sou · H5B389 · 2017-11-16 00:00:00 — Det finns därför anledning att noga analysera vilka kvalifikationskrav som är nöd- vändiga för tillämpningen, hur beslutsordningen bör se ut, hur efter- handskontroll och övrig tillsyn bör fungera, hur underrättelse- skyldighet till enskilda bör utformas, hur jurisdiktionsreglerna kan upprätthållas och hur användningen av överskottsinformation ska regleras. •ta reda på vilket behov de brottsbekämpande myndigheterna har av att hemligt i realtid bereda sig tillgång till information i datorer och andra tekniska utrustningar för att effektivt kunna fullgöra sin uppgift, bl.a. i förhållande till övriga metoder för att bekämpa brott inklusive övriga (hemliga) tvångsmedel, och vid analysen särredovisa , , Polis- myndighetens, Säkerhetspolisens och behov, •undersöka vilka möjligheter som modern teknik kan ge de brotts- bekämpande myndigheterna att i realtid i hemlighet läsa infor- mation i datorer och andra tekniska utrustningar och vilka begränsningar som följer av tekniken och av möjligheten att använda motmedel mot en sådan åtgärd, •kartlägga och med beaktande av eventuell sekretess beskriva hur en sådan metod kan förväntas verkställas och avbrytas eller avslutas inklusive de operativa svårigheterna med detta, •analysera i vilken utsträckning det kan bidra till en effektiv brotts- bekämpning att ge brottsbekämpande myndigheter befogenhet att irealtid i hemlighet läsa information i datorer och andra tekniska utrustningar, •undersöka vilket integritetsintrång detta skulle medföra för enskilda och beskriva vilka avgränsningar som behövs, •utifrån en avvägning mellan effektivitets- och integritetsskäl ta ställning till om de brottsbekämpande myndigheterna bör ges möjlighet att använda hemlig dataavläsning för att bekämpa terroristbrottslighet och andra allvarliga brott, som ger möjlighet till hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, •avgöra de närmare förutsättningarna för en sådan användning bl.a. ifråga om syfte, tillämpningsområde och rättssäkerhetsgarantier i enlighet med och den praxis som Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna har utvecklat, •ta ställning till i vilken utsträckning åtgärden ska kunna användas idet internationella rättsliga samarbetet, och •lämna förslag till författningsändringar eller andra förändringar oavsett vad analysen föranleder. Vid utarbetandet av lagförslag ska utredaren så långt som det är möjligt välja en teknikneutral reglering. Uppgifter i utredningen ska redovisas med beaktande av eventuell sekretess. Utredaren är fri att Bilaga 1 SOU 2017:89 lämna sådana närliggande förslag till författningsändringar som bedöms vara nödvändiga. Utredaren ska bedöma de ekonomiska konsekvenserna av förslagen för staten, kommuner och landsting och konsekvenserna i övrigt av förslagen. Om förslagen förväntas leda till kostnadsökningar för staten, kommuner och landsting, ska utredaren föreslå hur dessa ska finansieras. Utredaren ska också redovisa i vilken utsträckning resurs- utnyttjandet i rättsväsendet kan bli effektivare genom förslagen. Lagstiftning i andra länder Utredaren ska redovisa gällande rätt och eventuellt pågående arbete i övriga nordiska länder samt de övriga länder som bedöms vara rele- vanta för utredningsuppdraget och i övrigt göra de internationella jämförelser som utredaren bedömer befogade. Utredaren ska vid genomförande av uppdraget inhämta upplysningar från företrädare för berörda myndigheter och organ, särskilt Åklagar- myndigheten, , , Säkerhets- polisen, , , och . Utredaren ska också hålla sig informerad om och beakta sådant arbete inom samt inom EU och andra inter- nationella forum som är relevant för uppdraget. Utredaren ska särskilt uppmärksamma det pågående arbetet inom ramen för utredningen om moderna regler om beslag och husrannsakan (dir. 2016:20) och sam- ordna sina bedömningar med den utredningen i den utsträckning det behövs. Uppdraget ska redovisas . Under utredningsarbetet har experterna från de brottsbekämpande