sou · H5B3101 · 2017-12-18 00:00:00 — Samordningen av de olika medlemsländernas system för social trygghet har sin grund i och bestäms utifrån principerna om lika- behandling, likställande av fakta, sammanläggning och pro rata samt exportabilitet. Likabehandlingsprincipen i artikel 4 skyddar personer som omfattas av förordningen mot diskriminering på grund av natio- nalitet. En person kan enligt artikeln ha rätt till förmåner i ett annat medlemsland på samma sätt som det landets medborgare. Principen om likställande av fakta i artikel 5 innebär att ett medlemsland ska beakta likvärdiga förmåner, inkomster, omständigheter eller händel- ser som inträffat i ett annat medlemsland. Det innebär till exempel att, om en inkomst har förvärvats i ett annat medlemsland än det där personen är försäkrad, ska inkomsten likställas med inkomst i med- lemslandet där personen är försäkrad. Sammanläggningsprincipen i artikel 6 syftar till att undvika försäkringsavbrott. Om det krävs att föräldern har varit försäkrad eller arbetat för att ha rätt till en moderskapsförmån eller likvärdig faderskapsförmån enligt ett visst medlemslands lagstiftning, så ska även försäkrings- eller ar- betsperioder som har fullgjorts i ett annat medlemsland räknas med. Sammanläggningsprincipen kan till exempel tillämpas när det gäller att uppfylla 240-dagarsvillkoret i 12 kap. 35 § SFB för rätt till föräldra- penning över grundnivå . Pro rata-princi- pen kan beskrivas som en reglering om hur man går till väga till exem- pel för att dela upp en persons intjänandetid utifrån de delar han eller hon kan göra gällande emot olika medlemsländers myndigheter (se Paju 2015, s. 108). Exportabilitetsprincipen i artikel 7 innebär att det land som är ansvarigt för utbetalning av en kontantförmån till en per- son inte kan upprätthålla krav på bosättning i landet för att förmå- nerna ska utges. Europeiska kommissionen lämnade ett för- slag om att ändra samordningsförordningen (Europeiska kommissio- nen 2016). Förslaget syftar till att fortsätta moderniseringen av be- stämmelserna i förordningen för att spegla de sociala och ekonomiska förutsättningarna i medlemsländerna. Ett av kommissionens förslag berör föräldrapenningen och innebär att familjeförmåner som är av- sedda att ersätta föräldrar för inkomstbortfall av om- vårdnad av barn ska utgöra individuella rättigheter och inte betraktas som familjeförmåner riktade till familjen som helhet. Inkomstrelate- rade förmåner ska dessutom kunna undantas från att samordnas vid sammanträffande rätt till förmåner i ett annat medlemsland. Internationella avtal m.m. som rör social trygghet Det ska också nämnas att har ingått avtal med flera andra länder som rör social trygghet. I huvudsak syftar avtalen till att und- vika luckor i socialförsäkringsskyddet och dubbla ersättningar. Av- talen innehåller i flera fall regler om likabehandling. Avtal har ingåtts med såväl EU-länder som tredje land. Även EU har avtal med länder utanför unionen som gör det möjligt för unionen att utveckla sina politiska, ekonomiska och sociala förbindelser med omvärlden. En redogörelse för nu nämnda avtal finns bland annat i utredningens del- betänkande (SOU 2016:73, s. 75 f.). Det finns även en nordisk kon- vention om social trygghet (se lagen [2013:134] om nordisk konven- tion om social trygghet; SÖ 2014:5). I det följande redovisas avseende graviditets- penning, föräldrapenning, tillfällig föräldrapenning och sjukpenning- grundande inkomst (SGI). Det ska framhållas att eller avtal som har ingått med andra stater kan medföra begränsningar i tillämpligheten av bestämmelserna i (2 kap. 5 § SFB). I vissa fall ska till exempel föräldrapenning baseras på SGI som fastställs med be- aktande av arbete i ett annat EU-land (se HFD 2012 ref. 44). Graviditetspenning kan lämnas till en försäkrad som är gravid och som inte kan arbeta. Förmånen kan lämnas i tre olika situationer. Den ena är att graviditeten sätter ned arbetsförmågan på visst