sou · H5B345 · 2017-05-31 00:00:00 — För användande av ett hemligt tvångsmedel ställs bl.a. det kravet att åtgärden är av synnerlig vikt för utredningen. Skydd för företagshemligheter under och efter domstolsförfaranden Förundersökningssekretess gäller för företagshemlig information enligt 35 kap. 1 § första stycket OSL. Den tystnadsplikt som följer av regeln till om skydd för det allmännas brottsförebyggande och brottsbeivrande verksamhet i 18 kap. 1 § OSL för uppgift som hänför sig till förundersökning i brottmål eller till angelägenhet som avser användning av tvångsmedel i sådant mål, innebär i fråga om hemliga tvångsmedel att det enligt 18 kap. 19 § OSL inte heller råder någon meddelarfrihet. Angående misstänkts insynsrätt se avsnitt 10.2.1 Partsinsyn. Om överföring av sekretess till domstol, se 10.2.2. När en ansökan eller anmälan om hemlig avlyssning av elektro- nisk kommunikation, hemlig kameraövervakning eller hemlig rums- avlyssning har kommit in till rätten, ska rätten enligt 27 kap. 19 § RB utse ett offentligt ombud i ärendet och hålla ett sammanträde. Vid sammanträdet ska åklagaren och det offentliga ombudet närvara. Det torde alltid finnas förutsättningar att med stöd av 18 kap. 1 § (eller 18 kap. 7 §) OSL förordna att sammanträdet enligt 5 kap. 1 § RB ska hållas inom stängda dörrar.90 Sekretessbestämmelsen är då tillämplig även under domstolens fortsatta handläggning av ärendet, om domstolen inte beslutar annat. Förutsättningar att meddela yppandeförbud föreligger likaså. Sedan domstolen skilt ärendet från sig fortsätter dock sekretessbestämmelsen att vara tillämplig endast i den utsträckning domstolen i beslutet har förordnat om det (se avsnitt 10.2.1). Enligt 27 kap. 30 § RB får den som förordnats som offentligt ombud i ett ärende om hemliga tvångsmedel inte obehörigen röja vad han eller hon i ärendet fått kännedom om. Den tystnadsplikt som föreskrivs i paragrafen innebär att det offentliga ombudet kan dömas enligt 20 kap. 3 § BrB, om ombudet obehörigen röjer en uppgift som han eller hon fått del av genom uppdraget. Det bör särskilt framhållas att ombudet inte står i något särskilt förhållande till den misstänkte eller till någon annan som berörs av verkställig- heten av tvångsmedlet. Skulle det offentliga ombudet lämna ut upp- gifter om det hemliga tvångsmedlet till någon av dessa, kan det där- för inte anses ske behörigen på grund av någon särställning dem emellan. Det offentliga ombudet är dock inte förhindrad att lämna 90 m.fl. s. 59. Skydd för företagshemligheter under och efter domstolsförfaranden uppgifter till en högre rätt i samband med ett överklagande eller till tillsynsmyndigheter i syfte att påtala missförhållanden. Det offentliga ombudet omfattas inte av regleringen i OSL på annat sätt än att meddelarfriheten inskränks, om domstolen enligt 5 kap. 4 § RB vid sammanträdet förordnar att en sekretessbelagd uppgift som förekommit under sammanträdet inte får uppenbaras (se 44 kap. 2 § OSL). Ett offentligt ombud som bryter mot dom- stolens förordnande enligt den paragrafen kan dömas till böter enligt 9 kap. 6 § RB (för advokater gäller även sanktionerad tystnadsplikt enligt 8 kap. 4 § RB). Uppgifter som omfattas av sekretess kan enligt 10 kap. 10 § andra stycket OSL lämnas ut till det offentliga ombudet utan hinder av sekretessreglerna. Det framgår av 10 kap. 13 § samma lag att ett sådant utlämnande inte får förenas med villkor enligt den paragrafen.91 10.2.4Skydd för företagshemligheter i samband med skiljeförfarande Ett alternativ till domstolsförfarande för att erhålla ett avgörande med samma rättsverkan som det från domstol utgör skiljeförfarande enligt lagen (1999:116) om skiljeförfarande (LSF). Även om det är fråga om ett privat alternativ till domstolsförfarandet, är det alltså likväl ett alternativ som sanktioneras av lag. Det blir därför i detta sammanhang av intresse vilka möjligheter till skydd för företags- hemligheters konfidentialitet som rättsordningen ställer upp för denna