sou · H5B38 · 2017-02-24 00:00:00 — 18 Läs mer om i kunskapslägesrapporter: SOU 2012:7 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2012 – långsiktig säkerhet, haverier och global utblick, s. 90 ff; SOU 2015:11 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2015. Kontroll, dokumentation och finan- siering för ökad säkerhet, s. 33 ff. kommer att lämna ett mer utförligt yttrande till det nationella (regeringen i ) om Nagras arbete med steg 2 . Det ska även hållas en offentlig utfrågning. Därefter tar beslut om de anser att alla de tre platserna ska granskas vidare i steg 3, planen är att det kan ske ca 2018.19 Mätningar på platser i steg 2 och förberedelser för steg 3 I steg 2 har Nagra utfört 3D seismiska mätningar i Nordost och Ost. Eftersom krävt att Nördlich Lägern utforskas mer görs mätningar även där mellan –. Som förberedelse inför steg tre lämnade Nagra in ansökningar om tillstånd att göra 16 borrhål för att närmare kunna undersöka geologin på de två platserna i steg 3. Nagra har meddelat att de även kommer att lämna in ansökningar om borrhål för Nördlich Lägern . Ansökningarna kräver tillstånd från DETEC. Arbetet med borrhålen planeras att starta under förutsättning att då har tagit beslut att steg 2 är klart och steg 3 kan börja. Nagras avfallshanteringsprogram och forskningsprogram 2016 lämnade Nagra på uppdrag av avfallsproducenterna sitt avfallshanteringsprogram till SFOE.20 Programmet beskriver de grundläggande planerna på att bygga och driva ett geologiskt djupförvar fram till avveckling. Det är en uppdatering av första programmet som kom 2008. Avfallshanteringsprogrammet beskriver den långsiktiga planeringen av djupa geologiska slutförvar och förklarar vilka beslut som måste göras, när de ska göras och vilken information de är baserade på. Den innehåller även information om ursprung, typ och 19https:///2016/12/14/noerdlich-laegern-soll-weiter-untersucht-werden/ #more-5418; proposals-for-stage-3-of-the-sectoral-plan-process.htm (hämtade ). 20http:///en/news/mediareleasedetail/guidelines-for-basic-waste- management-procedures.htm (hämtad ). volymer av radioaktivt avfall och hur de ska fördelas i de två slutförvaren. Utformning och layout av förvaren presenteras också. Programmet innehåller en genomförandeplan, uppgifter om finansiering och information om vilken kapacitet mellanlagringen har. Den presenterar också Nagras koncept för kommunikation och information. Nagra har också uppdaterat sina planer för forskning, utveckling och demonstration (RD&D). Programmet som uppdateras granskas av SFOE, och (NSC). Efter en period av offentlig utfrågning (i mitten av 2018), förväntas att kunna fatta beslut om programmet . Högaktivt kärnavfall uppstår efter att använt kärnbränsle upparbetats. skickade använt kärnbränsle till och för upparbetning. Enligt the 2005 Nuclear Energy Act skulle det vara uppehåll för detta och kärnkraftsföretagen har därefter valt att inte börja igen. har högaktivt kärnavfall transporterats tillbaka från . Det förvaras i mellanlagret Zwilag i väntan på att kunna slutförvaras tillsammans med det använda kärnbränslet. 1.5.2Planer på slutförvar för använt kärnbränsle i räknas till ett av de fyra länder i världen, vid sidan av , och , som satsar mest på att utveckla och bygga kärnkraft. Landet har ett ansenligt militärt bruk av kärnvapen i försvarssyfte och också ett omfattande civilt kärnkraftsprogram. Historiskt har varit inriktade på att utveckla snabba reaktorer för att kunna använda upparbetat kärnbränsle och på så sätt stänga bränslecykeln. I takt med att utvecklingen av snabba reaktorer har stagnerat har dock fokus mer kommit att hamna på mellanlagring av använt kärnbränsle.21 21 Högselius, P. “The Decay of Communism: Managing Spent Nuclear Fuel in the Soviet Union, 1937-1991” i Risk, Hazards & Crisis in Public Policy 1:4). Se (hämtad ). Mot den bakgrunden är det mycket tillfredsställande att det existerande programmet för att hantera olika typer av kärnavfall och använt kärnbränsle utvecklats