sou · H5B3108 · 2017-12-20 00:00:00 — Detta återspeglas inte i utredningen. När förslag motiveras utifrån föreställda ”marknads- misslyckanden” bygger det exempelvis på ett underförstått anta- gande att ”marknaden” normalt löser problem som berör bostäder, när frågorna i stället historiskt varit politiskt mycket angelägna – inte minst i . Den nationalekonomiska utgångspunkten leder även till på- ståendet (5.3.2) att den amerikanska bolånekraschen 2008 var resul- tatet av för stora subventioner när en omfattande forskning i olika ämnen ger en mycket mer sammansatt bild där främst andra orsaker tonar fram till denna krasch. En annan slutsats utifrån samma kunskapsgrund (5.4) är att den forskning som krävs för att bättre förstå bostadsfrågorna och behovet av politiska insatser ska utgå från en nationalekonomisk förståelseram. Bostadsfrågorna i akademin berör i stället en rad discipliner med olika behov av underlag bestämt av varje disciplins kunskapsgrund. Denna begränsning till ett nationalekonomiskt perspektiv kan även kopplas till en mer grundläggande brist i utredningen: förslagen adresserar inte i tillräcklig utsträckning det problem som anges redan i sammanfattningen under avsnitt Utredningens bild av situationen: •De bostäder som byggs är i liten utsträckning ekonomiskt över- komliga bostäder, som kan efterfrågas av hushåll med låga eller medelhöga inkomster. Beskrivningarna av ”svaga marknader” i utredningen ringar inte in dessa grupper. Anledningen är att ”marknader” enligt utredningen ska uppfattas som geografiskt avgränsade. Denna bestämning fångar inte de problem som drabbar hushåll med låga eller medelhöga in- komster och förklarar heller inte varför nuvarande bostadsbyggande i liten utsträckning inriktas på dessa hushåll. Det är tveksamt om grup- perna i sig utgör ”en marknad” i den mening som utredningen an- vänder. Denna stora grupp finns rimligen i alla kommuner i , möjligen kan den sägas utgöra ett sorts socio-ekonomiskt ”marknads- segment”. Det är vidare intressant att notera att den internationella över- blicken i kapitel 10 resonerar kring insatser för dessa grupper utan att begreppet ”marknad” blir särskilt användbart. Den internationella diskussionen kring ”affordable housing” förs i stället med hjälp av andra begrepp. Den primära frågan är knappast om denna betalningssvaga grupp som trotsar geografiska bestämningar kan ringas in med hjälp av marknadstermer eller inte. Det viktiga är att gruppen inte i någon större utsträckning berörs av de åtgärder som föreslås. Det finns åtminstone två områden där detta skulle kunna åtgärdas: •De statliga topplån som föreslås i 3.2 kan med omarbetning och ekonomiska stödinsatser riktas tydligare mot hushåll med låga eller medelhöga inkomster. •Den statliga hyresförlustgaranti som föreslås i 3.3.1 villkoras nu med krav på särskilda befolkningsförändringar i kommuner som ska dra nytta av garantin. Bostäder för betalningssvaga grupper bör dock rimligen byggas över hela landet i alla landets kom- muner. Kommunernas bostadsförsörjningsansvar bör inbegripa också dessa grupper och en konsekvens av att vidga hyresförlust- garantierna är att alla kommuner i sin planering ges en garanti- form som kan medverka till att bostäder byggs för betalnings- svaga grupper. I förlängningen kan detta i någon mån motverka den segregering som följer av att vissa kommuner ensidigt in- riktar sin bostadsplanering på mer välbeställda hushåll. Det som fordras för utvidgningen av båda dessa förslag till att om- fatta hushåll med låga eller medelhöga inkomster (oavsett kommun) är någon form av bestämning av grupperna, vilket kan åläggas exem- pelvis i samband med att regelverket preciseras. Förbättrade finansieringsförutsättningar för ny- och ombyggnad av bostäder En särskild utredare ska se över systemet med kreditgarantier för bostadsbyggande. Utredaren