form av tvistelösning. Skiljenämnder är inte domstolar eller myndigheter i grundlagarnas mening. Offentlighetsprincipen gäller därför inte i en skiljenämnd. Därav följer emellertid inte automatiskt någon sekretess, dvs. någon sanktionerad skyldighet för de inblandade att hemlighålla uppgifter. OSL gäller inte heller i en skiljenämnd. En allmän utgångspunkt för bedömningen av bevarandet av före- tagshemligheters konfidentialitet vid ett skiljeförfarande är att för- farandet grundas på ett avtal. Härav följer att förfarandet är av privat 91 Fitger m.fl., Kommentaren till 27 kap. 30 § RB, Zeteo . Märk här att bestämmelsen är svårförenlig med möjligheten att förordna om yppandeförbud för det offentliga ombudet avseende samma uppgifter. Skydd för företagshemligheter under och efter domstolsförfaranden karaktär, något som inte rubbas av att förfarandet i vissa hänseenden är reglerat i lag.92 har i rättsfallet NJA 2000 s. 538 uttalat följande: Av skiljeförfarandets privata karaktär följer att utomstående inte har någon rätt att vara närvarande vid förhandling under förfarandet eller att ta del av inlagor i tvisten. Det torde vidare råda en i princip enhällig uppfattning om att skiljemän på grund av det uppdrag som givits dem har att iaktta diskretion om skiljeförfarandet; detta gäller även en skilje- man som har utsetts av domstol. Ett partsombud torde anses ha en liknande skyldighet gentemot huvudmannen grundad på det erhållna uppdraget.93 För parterna gäller dock inte tystnadsplikt, såvida dessa inte har träffat överenskommelse därom. Vad gäller företagshemligheter har i samma rätts- fall dock dessutom uttalat att det enligt 6 § FHL gäller att den som uppsåtligen eller av oaktsamhet röjer en företagshemlighet hos en näringsidkare, som han i förtroende har fått del av i samband med en affärsförbindelse med denne, ska ersätta den skada som uppkommer genom hans förfarande. Vidare uttalade domstolen följande. Ifall dessa förutsättningar är uppfyllda beträffande något som före- kommer i ett skiljeförfarande, föreligger alltså skyldighet på grund av lag att inte lämna ut uppgiften vid äventyr av skadeståndsskyldighet (jfr NJA II 1990 s. 590). Vid sidan om den diskretion som uttalat allmänt anses åvila en skiljeman, har i litteraturen föreslagits att en skiljeman i fråga om företagshemligheter i ett skiljeförfarande också faller under skadeståndsregeln i 6 § FHL.94 har sammanfattningsvis påpekat, vad gäller möjligheten att hemlighålla själva tvisten, att95 92Lagregleringen syftar närmast till att ge skiljeförfarandet en viss stadga och kvalitet och krävs för att skiljeavtal och skiljedom ska tillerkännas rättsverkan, bl.a. i fråga om rätte- gångshinder och verkställbarhet, se rättsfallet NJA 2000 s. 538, NJA II 1929 s. 6 f. och prop. 1998/99:35 s. 41 f. 93För advokater gäller dessutom lagfäst tystnadsplikt enligt 8 kap. 4 § RB. 94Fahlbeck s. 273, SOU 1995:65 s. 185 f. 95SOU 1995:65 s. 186. Skydd för företagshemligheter under och efter domstolsförfaranden Det praktiska resultatet torde i allmänhet vara att en tvist inte kommer till allmänhetens kännedom när den prövas i skiljeförfarande medan motsatsen är fallet i rättegång. Man måste emellertid hålla i minnet att skiljeförfarandets konfidentiella karaktär vilar på en ganska svag rättslig grund. En part som av någon anledning vill ge offentlighet åt tvisten är oförhindrad att göra det. Vid t.ex. av skiljedomen kan även domstolsoffentligheten röja tvisten. Som nämnts i avsnitt 10.2.1 gäller enligt 36 kap. 2 § tredje stycket presumtion för sekretess för uppgift om en myndighets eller en enskilds affärs- eller driftförhållanden och som lämnas vid ett förhör enligt 26 eller 50 § LSF, om part begär det. Regleringen i 36 kap. 2 § tredje stycket omfattar dock inte alla bevisupptagningssituationer. Bl.a. omfattas inte editionsföreläggande. Skälet härför är att den som ansöker om ett sådant har möjlighet att begära att handlingen ska utlämnas till någon annan än domstolen, t.ex. direkt