väsentligt , i alla fall på papperet. En första etapp i ett ryskt federalt program för att hantera kärn- och strålsäkerhet antogs 2008. antog den Rosatoms förslag till en andra etapp i programmet som är tänkt att gälla . Denna andra etapp är upplagd i tre fem-årsfaser som inbegriper bland annat etablerandet av ett slutförvar för använt kärnbränsle och avvecklingen av 82 kärnanläggningar. Inom ramen för den andra etappen kommer av kostnaderna att gå till att avveckla kommersiella reaktorer liksom fyra olika anläggningar som varit involverade i det ryska försvarsprogrammet. av kostnaderna kommer att gå till att utveckla en infrastruktur för att hantera och slutförvara använt kärnbränsle och radioaktivt avfall. Budgeten för programmets andra etapp om ca bestrids till av ryska staten och resten till större delen av Rosatom. Ansvarigt för att hantera allt kärnavfall inklusive använt kärnbränsle i är det ryska statliga bolaget for (NO ) som bildades så sent som . Inom ramen för ett program som utvecklas av NO är planen att hantera radioaktivt avfall till en kostnad av ca , av vilka ägarna till kärnavfallet ska stå för och den ryska staten för resterande av investeringarna.22 Låg- och medelaktivt kärnavfall första slutförvar för låg- och medelaktivt avfall öppnade i närheten av Novouralsk, ca norr om i . Det är ett grunt underjordiskt förvar som är byggt på ett tidigare tillfälligt förvar och rymmer kärnavfall som ska kunna lagras . I denna första etapp öppnades förvaret för som är avsett 22 nuclear-fuel-cycle.aspx (hämtad ). för avfall från en produktionsanläggning för kärnbränsle, Electro-Chemical Combine. Anläggningen är den första i en rad olika lager för låg- och medelaktivt avfall som är planerade i olika delar av . En anläggning om är planerad att öppna i närheten av Ozersk, ca söder om , där den olycksdrabbade Mayak-anläggningen för tillverkning av vapenplutionium finns. Här ägde världens tredje allvarligaste kärnkraftsolycka rum 1957, endast olyckorna i Tjernobyl och har haft mer omfattande konsekvenser. En tredje anläggning om planeras i Seversk i närheten av Tomsk ca öster om . Till detta kommer en fjärde anläggning om i Sosnovyj Bor söder om Finska viken.23 Det ryska programmet för använt kärnbränsle Inom ramen för den andra etappen av det ryska federala programmet för att hantera kärn- och strålsäkerhet ingår att etablera ett slutförvar för använt kärnbränsle och annat högaktivt avfall. I har ett trettiotal potentiella slutförvarsanläggningar för använt kärnbränsle i 18 regioner undersökts. föreslogs exempelvis Krasnokamensk öster om som en lämplig slutförvarsanläggning. har framför allt en plats förts fram som ett lämpligt val som slutförvar för använt kärnbränsle i , nämligen Nizhnekansky vid Zheleznogorsk nära . Nizhnekansky har varit en kandidat för placering av ett ryskt slutförvar för använt kärnbränsle , huvudsakligen beroende på det som geologer bedömer som ett granitmassiv gynnsamt för ett slutförvar.24 Men har Nizhnekansky alltså allt mer förts fram som ett gynnsamt platsval.25 23http:///news/nuclear-issues/2016-12-russias-first-nuclear-waste-repository- starts-operation (hämtad ). 24Baksht m.fl. 1998. ”On the question of predicting the safety of the Northern ‘Polygon’…”. 25https:///OurWork/ST/NE/NEFW/CEG/documents/ws022009/4- 5.%20Programs%20for%20Deep%20Geological%20Repositories%20and%20Underground %20Labs/4.7%20Creation%20of%20DGR%20in%20Krasnoyarsk%20Region%20Engl.pdf (hämtad ). Offentliga hearings om granitmassivet har hållits och . NO har fått bemyndigande att upprätta ett underjordiskt bergslaboratorium i Nizhnekansky för att undersöka bergets lämplighet för förvar av fast högaktivt avfall samt fast medelaktivt långlivat avfall. Det underjordiska bergslaboratoriet är planerat att byggas på mellan 450 och 525 meters djup i tre vertikala schakt sammanbundna med horisontella tunnlar om sammanlagt och med ytterligare utlöpare och schakt. Målet med verksamheten är att undersöka bergets egenskaper och lämplighet som slutförvar för hög- och medelaktivt kärnavfall. Till detta kommer forskning om olika typer av konstruerade barriärer samt om olika tekniska lösningar för transport och hantering av kärnavfall i slutförvaret. Förhoppningarna är att kunna fatta beslut om ett slutförvar i Nizhnekansky om förutsättningarna visar sig lämpliga.26 Om tidsplanen håller ska det vara färdigbyggt och då innehålla vitrifierat högaktivt avfall, fördelat på 7 500 kapslar, samt 155 000 kubikmeter hög- och medelaktivt avfall. Mycket återstår dock ännu innan laboratoriet är klart och kan påbörja verksamheten. 