ytterligare funktionsnedsättning Svårt att hålla kompetens och beredskap i kommunerna Gruppen elever med behov av synanpassning, anpassad kommunikation och andra individuella insatser på grund av syn- nedsättning och ytterligare funktionsnedsättning är liten. Det kan göra det svårt för kommuner eller regioner att utveckla och upprätthålla den kompetens som elevgruppen behöver. För att kunna erbjuda rätt stöd krävs det en långsiktighet, en beredskap för varierande elevunderlag, ett tvärvetenskapligt synsätt och specifik kompetens kring aktuella former och medel för kommunikation. Det tar tid att ständigt börja om på nytt och bygga upp kompetensen utifrån en enskild elev. Därmed finns det en risk att eleverna inte får det stöd de har rätt till i hemkommunen. är ett sätt att öka likvärdigheten och motverka att det stöd eleverna får i hög grad beror på var de bor. För elever med synnedsättning och ytterligare funktions- nedsättning finns inget riksgymnasium. Eleverna vid har möjlighet att stanna kvar på skolan och fortsätta sin utbildning efter att skolplikten har upphört, som längst till och med det läsår de fyller . Antalet elever som är kvar på efter skolpliktens upphörande har sjunkit sakta över åren, från 15 /11 till 9 /16. 16Hög kompetens och professionalism hos lärare och annan skolpersonal Utredningens bedömning: I regeringens satsningar på special- pedagogik bör det tydligt ingå satsningar på speciallärare med specialisering mot dövhet eller hörselnedsättning respektive grav språkstörning. bör prioritera dessa specialiseringar inom Lärarlyftet. Kompetens kring dövhet, hörselnedsättning eller grav språkstörning bör också prioriteras i regeringens aviserade insatser som syftar till att fler speciallärare och specialpedagoger anställs i skolan och till att öka tillgången till specialpedagogiskt stöd från förskoleklassen till årskurs 3. Utredningen konstaterar att lärare och annan skolpersonal naturligtvis måste ha relevant utbildning för att möta behovet hos elever med dövhet, hörselnedsättning eller grav språkstörning. Dels för att kunna fokusera på sitt eget språk och samspel med eleverna, dels för att kunna stödja elevernas språkliga utveckling. Kunskaper om arbetsformer, värdegrundsarbete och dövhet, hörselnedsättning eller grav språkstörning är delar av den nödvändiga kompetensen. I detta kapitel redovisas utredningens bedömning av fortbildnings- läget. Det handlar om vilka fortbildningsinsatser som borde genomföras och vilka som redan genomförs. Det handlar också om kompetensen hos lärare och annan skolpersonal som möter elev- grupperna och hur även kortare fortbildning kan ha goda effekter. Hög kompetens och professionalism hos lärare och annan skolpersonal 16.1Statens satsningar på fler speciallärare och specialpedagoger Enligt Arbetskraftsbarometer 20141 råder det brist på nyutexaminerade speciallärare och specialpedagoger. Enligt prognoserna kommer bristen att vara stor , och fram beräknas efterfrågan att öka med 70 procent.2 Det framtida balansläget är beroende av de närmaste årens utbildnings- satsningar. För att täcka behovet föreslår regeringen flera åtgärder i vårbudgeten 2015 och 2016: •utbyggnad av speciallärar- och specialpedagogikutbildningar •insatser som i huvudsak syftar till att öka tillgången till special- pedagogiskt stöd i förskoleklassen och årskurs 1–3.3 Regeringens satsning på specialpedagogisk kompetens uppgår till . –2019 har regeringen avsatt för att bredda Lärarlyftet II. Från att tidigare bara ha erbjudit statsbidrag kopplat till speciallärarexamen med specialisering mot utvecklingsstörning erbjuds alla special- iseringar inklusive specialisering mot dövhet eller hörselnedsättning respektive grav språkstörning . Huvudmännen får ett statsbidrag på per högskolepoäng för de lärare som går utbildningarna.4 Till kunde inte erbjuda special- isering mot grav språkstörning respektive synnedsättning. Antalet ansökningar till specialiseringen mot dövhet eller hörselnedsättning var dessutom betydligt lägre än till andra specialiseringar. Utredningen anser att det därför är rimligt att prioritera specialiseringarna mot dövhet eller hörselnedsättning respektive grav språkstörning. Dels genom att se till att specialiseringarna verkligen kommer igång framöver, dels genom att ge företräde åt specialiseringarna. Utredningen gör bedömningen att även övriga satsningar som görs på specialpedagogik måste leda till att det anställs fler special- 1Arbetsbarometern publiceras på . 