sou · H5B390 · 2017-11-22 00:00:00 — With respect to the provisions on the formal validity of the choice-of-law agreement in the regulations on property regimes of spouses and registered partners, it is nevertheless proposed that the choice-of-law agreement between cohabiting partners also be written, dated and signed to be formally valid. The Inquiry also proposes introducing provisions on the material validity of a choice-of-law agreement between cohabiting partners. These provisions are consistent with what applies regarding the material validity of a choice-of-law agreement in the regulations on property regimes of spouses and registered partners. Special provisions on the recognition and enforcement of certain foreign decisions The provisions on recognition and enforcement in the regulations on property regimes of spouses and registered partners will only apply to judgments issued in other Member States. As a result, there will continue to be a need for Swedish provisions on matters concerning the recognition and enforcement of decisions on the property regimes of spouses and registered partners not covered by the regulations and to which the inter-Nordic provisions on recognition and enforcement do not apply, either. The provisions on the recognition and enforcement of decisions on matrimonial property regimes are currently found in the Act on Issues relating to the Property of Married and Unmarried Couples. The Inquiry proposes that these provisions be retained in principle. However, it is proposed that the provisions regulating the conditions for recognition, and whether there are any obstacles to recognition, be changed to be consistent with the equivalent provisions in the regulations on property regimes of spouses and registered partners. A new act is introduced The Inquiry has considered which legal solutions should be chosen when it comes to the provisions to be introduced or retained with certain changes and additions. One alternative would be to collect only the supplementary provisions to the regulations in a new act and retain the other provisions in the statutes in which they are currently found. The placement of the provisions in several different statutes, however, would provide a fragmented picture that would probably result in courts and other authorities responsible for the administration of having difficulty applying them. The Inquiry therefore proposes that provisions on the property regimes of spouses, registered partners and cohabiting partners be collected in a single new act. This new act should contain provisions that supplement the regulations. Moreover, the provisions that incorporate the Nordic Conventions on Marriage and Succession – and that are currently found in the Ordinance concerning Legal Relationships relating to Marriage, Adoption and Guardianship and the Act on Inheritance in International Situations – should be transferred to the new act with certain adjustments. The act should also contain provisions concerning the property regimes of cohabiting partners, and provisions on matters concerning the recognition and enforcement of decisions not covered by the regulations and to which the inter-Nordic provisions on recognition and enforcement do not apply, either. However, provisions on the recognition and enforcement of Nordic decisions that incorporate the 1977 and 1932 Nordic Frame- work Conventions and that are currently found in the Act on the Recognition and Enforcement of Nordic Judgments in the Field of Private and the Act on the Recognition and Enforcement of Judgments Issued in should not be introduced into the new act. Both of these acts have a broad scope of application and are not limited in particular to decisions on matrimonial property regimes. The Inquiry considers that it is most appropriate for the provisions regulating matters on the recognition and enforcement of Nordic decisions in the field of private law to remain basically unchanged. This new act will replace the Act on Issues relating to the Property of Married and Unmarried Couples. Similarly, it will replace the provisions concerning matrimonial property regimes in the Ordinance concerning Legal Relationships relating to Marriage, Adoption and Guardian- ship and in the Act on Inheritance in International Situations. Amendments to the Marriage Code The definition of a ‘matrimonial property agreement’ in the Regulation on matrimonial property regimes is broader than the one provided by the term in Swedish law. A matrimonial property agreement within the intention of the Regulation means any agreement between spouses or future spouses by which they organise their matrimonial property regime. Accordingly, it is most likely that, in addition to matrimonial property