1.5.3Finlands slutförvar för använt kärnbränsle − det första som börjar byggas i världen Den finska beslutsprocessen kring uppförandet av ett slutförvar består av tre beslut som den finska regeringen fattar: principbeslut, beslut om byggtillstånd och beslut om drifttillstånd.27 Det första beslutet i tillståndsprocessen togs 2001, då den finska regeringen fattade ett principbeslut om att godkänna uppförandet av en slutförvarsanläggning för använt kärnbränsle i Olkiluoto, Euraåminne kommun i . tog regeringen det andra beslutet och gav Posiva byggnadstillstånd att bygga en inkapslingsanläggning och en slutförvaringsanläggning för använt kärnbränsle, men det var förenat med vissa krav. Strålsäkerhetscentralen (tillsynsmyndigheten ) är 26http:///news/nuclear-issues/2016-12-russias-first-nuclear-waste-repository- starts-operation (hämtad ). 27Läs mer i kunskapslägesrapporter: SOU 2012:7 s. 79 ff; SOU 2015:11, s. 22; SOU 2016:16 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2016. Risker, osäkerheter och framtids- utmaningar, s. 17. den myndighet som övervakar strål- och kärnsäkerheten i . STUK har granskat hur Posiva beskriver sin organisation och byggnadsberedskap exempelvis när det gäller planer för personalresurser, projektledning, kvalitetsledning, säkerhetskultur, planeringsverksamhet, bergsbyggande, övervakningen av byggandets konsekvenser och kärnämneskontroll. Utifrån granskningen har STUK beslutat att Posiva kan starta vissa moment av byggandet av slutförvaringsanläggningen. Posiva och byggföretaget har skrivit ett avtal om att börja gräva de första tunnlarna, vilket beräknas ta . STUK övervakar Posiva även under byggnadsskedet och kommer att granska planerna för kommande arbetsmoment.28 Posivas ansökan om slutförvaring för använt kärnbränsle bygger till stor del på KBS-3-metoden och de har ett nära forskningssamarbete med SKB. 1.5.4Internationella kostnadsberäkningar för avveckling Att tillräckligt med medel (finansiering) finns för avveckling och rivning av reaktorer är problematiskt även utanför Sverige29. SSM ordnade tillsammans med /seminariet International Con- on Financing of Decommissioning30 i . Texten nedan bygger på skriften of Nuclear Facilities.31 28http:///en/media/press_releases/first_excavation_works_for_posivas_final_ disposal_facility_to_begin_-_yit_as_contractor.3300.news#.WJA7jf4zVhg; (hämtade ). 29När det gäller finansieringslagstiftningen i ingår avveckling och rivning i vad Kärnavfallsfondens medel ska räcka till. har i tidigare kunskapslägesrapporter beskrivit finansieringssystemet i följande kapitel: SOU 2014:11 ”Finansiering av kärnkraftens restprodukter”; SOU 2015:11 ”Beräkning av framtida kostnader för slutförvaring av kärnavfall och använt kärnbränsle”; SOU 2016:16 ”Om skyldigheter och ansvar vid avveckling och rivning av kärnkraftsreaktorer”. 