till skiljenämnden, och därigenom undvika att handlingen blir offentlig.96 I fråga om editionsförhör vid domstol som kan komma att hållas i anledning av ett editionsyrkande från en part i skiljeförfarande, har påpekat att presumtionen för sekretess enligt 36 kap. 2 § tredje stycket OSL uttryckligen endast gäller för förhör enligt 26 och 50 §§ LSF, och att sådant förhör inte omfattar editionsförhör med annan än part, vittne eller sakkunnig. För editionsförhör med annan än nu nämnda kan det därför vara tveksamt om presumtionen för sekretess enligt 36 kap. 2 § tredje stycket OSL gäller. menar dock att ändamålet bakom sekretessregeln talar för att den borde tillämpas även i detta fall. Även här inskränker sig ju dom- stolens roll till att registrera och vidarebefordra bevisfakta till skilje- nämnden, dvs. domstolen ska inte själv lägga dessa till grund för något avgörande.97 96Edelstam s. 144, SOU 1995:65 s. 191 och prop. 1998/99:35 s. 119. 97Edelstam s. 144. Skydd för företagshemligheter under och efter domstolsförfaranden 10.2.5Sekretess till skydd för enskild inom verksamhet som rör skatt, tull, m.m. enligt 27 kap. OSL Som huvudregel gäller absolut sekretess för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden i verksamhet som avser bestämmande av skatt och vissa andra åtgärder inom skatteförfaran- det (27 kap. 1 och 2 första stycket §§ OSL). Från denna absoluta sekretess gäller vissa undantag enligt 27 kap. 2 och 6–9 §§ OSL.98 Den sekretess som kan gälla för företagshemligheter enligt 27 kap. 1 och 2 §§ OSL gäller även för dessa uppgifter hos , om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde lider skada eller men, dvs. med en presumtion om sekretess (27 kap. 3 § första stycket OSL).99 Vad avser uppgift om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden i samband med tullkontroll som inte utgör särskilt ärende om skattekontroll utan som består i faktisk verksamhet, såsom rutinmässig fysisk kontroll av gods och trans- portmedel, gäller absolut sekretess enligt 27 kap. 2 § första stycket p. I förhållande till bestämmelsen om presumtion för sekretess med omvänt skaderekvisit angående uppgifter hos Tull- verket enligt 27 kap. 3 § OSL, som alltså inte föreskriver absolut sekretess angående det som omfattas av 27 kap. 1 och 2 §§, kan detta te sig motsägelsefullt. I den tidigare SekrL framgick tydligare genom bestämmelserna i 9 kap. 1 och 2 §§ att det gällde absolut sekretess för uppgift i samband med sådan tullkontroll som avses i nuvarande 27 kap 2 § första stycket p. 1 OSL, framför den sekretess med omvänt skaderekvisit som i övrigt gällde för uppgift hos . Kommentaren till OSL utgår från att nuvarande regler i 27 kap. – som liksom de övriga reglerna i 21–40 kap. OSL inte är avsedda att innebära någon saklig skillnad jämfört med SekrL100 – innebär att absolut sekretess för uppgift i samband med tullkontroll enligt 27 kap. 2 § första stycket punkten 1 OSL gäller framför presum- tionen om sekretess för uppgift hos enligt 27 kap 3 § OSL.101 98Se not 28 angående exempel på undantag enligt 27 kap. 1 och 2 §§ OSL, se vidare avsnitt 10.3.9. 99Motsvarande sekretess gäller enligt 27 kap. 3 § andra stycket i en myndighets verksamhet som avser förande av eller uttag ur tulldatabasen enligt lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i verksamhet för uppgift som har tillförts databasen. Undantag från sekretess enligt 27 kap. 6 § gäller enligt 27 kap. 3 § tredje stycket även hos . 2008/09:150 s. 373. 