sätt och den andra är att arbetsmiljölagstiftningen innebär att den försäkrade är förbjuden att utföra sitt arbete. Den tredje situationen gäller egenföre- tagare och innebär att graviditetspenning kan utgå på grund av risker i arbetsmiljön även utan något förbud med stöd av arbetsmiljölagstift- ningen (10 kap. 2, 3 och 3 a §§ SFB). I den första situationen gäller att graviditeten ska sätta ned arbets- förmågan med minst en fjärdedel och att den försäkrade inte kan om- placeras till mindre ansträngande arbete enligt 19 § föräldraledighets- lagen (1995:584), förkortad FLL. Graviditetspenning lämnas i denna situation från och med den sextionde dagen före den beräknade tid- punkten för barnets födelse (10 kap. 6 § SFB). När det gäller den andra situationen ska den försäkrade ha för- bjudits att fortsätta sitt arbete med stöd av bestämmelsen i 4 kap. 6 § arbetsmiljölagen (1977:1160). Ett sådant förbud kan meddelas när ett arbete medför särskild risk för vissa grupper av arbetstagare. En ytterligare förutsättning för graviditetspenning i nu aktuell situation är att den försäkrade inte kan omplaceras till annat arbete enligt 18 § FLL. Någon tidsgräns för rätt till graviditetspenning på denna grund finns inte, utan ersättning lämnas för som förbudet gäller (10 kap. 7 § SFB). Rätten till graviditetspenning för egenföretagare gäller om för- värvsarbetet innehåller någon risk för skadlig inverkan på den försäk- rades hälsa, graviditeten eller fostret. I denna situation lämnas gravidi- tetspenning för som den försäkrade avstår från att utföra förvärvsarbete (10 kap. 7 a § SFB). Graviditetspenning beräknas i huvudsak enligt de regler som gäl- ler för sjukpenning och SGI (10 kap. 10 § SFB). Detta innebär att graviditetspenning i huvudsak beräknas på av den försäkrades SGI (den försäkrade inkomsten) med ett inkomsttak på 7,5 prisbasbelopp.1 Prisbasbeloppet är . In- komsttaket för graviditetspenningen är således sam- ma år. Prisbasbeloppet har bestämts till , inne- bärande ett inkomsttak på . Graviditetspenning lämnas som hel, tre fjärdedels, halv eller en fjärdedels förmån och beviljas för , dock längst till och med den elfte dagen före den beräknade tidpunkten för barnets födel- se (10 kap. 4, 8 och 9 §§ SFB). Graviditetspenning lämnas inte om en försäkrad får sjukpenning, sjuklön eller sådan ersättning som kan lämnas vid tvist om sjuklön (10 kap. 5 § SFB). Föräldrapenning är en av de två föräldrapenningförmånerna som finns i SFB och lämnas med anledning av barns födelse eller vid adoption av barn. Den andra föräldrapenningförmånen är tillfällig föräldrapenning, som redovisas senare i detta avsnitt. Rätt till föräldrapenning har en försäkrad förälder som vårdar barn under tid när han eller hon inte förvärvsarbetar eller avstår från för- värvsarbete (12 kap. 2 § SFB). Som ett ytterligare villkor gäller att föräl- dern till huvudsaklig del faktiskt vårdar barnet på det sätt som krävs med hänsyn till barnets ålder (12 kap. 3 § SFB). Det görs dock undan- tag från detta krav i vissa fall (se 12 kap. 4, 5 och 6 §§ SFB). Barnet ska enligt huvudregeln vara bosatt i (11 kap. 8 § SFB). Föräldra- penning lämnas inte om det för samma barn och tid lämnas en motsva- rande förmån enligt utländsk lagstiftning (11 kap. 15 § SFB). Föräldra- penning lämnas inte heller om en förälder får sjuklön eller sådan ersättning som kan lämnas vid tvist om sjuklön, sjukpen- ning eller ersättning som motsvarar sjukpenning (11 kap. 14 § SFB). Vem som är förälder följer av reglerna i 1 kap. , för- kortad FB (se 2 kap. 14 § SFB). Med en förälder likställs, vid tillämp- 1 I budgetpropositionen (prop. 2017/18:1, utg.omr. 10) föreslår regeringen ett höjt in- komsttak för sjukpenningen. Förslaget omfattar inte graviditetspenningen. ning av bestämmelserna om föräldrapenning, förälders make som sta- digvarande sammanbor med föräldern, förälders sambo som har varit gift med eller har eller har haft barn med föräldern, särskilt förordnad