sou · H5B320 · 2017-03-15 00:00:00 — De exempel på urvalsinstrument utöver betyg som utredningen har sett användas i andra länder och som är generella är ofta in- trädesprov. I andra länder tycks det dock snarare vara regel än un- dantag att lärosätena beslutar om hur urvalet av sökande ska göras, vilket betyder att det inte finns några nationella generella urvals- instrument utöver betyg/examensprov eller inträdesprov. 10.3.1Fördelning av platser mellan olika urvalsgrunder förslag: Den största urvalsgrunden ska vara betyg då urval behöver göras. av platserna ska fördelas på grundval av resultat på högskoleprovet. Lärosä- tena ska också kunna välja att fördela platser på grundval av lokalt beslutade urvalsgrunder. bedömning: Lärosätena bör fortfa- rande få göra en annan platsfördelning efter tillstånd från UHR. Lärosäten bör även fortsättningsvis ha möjlighet att besluta om en annan platsfördelning för utbildningar som leder till en konstnärlig examen. Platsfördelningen blir mer flexibel Det ska finnas en större flexibilitet för lärosätena att fördela plats- erna mellan olika urvalsgrunder än vad det gör . Olika förut- sättningar gäller för olika utbildningar och lärosätena behöver där- för få större möjligheter att anpassa fördelningen av platser mellan olika urvalsgrunder till sina utbildningar. För en del utbildningar är det till exempel betydligt färre sökande i högskoleprovsgruppen än vad det är i betygsgruppen. Dagens bestämmelser tillåter inte läro- sätena att fördela färre platser än en tredjedel på grundval av hög- skoleprovsresultatet utan att de har tillstånd från UHR. 14 Områdesprov – en tredje väg in i högskolan? – Lägesrapport från ett utvecklingsprojekt inom vårdområdet, , rapport 2007:16 R. Utredningens förslag och överväganden större flexibilitet att fördela platserna kan fördelningen förmodli- gen göras med en större precision än vad dagens regelverk medger. Det innebär att lärosätena kommer att ha ett större utrymme för att strategiskt diskutera i vilken utsträckning man vill använda olika urvalsinstrument utifrån instrumentens kvalitet och egenskaper, men också utifrån olika grupper av sökande och deras förutsätt- ningar och behov. in i högskolan ska vara gymnasieskolan, vilket inne- bär att flest platser ska fördelas på grundval av betyg. Som vi har redogjort för i kapitel 7 finns det problem med betygssättningen i gymnasieskolan, bland annat i form av brister i likvärdigheten i betygssättningen. Trots dessa problem bedömer utredningen att betygen är det bästa urvalsinstrumentet som finns att tillgå vid urval till högskoleutbildning. Betygen sätts på prestationer som har genomförts och de har den bästa prognosför- mågan. Betygen speglar också annat än kunskaper och färdigheter, till exempel uthållighet, kommunikativ och social förmåga samt ansvars- tagande. in i högskolan ska vara gymnasieskolan och därför är det också rimligt att den största enskilda urvalsgrunden är betyg när ett urval behöver göras. Högskolans utbildningar på grund- nivå bygger dessutom på gymnasieskolan. Eftersom det är angeläget med flera vägar in till högskolan ska även en andel av platserna fördelas genom högskoleprovsresultat. Möjligheten till lokalt beslutade urvalsgrunder ska finnas kvar. För utbildningar inom utbildningsområden med högt söktryck, till exempel vård- och det samhällsvetenskapliga (juridik) området, kan det finnas behov av ytterligare urvalsinstrument, men de bör då an- vändas inom ramen för lokalt beslutade urvalsgrunder. Initiativ till det behöver komma från aktuella utbildningsområden. Utredningen har övervägt hur platserna mellan grupperna ska fördelas. En bestämmelse om fördelning av platser kan utformas på olika sätt: •Ingen procentsats anges i högskoleförordningen. Där framgår endast att flest platser ska fördelas på grundval av betyg, att platser också ska fördelas på grundval av resultat på högskole- provet och att lokalt beslutade urvalsgrunder kan användas. Utredningens