myndigheterna av utredningen ombetts redogöra för det behov som de anser föreligger av att få använda hemlig dataavläsning. Utred- ningen har löpande fått in behovsbeskrivningar, vilka efter frågor, påpekanden och synpunkter från utredningen har kompletterats i olika avseenden. I denna bilaga redovisas, i enlighet med direktivens krav på särredovisning av , Ekobrottsmyndig- hetens, , och behov, de behovsbeskrivningar som utredningen fått in från experterna såsom samlade och slutliga dokument. Säkerhetspolisens behovsbeskrivning avseende hemlig dataavläsning Samhällsutvecklingen har inneburit en mycket hög grad av digita- lisering. Den utvecklingen fortsätter i rask takt. I stort sett alla använder elektronisk kommunikation i såväl privat- som arbets- livet. Nya tekniska lösningar utvecklas . De personer som ägnar sig åt brottslig verksamhet ligger ofta i framkant när det gäller att utnyttja de möjligheter som ges. Man är högst medveten om vilka legala och praktiska begränsningar som finns för de brottsbekämpande myndigheterna och anpassar sina modus i syfte att försvåra eller omöjliggöra för myndigheterna att få fram information. som många ger offentlighet åt sitt privatliv på sociala medier har integritetsskydd blivit ett naturligt inslag i utveck- lingen av de digitala tjänster som gemene man använder. Integritets- skyddet medför bl.a. att såväl innehållet i kommunikation som lagrad information skyddas och gör att personer kan agera dolt och anonymt. Det nu sagda innebär en mycket stor utmaning för de brotts- bekämpande myndigheterna, och för lagstiftaren. Den tekniska utvecklingen leder till ökad och bredare användning av elektroniska tjänster som är skyddade och säkra. I stort sett samtliga appar och program som används för kommunikation är konst- ruerade på det sättet. Det har fått till följd att värdet av att använda flera av dagens tvångsmedel har minskat markant . Exem- pelvis ger hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation () långt färre uppgifter än tidigare, främst beroende på att de som kommunicerar har skyddat innehållet med kryptering eller använder tjänster som ger anonymitet. Konsekvensen kan bl.a. bli att miss- tankar varken kan bekräftas eller avfärdas och att utredningar måste läggas ned, med följd att den brottsliga verksamheten kan fortsätta. Kryptering kan medföra att innehållet i kommunikationen, lagrad information (t.ex. i hårddiskar, telefoners inbyggda minnen, USB- minnen och enskilda filer) och uppgifter om kommunikationen (trafikuppgifter) inte går att komma åt och att användarna förblir anonyma. De tjänster som finns på marknaden är lättillgängliga och användarvänliga och skapar allvarliga hinder i det brottsbekämpande arbetet. Det är av yttersta vikt att myndigheternas förmåga att bekämpa brottslighet med hjälp av hemliga tvångsmedel upprätthålls genom att problemen med bl.a. kryptering får en lösning. Den kommunikation som en användare har med olika tjänster, som exempelvis Skype, Twitter, Instagram, , FaceTime, WhatsApp, Signal, iMessage och Facebook, eller med andra användare av tjäns- ten, är vanligtvis krypterad. Det är också möjligt att skapa en kryp- terad tunnel eller länk (VPN) över internet där kommunikation kan ske skyddat punkt-till-punkt. Hemlig avlyssning eller övervakning av elektronisk kommunikation ger då mycket begränsad infor- mation. Därför är sådana kommunikationssätt mycket vanliga i kriminella kretsar, oavsett vilken brottslighet det rör sig om. Det- samma gäller krypterade VoIP-tjänster (Voice over IP), som Skype, , Google talk, Signal och Wickr. Även vanliga kommersiella bolag (t.ex. hotell, resebolag, banker, restauranger, affärer och hyrbilsfirmor) liksom myndigheter använder kryptering (SSL, https:) i sin kom- munikation med kunderna och allmänheten. Vid kryptering försvinner också möjligheten att identifiera sam- talsparterna via rösten eller andra ljud. Även om de brottsbekäm- pande myndigheterna alltså vet att ett samtal har ägt rum, kan det bli svårt