vårdnadshavare som har vård om barnet och blivande adop- tivförälder (11 kap. 4 § SFB, se definition av blivande adoptivförälder i 2 kap. 15 § SFB). Utöver den grundläggande rätten till föräldrapenning för vård av barn, har en förälder rätt till föräldrapenning i vissa utpekade situatio- ner. En gravid kvinna har rätt till föräldrapenning från och med den sextionde dagen före den beräknade tidpunkten för barnets födelse (12 kap. 5 § SFB). En förälder har rätt att ta ut föräldrapenning såväl före som efter barnets födelse för att delta i föräldrautbildning (12 kap. 6 § SFB). I båda dessa situationer kan föräldern få föräldrapenning även om han eller hon inte har barnet i sin vård. En förälder har även rätt till föräldrapenning när han eller hon besöker förskolan eller viss annan pedagogisk verksamhet som barnet medverkar i (12 kap. 7 § SFB). Föräldrapenningförmåner lämnas som huvudregel inte till mer än en förälder för samma barn och tid. Båda föräldrarna får dock ta ut för- äldrapenning för samma barn och tid exempelvis för att medverka vid föräldrautbildning eller för att besöka barnets förskola eller dylikt. Föräldrarna har också en allmän rätt att ta ut föräldrapenning sam- tidigt för samma barn i under barnets första levnadsår. (11 kap. 10 § första stycket samt 12 kap. 4 a, 6 och 7 §§ SFB) Bestämmelserna om föräldrapenning gäller i tillämpliga delar ock- så vid adoption av barn, med vissa undantag (12 kap. 8 § SFB). Med adoption likställs, vid tillämpningen av bestämmelserna om föräldra- penning, att någon efter socialnämndens medgivande har tagit emot ett barn för stadigvarande vård och fostran i sitt hem i syfte att adop- tera barnet. Vidare likställs den tidpunkt när den som har adopterat ett barn har fått barnet i sin vård med tidpunkten för barnets födelse, dock inte vid beräkning av barnets ålder. (11 kap. 7 § SFB) Vid adop- tion anses barnet bosatt i om den blivande föräldern är bosatt här i landet (11 kap. 8 § SFB). Ersättningstiden för föräldrapenning med anledning av ett barns födelse är sammanlagt för båda föräldrarna och vid flerbarnsfödsel ytterligare för varje barn utöver det första (12 kap. 12 § första stycket SFB). Om ett barn blir bosatt här i landet under sitt andra levnadsår lämnas föräldrapenning med sammanlagt för föräldrarna, och vid flerbarnsfödsel under ytterligare för varje barn utöver det första. Om barnet däremot blir bosatt efter det andra levnadsåret lämnas föräldrapenning med sammanlagt för föräldrarna, och vid flerbarns- födsel under ytterligare för varje barn utöver det första. (12 kap. 12 § andra stycket SFB) Begränsningsregeln i det an- givna lagrummet trädde i kraft och tillämpas på för- äldrapenning som avser eller tid därefter. Om föräldra- penning för ett barn har beviljats enligt bestämmelsen som finns i 12 kap. 12 § första stycket SFB (dvs. med rätt ) för dagar före så gäller inte begränsningsregeln för det barnet, dvs. inte heller för tid från och med det angivna datumet. (Se över- gångsbestämmelserna till SFS 2017:559.) För tid efter barnets fjärde levnadsår finns en ytterligare begränsning i fråga om ersättningstiden som gäller för samtliga föräldrar med rätt till föräldrapenning. Den be- gränsningen innebär att föräldrapenning lämnas under sammanlagt för föräldrarna och vid flerbarnsfödsel under ytterligare för varje barn utöver det första (12 kap. 12 § tredje stycket SFB). Fyraårsbegränsningen trädde i kraft och tillämpas för barn som har fötts efter ikraftträdandet eller, vid adoption, när den som har adopterat barnet har fått barnet i sin vård efter ikraftträdandet (se övergångsbestämmelserna till SFS 2013:999). Föräldrapenning lämnas längst till dess att barnet har fyllt eller till den senare tidpunkt då barnet har avslutat det femte skolåret i (12 kap. 13 § SFB). Tolvårsgränsen trädde i kraft , med införandet av fyraårsbegränsningen. var gränsen barnets åttaårsdag, eller barnets tioårsdag vid adoption. Tolvårsgränsen gäller i fråga om