agreements in a Swedish sense, the definition will also include agreements on the distribution of property and spousal agreements concluded immediately prior to filing for divorce. The basic formal requirement under the Regulation is that a matrimonial property agreement is to be written, dated and signed. There is currently no requirement in the Marriage Code that matrimonial property agreements, agreements on the distribution of property or spousal agreements concluded immediately prior to filing for divorce be dated. The Inquiry proposes that, with regard to these legal acts, the additional requirements imposed by the Regulation concerning the formal validity of matrimonial property agreements be added to the Marriage Code. Entry into force and transitional provisions The Inquiry’s proposals for a new act on international matters concerning the property regimes of spouses, registered partners and cohabiting partners should enter into force at the same time as the regulations on property regimes of spouses and registered partners begin to apply, on 29 January 2019. The new act should, at the same time, replace the Act on Issues relating to the Property of Married and Unmarried Couples. Transitional provi- sions are proposed to the effect that the provisions on applicable law in the Act on Issues relating to the Property of Married and Unmarried Couples will continue to apply to spouses and registered partners who married or registered their partnership prior to 29 January 2019 and who did not subsequently choose a law to apply to their property regime, i.e. ‘older marriages’ or ‘older registered partnerships’. It is also proposed in the transitional provi- sions that the new act will not annul any valid legal act (i.e. an agreement on choice of law) between cohabiting partners that was entered into prior to the act’s entry into force. The Inquiry’s proposed amendments to the Marriage Code should also enter into force on 29 January 2019. Transitional provi- sions are proposed to the effect that the legislative amendments will not annul any valid matrimonial property agreements, agreements on the distribution of property or spousal agreements concluded immediately prior to filing for divorce that were entered into before the amendments’ entry into force. lag om internationella frågor rörande makars, registrerade partners och sambors förmögenhetsförhållanden Härigenom föreskrivs följande. Kompletterande bestämmelser till förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden 1 § I detta kapitel finns kompletterande bestämmelser till 1.rådets förordning (EU) 2016/1103 av om ge- nomförande av ett fördjupat samarbete på området för domstols be- hörighet, tillämplig lag samt erkännande och verkställighet av domar i mål om makars förmögenhetsförhållanden, i den ursprungliga lydel- sen1 (förordningen om makars förmögenhetsförhållanden), och 2.rådets förordning (EU) 2016/1104 av om ge- nomförande av ett fördjupat samarbete på området för domstols be- hörighet, tillämplig lag samt erkännande och verkställighet av domar i mål om förmögenhetsrättsliga verkningar av registrerade partnerskap, iden ursprungliga lydelsen2 (förordningen om registrerade partners förmögenhetsförhållanden). 1EUT L 183, , s. 1. 2EUT L 183, , s. 30. 2 § Om det finns svensk internationell behörighet enligt förord- ningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhets- förhållanden och annan behörig domstol saknas, är tings- rätt behörig. 3 § Om ett lagvalsavtal ska registreras hos enligt bestäm- melserna i artikel 23 i förordningarna om makars respektive registre- rade partners förmögenhetsförhållanden, ska bestämmelserna i 16 kap. 2, 4 och 5 §§ tillämpas. 4 § bestämmelser om förfogande över makars gemensamma bostad och bohag och om en makes rätt att vid bodel- ning överta sådan egendom ska alltid tillämpas, om bostaden och bo- haget finns i . Rättsverkningar vid legal separation 5 § Har det utomlands meddelats ett slutligt beslut om legal separa- tion och har makarna inte återupptagit sammanlevnaden, ska egendom som makarna har förvärvat efter separationen inte ingå i en bodelning där svensk lag är tillämplig på makarnas förmögenhetsförhållanden. Vid en sådan bodelning ska täckning för skulder beräknas med hänsyn till förhållandena vid separationen. Erkännande och verkställighet enligt förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden 6 § En ansökan om att ett utländskt avgörande ska erkännas eller för- verkställbart i enligt någon av förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden görs till Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om vilka tingsrätter som får pröva en ansökan. 