att dels identifiera okända personer, dels knyta personer till ett specifikt samtal. Sådana uppgifter är avgörande för att nå framgång i utredningar. Som nämndes är det inte bara kommunikationen i sig och uppgif- ter om kommunikationen som krypteras. Även den information som lagras kan skyddas. Dessutom kan kryptering ske i flera ”lager” sam- tidigt, dvs. samma information skyddas av flera krypteringar. Det kan röra kryptering av en enskild fil, kryptering av tjänsten som överför filen och kryptering i den tunnel eller länk som används. Verktygen för kryptering är standard för alla att använda. Ofta ingår de som en del i operativsystemen, t.ex. IOS () och BitLocker (Microsoft), och kräver endast enkla handgrepp hos använ- daren. Vid sidan av kryptering finns problemet med att brottslingar har som modus att göra sig anonyma på internet. Det kan ske på många olika sätt. Exempelvis kan man använda sig av anonyma förbetalda kontantkort eller koppla upp sig på trådlösa nät (WiFi-nät), t.ex. på restauranger, flygplatser, tågstationer, köpcentrum och hotell. På marknaden finns även anonymiseringstjänster, alltså internettjänster som ger användare möjligheten att skicka e-post, besöka webbplatser eller genomföra andra aktiviteter på internet anonymt. Tjänsterna fungerar vanligtvis så att användarens IP-adress byts mot en anonym sådan, vilket dessutom kan ske i flera led. Svårigheterna för de brottsbekämpande myndigheterna blir än större när krypterings- och anonymiseringstjänster används sam- . Ett sådant exempel är Darknet, vilket är ett virtuellt nätverk där det behövs speciell mjukvara, konfiguration eller behörighet för åtkomst. Darknet är allmänt känt som en plats där nästan all illegal näthandel med t.ex. vapen, droger och barnpornografi förekommer. En specifik tjänst som regelmässigt används vid kriminalitet är (The Onion Router). Ytterligare ett sätt att försvåra upptäckten av brottslig verksam- het är att använda sig av flera olika bärartjänster vid samma kom- munikationstillfälle (t.ex. mobilnät, WiFi-nät, fasta bredbandsnät och företagsnät) och på så sätt ”fragmentera” sin kommunikation. Exempelvis kan användaren från sin utrustning utnyttja sociala medietjänster, VoIP och e-post via olika bärartjänster. I princip är alltid innehållet i kommunikationen och lagrad infor- mation intressant. Ett problem i sammanhanget är att de befintliga tvångsmedlen inte ger tillgång till uppgifter som varken kommunice- ras till eller från utrustningen eller lagras i denna. Det ligger i sakens natur att möjligheten att få uppgifterna löpande i realtid kan vara helt avgörande för att identifiera brottsplaner, för- hindra att brott fullbordas, avvärja överhängande fara, verkställa tvångsmedel och säkra bevis. Det som bl.a. kan vara av mycket stort värde är realtidsuppgifter om att utrustningen faktiskt används, om att tangentbord används, om innehållet i dokument eller meddelan- den som skrivs, om inloggningsuppgifter, om att lagring sker på extern media t.ex. usb-minne, om att filer öppnas och om att program startas. De uppgifter som varken kommuniceras eller lagras kan behövas före, under och efter verkställighet av tvångsmedel, som gripande, husrannsakan och beslag. De kan ge information om att en person finns på en viss plats , om inloggningsuppgifter och om vilka lagringsmedia som ska eftersökas. Uppgifterna kan också behövas för att visa minneanteckningar eller annan tillfälligt upprättad dokumentation och för att se att en person redigerar kon- taktlistor eller bilder, samt för att se om någon förändrar en säker- hetslogg eller öppnar ett dokument eller ett program vid givet till- fälle. Att öppna program kan innebära att personen sätter utrust- ningen i ”flygläge” och förbereder meddelanden för att senare snabbt kunna kommunicera. Problemen bottnar i att kriminella personer är mycket medvetna om säkerheten. Det finns tydliga brottsmanualer på internet som används för att undvika att de brottsbekämpande myndigheterna får tillgång till