föräldrapenning för barn som har fötts efter ikraftträdandet, eller vid adoption, när den som har adopterat barnet har fått det i sin vård efter ikraftträdandet (se över- gångsbestämmelserna till SFS 2013:999). Föräldrapenningen är delad lika mellan föräldrarna vid gemensam vårdnad (12 kap. 15 § SFB). () med föräldrapen- ning på sjukpenningnivå är reserverade för vardera föräldern. För övriga dagar kan en förälder avstå sin rätt till föräldrapenning till den andra föräldern. (12 kap. 17 § SFB) I vissa fall får den ena föräldern hela föräldrapenningen. Det gäller dels om en förälder har ensam vård- nad om ett barn, dels om en förälder på grund av sjukdom eller funk- tionsnedsättning varaktigt saknar förmåga att vårda barnet (12 kap. 14 och 16 §§ SFB). När endast en förälder får föräldrapenningen gäller bestämmelsen om reserverade dagar i förhållande till förälderns möj- lighet att avstå rätt till föräldrapenning till förmån för en annan föräl- der som inte har vårdnad om barnet eller till förmån för personer som enligt 11 kap. 4 § SFB likställs med förälder. Föräldrapenning kan lämnas för samt för tre fjärdedels, en halv, en fjärdedels eller en åttondels dag (12 kap. 9 § SFB). En för- älder kan inte få mer än sammanlagt hel föräldrapenning per dag, oav- sett antalet barn (11 kap. 9 § SFB). Förmånen kan lämnas på tre olika ersättningsnivåer; sjukpenningnivå, grundnivå eller lägstanivå (12 kap. 18 § SFB). Sjukpenningnivån är den högsta ersättningsnivån. Den lämnas till en förälder som är försäkrad för arbetsbaserad föräldrapen- ning, om det kan fastställas en SGI för föräldern (12 kap. 21 § SFB). SGI-reglerna beskrivs längre fram i detta avsnitt. Föräldrapenning på sjukpenningnivå beräknas i huvudsak enligt de regler som gäller för sjukpenning och SGI (se 12 kap. 25 § SFB). Detta innebär att föräldra- penning på sjukpenningnivå i huvudsak beräknas på ungefär 80 pro- cent av den försäkrade inkomsten, till den del inkomsten inte översti- ger tio gånger prisbasbeloppet (12 kap. 26 § SFB). Inkomsttaket för föräldrapenningen är således . Prisbasbeloppet har bestämts till , innebärande ett inkomsttak på . Ersättningen på grundnivå är och lämnas när föräldern är försäkrad för endast bosättningsbaserad föräldrapenning eller om föräldern har en låg arbetsbaserad föräldrapenning (12 kap. 23 § SFB, se även 12 kap. 22 § andra stycket SFB). Föräldrapenning på lägstanivå, som är , lämnas till en förälder som är försäkrad för bosättningsbaserad föräldrapenning och avser tid då föräldrapenning inte lämnas på sjukpenningnivån eller grundnivån (12 kap. 24 § SFB). Vid sidan av finns olika lösningar i kollektivavtal som har ingåtts av arbetsmarknadens parter som innebär att en arbets- tagare under föräldraledigheten kan få högre ersättning än vad för- äldrapenningen ger. Det kan till exempel handla om s.k. föräldralön som kompletterar föräldrapenningen och ger en högre ersättning . Det förekommer också att arbetsgivare och arbetstagare kommer överens om kompletterande ersättning till arbetstagaren vid föräldraledighet i individuella anställningsavtal, där villkoren kan vara mer generösa än de villkor som finns i kollektivavtal. Av de lämnas föräldrapenning på antingen sjukpenningnivå eller grundnivå och på lägsta- nivå (12 kap. 19 § SFB). Har föräldrarna gemensam vårdnad om bar- net fördelas dagarna lika även på ersättningsnivå, så att föräldrarna får var på sjukpenningnivå eller grundnivå och på lägstanivå (12 kap. 15 § SFB). räknas alltid av från antalet dagar som beta- las ut på sjukpenningnivå eller grundnivå (12 kap. 35–37 §§ SFB). När för barnet har tagits ut kan för- äldrarna få föräldrapenning på sjukpenningnivå, dock lägst på grund- nivån, och på lägstanivån (12 kap. 39– 41 §§ SFB). Utöver de ovan angivna kraven för föräldrapenning på sjukpen- ningnivå (se 12 kap. 21 § SFB) finns ett särskilt kvalifikationskrav för att få föräldrapenning på den nivån med föräldrapenning för ett barn. Kravet innebär att