förslag och överväganden •Ingen procentsats anges för betyg, men för högskoleprovet. Det framgår att betyg är huvudvägen. På motsvarande sätt anges att lokalt beslutade urvalsgrunder kan användas. •Procentsatser anges för samtliga urvalsgrunder och de pekar tydligt ut betygen som huvudvägen. Utredningen bedömer att en procentsats för minsta andel platser som ska fördelas på grundval av resultat från högskoleprovet behö- ver framgå av högskoleförordningen. Om en sådan inte finns, skulle det kunna finnas en risk att lärosäten bara antar sökande i betygs- urvalet. Dagens bestämmelser om att minst en tredjedel av platserna ska fördelas i högskoleprovsurvalet är en för stor andel för många ut- bildningar. Flera lärosäten har också i sina enkätsvar till utredningen framfört att andelen platser som måste fördelas på grundval av hög- skoleprovsresultat borde minska. Om en lägsta gräns på införs skulle det innebära ungefär en halvering av antalet platser som måste tillsättas på grundval av resultat på högskoleprovet jämfört med . Det skulle också innebära att lärosätena skulle ha lättare att styra antalet platser så att det verkligen blir ett reellt urval bland sökande inom högskoleprovsgruppen. En minimigräns på skulle fortfarande innebära att ett antal platser fördelas inom hög- skoleprovsurvalet. För en utbildning med 30 platser innebär en sådan gräns att minst 5 platser avsätts för den gruppen. Eftersom det här är en gräns för minsta andel, kan lärosätena avsätta fler platser för den här gruppen av sökande. Lärosätena kan också, liksom , välja att fördela platser på lokalt beslutade urvalsgrunder. Utredningens förslag innebär att lärosätena beslutar hur stor andel av platserna som ska fördelas till den här urvalsgrunden. Den föreslagna bestämmel- sen i högskoleförordningen innebär dock att flest platser ska fördelas på grundval av betyg och på grundval av resultat på högskoleprovet. Om ett lärosäte skulle vilja fördela maximalt andel platser på lokalt beslutade urvalsgrunder och minsta möjliga andel platser på högskoleprovsresultat, skulle fördelningen med den före- slagna principen för platsfördelning bli på betyg, 42 pro- cent på lokalt beslutade urvalsgrunder och på högskole- provsresultat. Av högskoleförordningen framgår det att UHR får, om det finns särskilda skäl, medge att ett lärosäte vid urval till en viss Utredningens förslag och överväganden utbildning får göra en annan platsfördelning än den som anges i förordningen (7 kap. 15 §). Denna möjlighet bör finnas kvar. I högskoleförordningen anges också att det vid antagning till en utbilning som leder till en konstnärlig examen får lärosätet fördela samtliga platser på grundval av särskilda prov eventuellt i kombina- tion med andra urvalsgrunder (7 kap. 14 §). Även denna möjlighet bör finnas kvar. Ett antagande är att betygsgruppen kommer att öka och hög- skoleprovsgruppen minska med förslaget om en större flexibilitet för lärosätena i platsfördelningen. Det kan få konsekvenser för vil- ka som antas. Vi vet att kvinnor generellt har högre betyg och män högre resultat på högskoleprovet, vilket skulle kunna innebära att färre män antas om högskoleprovsgruppen minskar. Å andra sidan kommer fler att antas i betygsurvalet, vilket förmodligen kommer att innebära att flera av dem som annars hade antagits i högskole- provsgruppen antas i betygsgruppen i stället. förslag: Det ska finnas två grupper inom betygsurvalet: en för betyg och en för omdöme från folk- högskola, behörighetsprovet respektive en validering. Systemet med meritpoäng och meritpoängskompensation ska avskaffas. Betyg i kurser som krävs för grundläggande eller särskild be- hörighet ska användas som komplettering vid merivärderingen. Underkända betyg i andra kurser än sådana som krävs för behörighet och som i efterhand har kompletterats ska få tillgodo- räknas som ett E. Intyg enligt förordningen (2007:432) om behörighetsgivande förutbildning vid universitet och högskolor och dokumenterat