uppgifter. Det gäller bl.a. hur raderingsprogram ska användas. Programmen gör att informationen försvinner så snart personen vill det, och den kan senare inte återskapas. Detsamma gäller nyare hård- diskar, där tekniken gör att den information som är raderad eller överskriven inte kan återskapas. Samma problem uppstår när de kriminella har som modus att slänga eller förstöra den utrustning som använts. har de brottsbekämpande myndigheterna möjlighet att få tillgång till positionen på en elektronisk kommunikationsutrustning genom hemliga tvångsmedel (, och ). uppgifter är ofta av fundamental betydelse i utredningarna för att klargöra var misstänka personer och deras utrustning har befunnit sig . De kriminella är väl medvetna om att utrustning som kopplas upp mot kommersiella mobilnät kan positioneras. Ett problem är att de lokaliseringsuppgifter som operatörerna lämnar vid tvångs- medlen är allt för oprecisa och kan avse ett relativt stort geografiskt område, i synnerhet i glesbygd. Ett annat problem är att om personen utnyttjar trådlösa nät (WiFi) så saknas ofta loka- liseringsuppgifter. Ett sätt att överhuvudtaget få sådana uppgifter eller i vart fall få mer precisa skulle vara att aktivera och utnyttja GPS-mottagaren som är inbyggd i utrustningen. Även andra funktioner som kan aktiveras skulle kunna vara mycket värdefulla i utredningsarbetet. När det gäller kommunikation som sker genom textmeddelanden, alltså utan att ljud eller bild används, kan det vara mycket svårt att knyta någon till kommunikationen. Det kan vara fråga om fall där myndigheterna vet att någon i en viss krets av personer använder utrustningen, t.ex. i en familj, ett företag eller en organisation, utan att kunna binda en viss användare till kom- munikationen, eller fall där användaren är helt okänd. De funktioner som då skulle vara aktuella att aktivera är kameran, för att ta en bild av personen, eller mikrofonen, för att kunna identifiera denne genom rösten. I båda fallen kan det också ges information om miljön där utrustningen finns. Kameran och mikrofonen skulle också kunna aktiveras som en ren verkställighetsåtgärd för hemlig kameraövervakning eller hemlig rumsavlyssning. De kriminella är generellt mycket medvetna om hur de brottsbekämpande myndigheterna får använda tvångsmedlen, inte minst de begränsningar som finns när åtgärderna ska verkställas. Det leder till att man använder vissa modus i kriminaliteten. Bland annat utnyttjar man det faktum att tillstånden måste vara knutna till viss förutbestämd plats. Därför väljer man att t.ex. ha möten på platser som inte går att förutse från myndigheternas sida eller platser där tvångsmedlen inte får eller fysiskt kan verkställas. Man lämnar t.ex. inte en lokal obevakad, man växlar platser för möten och man vistas i geografiska områden som är svåra för andra att smälta in i. Kameran skulle också kunna användas för att säkerställa miljön inför framtida tvångsmedel, som gripande, husrannsakan och beslag. De problem som beskrivs är lätta att ”kvantifiera”. De förekommer i praktiken i någon form i samtliga ärenden som Säkerhetspolisen har och ger därmed fundamentala problem i brottsbekämpningen. Ofta är det först i verkställighetsstadiet som problemen visar sig, t.ex. när ett HAK-tillstånd verkställs. Problemen medför också att tvångs- medel inte ens begärs för att det bedöms vara utsiktslöst att åtgärden skulle resultera i något konkret. Det är väl känt bland personer som ägnar sig åt grov brottslighet hur man ska agera för att utföra brotten och undgå upptäckt. Ett exempel på det är att man använder anonyma abonnemang och ny elektronisk utrustning under enstaka samtal för att därefter slänga eller förstöra och utrustningen. Ett sådant agerande är mer regel än undantag och medför stora problem för de brottsbekäm- pande myndigheterna. Ett annat liknande exempel är raderings- programmen eller de nyare hårddiskarna som bl.a. genom brotts- manualer på internet blivit mer eller mindre standard vid vissa typer av