sou · H5B359 · 2017-06-20 00:00:00 — Fjärde punkten kommer, till skillnad från första till tredje punkt- erna, att gälla för de alkoholhaltiga preparat som omfattas av den nya definitionen. Bestämmelsen är ändrad genom att ”och” har bytts ut mot ”eller”. Avsikten är att förtydliga att liv och hälsa inte är kumulativa utan alternativa skyddsobjekt. Som framgår av förarbeten har bestämmelsen ansetts ge Folk- hälsomyndigheten möjlighet att meddela förbud mot försäljning vid synnerliga skäl (prop. 2009/10:125 s. 133). De preparat som utredningen har kunnat identifiera och som synes kunna bli aktuella för reglering genom förbud eller föreskrif- ter är alkohol i tablett- eller pulverform. Men det kan även vara fråga om andra alkoholhaltiga preparat som genom sina egenskaper kan leda till konsumtion hos minderåriga, samt utgöra problem ur kontrollsynpunkt. I kapitel 6 har redogjorts för den problematik som är förknip- pad med alkoholhaltigt pulver och tabletter. Utformningen gör produkterna lätta att förvara, transportera och därmed dölja. Detta kan bl.a. resultera i utökade möjligheter att bära med sig och kon- sumera alkohol i miljöer där konsumtion egentligen är förbjuden. Det begränsar förutsättningarna för polisiär kontroll. Även möjlig- heten för föräldrar, lärare m.fl. att ha uppsikt över barns och ung- domars innehav och bruk av alkohol begränsas på samma grunder. Den förväntade försämringen av förutsättningarna för kontroll är en betydelsefull riskfaktor i fråga om barns och ungas liv och hälsa. Det finns även en risk för antingen medveten eller omedveten överdosering från konsumentens sida i fråga om alkoholhaltigt pul- ver, då det är den enskilde som själv blandar pulvret med antingen vatten eller någon annan vätska. Här bör även beaktas risken för att någon ”spetsar” en annans dryck. I alkoholförordningen (2010:1636) förtydligas att Folkhälso- myndigheten är den myndighet som ges rätt att meddela föreskrifter. I 4 § 6 p. förordningen ges t.ex. myndigheten rätt att meddela föreskrifter om handel i övrigt med teknisk sprit och alkoholhaltiga preparat som behövs till skydd för liv och hälsa enligt 6 kap. 10 § 4 p. alkohollagen. föreskriver i fråga om alkoholhaltiga preparat i 2 § i författnings- samling (FoHMFS 2014:10) bl.a. att den som inför eller importerar alkoholhaltiga preparat måste anmäla detta till Folkhälsomyndig- heten. Vid marknadsföring av alkoholdrycker och av de alkoholhaltiga pre- parat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket till konsumenter ska sär- skild måttfullhet iakttas. Reklam- eller annan marknadsföringsåtgärd får inte vara påträngande, uppsökande eller uppmana till bruk av alkohol. Marknadsföring får inte rikta sig särskilt till eller skildra barn eller ungdomar som inte har fyllt . Paragrafen innehåller regler om hur marknadsföring av alkohol gentemot konsumenter ska ske samt vissa särskilda regler till skydd för barn och ungdomar. Närmare överväganden finns i avsnitt 7.6. I första stycket har införts en hänvisning till de alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket, vilka utredningen föreslår också ska omfattas av det särskilda måttfullhetskravet som gäller vid marknadsföring av alkoholdrycker. Andra stycket är oförändrat, men även dessa bestämmelser, av- seende restriktioner i fråga om marknadsföring gentemot barn och unga, gäller i fråga om de alkoholhaltiga preparat som avses i första stycket. Den som tillverkar, säljer eller förmedlar försäljning av alkohol- drycker eller de alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket får i sin rörelse lämna sådana drycker eller preparat som gåva endast i form av varuprov. Vid marknadsföring av tjänster eller vid försäljning av andra varor än alkoholdrycker eller de alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket får sådana drycker eller preparat inte lämnas som gåva. Paragrafen behandlar regler om tillåtligheten att lämna alkohol som gåva i form av varuprov (första stycket) eller gåvor (andra