studieresultat från folkhögskola ska ges ett meritvärde som räknas samman med den sökandes betyg. Merit- värdet ska motsvara betyget E i de kurser som intyget eller det dokumenterade studieresultatet styrker särskild behörighet i. Övriga former av kompletteringar ska inte längre få användas. Utredningens förslag och överväganden Enkelhet och överblickbarhet är viktiga utgångspunkter för betygsurvalet En viktig utgångspunkt för förslaget om bestämmelserna som rör betygsurvalet har varit att de ska vara enkla och överblickbara. Det är framför allt betygsurvalet som har bidragit till att göra dagens system komplicerat. Bestämmelserna som rör betygsurvalet behö- ver kunna omfatta alla olika grupper av sökande med betyg utan att olika typer av kompensatoriska bestämmelser behöver införas. Ut- redningen bedömer att om systemet hålls så enkelt och överblick- bart som möjligt i det hänseendet ökar också chansen att det blir mer hållbart . Antalet betygsgrupper minskas till två Dagens tillträdessystem innebär att det ofta skapas nya betygsgrup- per inom betygsurvalet, till exempel när betygsskalan i gymnasie- skolan förändras eller då nya tillträdesbestämmelser införs som gör att alla sökande inte kan konkurrera på samma eller likvärdiga vill- kor. Det bidrar till att systemet blir mindre överblickbart och trans- parent. Det leder också ofta till att få eller inga platser genereras för vissa grupper av sökande. Ett sådant system blir inte heller hållbart . Utredningen anser därför att det vore önskvärt att bygga ett system där nya betygsgrupper kan undvikas framöver genom att UHR i stället föreskriver om hur betyg från olika system ska ekviva- leras så att de blir jämförbara. Utredningen föreslår att antalet grupper inom betygsurvalet mins- kas till två stycken: en grupp med sökande som har betyg (B) och en grupp med sökande som har ett omdöme från folkhögskolan, från behörighetsprovet eller från en valideringsprocess i samband med prövning av grundläggande behörighet (O). Den nuvarande betygs- gruppen BII, det vill säga gruppen för sökande med betyg som i efterhand har kompletterats för behörighet eller för att höja meritvärdet, tas bort. De som har behörighetskompletterat, det vill säga kompletterat sina betyg för att uppnå kraven på grundläggande eller särskild behörighet, föreslås i stället konkurrera i betygsgruppen tillsammans med sökande med betyg direkt från gymnasieskolan eller motsvarande utbildning och sökande med utländska betyg. I den gruppen ingår även sökande som har blivit behöriga genom betyg i Utredningens förslag och överväganden kombination med intyg från behörighetsgivande förutbildning eller i kombination med dokumenterat studieresultat från folkhögskola. När det gäller kompletteringar av betyg som bara höjer meritvärdet, får de inte längre användas i urvalet, se utredningens förslag och skäl i avsnitten Betyg som har kompletterats i syfte att höja meritvärdet får inte längre användas i urvalet, med undantag från en höjning från ett underkänt till ett godkänt betyg och Betyg som har kompletterats i syfte att uppnå behörighetskraven får användas i urvalet. Den nuvarande gruppen för folkhögskoleomdöme föreslås fin- nas kvar inom betygsurvalet. Omdöme från folkhögskolan är inte ett betyg utan ett sammanfattande omdöme om elevens studie- förmåga och det går inte att jämföra med betyg. Omdömet ges mellan 1 och 4, med totalt 7 steg och är ett sammanfattande om- döme om en persons studieförmåga. Ett alternativ hade varit att föreslå att folkhögskolan skulle ändra sin betygssättning och i stäl- let sätta betyg på samma sätt som man gör inom gymnasieskolan. Genom kontakter med har utredningen förstått att detta inte är förenligt med folkhögskolornas ideologi och sätt att bedriva utbildningen. Utredningen föreslår att gruppen med omdöme utökas till att även omfatta de sökande som har fått ett meritvärde från en vali- deringsprocess i samband med prövning av grundläggande behörighet och