sou · H5B317 · 2017-02-23 00:00:00 — Den åtgärd som främst torde komma i fråga under pågående handläggning är att den misstänkte eller tilltalade gör en jävsinvändning. En jävsinvändning kan aktualiseras även mot andra och prövas av andra än domstol. En särskild fråga är t.ex. för var gränsen går för när åklagare uttalar sig på ett sådant sätt att de är att anse som jäviga. Eftersom åklagare måste få argumentera för sitt åtal har uttalanden av honom eller henne om den tilltalades skuld i flera fall accepterats av , se även avsnitt 6.4.3.14 Åklagarens möjlighet att uttala sig är dock alls inte oinskränkt. Det förekommer att åklagare förklaras jäviga till följd av uttalanden m.m. Riksåklagaren meddelade t.ex. ett beslut där en åklagare som gjort vissa uttalanden på sitt privata Twitterkonto förklarades jävig efter invändning av den misstänkte.15 I Twitterinläggen hade åklagaren inte gjort några uttalanden som direkt tog sikte på 12Se NJA 2011 s. 638, jfr även RH 2010:62. 13Se främst NJA 2007 s. 1037. 14Jfr även , a.a,, s. 328 f. och de där redovisade rättsfallen från . 15Riksåklagarens beslut , Dnr ÅM 2016/5458. Rättsmedel (artiklarna 4.2 och 10.1) I stället rörde uttalandena det politiska parti där denne var aktiv. Riksåklagaren framhöll att det sätt på vilket förundersökningen hade bedrivits och beslutet att väcka åtal i ärendet inte kunde ifrågasättas. Utifrån en objektiv betraktelse ansågs dock förtroendet till åklagaren kunna ifrågasättas, varför åklagaren ansågs förhindrad att delta i ärendets fortsatta handläggning. Om en myndighet genom beslut eller offentligt uttalande uttrycker sig som om den tilltalade vore skyldig utan att skulden fastställts kan även andra rättsmedel aktualiseras. Domen kan undanröjas av högre rätt om en person i rätten varit jävig. Även extraordinära rättsmedel, såsom resning, kan aktualiseras. Vidare finns det möjlighet för den misstänkte eller tilltalade att begära skadestånd. I NJA 2002 s. 88 var t.ex. fråga om skadeståndstalan mot staten till följd av att hovrätten hade undanröjt en tingsrättsdom i brottmål på grund av att en nämndeman varit jävig.16 Vid bedömningen beaktades praxis angående kraven på opartisk domstol enligt artikel 6 i konventionen. När det gäller tjänstemän och andra offentliga personer som uttalar sig utan att vara direkt involverade i själva ärendet torde det mest relevanta rättsmedlet vara möjligheterna att kräva skadestånd (om uttalanden som gjorts av andra än dem som är direkt involverade i ärendet, se också resonemanget i avsnitt 6.4.4 och de avgöranden från och beslut från JK som det där hänvisas till). Skulle däremot uttalandet leda så långt att domstolens opartiskhet påverkas torde jävsinvändning kunna aktualiseras mot domstolens ledamöter även i dessa fall. Det står alltså flera rättsmedel till buds för den misstänkte eller tilltalade när det gäller åsidosättande av oskuldspresumtionen och de rättigheter som denna generar. Dessa rättsmedel får sägas vara effektiva både i ljuset av och sedda ur direktivets synvinkel. Även den, i SOU 2010:87, föreslagna utvidgade möjligheten för enskilda att få skadestånd av det allmänna måste här tillmätas betydelse. Vi menar alltså att möjligheterna att söka rättelse och/eller gottgörelse måste anses uppfylla kravet enligt artikel 10.1 på att det ska finnas effektiva rättsmedel till skydd för rättigheterna enligt direktivet. Någon ändring i svensk rätt behövs