stycket). Utredningens överväganden finns i avsnitt 7.6. Såväl första som andra stycket tillförs en hänvisning till definitio- nen av alkoholhaltigt preparat i 1 kap. 10 § andra stycket. Grund- tanken är att i den mån det är möjligt ska samma marknadsförings- regler gälla för denna typ av alkoholhaltiga preparat som för alko- holdrycker. Vid marknadsföring av alkoholdrycker och de alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket till konsumenter får inte kom- mersiella annonser i ljudradioprogram, tv-program eller beställ-tv användas. Det gäller även sådana tv-sändningar över satellit som om- fattas av radio- och tv-lagen (2010:696). Paragrafen behandlar förbud mot kommersiella annonser vid mark- nadsföring av alkohol i bl.a. ljudradio och tv. Närmare övervägan- den finns i avsnitt 7.6, framför allt i 7.6.4. Utredningen menar att ett förbud mot kommersiella annonser vid marknadsföring till konsumenter av aktuella alkoholhaltiga pre- parat, på det sätt som beskrivs i bestämmelsen, är förenligt med yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) och även med de regler i övrigt som kan bli aktuella. Ändring i bestämmelsen görs därför genom en hänvisning till definitionen i 1 kap. 10 § andra stycket. Vid marknadsföring till konsumenter av alkoholdrycker eller de alko- holhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket genom kom- mersiella annonser får framställning i bild omfatta endast en återgiv- ning av 1.varan eller råvaror som ingår i varan, 2.enstaka förpackningar, eller 3.varumärke eller därmed jämförligt kännetecken. Kommersiella annonser i periodiska skrifter eller andra skrifter på vilka tryckfrihetsförordningen är tillämplig, och som med avseende på ordningen för utgivningen är jämförbara med periodiska skrifter, får inte vara större än . Annonsen ska på ett tydligt sätt ange dryckens eller preparatets alkoholhalt men får inte framställa en hög alkoholhalt som en positiv egenskap. En sådan annons som avses i första och andra styckena får inte strida mot god sed genom det sammanhang där den förekommer, an- vända sig av metoder som är opassande med tanke på konsumenten eller innehålla osanna eller vilseledande uppgifter om alkohol, alkohol- konsumtion, alkoholens verkningar eller andra egenskaper. Paragrafen handlar om hur framställning i bild får ske vid marknads- föring till konsumenter av alkohol genom kommersiella annonser. Närmare överväganden finns framför allt i 7.6.5. Första och andra stycket har ändrats. Till första stycket har tillägg gjorts genom hänvisning till definitionen av alkoholhaltigt preparat i 1 kap. 10 § andra stycket. I andra stycket har ”eller pre- paratets” tillförts. Båda ändringarna har gjorts i konsekvens med att reglerna i bestämmelsen fortsättningsvis ska tillämpas även på aktu- ella preparat. Tredje stycket är neutralt skrivet och därför oförändrat. Även det ska dock tillämpas på de preparat som avses i tidigare stycken. Vid marknadsföring av alkoholdrycker eller de alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket till konsumenter genom kom- mersiella annonser i periodiska skrifter eller andra skrifter på vilka tryckfrihetsförordningen är tillämplig, och som med avseende på ord- ningen för utgivningen är jämförbara med periodiska skrifter, ska annonserna på ett tydligt sätt återge en text som informerar om alko- holens skadeverkningar (informationstext). Om det finns flera infor- mationstexter ska minst en av dem återges. Vid upprepad annonsering ska de olika informationstexterna användas omväxlande och om möjligt i lika stor omfattning. Regeringen får meddela föreskrifter om vilka texter som ska återges och hur dessa ska utformas. Paragrafen behandlar framför allt påbudet att använda informa- tionstexter i kommersiella annonser. Närmare överväganden finns i 7.6.5. Första stycket har ändrats genom att en hänvisning till defini- tionen i 1 kap. 10 § andra stycket har tillförts i konsekvens med att det även i fråga om dessa preparat ska användas informationstexter