brottslighet, särskilt den som innefattar barnpornografi. Den teknikutvecklingen fortsätter i rask takt och utgör ett stort och växande problem för myndigheterna. Ovan nämndes att lokaliseringsuppgifter är av fundamental bety- delse i utredningarna. Användningen av trådlösa nät (WiFi) är mycket stor i samhället. Att den användningen ger problem i brotts- bekämpningen är väl känt av kriminella och utnyttjas i stor omfatt- ning. Även detta är ett växande problem. Det ska också tilläggas att i flera utredningar som Säkerhetspolisen har haft har lokaliserings- uppgifterna från operatörerna varit allt för oprecisa för att vara av- görande när det gäller att knyta en person till en viss plats. Behovet av att aktivera kamera eller mikrofon för identifiering har uppkommit eftersom teknikutvecklingen har inneburit att en stor del av kommunikationerna sker genom textmeddelanden i någon form. Den utvecklingen kommer att fortsätta. Ett alternativt sätt att få fram information kan vara att Säkerhets- polisen får uppgifter genom fysisk spaning, från andra personer än den misstänkte, från myndigheter i andra länder eller från leveran- törer av internettjänster. Detta är dock av flera skäl inga effektiva vägar, och i många fall inte ens möjligt. Syftet med kryptering och anonymisering är ju att skydda information. Tekniska lösningar byggs just för att komma runt insyn från myndigheter och andra. I vissa situationer kan också hemlig rumsavlyssning vara ett alternativ, dvs. att man får uppgifter genom att man fångar talet, i vart fall av- seende en av samtalsparterna, innan det krypteras t.ex. vid ett Skype- samtal. På motsvarande sätt skulle även hemlig kameraövervakning i vissa lägen vara ett alternativ. Ett problem med båda tvångsmedlen är att tillstånden måste knytas till en viss plats och, när det gäller kameraövervakning, att det saknas laglig möjlighet att installera kameran i bostad. Framgång för brottsbekämpningen förutsätter i praktiken att den misstänkte begår misstag i sin informationshantering. I något enstaka fall finns det också möjlighet för myndigheterna att skräddarsy en teknisk lösning eller att använda särskilda program för att knäcka lösenord (Brute force). Detta är dock mycket tids- och resurs- krävande. Det finns heller inga garantier för framgång. Det är oerhört otillfredsställande att framgång i utredningar om grov brottslighet kopplad till nationell säkerhet ska bygga på tur, särskilt som tur är väldigt sällan förekommande. Säkerhetspolisen ger nedan ett antal exempel på situationer där de nuvarande hemliga tvångsmedlen inte på långa vägar möter de behov som finns inom brottsbekämpningen. Exemplen bygger alla på verkliga situationer men har modifierats för att undvika att avslöja sekretessbelagda uppgifter. Exemplen visar på de olika problem som hemlig dataavläsning kan lösa. Det är främst fråga om kryptering, anonymisering, realtids- aktiviteter, radering, lokalisering, identifiering och svårigheter att verkställa hemlig kameraövervakning och rumsavlyssning. Med stor sannolikhet kan hemlig dataavläsning även ge annan värdefull infor- mation i utredningarna utan att det särskilt påpekas i exemplen nedan. Exemplen är formulerade utifrån att det finns ett huvud- sakligt problem där hemlig dataavläsning kan vara till hjälp. Säkerhetspolisen har information om att fem personer kan vara i färd med att planera terrorattentat i . De fem männen bor på visst avstånd från varandra och använder elektronisk kommunikation i kontakten mellan dem. Vid verkställighet av hör Säkerhets- polisen hur personerna pratar med varandra om alldagliga saker men också att de ibland säger att ”vi tar Skype”. Det kan starkt misstänkas att man då pratar om de brott som planeras. Eftersom Skype, liksom t.ex. Twitter, och , är en krypterad tjänst, kan Säker- hetspolisen inte få del av innehållet i kommunikationen. Hemlig dataavläsning (HDA) skulle ge möjlighet att installera ett tekniskt hjälpmedel i de misstänktas utrustning, som kan ge information bl.a. om