7 § En ansökan enligt någon av förordningarna om makars respek- tive registrerade partners förmögenhetsförhållanden om ändring av ett beslut med anledning av en ansökan enligt 6 § görs till den tings- rätt som har meddelat beslutet. Om en sådan ansökan görs av den som har gjort ansökan enligt 6 §, ska den ha kommit in till tingsrätten från den dag då beslutet meddelades. 8 § Vid handläggning i domstol av ärenden som avses i 6 och 7 §§ tillämpas i övrigt lagen (1996:242) om domstolsärenden, om inte något annat följer av förordningarna om makars respektive registre- rade partners förmögenhetsförhållanden. 9 § Om ett avgörande förklaras verkställbart, verkställs avgörandet enligt utsökningsbalken på samma sätt som en svensk dom som har vunnit laga kraft, om inte något annat följer av förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden. 10 § Om tingsrätten vid det förfarande som avses i 6 § bifaller en an- sökan om verkställbarhetsförklaring, ska tingsrättens beslut anses innefatta ett beslut om kvarstad eller någon annan åtgärd som avses i 15 kap. . Särskilda bestämmelser för vissa nordiska förhållanden 1 § Detta kapitel gäller i förhållande till de stater som är anslutna till konventionen mellan , , , och innehållande internationellt privaträttsliga bestäm- melser om äktenskap, adoption och förmynderskap3 (den nordiska äktenskapskonventionen) och konventionen 3 SÖ 1931:19. mellan , , , och om arv, testa- mente och boutredning4 (den nordiska arvskonventionen). Bestämmelserna gäller om inte annat följer av förordningen om makars förmögenhetsförhållanden. Bestämmelserna om internationell behörighet och tillämplig lag är inte tillämpliga i förhållande till . 2 § Det som sägs i 5 och 8–12 §§ gäller makars förmögenhetsförhål- landen, om båda makarna 1.är medborgare i någon konventionsstat och 2.när de ingick äktenskapet a)var medborgare i någon konventionsstat och b)då tog hemvist i en av konventionsstaterna. Bestämmelserna tillämpas inte om båda makarna efter äktenska- pets ingående har tagit hemvist utanför konventionsstaterna. Svensk domstols internationella behörighet 3 § I samband med ett yrkande om legal separation eller äktenskaps- skillnad enligt 7 § förordning (1931:429) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap får också av samma eller annan domstol prövas frågor om bodelning. 4 § Om en talan angående en fråga om bodelning väcks enligt 3 § vid behörig domstol eller annan myndighet i olika konventionsstater mellan samma parter, ska den domstol eller annan myndighet vid vilken talan väckts senare självmant avvisa talan till förmån för den andra domstolen eller myndigheten. Vid tillämpning av första stycket ska en fråga om legal separation och en fråga om äktenskapsskillnad anses vara samma fråga. 5 § En ansökan om boskillnad mellan makarna tas upp av svensk domstol om 1.makarna har hemvist i , eller 2.makarna har hemvist i olika konventionsstater och den make som ansökan riktar sig mot har hemvist i . 4 SÖ 1935:17. 6 § En fråga som gäller bodelning med anledning av en makes död ska tas upp av svensk domstol om bodelningen förrättas i enlighet med svensk lag enligt 14 §. En tvist som gäller bodelning med anledning av en makes död får också, trots att domstol i en annan nordisk stat är behörig, tas upp av svensk domstol om parterna är överens om det. Det gäller dock inte om dödsboet är föremål för behandling av domstol, testaments- exekutor, bobestyrer eller av domstol förordnad boutredningsman eller skiftesman eller om tvisten gäller av bodelning. 7 § Vid bodelning med anledning av en makes död som förrättas i efter en medborgare i en annan nordisk stat ska makarnas samtliga tillgångar och skulder i och utomlands omfattas. 8 § Har makar eller blivande makar avtalat att en viss stats lag ska tillämpas på deras förmögenhetsförhållanden, ska det gälla om 1. avtalet avser a)lagen i en konventionsstat där någon av dem hade hemvist eller var medborgare när avtalet ingicks, eller b)lagen i den konventionsstat där de båda senast hade hemvist, ifall den ena maken eller båda makarna under äktenskapet har tagit hemvist i en annan konventionsstat än den där de tog hem- vist när de gifte sig, och 2. något annat inte följer av 10–12 §§. 9 § Om tillämplig lag inte har bestämts genom avtal, tillämpas lagen i den konventionsstat där makarna tog hemvist när de gifte sig. Om båda makarna senare har tagit hemvist i en annan konven- tionsstat och varit bosatta där , tillämpas i stället den statens lag. Om båda makarna tidigare under äktenskapet har haft hemvist i den staten eller om makarna är medborgare i den staten, tillämpas dock den statens lag så snart de har tagit hemvist där. 10 § I fråga om en makes behörighet att råda över fast egendom, över egendom som är likställd med fast egendom eller över en bostad ska alltid lagen i den konventionsstat där egendomen finns tillämpas. 