med sökande som har fått ett meritvärde från behörighetsprovet. Inte heller de meritvärdena kommer att kunna vara jämförbara med betygen från gymnasieskolan. I stället bör de vara omdömen med en motsvarande skala som omdömet från folkhögskolan. Utredningen föreslår i avsnitt 10.2.1 att UHR ska få i uppdrag att ansvara för en försöksverksamhet med det föreslagna behörighetsprovet. I det uppdraget bör det ingå att utreda hur provet också ska kunna ge ett meritvärde så att det går att använda i urvalet och blir jämfört med den skala som folkhögskolans omdöme följer. Platser mellan betygsgruppen och omdömesgruppen ska även framöver fördelas utifrån antalet behöriga sökande. Det betyder att gruppen med omdöme totalt kommer att generera fler platser än vad den nuvarande folkhögskolegruppen gör. Utredningens förslag och överväganden Betyg som har kompletterats i efterhand Utredningen har gjort olika överväganden när det gäller hur betyg som i efterhand har kompletterats ska hanteras i urvalet till hög- skoleutbildning framöver. Det enklaste för systemet i sin helhet vore att bara tillåta det betygsgenomsnitt som den sökande fick i gymnasieskolan. Så gör också många andra länder. Det skulle emel- lertid få oönskade konsekvenser för dem som inte har behörighet till en utbildning som han eller hon vill söka längre fram i livet och också gå emot idén om det livslånga lärandet. Detta behöver dock vägas mot att elever kan komma att välja program på gymnasieskolan som inte har lika mycket avancerade kurser som andra för att maxi- mera sina meriter därifrån och i efterhand läsa in de kurser som fattas inom den kommunala vuxenutbildningen. När det gäller möjligheten att i efterhand komplettera betyg för att höja meritvärdet, behöver det också ställas i relation till om dessa sökande ska kunna ta platser från sökande som har betyg direkt från gymnasieskolan. Det förslag som utredningen lämnar är ett försök att väga dessa olika faktorer mot varandra. Utredningen är medveten om att för- slagen får olika konsekvenser, men det är också mycket svårt att förutse hur unga människor kommer att agera. Utredningen anser därför att det är viktigt att utvärdera hur de nya bestämmelserna slår och om de får oönskade konsekvenser. Betyg som har kompletterats i syfte att höja meritvärdet får inte längre användas i urvalet, med undantag från en höjning från ett underkänt till ett godkänt betyg in i högskolan är, som har nämnts tidigare, gymnasie- skolan och det ska också löna sig att plugga där. Det är en av de viktigaste signalerna att skicka till gymnasieelever anser utredning- en. Utredningen anser bland annat därför att betyg som i efterhand har kompletterats i syfte att höja meritvärdet inte längre ska få användas i urvalet till högskolan. Det finns flera skäl till att utredningen har gjort denna be- dömning. Enligt utredningens förslag ovan ska det finnas en betygs- grupp. har vi bestämmelser om meritvärdering inom betygs- urvalet som innebär att sökande som har gjort en prövning inom den kommunala vuxenutbildningen för att höja sitt meritvärde genom att Utredningens förslag och överväganden byta ut ett betyg i en kurs som ingår i den sökandes program i gym- nasieskolan mot ett högre betyg i samma eller likvärdig kurs, får konkurrera i en särskild betygsgrupp, med ett mindre antal platser. Detsamma gäller för sökande som har kompletterat med betyg som krävs för att få meritpoäng och för sökande med betyg i nya kurser som höjer meritvärdet. Ett alternativ till att ta bort möjligheten att använda de högre kompletterade betygen, hade varit att låta dessa sökande konkurrera i samma grupp som sökande med betyg direkt från gymnasieskolan. Utredningen anser dock att personer som i efterhand har höjt sitt betyg inte bör kunna gå före en person som har betyg direkt från gymnasieskolan i urvalet. är gymnasieskolan och prestationerna där bör premieras. Möjligheten att komplettera för ett högre betyg bidrar också till att höja meritvärdet