i de kommersiella annonser som anges i bestämmelsen. Andra stycket är oförändrat. För servering av spritdrycker, vin, starköl och andra jästa alkohol- drycker och de alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket krävs tillstånd av den kommun där serveringsstället är beläget (serveringstillstånd). Serveringstillstånd som avser servering i inrikes trafik på fartyg, luftfartyg eller järnvägståg (trafikservering), meddelas dock av den kommun där det företag som vill bedriva serveringen har sitt säte, eller där den person som vill bedriva serveringen har sitt hemvist. inte säte inom landet eller personen inte hemvist inom lan- det, meddelas tillstånd av . Detaljhandelsbolaget får trots bestämmelserna i första stycket an- ordna provning av alkoholdrycker och av de alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket för allmänheten enligt riktlinjer i avtalet mellan staten och bolaget. Första stycket ändras så att det krävs serveringstillstånd för att ser- vera de alkoholhaltiga preparat som definierats i 1 kap. 10 § andra stycket. Avsikten är inte att göra några ändringar i vad som redan gäller vid restaurangmatlagning där vin eller andra alkoholdrycker används som ingredienser. Sådan tillagning kommer alltså att kunna ske på samma sätt som . Att så är fallet framgår av att tillverk- ning av de alkoholhaltiga preparaten inte regleras i 2 kap. alkohollagen. Analysen och övervägandena återfinns i avsnitt 5.3.2, 5.6 och 5.8. Andra stycket är oförändrat men kommer till följd av ändringen i första stycket att gälla även för de alkoholhaltiga preparaten. Genom ändringen av tredje stycket får Systembolaget möjlighet att ordna provning av de aktuella alkoholhaltiga preparaten på sätt som gäller för alkoholdrycker. Serveringstillstånd kan meddelas för servering till allmänheten eller i förening, företag eller annat slutet sällskap. Tillståndet kan avse ser- vering året runt eller (stadigvarande serveringstillstånd). Det kan även avse en enstaka tidsperiod eller ett enstaka tillfälle (tillfälligt serveringstillstånd). Stadigvarande tillstånd gäller tills vidare. Kommunen får dock om det finns särskilda skäl begränsa tillståndets giltighet till . Serveringstillstånd kan gälla spritdrycker, vin, starköl, andra jästa alkoholdrycker och de alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket eller en eller flera av dessa drycker, eller preparat. Tillstånd att anordna provsmakning av alkoholdrycker eller av de alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket enligt 6 och 7 §§ kan meddelas stadigvarande eller för enstaka tidsperiod. Första och andra styckena är oförändrade men kommer till följd av de ändringar som görs i 8 kap. att gälla även för de alkoholhaltiga preparaten som avses i 1 kap. 10 § andra stycket. Tredje stycket har ändrats. Syftet med bestämmelsen är att det ska gå att söka serveringstillstånd för t.ex. en dryck och för prepa- rat, endast för preparat, eller för en eller flera drycker. För dryck- erna söks alltså serveringstillstånd var för sig för respektive dryck och för preparaten söks serveringstillstånd för den grupp alkohol- haltiga preparat som ur konsumtionssynpunkt är att jämställa med alkoholdrycker eller annars kan antas användas som berusnings- medel. Detta beskrivs i avsnitt 5.8 och 11.5.7. I fjärde stycket görs en konsekvensändring avseende tillstånd att anordna provsmakning. På hotell som har restaurangverksamhet med serveringstillstånd i sina lokaler får servering av alkoholdrycker eller de alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket ske på hotellrummet (rums- servering). På sådant hotell får även servering från minibar på hotell- rummet ske. För att tillgodose behovet av rumsservering och servering från mini- bar på hotellrummet på hotell som har restaurangverksamhet med serveringstillstånd i sina lokaler, ändras bestämmelsen. De alkohol- haltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket inbegrips där- med på samma sätt som alkoholdrycker. Övervägandena