101Jfr Lenberg m.fl., kommentaren till 27 kap. 2 § OSL, Zeteo . Skydd för företagshemligheter under och efter domstolsförfaranden Sekretess för företagshemlighet i allmän handling enligt nu nämnda bestämmelser gäller i högst 20 år.102 Vid skatteprocess i domstol gäller sekretess enligt 27 kap. 1–3 §§ OSL om det kan antas att den enskilde lider skada eller men om upp- giften röjs, alltså med ett vanligt rakt skaderekvisit.103 Får en domstol i ett mål från en annan myndighet en sekretessreglerad uppgift och saknar uppgiften betydelse i målet, blir dock sekretessbestämmelsen tillämplig på uppgiften även hos domstolen (27 kap. 4 § OSL). Vid förvaltningsdomstol kan reglerna om förbehåll enligt såväl 10 kap. 4 § som 14 § OSL tillämpas. Gällande undantag från sekretess för företagshemlig information i samband med vissa beslut på skatteområdet, se avsnitt 10.3.9. Skydd för företagshemligheter i samband med undersökning om immaterialrättsintrång kan efter ansökan inleda ett förfarande i syfte att fastställa om en immateriell rättighet har utsatts för intrång. När misstänker att varor utgör intrång i immateriella rättigheter ska verket i vissa fall lämna rättighetshavaren uppgifter om varorna och om varornas ursprung och distributionskanaler. Reglerna finns i rådets förordning (EU) nr 608/2013 av (nedan ”Förordningen”)104 med kompletterande bestämmelser i tullagen (2016:253). 27 kap. 9 § OSL förtydligar att det i Förordningen finns bestämmelser om att uppgift i vissa fall får lämnas till enskild. Förordningen ger sökanden en ovillkorlig rätt att använda infor- mationen för att ta till vara sin rätt i förhållande till ett immaterial- rättsintrång, men tillåter enligt artikel 21 inte annan användning av informationen. Om sökanden använder de uppgifter som lämnats av den behöriga tullmyndigheten för andra ändamål än de som före- skrivs i artikel 21 får den behöriga tullenheten i den medlemsstat där informationen lämnades eller missbrukades bl.a. återkalla beslutet att bevilja ansökan och vägra att förlänga den period under vilken tull- 102För uppgift om avgift enligt lagen om avgift till registrerat trossamfund gäller dock sekretessen i högst . 103Kommentaren till 27 kap. 4 § OSL utgår från att uppgifter om ett företags affärs- eller driftsförhållanden normalt torde vara sekretessbelagda (Lenberg m.fl., kommentaren till 4 § OSL, Zeteo ). 104Se bl.a. artiklarna 17.4, 18.5, 19, och 26.8. Skydd för företagshemligheter under och efter domstolsförfaranden myndigheterna ska ingripa (artikel 16). Bortsett konsekvenser för själva förfarandet innehåller Förordningen i övrigt inga sanktioner mot den som missbrukar den information denne fått ut. Förord- ningen överlåter emellertid till medlemsstaterna att avgöra om det ska finnas andra sanktioner mot otillåten användning av infor- mationen. I lagstiftningsärendet avseende den ursprungliga förordningen på området ([EG] nr 1383/2003) diskuterades frågan om det borde införas ytterligare användningsbegränsningar beträffande infor- mation som erhållits från tullmyndigheterna och sanktioner av- seende överträdelser av dessa. ansåg att borde utnyttja möjligheten att införa bestämmelser i som begränsar rätten att använda information som lämnats ut. ansåg att det eventuellt borde skapas ytterligare och starkare garantier för att den information som rättighetshavaren får ta del av inte missbrukas. Regeringen ansåg att det inte fanns bered- ningsunderlag för att då föreslå några särskilda bestämmelser om saken men att det dock kunde finnas anledning att återkomma till frågan i samband med den översyn av FHL som kom att ske i och med utredning.105 I sitt betänkande anförde utredning följande.106 Förvaltningsmyndigheter och domstolar som inte tillämpar RB kan […] när en sekretessbelagd uppgift lämnas ut till en enskild ställa upp för- behåll som inskränker den enskildes rätt att lämna uppgiften vidare eller att utnyttja den. De som bryter mot ett sådant förbehåll kan straffas för brott mot tystnadsplikt. Enligt vår bedömning innebär dessa regler att det finns goda möjligheter att skydda företagshemligheter i allmänna handlingar som lämnas ut till en part hos en förvaltnings- myndighet eller en förvaltningsdomstol. Detta gäller t.ex. handlingar som lämnar ut till rättighetshavare i vissa fall vid misstanke om att varor utgör intrång i immateriella rättigheter. Utgångspunkten att skulle kunna ställa upp förbehåll gentemot part när information lämnas över i samband med en under- sökning enligt Förordningen förutsätter att sekretess enligt OSL gentemot parten i och för sig gäller, men att denna inte hindrar parten att ta del av informationen. 