2Statistiska centralbyrån (2014). 3Regeringens proposition 2014/15:1 resp. 2015/16:1. (Utgiftsområde 16). 4Regeringens proposition 2015/16:1. (Utgiftsområde 16). Hög kompetens och professionalism hos lärare och annan skolpersonal lärare med specialisering mot dövhet eller hörselnedsättning respektive grav språkstörning och att andelen behöriga ökar. Annars finns det risk att elever med dövhet, hörselnedsättning eller grav språkstörning inte kommer att kunna få det stöd de behöver trots de insatser som utredningen föreslår. 16.2Fortbildningsinsatser inom dövhet och hörselnedsättning Det finns ett antal olika typer av fortbildningar för lärare och annan skolpersonal som arbetar med elever med dövhet eller hörsel- nedsättning. Det handlar om specialpedagogiska högskolekurser, kompetenshöjande åtgärder via Specialpedagogiska skolmyndigheten, SPSM, och kortare fortbildningar och handledning som huvud- männen anordnar för lärarna i olika utsträckning. Fortbildnings- insatser i teckenspråk behandlas i avsnitt 9.4 Behov av lärar- fortbildning i teckenspråk. Vid en genomgång av högskolornas kursutbud framgick att det endast var och som hade speciallärarutbildning med specialisering mot dövhet eller hörselnedsättning. Kompetenshöjande åtgärder via SPSM SPSM:s resurscenter döv/hörsel är ett nationellt resurscenter för barn och ungdomar med dövhet eller hörselnedsättning i kombination med intellektuell funktionsnedsättning. Resurscentret erbjuder bland annat utredningar av elever och fortbildning av skolpersonal. SPSM har också rådgivare med kompetens inom dövhet och hörselnedsättning i sina fem regioner. Rådgivarna samverkar med kommuner och skolor för att elevgruppen ska få en likvärdig skolgång. I de flesta fall är det skolan som kontaktar rådgivarna för att få svar på sina frågor om pedagogiska strategier och förhållningssätt. Hög kompetens och professionalism hos lärare och annan skolpersonal SPSM har olika kurser riktade till lärare och andra som arbetar med barn och elever med dövhet eller hörselnedsättning. Myndigheten erbjuder distanskurser, bland annat en grundkurs och en fördjupningskurs i hur man ska möta barn och elever med hörselnedsättning. Myndigheten erbjuder även en kurs i hur man kan anpassa lärmiljö och pedagogik för elever med hörsel- nedsättning. Dessutom har man kurser i tecken som alternativ och kompletterande kommunikation, TAKK. Även den regionala specialskolan är i viss utsträckning en resurs för fortbildning, då man tar emot mindre grupper med pedagoger på studiebesök. Kortare fortbildning, handledning och nätverk Kompetenshöjande åtgärder kring dövhet och hörselnedsättning arrangeras också av skolhuvudmännen. Exempel på det syns i utredningens statsbidrag, se kapitel 25 Statsbidrag till kvalitets- höjande åtgärder. Åtgärderna har till exempel bestått av pedagogisk fortbildning om dövhet eller hörselnedsättning, fortbildning om tekniska hjälpmedel och fortbildning i teckenspråk eller tecken som stöd. De har också bestått av studiebesök och erfarenhetsutbyte. 16.3Fortbildningsinsatser inom grav språkstörning Det finns ett antal olika typer av fortbildningar för lärare och annan skolpersonal som arbetar med elever med grav språk- störning. Det handlar om specialpedagogiska högskolekurser på , kompetenshöjande åtgärder via SPSM och kortare fortbildningar och handledning som huvudmännen anordnar för lärarna i olika utsträckning. beslutade om en satsning på specialpedagogiska fördjupningskurser inom grav språkstörning –2009.5 5 Regeringsbeslut Dir. 1995:134. Regeringens proposition 1998/99:105. Hög kompetens och professionalism hos lärare och annan skolpersonal Sammanlagt 460 speciallärare, specialpedagoger och logopeder utbildades på , , i och i samarbete med SPSM:s resurscenter tal och språk.6 Efter satsningen har fortsatt att erbjuda högskolekurser på avancerad nivå med inriktning mot grav språkstörning. Där finns det också en inriktning mot grav språkstörning i speciallärarprogrammet. Kompetenshöjande åtgärder via SPSM Resurscenter tal och språk i är ett nationellt resurs- center för barn och ungdomar med grav språkstörning. Resurs- centret erbjuder bland annat utredningar av elever och fortbildning av skolpersonal. SPSM har också rådgivare med kompetens inom grav språkstörning i sina fem regioner. Rådgivarna samverkar med kommuner och