återfinns i avsnitt 5.8. Anordnande av provsmakning av spritdrycker, vin, starköl, andra jästa alkoholdrycker eller de alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket vid arrangemang riktade till allmänheten är tillåtet under förutsättning att 1.arrangören har ett stadigvarande serveringstillstånd som om- fattar de drycker eller preparat som provsmakningen avser samt den lokal där provsmakningen ska äga rum, eller 2.de partihandlare som deltar enskilt eller gemensamt ansöker om och erhåller ett tillfälligt tillstånd för provsmakning av de drycker eller preparat som avses erbjudas. Tillståndshavare som avses i första stycket 1 ska innan arrange- manget äger rum göra en anmälan till kommunen. Första stycket ändras för att anordnande av provsmakning av de alkoholhaltiga preparaten som avses i 1 kap. 10 § andra stycket ska bli tillåtet under samma förutsättningar som för alkoholdrycker. Närmare överväganden finns i avsnitt 5.8. Andra stycket är oförändrat men kommer till följd av ändringen i första stycket att gälla även för aktuella alkoholhaltiga preparat. Den som tillverkar alkoholdrycker eller sådana alkoholhaltiga prepa- rat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket från råvaror som produceras på den egna gården och som har ett stadigvarande serveringstillstånd har rätt att, efter anmälan till kommunen, vid tillverkningsstället er- bjuda provsmakning av de egenproducerade dryckerna eller preparaten. Om sådant tillstånd saknas, får tillverkaren erbjuda provsmakning av egentillverkade alkoholdrycker eller preparat vid tillverkningsstället efter särskilt tillstånd för provsmakning. Första stycket ändras så att anordnande av provsmakning vid gårds- produktion av alkoholhaltiga preparat ska bli tillåtet under samma förutsättningar som för alkoholdrycker. Tillverkning av ett alko- holhaltigt preparat förutsätter att det finns en alkoholdryck som används som insatsvara. Tillverkningen av alkoholdrycken ifråga kräver tillstånd på vanligt sätt. Att utifrån en befintlig alkoholdryck tillverka ett alkoholhaltigt preparat är dock inte tillståndspliktigt enligt alkohollagen. Det innebär att den som tillverkar alkohol- drycker från råvaror som produceras på den egna gården och som har ett stadigvarande serveringstillstånd, också kan tillverka och an- ordna provsmakning av alkoholhaltiga preparat. Första stycket är utformat för att tydliggöra att de alkoholhaltiga preparaten ska till- verkas från råvaror som produceras på den egna gården. Det är t.ex. fallet om gården tillverkar en alkoholhaltig glass och som ingredi- ens använder alkoholdryck som är egenproducerad. Avsikten är alltså inte att öppna upp för provsmakning i allmänhet av alkohol- haltiga preparat inom ramen för en gårdsproduktion, utan det måste vara fråga om egenproducerade alkoholhaltiga preparat på samma sätt som gäller för gårdens egenproducerade alkoholdrycker. Motsvarande ändring görs i andra stycket. Överväganden återfinns i avsnitt 5.8. Den som har tillstånd för servering till allmänheten eller stadigvar- ande tillstånd för servering i slutet sällskap, får köpa de spritdrycker, vin, starköl och andra jästa alkoholdrycker som behövs för rörelsen endast av partihandlare eller av detaljhandelsbolaget. Den som har tillstånd för servering i slutet sällskap vid ett enstaka tillfälle eller , får köpa motsvarande drycker eller preparat endast hos detaljhandelsbolaget. Vad som sägs i första stycket gäller även för sådana alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket och som är skatteplik- tiga enligt lagen (1994:1564) om alkoholskatt. Bestämmelsen ändras genom att ett andra stycke läggs till. Samma regler ska som huvudregel gälla för den som har serveringstillstånd i fråga om inköp av alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket som för spritdrycker, vin, starköl och andra jästa alko- holdrycker. Begränsningarna i första stycket, att inköp får ske endast från partihandlare eller av detaljhandelsbolaget, är kopplade