föräldern under minst före barnets födelse eller den beräknade tidpunkten för födelsen, måste ha varit försäkrad för sjukpenning och skulle ha haft rätt till en sjukpenning som överstiger lägstanivån för föräldrapenning (240-dagarsvillkoret). En förälder som både arbe- tar och bor i får ersättning enligt grundnivån om kravet inte är uppfyllt eller om hel föräldrapenning på sjukpenningnivå för föräldern är eller lägre. (12 kap. 35 § SFB). En förälder som bara är försäkrad för arbetsbaserade förmåner måste uppfylla 240-dagars- villkoret för att överhuvudtaget kunna få någon ersättning , dvs. även på grundnivån (12 kap. 37 § SFB). 240- dagarsvillkoret tillämpas inte när det gäller föräldrapenning som läm- nas för tid efter barnets fjärde levnadsår (se 12 kap. 41 a § SFB). Till en förälder som endast är bosatt i lämnas föräldrapenning alltid på grundnivån (12 kap. 36 § SFB). Om en förälder har fått en förmån enligt utländsk lagstiftning, som motsvarar föräldrapenning med anledning av ett barns födelse, ska den tid som den utländska förmånen har lämnats för räknas av från de dagar som föräldrapenning kan lämnas för enligt svensk rätt (12 kap. 33–34 a §§ SFB). Genom avräkningsreglerna undviker man att en förälder får oavkortade föräldrapenningförmåner från två eller flera länder för vård av samma barn (Hessmark m.fl. 2015, s. 276). Föräldrapenning är en skattepliktig inkomst (inkomst av tjänst, se 11 kap. 31 § inkomstskattelagen [1999:1229]). Föräldrapenning är ock- så pensionsgrundande (59 kap. 3 § och 13 § 1 SFB). Tillfällig föräldrapenning kan lämnas till en försäkrad förälder som avstår från att utföra förvärvsarbete i samband med ett barns födelse eller vid adoption, behov av vård eller i samband med att ett barn har avlidit (se bl.a. 13 kap. 2 § SFB). Barnet ska som regel vara bosatt i . Vid adoption anses barnet bosatt i om den blivande föräldern är bosatt här i landet. (11 kap. 8 § SFB) Tillfällig föräldra- penning lämnas inte om en förälder får sjuklön eller så- dan ersättning som kan lämnas vid tvist om sjuklön, sjukpenning samt ersättning som motsvarar sjukpenning (11 kap. 14 § SFB). Föräldrabegreppet i SFB är mer vidsträckt när det gäller tillfällig föräldrapenning än när det gäller föräldrapenning. Med förälder lik- ställs förälders make som stadigvarande sammanbor med föräldern och förälders sambo. I fråga om tillfällig föräldrapenning krävs inte, till skillnad från vad som krävs i fråga om föräldrapenning, att sambon har varit gift med eller har eller har haft barn med föräldern. Vidare likställs med förälder särskilt förordnad vårdnadshavare som har vård om barnet, blivande adoptivförälder och, endast i fråga om till- fällig föräldrapenning, familjehemsförälder (11 kap. 4 och 5 §§ SFB). Föräldrapenningförmåner får som huvudregel inte lämnas till mer än en förälder för samma barn och tid. Sådana förmåner kan dock läm- nas till båda föräldrarna för samma barn bland annat i sam- band med barnets födelse eller adoption. (11 kap. 10 § jämte 13 kap. 10, 11, 13 §§ SFB). Båda föräldrarna får också ta ut tillfällig föräldra- penning för samma barn bland annat om föräldrarna följer med barnet till läkare när barnet lider av allvarlig sjukdom och om för- äldrarna, som en del i behandlingen av sitt barn, behöver delta i läkar- besök eller i behandling som har ordinerats av läkare (13 kap. 3 § SFB). En förälder får överlåta rätt till tillfällig föräldrapenning till någon annan försäkrad som i stället för föräldern avstår från förvärvsarbete för vård av barnet i samband med sjukdom eller smitta hos barnet eller, i fråga om vissa barn, sjukdom eller smitta hos barnets ordinarie vårdare (13 kap. 8 § SFB). Vidare får besluta att en annan försäkrad som i stället för föräldern avstår från förvärvsarbete vid sjukdom eller smitta hos barnet eller, i fråga om vissa barn, sjuk- dom eller smitta hos barnets ordinarie vårdare ska få den tillfälliga för- äldrapenningen. Det krävs då bland annat att föräldern