generellt och gör att fler sökande med höga meritvärden inte kommer in på attraktiva utbildningar. Det är få som har A i alla ämnen i sitt betyg från gymnasieskolan, sammanlagt 148 stycken av avgångseleverna . krävs det högsta meritvärde till några utbildningar där det också kvarstår reserver med högsta meritvärde. En person som redan har ett godkänt betyg i en kurs, får inte gå om den kursen inom den kommunala vuxenutbildningen utan får genomgå en prövning. En prövning innebär att du själv förbereder dig för att gå upp på en prövning. Att läsa in en kurs på egen hand kan betyda att en del personer har stöd hemifrån eller kan betala för privatlektioner, medan andra inte har den möjligheten. Skolor- na kan ta ut en avgift på högst av en person som vill gå upp för prövning, vilket de flesta också gör. Det finns inte heller några begränsningar i antalet gånger en person kan genomföra en prövning i en kurs. Både sådant som innebär olika former av stöd och som kostar pengar är negativt för den breddade rekryteringen. Som vi pekar på i kapitel 7 finns det också tidigare studier som visar att betyg som i efterhand har höjts har ett sämre prognosvärde än betyg direkt från gymnasieskolan. Att komplettera betygen i efter- hand bidrar också till en förlängd studietid. Att ta bort den här typen av kompletteringar och låta alla med betyg konkurrera i samma grupp gör systemet enklare, mer transparent och rättvist. Utredningen anser dock att det finns ett undantag till när en utbyteskomplettering ska få användas i urvalet. Det är när under- kända betyg har höjts till ett godkänt betyg. Det är rimligt att man i Utredningens förslag och överväganden efterhand har möjlighet att kunna höja betyg från ett underkänt betyg och också få tillgodoräkna det i urvalet till högskolan. Utred- ningen bedömer dock att det skulle kunna få negativa konsekvenser i form av taktiska val om betyg på hela betygsskalan skulle få till- godoräknas, så därför föreslår utredningen att endast E ska få till- godoräknas i sådana fall. Att kunna byta ut ett betyg i en kurs mot ett högre betyg i sam- ma eller likvärdig kurs är en möjlighet som inte omfattar alla sökande. Sökande med utländska betyg har inte den möjligheten utan de kan i stället lägga till betyg i nya kurser som höjer merit- värdet, det vill säga tilläggskomplettera, inom ramar som UHR har fastställt. Dessa betyg viktas med 1,2 i meritvärderingen. Det här är en form av kompensatorisk åtgärd som utredningen anser ska tas bort, vilket också talar för att det inte längre ska vara möjligt att i urvalet använda sig av betyg som har ersatt ett lägre betyg. Det som går under benämningen meritpoängskomplette- ring kommer automatiskt att försvinna då meritpoängssystemet av- skaffas. När det gäller bestämmelser om det som benämns till- läggskompletteringar, det vill säga att sökande i efterhand har kom- pletterat med betyg i en eller flera kurser eller ämnen som inte in- går i slut- eller avgångsbetyget, bör inte de heller få användas i urvalet. Tilläggskomplettering gäller för sökande med svenska gymnasiebetyg som före uppfyllde kraven för grundläggande behörighet. För att förenkla urvalssystemet ska tilläggskomplettering inte längre vara möjligt att beakta vid merit- värderingen för den grupp av sökande som tilläggskomplettering är möjlig för . I stället ska det följa av UHR:s föreskrifter hur betyg från olika system ska bedömas så att de blir jämförbara med nuvarande betyg. Sökande som av olika anledningar har fått betyg som inte räcker till för att konkurrera om platser på den eller de utbildningar som man tänker söka har också en möjlighet att skriva högskoleprovet som en andra chans, det vill säga betyg som inte räcker till behöver inte betyda att man inte har någon chans att kunna antas. Om läro- sätena i högre grad än använder sig av lokalt beslutade urvals- grunder kommer det att innebära att det finns ytterli- gare chanser att konkurrera om en plats. Utredningens förslag