11 § Ett byte av den lag som tillämpas på makarnas förmögenhets- förhållanden inverkar inte på rättsverkningarna av en rättshandling som har företagits före bytet. Giltigheten av bestämmelserna i ett äktenskapsförord bedöms en- ligt den lag som ska tillämpas på makarnas förmögenhetsförhållan- den när frågan blir aktuell. 12 § Ett lagvalsavtal eller ett äktenskapsförord mellan makarna är giltigt till formen, om det när det ingicks uppfyllde formkraven i 1.den lag som enligt 8 eller 9 § var tillämplig på makarnas förmö- genhetsförhållanden, eller 2.lagen i en konventionsstat där makarna eller en av dem var med- borgare. Om en konventionsstats lag saknar formkrav för lagvalsavtal, be- döms giltigheten enligt den lagens formkrav för äktenskapsförord. Ett äktenskapsförord mellan makar som har hemvist i när rättshandlingen företas gäller här i landet mot tredje man, endast om registrering sker enligt 7 kap. 3 § tredje stycket . 13 § Om makar har beviljats legal separation och är på deras förmö- genhetsförhållanden lagen i en konventionsstat tillämplig, i vilken det saknas regler om legal separation, ska 1.bestämmelserna i den staten om bodelning efter äktenskaps- skillnad tillämpas, 2.egendom som en make förvärvar efter den legala separationen vara hans eller hennes enskilda, och 3.avdrag för att täcka skulder beräknas med hänsyn till förhål- landena vid den legala separationen. 14 § Bodelning med anledning av en makes död förrättas enligt svensk lag om den avlidne var medborgare i , , eller och vid sin död hade hemvist i . Bodelning med anledning av en makes död förrättas också enligt svensk lag om en efterlevande make som är medborgare i , , eller har suttit i oskiftat bo och han eller hon har hemvist i . Detsamma gäller om en efterlevande make har suttit i oskiftat bo och vid sin död var medborgare i , , eller och då hade hemvist i . 15 § Lagakraftvunnen dom eller administrativ myndighets beslut som i , , eller har meddelats med tillämpning av bestämmelser om internationell behörighet som motsvarar 3 eller 5 §, ska gälla i . 16 § Om inget annat följer av 15 §, ska i fråga om erkännande och verkställighet av dom eller förlikning från , , eller avseende en fråga om makars förmögenhetsförhållanden tillämpas lagen (1977:595) om erkännande och verkställighet av nor- diska domar på privaträttens område eller lagen (1932:540) om erkän- nande och verkställighet av dom som meddelats i . Om dessa lagar inte gäller, tillämpas 4 kap. om inte något annat följer av förord- ningen om makars förmögenhetsförhållanden. 3 kap. Frågor om sambors förmögenhetsförhållanden 1 § Detta kapitel gäller för frågor om sambors förmögenhetsförhål- landen i internationella situationer, om inte annat följer av en unions- rättsakt. Bestämmelserna gäller endast sådana samboförhållanden där ingen av samborna är gift. Svensk domstols internationella behörighet 2 § En fråga om sambors förmögenhetsförhållanden får tas upp av svensk domstol om 1.svaranden har hemvist i , 2.käranden har hemvist i och svensk lag enligt 5 eller 6 § är tillämplig på sambornas förmögenhetsförhållanden, 3.frågan rör egendom i , eller 4.svaranden i en uppkommen fråga har godtagit att saken prövas iSverige eller har gått i svaromål i saken utan invändning om dom- stolens behörighet. Om frågan gäller bodelning med anledning av en sambos död tillämpas 3 § i stället för första stycket. 3 § En fråga om bodelning med anledning av en sambos död får tas upp av svensk domstol 1.om den avlidne sambon hade hemvist i , 2.i fall som anges i 2 § första stycket 1, 2 och 4, eller 3.på begäran av den efterlevande sambon om svensk domstol, i andra fall än som avses i 1, är behörig att ta upp en fråga om arv efter den avlidne enligt och rådets förordning (EU) nr 650/2012 av om behörighet, tillämplig lag, erkän- nande och verkställighet av domar samt godkännande och verkstäl- lighet av officiella handlingar i samband med arv och om inrättandet av ett europeiskt arvsintyg, i den ursprungliga lydelsen5. 4 § Framställs ett yrkande om sambors förmögenhetsförhållanden i en svensk domstol, när det redan pågår ett förfarande utomlands som kan leda till ett motstridigt avgörande, ska talan avvisas om det kan antas att avgörandet i det utländska förfarandet blir gällande här i landet. I stället för att talan avvisas får målet eller ärendet förklaras vilande i avvaktan på ett lagakraftvunnet avgörande i det utländska förfarandet. Talan får prövas om det finns särskilda skäl. 5 § Om sambor eller blivande sambor i skriftligt, daterat och under- tecknat avtal har kommit överens att en viss stats lag ska tillämpas på deras förmögenhetsförhållanden, ska det gälla om 1.avtalet avser lagen i en stat där någon av dem hade hemvist eller var medborgare när avtalet ingicks, och 2.något annat inte följer av 7–14 §§. 