till parti- handelstillstånd. Som framgått av kommentaren till 4 kap. 1 § finns det alkoholhaltiga preparat som är livsmedel och som till följd av undantag i 7 § lagen om alkoholskatt inte är skattepliktiga. Parti- handeln med dessa preparat kommer även fortsättningsvis att vara oreglerad. I konsekvens därmed omfattas de alkoholhaltiga prepa- raten endast av inköpsreglerna i förevarande bestämmelse om de är skattepliktiga enligt lagen om alkoholskatt. Avsikten är inte att göra några ändringar i vad som redan gäller vid restaurangmatlagning där vin eller andra alkoholdrycker an- vänds som ingredienser. Sådan tillagning kommer alltså att kunna ske på samma sätt som . Närmare överväganden finns i avsnitt 5.8 och 5.2.4. Tillståndshavaren eller av denne utsedd serveringsansvarig person ska ha tillsyn över serveringen och vara närvarande på serveringsstället . Det sista gäller dock inte vid rumsservering. Den som är serveringsansvarig ska ha fyllt och vara lämplig för uppgiften med hänsyn till sina personliga egenskaper och omständig- heterna i övrigt. Tillståndshavaren ska till kommunen anmäla den eller de personer som har utsetts att ansvara för serveringen av alkoholdrycker och de alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket. Endast den som är anställd av tillståndshavaren eller som är inhyrd av ett bemanningsföretag får anlitas som köks- eller serveringspersonal eller för uppgifter som är av betydelse för ordning och nykterhet. Detta gäller dock inte ordningsvakter som förordnats enligt 2 § 4 lagen (1980:578) om ordningsvakter. Restaurangskolor med serverings- tillstånd samt, efter överenskommelse med skolan, även andra restau- ranger med sådant tillstånd får i utbildningssyfte anlita restaurang- skolans elever. Första och tredje styckena är oförändrade men kommer till följd av övriga ändringar i kap. 8 att gälla även för de alkoholhaltiga prepa- raten. Andra stycket ändras så att skyldigheten att ha tillsyn över ser- veringen ska gälla även för de alkoholhaltiga preparaten. Tillstånds- havaren ska till kommunen anmäla den eller de personer som har utsetts att ansvara för serveringen. Övervägandena finns i avsnitt 5.8. Kommunen beslutar under vilka tider alkoholdrycker och de alkohol- haltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket får serveras. Vid be- stämmande av tiden för servering ska särskilt beaktas vad som sägs i 17 §. Om inte kommunen beslutar annat, får servering av spritdrycker, vin, starköl, andra jästa alkoholdrycker eller de alkoholhaltiga prepa- rat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket inte påbörjas tidigare än och inte pågå längre än . Serveringsstället ska vara utrymt senast efter server- ingstidens utgång. Bestämmelserna i första–tredje styckena gäller inte rumsservering på hotell eller minibar i hotellrum enligt 5 §. Första stycket ändras så att kommunen får rätt att besluta om tider då servering av de alkoholhaltiga preparaten som avses i 1 kap. 10 § andra stycket får ske, på samma sätt som för alkoholdrycker. Andra stycket ändras så att samma serveringstider gäller för aktuella alkoholhaltiga preparat och alkoholdrycker. Tredje stycket är oförändrat men kommer till följd av de föregå- ende ändringarna i paragrafen att gälla även för de alkoholhaltiga preparaten. Fjärde stycket är också oförändrat men innebär till följd av de föregående ändringarna i paragrafen att undantagen för rumsserver- ing på hotell och minibarer i hotellrum gäller även de alkoholhaltiga preparaten. Närmare överväganden finns i avsnitt 5.8. Vid servering av alkoholdrycker eller de alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket ska ansvarig personal se till att mått- fullhet iakttas och att störningar på grund av oordning eller onykterhet undviks. Ändringen innebär att ansvarig personal ske se till att måttfullhet iakttas och att störningar på grund av oordning eller onykterhet undviks vid servering av såväl alkoholdrycker som av de alkohol- haltiga preparaten. Överväganden