således inte 16 Se även SOU 2010:87, s. 206. Rättsmedel (artiklarna 4.2 och 10.1) enligt vår uppfattning. En liknande bedömning gjordes för övrigt vid genomförandet av EU:s försvarardirektiv.17 Rättsmedel vid åsidosättande av rätten att närvara vid sin egen rättegång Om rätten att närvara vid sin egen rättegång åsidosätts är det rättsmedel som torde ligga närmast till hands att domen undanröjs och återförvisas efter ett överklagande. Ett åsidosättande av rätten till en rättvis rättegång enligt artikel 6 i (som ju omfattar rätten att närvara vid sin rättegång) kan utgöra ett rättegångsfel.18 I NJA 2009 s. 836 hade t.ex. en hovrätt dömt en tidigare frikänd person till ett långt fängelsestraff i hans utevaro. Denna dom undanröjdes och målet återförvisades. Att en tingsrätt eller hovrätt har avgjort ett mål utan huvudförhandling kan också utgöra ett rättegångsfel som gör att domen ska undanröjas och återförvisas. Om domen hunnit vinna laga kraft kan något av de extraordinära rättsmedlen bli aktuella. Resning, domvilla och återställande av försutten tid torde samtliga kunna aktualiseras. Resning har även ansetts kunna beviljas i fall där en lagakraftvunnen brottmålsdom konstaterats strida mot rätten till en rättvis rättegång enligt artikel 6 i Europakonventionen.19 Vi menar att de rättsmedel som finns att tillgå får anses vara tillfyllest även när det gäller rätten att närvara vid rättegången. 17Ds 2015:7, s. 40. 18Se även resonemanget i SOU 2010:87, s. 204 ff. 19Se t.ex. NJA 2009 s. 475 I som gäller brottsprovokation, se också SOU 2010:87, s. 208. Förslag: Författningsändringarna ska träda i kraft . Bedömning: Det behövs inte några övergångsbestämmelser. Enligt artikel 14.1 i direktivet ska medlemsstaterna sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet. Den tid som krävs för remissbehandling och fortsatt beredning ger vid handen att författningsändringarna lämpligen ska träda i kraft . Författningsändringarna är av processrättslig karaktär. Av allmänna processrättliga principer följer att nya processuella regler blir tillämpliga . De föreslagna ändringarna blir alltså tillämpliga även i mål och ärenden som inletts före ikraftträdandet. De nya reglerna ska således tillämpas på varje processuell företeelse som inträffar efter det att regleringen trätt i kraft. Det finns inte anledning att här frångå de allmänna principerna. Några övergångsbestämmelser behövs alltså inte. 13Kostnader och andra konsekvenser Bedömning: De eventuella kostnadsökningar som föranleds av författningsförslagen ryms inom befintliga anslag. För den enskilde som misstänks eller är tilltalad för brott kan förslagen väntas leda till ökad tydlighet och rättssäkerhet. Kommittéer och särskilda utredare ska, enligt kommittéförordningen (1998:1474) göra en konsekvensanalys beträffande de förslag som lämnas. När det så gäller de förslag som lämnas i detta betänkande kan konstateras att de är av begränsad omfattning. Gällande rätt uppfyller i stora delar direktivets krav. Således är konsekvenserna av direktivets genomförande inte heller stora. Förslaget till ändring i innebär emellertid en, om än liten, inskränkning av möjligheterna för domstolar att avgöra mål i den tilltalade utevaro. Det kommer fortsättningsvis vara möjligt att avgöra ett mål i de fall den tilltalade avvikit eller håller sig undan på ett sådant sätt att han eller hon inte kan hämtas till förhandlingen. Vårt förslag