på grund av egen sjukdom eller smitta inte kan vårda barnet. Det krävs vidare att föräldern medger överlåtelsen. (13 kap. 9 § SFB) Det finns flera olika situationer då tillfällig föräldrapenning kan lämnas. Bestämmelserna som reglerar under vilka förutsättningar för- månen kan lämnas är med några undantag utformade efter barnets ålder. Vid tillämpningen av bestämmelserna om tillfällig föräldrapen- ning likställs den tidpunkt när den som har adopterat ett barn har fått barnet i sin vård med tidpunkten för barnets födelse, dock inte vid be- räkning av barnets ålder (11 kap. 7 § andra stycket SFB). En av de situationer då tillfällig föräldrapenning kan lämnas är när pappan eller förälder enligt 1 kap. 9 § FB i samband med födelsen när- varar vid förlossningen, sköter hemmet eller vårdar barn (13 kap. 10 § SFB). (För en beskrivning av 1 kap. 9 § FB, se avsnitt 3.1.3.) I denna situation får båda föräldrarna ta ut föräldrapenningförmån för samma barn och tid (11 kap. 10 § första stycket SFB). I vissa fall får Försäk- ringskassan besluta att en annan försäkrad person som avstår från för- värvsarbete ska ha rätt till tillfällig föräldrapenning för ändamålen som anges ovan. Myndigheten får fatta ett sådant beslut om barnet inte har någon pappa eller förälder enligt 1 kap. 9 § FB som har rätt till tillfällig föräldrapenning, om barnets mamma är avliden, om barnets pappa eller förälder enligt 1 kap. 9 § FB avstår från sin rätt till ersättning och det skulle vara oskäligt att inte låta honom eller henne avstå, om bar- nets pappa eller förälder enligt 1 kap. 9 § FB inte kan utnyttja sin rätt till ersättning eller om barnets pappa eller förälder enligt 1 kap. 9 § FB sannolikt inte kommer att utnyttja sin rätt till ersättning på grund av kontaktförbud eller liknande eller på grund av andra särskilda omstän- digheter (13 kap. 11 § SFB). En försäkrad som har fått rätt till tillfällig föräldrapenning enligt ovan likställs med en förälder i fråga om sådan föräldrapenning, dock med vissa begräsningar (se 11 kap. 6 § SFB). Tillfällig föräldrapenning enligt ovan lämnas även vid adoption, dock endast om barnet inte har fyllt (13 kap. 12 § SFB). Rätten till er- sättning tillkommer då båda adoptivföräldrarna. Detsamma gäller när barnet har två särskilt förordnade vårdnadshavare. (13 kap. 13 § SFB) Med adoption likställs vid tillämpningen av bestämmelserna om tillfäl- lig föräldrapenning att någon efter socialnämndens medgivande har tagit emot ett barn för stadigvarande vård och fostran i sitt hem i syfte att adoptera barnet (11 kap. 7 § första stycket SFB). Tillfällig föräldra- penning i samband med barns födelse eller vid adoption lämnas under per barn och kan utgå längst till och med den sextion- de dagen efter barnets hemkomst efter förlossningen. Vid adoption räknas tiden från den tidpunkt då föräldrarna fick barnet i sin vård. (13 kap. 14 § första stycket SFB) Vid adoption och för särskilt förord- nade vårdnadshavare fördelas dagarna som utgångspunkt med hälften till vardera föräldern eller vårdnadshavaren (13 kap. 15 § SFB). För barn som inte har fyllt kan tillfällig föräldrapenning lämnas för vård av barn om föräldern behöver avstå förvärvsarbete i samband med sjukdom eller smitta hos barnet, sjukdom eller smitta hos barnets ordinarie vårdare, besök i samhällets förebyggande barn- hälsovård eller om barnets andra förälder besöker läkare med sjukt barn (13 kap. 16 § SFB). För vård av ett barn som är yngre än (cirka ) gäller att tillsynen av barnet ska vara stadigvarande ordnad för att tillfällig föräldrapenning enligt ovan ska kunna lämnas. Därutöver lämnas ersättning endast om barnet vårdas på sjukhus eller får motsvarande vård i hemmet. (13 kap. 17 § SFB) För vård av ett barn som är eller äldre lämnas inte tillfällig föräldrapenning i ovan angivna situationer för tid när föräldrapenning annars skulle ha lämnats. Denna begränsning för rätt till ersättning gäller dock inte om barnet vårdats på sjukhus.