2005/06:89 s. 19 f. utredning s. 24. Skydd för företagshemligheter under och efter domstolsförfaranden med 27 kap. 9 § OSL skulle därmed inte innebära annat än det som gäller om parts rätt till insyn trots sekretess enligt 10 kap. 3 § OSL. Detta synes vara riktigt. I detta sammanhang är värt att notera att Förordningen inte ger någon annan än en innehavare av ett beslut om undersökning rätt till information, dvs. till någon som utgör part i förhållande till enligt 16 § FL. Reglerna om parts rätt till information från undersökning innebär alltså inte att sekretess enligt OSL inte i och för sig gäller för informationen.107 Det finns därför, som utredning uttalat, möjlighet för Tull- verket att lämna ut informationen med ett förbehåll enligt 10 kap. 4 § OSL. Ett sådant förbehåll kan, i enlighet med Förordningens regler, förbjuda all användning av informationen som inte innebär ett tillvaratagande av partens rätt enligt artikel 21. I den mån företagshemlig information från under- sökning blir del av material vid domstol kan sekretess gälla för denna enligt vad som redogjorts för ovan (se avsnitt 10.2.1). Tillämpliga sekretessbestämmelser avseende företagshemlig information hos är inte tillämpliga hos domstol som mottager den sekre- tessreglerade uppgiften i den mån uppgiften omfattas av sekretess där enligt 36 kap. 2 § OSL (43 kap. 2 och 3 §§ OSL). 10.2.6Beslut om sekretess och möjlighet att överklaga Frågor om sekretess avseende företagshemlig information i samband med domstolsförfaranden prövas som nämnts inledningsvis i avsnitt 10.2.1, av den beslutande myndigheten ensam. Som också framgått under nämnda avsnitt är i dock två fall parts yrkande om sekretess en förutsättning för att frågan om sekretess ska prövas, nämligen när det rör företagshemlig information i samband med upptagning av förhör vid domstol inom ramen för ett skilje- förfarande (36 kap 2 § tredje stycket OSL), eller i samband med mål eller ärende om varu- eller näringskännetecken (31 kap. 22 a § OSL).108 I övrigt ankommer det alltså på den beslutande myndig- 107Kommentaren till 27 kap. 9 § OSL om att bestämmelsen utgör ett ”undantag” till sekretess enligt kapitlet, är såtillvida inte korrekt, jfr Lenberg m.fl., kommentaren till 27 kap. 9§ OSL, Zeteo . 108Även i familjemål är en förutsättning för sekretess att part begär det (36 kap. 1 § OSL). Skydd för företagshemligheter under och efter domstolsförfaranden heten att pröva fråga om sekretess ex officio.109 Något formellt ansökningsförfarande angående sekretessbeläggande finns inte, vilket förutom rättens principiella skyldighet enligt huvudregeln att pröva frågor om sekretess ex officio hänger samman med att rätten inte kan fatta något beslut om sekretess med någon för den framtida handläggningen bindande verkan (se följande stycke). I förhållande till företagshemligheter kan det dock förutsättas att parterna i de flesta fall själva aktivt måste fästa t.ex. domstolens uppmärksamhet på förekomsten av företagshemlig information i förfarandet för att sekretess ska komma att beslutas för denna.110 Vad gäller handlingssekretess sker ett egentligt beslut i fråga om hemlighållande i samband med att myndigheten tar ställning till om uppgiften ska lämnas ut eller inte. Beslutar myndigheten att uppgiften på grund av sekretess inte ska lämnas ut, eller att den ska lämnas ut med förbehåll, föreligger ett beslut om att sekretess gäller.111 Som berörts i avsnitt 10.2.1 är beslutet i sig inte bindande för den framtida handläggningen, vare sig för den myndighet som meddelat det eller högre instans.112 Varje gång en handling begärs utlämnad måste alltså en prövning göras med hänsyn till då föreliggande omständigheter. Någon motsvarighet till exempelvis s.k. ”sealing orders” i engelsk och amerikansk rätt, varigenom en handling eller akt görs hemlig intill