innebär dock att den tilltalade måste delges kallelse även i dessa situationer. Som konstaterats i motiveringen till vårt förslag tillämpas den nuvarande möjligheten att avgöra ett mål i den tilltalades utevaro trots att han eller hon inte delgivits kallelse till förhandlingen mycket sällan i praktiken. Förslaget att utmönstra den möjligheten kan därför inte påverka effektiviteten i brottmålsförfarandet på något påtagligt sätt. Det kan visserligen komma att innebära ökade kostnader – bl.a. i form av administration. Förslagen kan också leda till utökad användning av olika delgivningssätt, som t.ex. kungörelsedelgivning, vilket också kan generera vissa kostnader. Dessa kostnader bedöms dock som marginella och ryms inom Kostnader och andra konsekvenser ramen för befintliga anslag. Också förändringarna i förundersökningskungörelsen är så pass marginella att de knappast torde föra med sig några nämnvärda kostnader. För den enskilde är förslagen ett led i genomförandet av EU:s arbete att stärka rätten till en rättvis rättegång. De förslag som lämnas är visserligen begränsade till sin omfattning. Ändå får de sägas leda till att handläggningen av en förundersökning och ett brottmål blir något mera förutsebar och rättssäker för den som är misstänkt eller tilltalad för ett brott. I övrigt finns det inte någon anledning att anta att de förslag vi lämnar i någon nämnvärd utsträckning kommer att leda till några kostnader eller andra konsekvenser. Förslagen kan t.ex. inte förväntas få betydelse för brottsligheten. Inte heller kan de bedömas leda till några kostnader för kommun, landsting, företag eller andra enskilda. 14.1Förslaget till lag om ändring i (1942:740) 46 kap. 15 a § Kan saken utredas tillfredsställande, får målet avgöras trots att den tilltalade har inställt sig endast genom ombud eller har uteblivit, om 1.det inte finns anledning att döma till annan påföljd än böter, fängelse ihögst , villkorlig dom eller skyddstillsyn eller sådana påföljder 2.den tilltalade, sedan han eller hon har delgetts stämning, har avvikit eller håller sig undan på ett sådant sätt att han eller hon inte kan hämtas till huvudförhandlingen eller 3.den tilltalade lider av en allvarlig psykisk störning och hans eller hennes närvaro därför inte är nödvändig. Första stycket 1 gäller också vid förverkande av villkorligt medgiven frihet från fängelse om det inte finns anledning att förverka en strafftid som, sammantagen med ett fängelsestraff som döms ut, överstiger . Ett beslut enligt 34 kap. 3 § ska likställas med de påföljder som anges i första stycket 1. Rättegångsfrågor får avgöras trots att den tilltalade har uteblivit. Paragrafen rör avgörande av mål vid huvudförhandling utan att den tilltalade är personligen närvarande. angavs i paragrafens tredje stycket att första stycket 2 får tillämpas även när den tilltalade inte delgetts kallelse till förhandlingen. Detta stycke har utmönstrats ur bestämmelsen. Ändringen har behandlats i avsnitt 9.4. Ändringen innebär att det är möjligt att avgöra mål vid huvudförhandling i den tilltalades utevaro om han eller hon inte delgetts kallelse. Den tilltalade måste således delges kallelse även i de fall han eller hon avvikit eller håller sig undan. Det bör dock framhållas att andra delgivningssätt, som t.ex. kungörelsedelgivning av kallelse i brottmål i flera fall kan vara möjlig i dessa fall. Kungörelsedelgivning kan t.ex. användas när den tilltalade