och överväganden Betyg som har kompletterats i syfte att uppnå behörighetskraven får användas i urvalet Att kunna läsa in kurser inom den kommunala vuxenutbildningen för att uppfylla kraven på behörighet till en högskoleutbildning är en viktig del i det livslånga lärandet. Utredningen föreslår därför att betyg som i efterhand har kompletterats för grundläggande och särskild behörighet även i fortsättningen ska få användas i urvalet och att dessa sökande ska konkurrera om platser med sökande som har betyg direkt från gymnasieskolan. Rätten att läsa in grundläg- gande och särskild behörighet inom den kommunala vuxenut- bildningen har också stärkts genom ett beslut i . Utredningens förslag innebär att en sökande får byta ut ett un- derkänt betyg (F) i en kurs som krävs för grundläggande eller sär- skild behörighet och som ingår i den sökandens gymnasieprogram, till ett godkänt betyg. Detta betyg ska räknas med i den sökandes meritvärde. Betyg i kurser som inte ingår i den sökandens gymna- sieprogram och som krävs för behörighet till den sökta utbild- ningen, ska också räknas med i meritvärdet. Utredningen föreslår vidare att de som har blivit behöriga på betyg från gymnasieskolan eller den kommunala vuxenutbildningen på gymnasial nivå i kombination med intyg enligt förordningen (2007:432) om behörighetsgivande förutbildning vid universitet och högskolor eller i kombination med dokumenterat studieresul- tat från folkhögskola ska konkurrera i samma grupp som de med betyg. Intyg från behörighetsgivande förutbildning och dokumen- terat studieresultat från folkhögskola föreslås i fortsättningen ges ett meritvärde, till skillnad från , som räknas samman med den sökandes betyg. Meritvärdet föreslås motsvara betyget E i de kur- ser som intyget eller det dokumenterade studieresultatet styrker särskild behörighet i. Skälen för utredningens förslag att intyg från behörighetsgivande förutbildning eller dokumenterat studieresultat från folkhögskola ska ges ett meritvärde och räknas samman med de sökandes betyg, är att det annars skulle skapas incitament som kan leda till att elever skaffar särskild behörighet till vissa utbild- ningar genom den behörighetsgivande förutbildningen eller folk- högskola i stället för inom gymnasieskolan. Utredningens förslag skulle kunna leda till olika taktiska val på gymnasieskolan för att maximera meritvärdet. Utredningens förslag och överväganden varit att behålla den särskilda urvalsgruppen för de som har komplet- terat sina betyg för att uppfylla kraven på behörighet. Utredningen bedömer att det är ett sämre alternativ. Det skulle bland annat inne- bära att det skulle bli svårare för den här gruppen att kunna antas eftersom få platser skulle tilldelas den mindre kompletteringsgrup- pen. Det skulle också gå emot syftet med att i efter hand kunna komplettera för behörighet, det vill säga att det är en viktig del i det livslånga lärandet. Utredningen föreslår att meritpoäng, och därmed också merit- poängskompensation, avskaffas för alla sökande till högskolan från och med antagningen till . Det är angeläget att bestämmelserna om meritpoäng avskaffas med framförhållning så att de elever som har gjort val i gymnasieskolan utifrån dessa bestäm- melser har möjlighet att söka till en utbildning så länge de nuvarande bestämmelserna gäller. Utredningen anser att det inte är tillträdesbe- stämmelserna till högskolan som ska åtgärda problem med att elever inte läser kurser i matematik och språk på en mer avancerad nivå. Bestämmelserna om meritpoäng innebär inte någon garanti för att alla elever läser meritkurser och alla elever har inte heller planer på att läsa vidare på högskolan. Elever på olika program har också olika möjligheter att välja kurser som ger meritpoäng. Om kunskaper från de aktuella kurserna är förkunskaper som är helt nödvändiga för att studenterna ska kunna tillgodogöra sig en utbildning, anser utred- ningen att de i stället ska ställas som särskilda behörighetskrav.