dess ordern upphävs, existerar inte i svensk rätt. Ett förordnande enligt 43 kap. 8 § andra stycket OSL om att sekretessbestämmelse ska fortsätta att vara tillämplig för uppgift trots att uppgiften tagits in i dom eller vissa beslut, utgör alltså ett beslut om att sekretessbestämmelsen ska fortsätta att tillämpas, men är inte bindande för en framtida prövning mot sekretessbestäm- melsen av begäran om att få ut uppgiften. Förordnandet innebär bara att en sådan prövning ska ske.113 109I detta ligger även en principiell undersökningsplikt för rätten, jfr JO 2009/10 s. 47, JO 1986/87 s. 28, JK 1993 s. 26 , och s. 196 f. 110Jfr t.ex. Thyselius, s. 13. 111Även avslag av en enskilds begäran enligt 6 kap. 6 § första stycket OSL att få använda tekniska hjälpmedel för automatiserad behandling som myndigheten förfogar över kan sägas innebära ett beslut om sekretess, om begäran avslås på grund av att någon bestämmelse om sekretess innebär hinder för begäran (6 kap. 6 § första stycket punkten 3 OSL). 112Att sekretessbestämmelsen för en sekretessreglerad uppgift hos en myndighet eller domstol som huvudregel enligt 43 kap. 2 § första stycket OSL också blir tillämplig hos en domstol som i sin rättskipande eller rättsvårdande verksamhet får uppgiften från myndig- heten eller domstolen, innebär alltså inte i sig att den mottagande domstolen är bunden av den tidigare myndighetens eller domstolens bedömning. 113Jfr s. 214 f. Skydd för företagshemligheter under och efter domstolsförfaranden En handling kan sekretessmarkeras redan i samband med att den inkommer eller upprättas vid en myndighet (2 kap. 16 § TF och 5 kap. 5 § första stycket OSL), men en sådan markering har ingen rättsverkan och innebär inget annat än en påminnelse om att det behövs en noggrann sekretessprövning för det fall det uppkommer en fråga om att lämna ut handlingen.114 Enligt 6 kap. 7 § första stycket OSL får en enskild överklaga ett beslut av en myndighet att inte lämna ut en handling till den enskilde, att lämna ut en handling med förbehåll som inskränker den enskildes rätt att röja innehållet eller annars förfoga över den, eller att avslå den enskildes begäran om att få använda tekniska hjälpmedel för automatiserad behandling som myndigheten förfogar över enligt 6 § första stycket. Enligt andra stycket får en myndighet överklaga ett beslut av en annan myndighet att avslå den förstnämnda myndig- hetens begäran att få ta del av en handling eller på annat sätt få del av en uppgift, om inte annat anges i lag eller förordning. Enligt tredje stycket får beslut av , regeringen, och inte överklagas.115 Ett beslut angående parts rätt att ta del av uppgift enligt RB får inte överklagas särskilt (NJA 2008 s. 634). Den som anser sig bli lidande av att en handling lämnas ut kan inte överklaga ett beslut om utlämnande.116 Inte heller här är dock beslutet att lämna ut handlingen i sig bindande i frågan om sekretess. Däremot kan beslutet att lämna ut handlingen innebära att uppgiften sprids på sådant sätt att ett senare utlämnande inte längre innebär sådan skada som kan krävas för fortsatt sekretess. Det kan i sam- manhanget tilläggas att ett beslut att lämna ut en uppgift naturligtvis i och för sig kan innebära brott mot tystnadsplikt enligt 20 kap. 3 § BrB, och kan föranleda rätt till skadestånd för den drabbade enligt 2 kap. 2 § och 3 kap. 2 § första stycket p. 1 skadeståndslagen (1972:207). Tas uppgiften in i dom eller beslut upphör sekretessen automa- tiskt i målet eller ärendet (43 kap. 8 § OSL). 114Heuman m.fl. s. 25. 115För beslut av en myndighet som lyder under gäller särskilda bestämmelser om överklagande, 6 kap. 7 § fjärde stycket OSL. 116se RÅ 81 2:18, RÅ 1999 not. 272 och RÅ 2005 ref. 88. Inte heller en myndighet får över- klaga ett beslut, som ålägger den att lämna ut en allmän handling (se bl.a. RÅ 84 2:101, RÅ 1992 not. 337, RÅ 1993 not. 339, RÅ 1994 not. 551, RÅ 1996 not. 301 och RÅ 1997 not. Skydd för företagshemligheter under och efter domstolsförfaranden