skolor för att elevgruppen ska få en likvärdig skolgång. I de flesta fall är det skolan som kontaktar rådgivarna för att få svar på sina frågor om pedagogiska strategier och för- hållningssätt. SPSM har anordnat tvådagarskonferenser om grav språkstörning. Den första arrangerades och den andra , i samarbete med utredningen. Antalet deltagare begränsades till 350 respektive 900, men vid båda tillfällena var efterfrågan på platser så stor att antalet hade kunnat fördubblas. Utbildningsradion filmade båda konferenserna och SPSM har på så sätt fått möjlighet att använda och hänvisa till föreläsningarna på sin webbsida och i sina kurser. Myndigheten har också distanskurser om grav språkstörning. Kurserna vänder sig till lärare och andra som arbetar med barn och elever med grav språkstörning. De leds av specialpedagoger, psykologer, logopeder och kuratorer på SPSM. Deltagarna på kurserna bjuds in till ett nätverk som erbjuder kompetens- utveckling och erfarenhetsutbyte . Även specialskolan är i viss utsträckning en resurs för fort- bildning. i och tar emot mindre grupper med pedagoger på studiebesök. 6 Specialpedagogiska skolmyndigheten (2011). Hög kompetens och professionalism hos lärare och annan skolpersonal Kortare fortbildning, handledning och nätverk Kompetenshöjande åtgärder kring grav språkstörning arrangeras också av skolhuvudmännen. Exempel på det syns i utredningens statsbidrag, se kapitel 25 Statsbidrag till kvalitetshöjande åtgärder. Åtgärderna har till exempel bestått av att specialpedagoger eller logopeder ger lärare fortbildning och handledning. De har också bestått av studiebesök i kommunikationsklasser, erfarenhetsutbyte kommunikationsklasser emellan eller andra typer av samarbeten mellan skolor som har elever med grav språkstörning. 16.4Brist på formell utbildning om dövhet, hörselnedsättning och grav språkstörning För en gynnsam språkutveckling hos elever med dövhet, hörsel- nedsättning eller grav språkstörning som får sin utbildning i reguljär klass rekommenderas bland annat anpassning av arbetssätt och lärverktyg, tydlig struktur och en inlärningsmiljö som ger god möjlighet till språkligt samspel, se kapitel 6 Pedagogiska behov hos elever med dövhet eller hörselnedsättning respektive kapitel 13 Vilket stöd behöver elever med grav språkstörning i skolan? Utredningen har noterat att det är stor variation i vilken kompetens som finns på olika skolor för att möta dessa behov, även inom samma kommun. På skolor där det finns hörsel- eller kommunikationsklasser eller -spår har ofta hela kollegiet mer kunskap om dövhet, hörselnedsättning eller grav språkstörning tack vare gemensam fortbildning. När det gäller elever med dövhet eller hörselnedsättning ger HODA-rapporten7 inblick i vilken kompetens lärarna som under- visar elevgruppen har. Där framgår att endast drygt hälften av lärarna har tidigare erfarenhet av att undervisa elever med hörsel- nedsättning. Vidare framgår det att för av eleverna saknas hörselpedagog, men det är av eleverna som faktiskt fått stöd av en hörselpedagog. Av en lärarenkät8 framgår att lärarna anser att kunskap om elevernas hörselnedsättning, dess pedagogiska konsekvenser och hörteknik 7Specialpedagogiska skolmyndigheten (2014a). 8Specialpedagogiska skolmyndigheten (2008b). Hög kompetens och professionalism hos lärare och annan skolpersonal är de viktigaste hörnstenarna för att eleverna ska kunna inkluderas på bästa sätt. Lärarna menade sig ha begränsade kunskaper om elever med hörselnedsättning. Utredningen har också i sina kontakter med kommuner noterat att det i vissa kommuner tycks vara så att den specifika hörsel- kompetensen i till exempel den centrala elevhälsan urholkas, bland annat vid pensionsavgångar. Detta är en bild som bekräftas av SPSM9 och som funnit att varannan kommun inte har tillgång till hörsellärare med hörselpedagogisk utbildning.10 Utredning kan konstatera att det tycks finnas ett stort behov av kompetensutveckling inom området. Lärarnas kunskaper om grav språkstörning har också under- sökts. I en svensk studie intervjuades elever som hade gått över från kommunikationsklass till reguljär klass och deras lärare. Det visade sig att lärarna i de mottagande klasserna hade bristande kunskaper om grav språkstörning och begränsade möjligheter att ge eleverna språkligt stöd. En slutsats var att lärarna borde få både kompetensutveckling för att höja sina teoretiska kunskaper