finns i avsnitt 5.8. Priset för en alkoholdryck eller för ett alkoholhaltigt preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket får vid servering inte sättas lägre än inköpspriset för drycken eller preparatet jämte skäligt påslag. Prissätt- ningen får inte ske på ett sådant sätt att försäljning av drycker eller alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket med högre alkoholhalt främjas. Gästerna får inte uppmanas eller förmås att köpa alkoholdrycker eller alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket. Ändringen innebär att priset vid servering av alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket inte får sättas lägre än inköps- priset jämte skäligt påslag, på samma sätt som gäller för alkohol- drycker. I likhet med vad som gäller för alkoholdrycker får pris- sättningen inte ske på ett sådant sätt att försäljning av aktuella alkoholhaltiga preparat med högre alkoholhalt främjas. Gästerna får inte heller uppmanas eller förmås att köpa alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket. Övervägandena finns i avsnitt 5.8. Från ett serveringsställe med serveringstillstånd får inte någon med- föra spritdrycker, vin, starköl, andra jästa alkoholdrycker eller alkohol- haltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket som har serverats i lokalen. Detta gäller inte hotellrum med minibar. Ändringen innebär att samma reglering som gäller för alkohol- drycker kommer att gälla för möjligheten att ta med sig alkohol- haltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket från lokalen. Innebörden är att det inte kommer att vara tillåtet att låta gästerna på en servering köpa exempelvis glass med en alkoholhalt översti- gande 2,25 volymprocent och ta med sig glassen från serverings- stället, utan glassen får ätas på stället. Övervägandena finns i avsnitt 5.8. På serveringsställe där serveringstillstånd gäller får inte någon förtära eller tillåtas förtära andra alkoholdrycker eller alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket än sådana som har serverats i enlighet med tillståndet. Detta gäller dock inte på hotellrum. Inte heller får någon förtära eller tillåtas förtära alkoholdrycker eller alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket på ett serveringsställe där alkoholdrycker eller alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket inte får serveras eller i en lokal som yrkesmässigt upplåts för anordnande av sammankomster i slutna sällskap vid vilka mat eller dryck tillhandahålls av innehavaren eller genom dennes försorg och där servering av alkoholdrycker eller alkohol- haltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket inte är tillåten. Alkoholdrycker eller alkoholhaltiga preparat som avses i 1 kap. 10 § andra stycket som inte får serveras i en lokal som avses i denna paragraf får inte heller förvaras i lokalen eller tillhörande utrymmen. Förbuden enligt denna paragraf gäller inte i fråga om folköl. Första och andra styckena ändras så att förbuden mot att låta någon dricka eller tillåtas dricka medhavda alkoholdrycker omfattar även de alkoholhaltiga preparaten som avses i 1 kap. 10 § andra stycket. Uttrycket ”dricka eller tillåtas dricka” ändras därför till ”förtära”. Den som tillåter alkoholförtäring i strid med 8 kap. 24 § första eller andra stycket döms enligt 11 kap. 9 § andra stycket 2 p. för olovlig dryckeshantering. Samma regler föreslås gälla i fråga om aktuella alkoholhaltiga preparat. (Se närmare kommentaren till 11 kap. 9 §.) Tredje stycket ändras så att de alkoholhaltiga preparat som inte får serveras i en lokal som avses i paragrafen inte heller får förvaras i lokalen eller tillhörande utrymmen. För olovlig dryckeshantering döms enligt 11 kap. 9 § andra stycket 1 p. också den som förvarar alkoholdryck i strid med 8 kap. 24 § tredje stycket. Samma regler ska gälla i fråga om aktuella alkoholhaltiga preparat. (Se närmare kommentaren till 11 kap. 9 §.) Fjärde stycket är oförändrat. Övervägandena finns i avsnitt 5.8.