saknar känt hemvist i och det inte går att klarlägga var han eller hon uppehåller sig. Kungörelsedelgivning kan också användas om den tilltalade har känt hemvist men det inte går att utreda var han eller hon finns samt det finns anledning att anta att han eller hon avvikit eller på annat sätt håller sig undan (och s.k. surrogatdelgivning inte är möjlig). Vidare är kungörelsedelgivning möjlig om förutsättningarna för förenklad delgivning är uppfyllda och den tilltalade har ändrat postadress utan att anmäla detta vare sig till domstolen (den myndighet som handlägger målet) eller till , eller postbefordringsföretag för folkbokföring. 1962:10, med förslag till brottsbalk, Del B 1981/82:105, om vidgade möjligheter att avgöra brottmål i den tilltalades utevaro Prop.1987/88:135, om åtgärder mot unga lagöverträdare Prop. 1990/91:11, om några delgivningsfrågor 1992/93:25, om handläggning av brottmål efter rättspsykiatrisk undersökning m.m. 1993/94:117, Inkorporering av och andra fri- och rättighetsfrågor 1994/95:12, Handläggning av ungdomsmål 1997/98:10, Skattemyndigheternas medverkan i brottsutredningar, m.m. 1999/2000:61, Internationell rättslig hjälp i brottmål 2001/02:25, En ny lag om självdeklarationer och kontrolluppgifter 2002/03:106, Administrativa avgifter på skatte- och tullområdet, m.m. 2004/05:131, En modernare rättegång – reformering av processen i allmän domstol 2009/10:80, En reformerad grundlag 2012/13:132, Tolkning och översättning i brottmål 2012/13:156, Erkännande och verkställighet av utevarodomar inom Europeiska unionen 2013/14:157, Misstänktas rätt till insyn vid frihetsberövanden 2013/14:170, Åtgärder för att hantera stora brottmål och inställda förhandlingar 2014/15:25, Tydligare reaktioner på ungas brottslighet 2014/15:131, Skattetillägg: Dubbelprövningsförbudet och andra rättssäkerhetsfrågor 2015/16:39, En modernare rättegång II 2015/16:155, Utökade möjligheter till förverkande Prop. 2015/16:187, Genomförande av EU:s försvarardirektiv SOU 1938:44, Processlagberedningens förslag till rättegångsbalk, Del II SOU 1993:40, Fri- och rättighetsfrågor, Del B, Inkorporering av SOU 1996:185, Straffansvarets gränser, Del I SOU 2004:122, Ingripanden mot unga lagöverträdare SOU 2005:86, Ägaransvar vid trafikbrott SOU 2005:117, Ett effektivare brottmålsförfarande – några ytterligare åtgärder SOU 2010:87, Skadestånd och SOU 2011:7, Transporter av frihetsberövade SOU 2011:45, Förundersökning – objektivitet, beslag, dokumentation m.m. SOU 2013:17, Del 1 och 2, Brottmålsprocessen SOU 2015:49, Nya regler för revisorer och revision SOU 2015:62, UCITS V En uppdaterad fondlagstiftning SOU 2016:53, Betaltjänster, förmedlingsavgifter och grundläggande betalkonton SOU 2017:7, Straffprocessens ramar och domstolens beslutsunderlag i brottmål – en bättre hantering av stora mål Ds 2013:18, Genomförande av och rådets direktiv om rätten till information vid straffrättsliga förfaranden Ds 2015:7, Rätten till försvarare, m.m. Ds 2015:57, En europeisk utredningsorder NJA II 1943 s. 450 NJA II 1943 s. 589 , , The Procedural Criminal of the EU, , Stiftelsen utgivna av vid nr 84, 2016 Axberger, , Meddelarfrihet – till statens tjänst?, Om våra rättigheter III, antologi utgiven av Rättsfonden, 1987 , ; , ; , ; , ; , ; , ; , Per ; , Dag; , ; , , m.m. – En kommentar, Internet (Zeteo), , 2017 , , EU som lagstiftare inom straffrätten och reglerna mot penningtvätt, ur 2011, s. 