innehållet i kommunikationen innan det krypteras, om lagrad infor- mation och om utrustningens position (GPS) både historiskt och i realtid. En privatperson tar kontakt med Säkerhetspolisen och informerar om att han blivit kontaktad av en man via en social medietjänst på internet. har det framgått att mannens avsikter med kontakten har varit att få hjälp med information som bedöms vara av betydelse vid attentatsplanering mot . Vid kontakter med internetoperatören framgår att kontot som mannen använt vid kontakten tillhör en för Säkerhetspolisen känd person. Vid spaning får Säkerhetspolisen fram att personen använder en smartphone. Säkerhetspolisen får information om abonnemanget som mannen har men inga uppgifter om hans kommunikation. misstänker att mannen utnyttjar trådlösa nät (WiFi) för att kom- municera anonymt. HDA skulle ge möjlighet att installera ett tekniskt hjälpmedel i den misstänktes utrustning (smartphone), som kan ge information bl.a. om innehållet i kommunikationen innan det krypteras, om lagrad infor- mation, om utrustningens position och om aktiviteter som inte kom- municeras eller lagras. Även identiteten på personer som den misstänkte kommunicerar med skulle kunna fastställas. Vid en förundersökning framkommer information om att man från såväl den autonoma miljön som vit makt-miljön ”mobiliserar” inför en större händelse som är av intresse för båda sidor. Stämningen är så hatisk att det finns farhågor om att grovt våld kommer att användas. Vid den förundersökning som inleds försöker Säkerhetspolisen kartlägga de individer som kan vara inblandade. Det visar sig att man från båda sidor undviker att ha fysiska möten. I stället sker all kon- takt via krypterade sociala medietjänster eller andra egenutvecklade slutna forum. HDA skulle ge möjlighet att installera ett tekniskt hjälpmedel i de misstänktas utrustning, som kan ge information bl.a. om innehållet i kommunikationen innan det krypteras, om lagrad information, om utrustningens position och om aktiviteter som inte kommuniceras eller lagras. Även identiteten på personer som de misstänkta kommunicerar med skulle kunna fastställas. Efter ett fullbordat terroristattentat utomlands får Säkerhetspolisen information från sin motsvarighet i det aktuella landet att någon av gärningsmännen har haft kontakt med flera IP-adresser som sannolikt är kopplade till en mobiltelefon i . Efter att infor- mation inhämtats från den aktuella operatören kan IP-adresserna knytas till en viss mobiltelefon, som har ett anonymt abonnemang. Genom uppgifter från kan innehavaren av mobiltelefonen identifieras som en person med koppling till terroraktörer i . Vid avlyssning av telefonen visar det sig att den används endast för krypterad IP-baserad kommunikation. HDA skulle ge möjlighet att installera ett tekniskt hjälpmedel i den misstänktes utrustning, som kan ge information bl.a. om innehållet i kommunikationen innan det krypteras, om lagrad information, om utrustningens position och om aktiviteter som inte kommuniceras eller lagras. Även identiteten på personer som den misstänkte kommunicerar med skulle kunna fastställas. Det gäller även i vilken miljö den miss- tänkte finns när han kommunicerar. Efter att ett terroristbrott fullbordats i står det klart att gärningsmannen måste ha haft hjälp av andra för att utföra dådet. Vid kartläggning av gärningsmannens kommunikationer fram- kommer att han haft ett flertal kontakter via internet med personer både i och utomlands. Säkerhetspolisen ser en uppenbar risk för att ytterligare attentat kan komma att genomföras och behöver få kontroll på vilka de övriga personerna är. Gärningsmannens datorer och telefoner tas i beslag. Undersök- ningen av föremålen visar att gärningsmannen strax före attentatet har haft kontakt med en IP-adress. När verkställs avseende den IP-adressen framkommer att kommunikation sker med andra IP- adresser såväl i som utomlands. En av IP-adresserna kan knytas till en känd anhängare av våldsbejakande isla- mistisk extremism.