5 EUT L 201, 27.7.2012, s. 107. Om den ena sambon är död, får den efterlevande sambon ingå ett avtal enligt första stycket med den avlidnes arvingar och universella testamentstagare. Förekomsten och giltigheten av ett lagvalsavtal eller av ett villkor i ett sådant avtal ska fastställas enligt den lag som skulle vara tillämplig på det enligt första eller andra stycket, om avtalet eller villkoret var giltigt. 6 § Har tillämplig lag inte bestämts genom avtal, gäller lagen i den stat där samborna tog hemvist när de inledde samboförhållandet. Om båda samborna senare har tagit hemvist i en annan stat och varit bosatta där , tillämpas i stället den statens lag. Har båda samborna tidigare under samboförhållandet haft hemvist i den staten eller är båda samborna medborgare i den staten, tillämpas dock den statens lag så snart de har tagit hemvist i staten. 7 § En rättshandling mellan sambor avseende deras förmögenhets- förhållanden är giltig, om den stämmer överens med den lag som blir tillämplig på sambornas förmögenhetsförhållanden när rättshand- lingen företas. Företas rättshandlingen före samboförhållandet, är den giltig, om den stämmer överens med den lag som blir tillämplig när samborna inleder samboförhållandet. Rättshandlingen ska vidare anses giltig till formen, om den upp- fyller formkraven enligt lagen i den stat där den företas eller där sam- borna då har hemvist. 8 § En utländsk bodelning med anledning av en sambos död ska an- ses giltig till formen, om den uppfyller formkraven enligt 1.den lag som var tillämplig på sambornas förmögenhetsförhål- landen, 2.lagen i den stat där den förrättades, eller 3.lagen i den stat där den avlidne hade hemvist eller var medborgare. Särskilda bestämmelser om bodelning m.m. 9 § På begäran av en sambo eller en dödsbodelägare ska svensk lag tillämpas beträffande förfarandet vid bodelning, även om utländsk lag är tillämplig på sambornas förmögenhetsförhållanden. melserna i svensk lag om förfarandet vid bodelning får tillämpas också när den utländska lagen föreskriver en annan form för delning eller avräkning beträffande sambors egendom. 10 § Vid en bodelning ska sambornas samtliga tillgångar och skulder i och utomlands beaktas, om inte något annat följer av den lag som är tillämplig på sambornas förmögenhetsförhållanden. Vid lottläggningen bör en sambo i första hand tilldelas egendom som till- hör honom eller henne utomlands. Om det finns egendom utomlands och det kan antas att bodel- ningen inte kommer att gälla i det landet, får bodelningen begränsas till att gälla en viss del av sambornas egendom. En sådan begränsning får dock inte göras, om någon av samborna med rimliga skäl motsät- ter sig det. Vid en bodelning med anledning av en sambos död ska det beak- tas vad som tillkommit den efterlevande sambon vid motsvarande förrättning efter den döde utomlands. 11 § Bestämmelserna i 16–18 §§ och 22–25 §§ sambolagen (2003:376) om förfogande över sambors gemensamma bostad och bohag och om en sambos rätt att vid bodelning överta sådan egendom ska alltid tillämpas, om bostaden och bohaget finns i . 12 § Vid en bodelning som görs i får jämkning ske enligt 15 § sambolagen (2003:376), även om en utländsk lag är tillämplig på sam- bornas förmögenhetsförhållanden. Hänsyn till tredje mans intressen 13 § Inskränkningar som en utländsk lag innehåller i en sambos rätt att förfoga över sådan fast egendom eller tomträtt som tillhör denna sambo och finns i kan inte göras gällande mot tredje man i vidare mån än vad som följer av svensk lag. Detsamma gäller inskränkningar i en sambos rätt att förfoga över sin övriga egendom eller att skuldsätta sig, om tredje man och sam- bon befann sig i när rättshandlingen företogs och tredje man inte kände till eller borde ha känt till inskränkningen. 14 § Begränsningar som en utländsk lag innehåller i en sambos skyl- dighet att med sin egendom svara för sina skulder kan inte göras gäl- lande i , om skulden hänför sig till en rättshandling varigenom en sambo har förfogat över sin fasta egendom eller tomträtt och egen- domen finns här i landet. Detsamma gäller om skulden hänför sig till en rättshandling var- igenom en sambo har förfogat över annan egendom eller skuldsatt sig, om tredje man och sambon befann sig i när rättshand- lingen företogs och tredje man inte kände till eller borde ha känt till inskränkningen. Erkännande och verkställighet av utländska avgöranden 15 § Ett lagakraftvunnet avgörande om sambors förmögenhetsförhål- landen av en utländsk domstol eller en annan myndighet eller av en bodelningsförrättare gäller i , om det har meddelats i 1.en stat vars lag enligt 5 eller 6 § var tillämplig på frågor om sam- bornas förmögenhetsförhållanden, eller 2.den stat där svaranden hade hemvist.