och handledning kring de individuella eleverna.11 I en liknande brittisk studie intervjuades lärare som hade elever med grav språkstörning. Av svaren framkom att nästan alla lärare saknade formell utbildning inom arbete med elever som har grav språkstörning. De kunskaper lärarna hade var i stället resultat av sam- arbete med kollegor. Avsaknaden av formell utbildning avspeglades i bristande kunskaper om grav språkstörning och dess orsaker och följder. Lärarna hade också bristande kunskaper om elevernas stödbehov. Även här efterlyste forskarna bättre möjligheter till fortbildning. Bilden bekräftas av Skolinspektionens rapport13 där lärarna menar att de har ”för liten kunskap om hur funktionsnedsättningen påverkar inlärningen”. Förhållandena som framkommer i studierna ovan stämmer väl överens med vad som framkommit i utredningens skolenkät om elever med dövhet, hörselnedsättning eller grav språkstörning. 9Specialpedagogiska skolmyndigheten (2009b). 10Hörselskadades (2007). 11Hedman, B. (2009). & , G (2001). 13Skolinspektionen (2009). Hög kompetens och professionalism hos lärare och annan skolpersonal rektorerna fick frågan om vilken utbildning de flesta av lärarna till elever med grav hörselnedsättning eller grav språkstörning fått kring hörselnedsättning respektive språkstörning var det vanligaste svaret handledning i , se figur 16.1 och 16.2. Hur mycket kompetensutveckling har de flesta av berörda klass- och ämneslärare fått kring hörselnedsättning? Svar från 1 439 grundskolor och 372 gymnasieskolor som har elever med grav hörselnedsättning, procent Hög kompetens och professionalism hos lärare och annan skolpersonal Hur mycket kompetensutveckling har de flesta av berörda klass- och ämneslärare fått kring språkstörning? Svar från 1 768 grundskolor och 372 gymnasieskolor som har elever med generell eller grav språkstörning, procent 16.5Goda effekter av kortare fortbildning som det behövs specialpedagoger och speciallärare med inriktning mot dövhet eller hörselnedsättning respektive språk- störning gör utredningen bedömningen att det är nödvändigt att alla berörda lärare får åtminstone kortare kompetensutveckling. Så är det inte . Enligt utredningens skolenkät svarar av grundskolerektorerna som har elever med generell eller grav språk- störning på skolan att de flesta berörda klass- eller ämneslärare inte har fått någon kompetensutveckling alls. På gymnasieskolan är siffran den dubbla, . Nästan lika illa ser det ut på skolor som har elever med grav hörselnedsättning. Även kortare fortbildning inom grav språkstörning kan öka lärares teoretiska kunskaper och förändra deras agerande gentemot eleverna. Det visar en studie där sex nyzeeländska specialpedagoger fick tre timmars fortbildning och handledning om grav språk- störning. Från att innan fortbildningen fokusera på elevernas svårigheter började de efter insatsen fokusera mer på elevernas situation i klassrummet. Enligt forskarna skulle en kombination av Hög kompetens och professionalism hos lärare och annan skolpersonal teoretisk fortbildning och handledning kring lärares arbete i klass- rummet kunna förbättra elevernas skolsituation.14 Studien replikerades med svenska lärare i årskurs 1–4, och även där hade fortbildningen goda effekter. Effekterna var dock större på lärarnas faktakunskaper om språkliga svårigheter än på deras praktiska arbete.15 Det finns enligt forskningen anledning att tidigt ge alla lärare som undervisar elever med dövhet, hörselnedsättning eller grav språkstörning åtminstone kortare fortbildningar och handledning, vilket är förhållandevis lätt att arrangera. 14Cunningham, M. m.fl. (2010). 15Ferm, L. & Gunterberg-Klase, L. (2015). 17.1Ansvarsfördelning stat – landsting – kommun Ansvaret för stöd till elever med funktionsnedsättning delas mellan staten, landstingen och skolhuvudmännen – i de flesta fall kommun- erna. I detta avsnitt fokuseras ansvarsfördelningen när det gäller elever med dövhet, hörselnedsättning eller grav språkstörning. Kommunernas ansvar för elevernas skolgång är långtgående. Enligt skollagen (2010:800) ska alla, oberoende av geografiskt hemvist och sociala och ekonomiska förhållanden, ha lika tillgång till utbildning i det offentliga skolväsendet. Lika rättigheter och möjligheter inom utbildningsområdet ska gälla avsett kön, köns- överskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionsnedsättning, sexuell läggning eller ålder.