357 , Hans, domar 1961–1990 – En rättsfallsöversikt, ur 1991, s. 297 , Hans, domar 1991–1993 – En rättsfallsöversikt, ur 1994, s. 359 , Hans, domar – , ur 2010, s. 410 , Hans, domar –, ur Europarättslig tidskrift nr 1 2015, s. 229 , Hans, Mänskliga rättigheter i europeisk praxis. En kommentar till om de mänskliga rättigheterna, 5 uppl., , , 2015 , Per ; , ; , , Rättegång IV, 7 uppl., , , 2009 Fitger, ; Sörbom, ; , ; , Per; , ; Renfors, , m.m. – En kommentar, Internet (Zeteo), , 2016 Frände, , Finsk straffprocessrätt I, , Forum Iurus – Publikationer från juridiska fakulteten vid , 1999 , , Kringås principen om åklagarens bevisbörda?, ur till , , , 1987 , , Bevisförbud. En undersökning av möjligheterna att avvisa offentligt åtkommen bevisning i brottmålsrättegång, , , 1998 , , Oskyldighetspresumtionen, , , 2003 , , Rätt och dom, , P.A. , , A Practitioner’s Guide to Convention on Human Rights, 5 uppl., , , 2015 Skoghøy, ., Forholdet mellom straffebegrepene i Grunnloven § 96 och EMK – Vilkår og virkninger. Forelesning på seminiar på Geilo Skoghøy, ., De nordiske domstolone og Den europeiske menneskerettskonvensjon, ur 2013, s. 397 Strandbakken, , Uskyldspresumsjonen ”In dubio pro reo”, Bergen, Fagbokforlaget, 2003 , Per , Presumtionen om den för brott misstänktes oskyldighet, ur till , , , 1987, s. 469 Vasiliadis, , Smitningsbrottet och . Föreligger det en konflikt mellan upplysningsplikten och skyddet mot självangivelse, ur Europarättslig tidskrift nr 3 2016, s. 639 Promemorior och rapporter m.m. Artikel 6 i , Rätten till en rättvis rättegång ur ett praktiskt åklagarperspektiv, RättsPM av , Utvecklingscentrum i , , RättsPM 2012:5 Commission Staff Working document. Accompanying the document Proposal for measures on the strengthening of certain aspects of the presumption of innocence and of the right to be present at trial in criminal proceedings, , SWD (2013) 478 final Felaktigt dömda, Rapport från JK:s rättssäkerhetsprojekt, , 2006 om oskuldspresumtionen framlagd av kommissionen, , COM (2006)174 final Guide on Article 6. to a Fair Trial. Rapport framlagt av /, Inställda förhandlingar i brottmål II. Sjunde promemorian från arbetsgrupp för processrättsliga frågor, , Dnr 761-2004 Svenska domar och beslut m.m. NJA 1980 s. 725 NJA 1982 s. 164 NJA 1984 s. 520 NJA 1990 s. 210 NJA 1991 s. 123 NJA 1996 s. 176 NJA 1998 s. 82 NJA 2001 s. 344 NJA 2001 s. 563 NJA 2001 s. 570 NJA 2004 s. 702 NJA 2005 s. 237 NJA 2005 s. 407 NJA 2005 s. 805 NJA 2006 s. 588 NJA 2007 s. 295 NJA 2007 s. 1037 NJA 2009 s. 475 NJA 2009 s. 836 NJA 2011 s. 444 NJA 2011 s. 638 NJA 2012 s. 435 NJA 2013 s. 502 NJA 2013 s. 1055 NJA 2014 s. 482 NJA 2015 s. 166 NJA 2015 s. 702 NJA 2015 s. 811 NJA 2015 s. 1053 NJA 2016 s. 719 Högsta domstolens beslut i mål Ö 998-13 Högsta domstolens beslut i mål Ö 365-15 Högsta domstolens beslut i mål Ö 4598-16 HFD 2013 ref. 71 RÅ 1996 ref. 97 dom i mål nr 5080-03 Dom meddelad av Hovrätten för i mål B 1960-15 Dom meddelad av i mål B 2265-15 Dom meddelad av i mål B 11137-15 Dom meddelad av i mål B 1368-16 Dom meddelad av i mål B 10197-16 Dom meddelad av i mål B 3962-16 Justitiekanslerns beslut , Dnr: Justitiekanslerns beslut , Dnr: Justitiekanslerns beslut , Dnr:7340-14-40 ämbetsberättelse 1958 s. 54 ämbetsberättelse 1973 s. 200 ämbetsberättelse 2007/08 s. 87 Riksåklagarens beslut , Dnr ÅM 2016/5458 Riksåklagarens svarsskrivelse till i mål B 1519-16, , Dnr ÅM 2016/4439 Utländska förarbeten, domar och beslut Propositioner, skrivelser m.m. Vedrørende Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om styrkelse af visse aspekter af uskyldsformodningen og retten til at være til stede under retssagen i straffesager, , , Retsudvalget 2013–14, REU . 