30http:///rwm/workshops/findecom/presentations/(hämtad ). Financing the Decommissioning of Nuclear Facilities. Allt fler reaktorer i världen närmar sig avvecklingsfasen. hade 157 civila reaktorer i 19 länder upphört med sin verksamhet, bland annat 33 i , 30 i , 28 i , 12 i , 16 i , 6 i och 5 i . Det är framför allt kommersiella reaktorer, men det förekommer även prototyper och forskningsreaktorer. Reaktorerna är antingen avstängda för att de planenligt nått slutet av sin aktiva tid, eller så har de stängts tidigare än beräknat på grund av exempelvis finansiella eller politiska skäl. Totalt är ca 440 kärnreaktorer i drift runt om i världen och nästan 250 reaktorer är mer än och ca 75 reaktorer är gamla. Det kommer att finnas många reaktorer att avveckla framöver och ytterligare ca 60 kärnreaktorer är under konstruktion, främst i och i icke-NEA medlemsländer. Knappt med data om avvecklingskostnader Det att svårt att beräkna kostnader för avveckling eftersom bara ett fåtal kärnkraftverk har avvecklats i världen . Det finns många reaktorer som är avstängda, men avvecklingen av dem har skjutits upp. Det finns endast en begränsad mängd data från de projekt som genomförts och kostnaderna är inte alltid systematiskt analyserade. Jämförelser försvåras av att det endast har utförts ett fåtal projekt och det kan även gälla olika typer av reaktorer. Det innebär att finansieringen för avveckling fortfarande baseras mer på kostnadsberäkningar än på faktiska data om verkliga avvecklingskostnader. Avvecklingen av både kommersiella reaktorer och forskningsreaktorer förväntas öka kraftigt . Det gäller att utveckla realistiska kostnadsberäkningar för att säkerställa att framtida avvecklingskostnaderna är täckta. Ansvar för framtida generationer och för miljöskydd När det gäller avveckling av kärntekniska anläggningar handlar det om långa tidsperioder. Vår generation måste fatta beslut som har konsekvenser för framtida generationer. För att besluten ska vara hållbara bör de vara baserade på etiska överväganden och en medvetenhet om att det finns många osäkerheter att ta hänsyn till, exempelvis förändringar dels på den finansiella marknaden, dels i energipolitiken, dels att juridiska villkor och krav för avveckling ändras. Man ska vara medveten om osäkerheter när kostnadsberäkningar uppdateras och de bör uppdateras regelbundet. Det krävs en tillräcklig finansiering för att säkert kunna avveckla och riva reaktorer, vilket är nödvändigt för att skydda hälsa och miljö för denna generation och för kommande generationer. Ansvaret för att finansieringen är tillräcklig ligger hos den som skapar avfallet, “förorenaren betalar” (polluter pays principle). Finansiella bestämmelser om hur kostnaderna för avvecklingen ska täckas är alltså viktiga både för att inte belasta framtida generationer och för att garantera miljöskyddet. I de flesta medlemsländer finns regler i nationell lag eller annan författning för att säkra avvecklingens finansiering. De flesta länder har skapat avvecklingsfonder. Men det skiljer ofta hur länder samlar in pengar och hur tillsynen över det går till och vem som ansvarar över den. Även vad fonderna ska gälla skiljer sig. täcks både avveckling, rivning och hantering av radioaktivt avfall, ibland är de uppdelade i olika fonder. Det finns inte någon internationell standard eller något ”bästa sätt” att säkra tillgången på medel i avvecklingsfonderna eftersom de är baserade på länder med olika reglerings- och rättssystem. publicerade the International Structure for Decommissioning Costing (ISDC) för att förbättra möjligheterna att internationellt jämföra kostnadsberäkningar för avveckling. 1.5.5Djupa borrhål – sökande efter plats för test av borrhål i () i gav upp sitt första försök att hitta en plats för test av djupa borrhål eftersom den lokala befolkningen på de föreslagna platserna sagt nej till projektet. meddelade att de gör ett nytt försök genom att välja fyra företag som ska försöka få fram platser att kunna göra provborrningar på. Det är sedan ett av företagen som får genomföra projektet. Företagen kommer att försöka få mer social acceptans för projektet genom att engagera den lokala befolkningen mer.32 I har () ansvaret för att utforma och genomföra program för att (långsiktigt) ta hand om kärnavfall och använt kärnbränsle. De har föreslagit ett koncept för slutförvaring av använt kärnbränsle i ett geologiskt djupförvar, där flera tekniska barriärer isolerar det använda kärnbränslet från omgivningen. NWMO initierade vissa ändringar i konstruktionen av sitt slutförvarskoncept . Förutom att göra betydande förändringar