2006–2007 L 128, Forslag till lov om ændring af retsplejeloven og retsavgiftsloven 2005–2006 L 168, Forslag till lov om ændring af retsplejeloven og forskellige andre love 2016–2017 L 105 Forslag til lov om ændring af retsplejeloven, lov om fulbyrdelse af straf m.v. og lov om elektroniske kommunikationsnet og – tjenester Proposition RP 82/1995 rd, Regeringens proposition till med förslag till lagstiftning om revision av rättegångsförfarandet i brottmål i underrätterna Proposition RP 271/2004 rd, Regeringens proposition till med förslag till lagar om ändring av de bestämmelser om behandling av brottmål i tingsrätten som ingår i lagen om rättegång i brottmål, och i vissa andra lagar Proposition RP 85/2008 rd, Regeringens proposition till med förslag till revidering av bestämmelserna om tingsrätternas sammansättning Proposition RP 94/2009 rd, Regeringens proposition till med förslag till lagstiftning om föreläggande av böter och ordningsbot och till vissa lagar som har samband med den Proposition RP 105/2009 rd, Regeringens proposition till med förslag till lagstiftning om fullföljd av talan från tingsrätt Proposition RP 286/2010 rd, Regeringens proposition till med förslag till reformering av lagstiftningen om åklagarväsendet Proposition RP 58/2013 rd, Regeringens proposition till med förslag till lagstiftning om åtalsuppgörelse och till revidering av bestämmelserna om åtalseftergift Proposition RP 46/2014 rd, Regeringens proposition till med förslag till revidering av 17 kap. i och av den lagstiftning om bevisning i de allmänna domstolarna som har samband med den Statsrådets skrivelse till om ett förslag till och rådets direktiv (direktivet om oskuldspresumtionen), U 87/2013 rd NOU 2016:24, Ny straffeprosesslov Högsta domstolens dom , HD 2014:16 Høyesteretts dom , Rt. Al-Moayad mot , nr 35865/03, mot , nr 48539/99, Allenet de Ribemont mot , nr 15175/89, mot , nr 37019/97, mot , nr 30900/02, mot , nr 36408/97, Barbèra, Messegué och Jabardo mot , nr 10588/83, 10589/83 och 10590/83, Botten mot , nr 16206/90, Brozicek mot , nr 10964/84, Brusco mot , nr 1466/07, Butkevičius mot , nr 48297/99, Chahal mot , nr 22414/93, Corigliano mot , nr 8304/78, Davran mot , nr 18342/03, Demekoubov mot , nr 68020/01, Deweer mot , nr 6903/75, Eckle mot , nr 8130/78, Ekbatani mot , nr 10563/83, El Haski mot , nr 649/08, mot , nr 38055/97, m.fl. mot , nr 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72 och 5370/72, mot , nr 66273/01, m.fl. mot , 7604/76, 7719/76, 7781/77, 7913/77, mot , 10828/84, Geerings mot , nr 30810/03, Gäfgen mot , nr 22978/05, Harutyunyan mot , nr 34334/04, mot , nr 10486/83, Heany och McGuinness mot , nr 34720/97, mot , 18114/02, m.fl. mot , nr 35485/05, 35680/05 36085/05 och 45553/05, m.fl. mot , nr 50541/08, nr 50571/08, nr 50573/08 och 40351/09, Ismoilov m.fl. mot , nr 2947/06, Jalloh mot , nr 54810/00, mot , nr 31827/96, Jiga mot , nr 14352/04, mot , nr 18731/91, Kounov mot , nr 24379/02, Krause mot , nr 7986/77, () Kuzmin mot , nr 58939/00, mot , nr 9248/81, Mikolajová mot , nr 4479/03, mot , nr 55853/00, Minelli mot , nr 8660/79, Monedero Angora mot , nr 