i både placering och utformning av buffertblocken, är en viktig förändring att introducera en ny typ av kopparbelagd kapsel för det använda kärnbränslet. I och har man utvecklat en kopparkapsel med ett externt, fristående kopparhölje och en intern (strukturell) gjutjärnsinsats. Denna konstruktion ger vanligtvis en relativt tjock korrosionsbarriär (koppar) men den kan bli relativt dyr utifrån tillverknings- och resursanvändningsperspektiv. Den tidigare kanadensiska kapselns principiella utformning var ett tvådelat cylindriskt kärl i stål och kopparhölje. Det inre kärlet hade väggar av kolstål, och det yttre höljet hade väggar av smidd koppar som barriär mot korrosion. 32 Läs mer: feasibility-deep-boreholes; more-meetings-on-borehole-daugaard-still-supports/ (hämtade ). Den nya kapselkonstruktionen, betecknad ”2”, använder i stället en integrerad kopparbeläggning på en helsvetsad cylindrisk behållare av kolstål med halvsfäriska ändar. Enligt den nya designen är det endast ett skal som har kopparbeläggning på kolstål som utvecklats i , med stöd från . Den nya 2-kapseln är fördelaktig i sin strukturella integritet under tryck. När det gäller tillverkning är 2-kapseln dessutom avsevärt kortare och lättare än sin föregångare, vilket ger förbättrad flexibilitet vid hantering. Den enklare designen ska göra tillverkningen mindre komplex och kräva lägre kostnader och mindre resursåtgång genom att använda ett relativt tunt skikt av koppar (i det aktuella kanadensiska förslaget). Elektrodeposition och kallbesprutning håller på att utvärderas för kopparbeläggning. Den nya konstruktionen ska eliminera möjligheten till krypbrott om det yttre kopparhöljet på gjutjärnsinsatsen deformeras. Med tanke på att kopparbeläggningen är så tunn kan de tänkbara effekterna av en lokal korrosion öka (och möjligen kan även miljöpåverkad sprickbildning ske) och, beroende på tjockleken av stålkonstruktionen, kan strålningsinducerad korrosion uppstå på grund av högre stråldosrater utanför kapslarna. För att stödja det nya konceptet för geologiskt djupförvar och den nya kapselkonstruktionen har NWMO i inlett ett omfattande provningsprogram. Detta program har för avsikt att verifiera att konstruktionskonceptet uppfyller de krav som ställs och att programmet utgör en formell kunskapsbank som kan användas för att visa tillförlitligheten för tillsynsmyndigheten, , och den kanadensiska allmänheten. Ett viktigt mål med provningsprogrammet är att visa att 2- kapseln uppfyller de krav som måste ställas för att kunna förvara använt kärnbränsle säkert i minst 100 . För att bygga det nödvändiga förtroendet har NWMO inlett en serie forskningsprogram om korrosion som kompletterar de många års forskning som har gjorts om kopparkorrosion i geologiska djupförvar. Målet med denna forskning är att visa att 2-kapseln uppfyller kraven på korrosionsbeständighet. Baksht, F.B. ”On the question of predicting the safety of the Northern ”Polygon”…” i Stenhouse, M.J. och Kirko, V.I. (red.). Defense Nuclear in . NATO ASI Series, 1, , vol. : Springer, s. (hämtad ). nuclear-waste-repository-starts-operation (hämtad ). lang=de&msg-id=64954 (hämtad ). more-meetings-on-borehole-dau (hämtad ). weiter-untersucht-werden/ #more-5418 (hämtad ). articles/studying-feasibility-deep-boreholes (hämtad ). /ws022009/4-5.%20Programs%20for%20Deep%20Geological% 20Repositories%20and%20Underground%20Labs/4.7%20Creatio n%20of%20DGR%20in%20Krasnoyarsk%20Region%20Engl.pdf (hämtad ). analysis-of-the-siting-proposals-for-stage-3-of-the-sectoral- plan-process.htm (hämtad ). basic-waste-management-procedures.htm (hämtad ). (hämtad ). s_for_posivas_final_disposal_facility_to_begin_-_yit_as_ contractor.3300.news#.WJA92_4zVhg (hämtad ). slutforvaringsanlaggning (hämtad ). profiles/countries-o-s/russia-nuclear-fuel-cycle.aspx (hämtad ). (hämtad ). Högselius, P. “The Decay of Communism: Managing Spent Nuclear Fuel in the Soviet Union, 1937−1991” i Risk, Hazards & Crisis in Public Policy1:4. Se: doi/10.1002/rhc3.2010.1.issue-4/issuetoc (hämtad ). Yttrande över Svensk kärnbränslehantering AB:s ansökan om tillstånd enligt i ett sammahängande system för slutförvaring av använt kärnbränsle och kärnavfall. (Dnr Komm2016/00858/M1992:A). SOU 2016:16 Kunskapsläget på kärnavfalls- området 2016. Risker, osäkerheter och framtidsutmaningar. SOU 2015:11 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2015. Kontroll, dokumentation och finansiering för ökad säkerhet. SOU 2014:42 yttrande över SKB:s Fud-program 2013. SOU 2012:7 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2012 – långsiktig säkerhet, haverier och global utblick. Se under publikationer på: . Mark- och miljödomstolen vid , avd. 3. M7062-14, aktbilaga 47. Mark- och miljödomstolen vid , avd. 4. M 1333-11, aktbilaga 444. Mark- och miljödomstolen vid , avd. 4. M 1333-11, aktbilaga 427. Mark- och miljödomstolen vid , avd. 4. M 1333-11, aktbilaga 425. Regeringsbeslut I:12 M2016/02982/S(delvis)M2016/02923/S M2016/02948/Mm m.fl. Financing the Decommissioning of Nuclear Facilities. cooperation and development. Pescatore, C. , Memory and Knowledge Preservation – Recent thinking and progress in the field of geological disposal of radioactive waste, and further avenues of research.Extern rapport på: . Uppdrag om långsiktig kompetens- försörjning. (M2016/03064/Ke). Kostnader för kärnkraftens radioaktiva restprodukter. Underlag för avgifter och säkerheter åren 2018–2020. (SSM 2016-3279-2). Yttrande över ansökan från om tillstånd enligt för ett system för hantering och slutförvaring av använt kärnbränsle. (Dnr SSM2016-546). 2Hur kraven på ett slutförvar för använt kärnbränsle vuxit fram i svensk lagstiftning Ett lands lagar reflekterar de värderingar och den politik som förs i landet. För att rätt förstå och tolka de nu gällande lagarna är det väsentligt att ha kännedom om och försöka se till det sammanhang som ett visst stadgande utgår ifrån. Detta gäller inte minst på det kärntekniska området och särskilt frågorna som rör slutförvaring av använt kärnbränsle. Lagstiftaren har som regel att väga samhällsnyttan med en åtgärd, som man vill vidta eller en verksamhet man vill tillåta, mot de risker för medborgarna och miljön som åtgärden eller verksamheten kan förorsaka. För att minska riskerna införs regler om tillstånd som är förknippade med villkor samt lagregler om säkerhetsåtgärder och skadeståndsskyldighet. I detta kapitel ska vi visa hur lagstiftningen om på vilket sätt kärnkraftens avfall bäst ska tas om hand har vuxit fram. Förutsättningarna har dock varierat . Som exempel kan nämnas att den svenska inriktningen och var att det använda kärnbränslet skulle upparbetas. är den svenska politiken inriktad på direkt slutförvaring av bränslet utan upparbetning. Något förbud mot upparbetning finns dock inte i svensk lagstiftning. Men det dröjde nära av kärntekniskt utvecklingsarbete innan kraven på hanteringen av kärnkraftens avfall och slutförvaring av det använda kärnbränslet återspeglades i lagstiftningen. Visserligen hade beslutat om att införa en strålskyddslag som tog hänsyn till de särskilda riskförhållanden m.m. som följer Hur kraven på ett slutförvar för använt kärnbränsle vuxit fram … av användning av röntgenstrålar och radioaktiva ämnen inom framför allt sjukvården. Men frågan om kärnenergin och dess avfallsproblem var inte aktuella när den lagen infördes. Det var genom införandet av kärntekniklagen som ramen för de generella krav för hantering och slutförvaring av använt kärnbränsle och slutförvar som gäller slutligen slogs fast. Lagen trädde i kraft och är fortfarande giltig. Vissa grundläggande principer har varit bärande i den politiska diskussionen. Bland annat principen att den som genererat avfallet ska bära allt ansvar och alla kostnader som är förenade med avfallshanteringen. Reaktorinnehavarna ska inte ges möjlighet att skjuta ifrån sig detta ansvar på staten eller någon annan.1 2.2Den tidiga utvecklingen av kärnenergin i var ett av de länder som tidigt satsade på att utveckla kärnenergin.