41138/05, Neumeister mot , nr 1936/63, O’Halloran och mot , nr 15809/02 och 25624/02, P.G och J.H. mot , nr 44787/98, mot , nr 41087/98, Priebke mot , nr 48799/99, mot , nr 36887/97, Radio m.fl. mot , nr 53984/00, Ramishvili och Kokhreidze mot , nr 1704/06, mot , nr 63207/00, Ringvold mot , nr 34964/97, mot , nr 39676/98, Rushiti mot , nr 28389/95, Salabiaku mot , nr 10519/83, Samoila och Cionca mot , nr 33065/03, mot , nr 19187/91, Schenk mot , nr 10862/84, m.fl. mot , nr 62332/00, Sejdovic mot , nr 56581/00, Serves mot , nr 20225/92, mot , nr 9808/02, Telfner mot , nr 33501/96, Vaudelle mot , nr 35683/97, Weh mot , nr 38544/97, Wemhoff mot , nr 2122/64, Welch mot , nr 17440/90, Wloch mot , nr 27785/95, Y. mot , nr 56568/00, mot , nr 46549/99, Mål C-145/82, kommissionen mot , Mål C-29/84, kommissionen mot , Mål C-102/79, kommissionen mot , Mål C-131/88, kommissionen mot , Mål C-361/88, kommissionen mot , Mål C-470/03, begäran om förhandsavgörande: Tampereen käräjäoikeus – : A.G.M.-COS.MET Srl mot Suomen valtio och , Mål C-287/04, kommissionen mot , Mål C-489/10, begäran om förhandsavgörande: Sąd Najwyższy , brottmål mot Łukasz , Mål C-617/10, begäran om förhandsavgörande: tingsrätt – , åklagaren mot , Mål C-399/11, begäran om förhandsavgörande från Tribunal Constitucional – , brottmål mot , Mål C-439/16, begäran om förhandsavgörande från Spetsializiran nakazatelen sad (särskild brottmålsdomstol) – , brottmål mot Genomförande av EU-direktivet om oskuldspresumtionen och EU-direktivet om rättssäkerhetsgarantier för misstänkta och tilltalade barn En särskild utredare ska föreslå hur två antagna EU-direktiv ska genomföras i svensk rätt. Det ena direktivet avser oskuldspresumtionen och det andra avser rättssäkerhetsgarantier för misstänkta och tilltalade barn. I uppdraget ingår att analysera hur svensk rätt förhåller sig till direktiven och bedöma behovet av författningsändringar. Utredaren ska föreslå de författningsändringar som behövs för att genomföra direktiven. I uppdraget ingår även att överväga en fråga om offentliga funktionärers rätt till ersättning för rättegångskostnad och en fråga om förenklad delgivning. Uppdraget i den del som avser oskuldspresumtionsdirektivet ska redovisas . Övriga delar av uppdraget ska redovisas . Under det svenska ordförandeskapet i EU antog rådet en resolution om en färdplan för att stärka misstänktas och tilltalades processuella rättigheter vid straffrättsliga förfaranden. föreskriver ett s.k. steg för steg-förfarande enligt vilket kommissionen ska lägga fram förslag om rätten till översättning och tolkning (åtgärd A), information om rättigheter och om anklagelsen (åtgärd B), juridisk rådgivning och rättshjälp (åtgärd C), kommunikation med släktingar, arbetsgivare och konsulära myndigheter (åtgärd D) och särskilda skyddsåtgärder för utsatta misstänkta eller tilltalade personer (åtgärd E). Färdplanen är avsedd att vara en enhet. Det första steget i färdplanen, ett direktiv om rätt till tolkning och översättning vid straffrättsliga förfaranden, antogs . Direktivet har lett till vissa anpassningar i svensk rätt (se prop. 2012/13:132). Det andra steget i färdplanen, ett direktiv om rätten till information vid straffrättsliga förfaranden, antogs . Direktivet har medfört vissa lagändringar (se prop. 2013/14:157). Ett tredje direktiv, om rätt till tillgång till försvarare i straffrättsliga förfaranden m.m., har antagits och genomförs .