ska utvärdera de befintliga kreditgaran- tierna och vid behov föreslå hur dessa kan utvecklas. Utredaren ska också analysera om det finns andra sätt att förbättra de långsiktiga finansieringsförutsättningarna för ny- och ombyggnad av bostäder och, om det bedöms lämpligt, lämna sådana förslag. I uppdraget ingår även att lämna förslag på ett system med förmånliga statliga topplån för att underlätta finansieringen av nyproduktion av hyres- bostäder och bostäder för studerande. Syftet med översynen är att skapa förbättrade finansieringsförutsättningar för ny- och om- byggnad av bostäder. Uppdraget ska redovisas . En grundläggande förutsättning för byggande av bostäder är tillgång till finansiering. De kostnader och risker som är förknippade med finansieringen avgör i de flesta fall om ett byggprojekt kommer till stånd. Eftersom rätten till bostad är, och bör vara, en viktig del av det svenska välfärdssamhället finns det anledning för staten att kontinuerligt säkerställa att marknaden för finansiering av bostads- byggande fungerar effektivt och att åtgärda eventuella brister. läge som befinner sig i , med ett snabbt ökande bostadsbyggande men en ännu snabbare befolkningsökning med åtföljande bostadsbehov, gör att det är särskilt angeläget att bostadsfinansieringen fungerar väl. Statliga kreditgarantier för ny- och ombyggnad av bostäder in- fördes . Det tidigare systemet innebar att nya bostäder finansierades med statligt reglerade topplån medan botten- lån erhölls på den vanliga kreditmarknaden med stöd av statliga räntebidrag. De statligt reglerade bostadslånen och räntebidragen upphörde vid utgången av 1991. Att införa statliga kreditgarantier var ett sätt att möjliggöra för staten att dra sig ur den direkta lån- givningen och i stället överlåta finansieringen av topplånen åt mark- naden. Garantierna bedömdes vara nödvändiga för att kreditmarkna- den skulle vara villig att till rimliga villkor ta på sig hela finan- sieringen. Viss vidareutveckling av kreditgarantierna har skett . Den främsta förändringen är att kreditgarantierna endast får finansieras med garantiavgifter som ska vara kostnads- täckande. Garantier som lämnades finansierades med garan- tiavgifter men vid behov även med anslag från statsbudgeten. De nu gällande statliga kreditgarantierna regleras i förordningen (2004:105) om statlig kreditgaranti för lån för bostadsbyggande m.m. Garantin, som administreras av , är en försäkring som långivare kan teckna för lån till ny- och ombyggnad av bostäder och vid förvärv av fastighet som ombildas till kooperativ hyresrätt. Garantin ger långivaren ett skydd mot kreditförluster och minskar behovet av topplån eller egen kapitalinsats för den som bygger bostäder. De statliga kreditgarantierna utnyttjas i relativt begränsad utsträckning. tecknades nya garantiavtal för totalt motsvarande 1 257 lägenheter, varav de allra flesta var garantiavtal för lån . I budgetlagen (2011:203) regleras närmare vilka möjligheter staten har att ställa ut garantier och göra andra liknande åtaganden. Av budgetlagen följer att regeringen får besluta om utlåning som finansieras med lån i , ställa ut kreditgarantier och göra andra liknande åtaganden för det ändamål och intill det belopp som har beslutat om. För ett sådant lån eller åtagande ska ränta eller avgift tas ut som motsvarar statens förväntade kostnad (inklusive förväntade förluster), om inte beslutat annat. Staten har möjlighet att ställa ut kreditgarantier eller på andra sätt underlätta finansieringen av bostadsbyggande under förutsättning att det överensstämmer med . Det EU-rättsliga statsstödsbegreppet enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget omfattar åtgärder som innebär att allmänna medel gynnar vissa företag eller viss produktion på ett sätt som hotar att snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan EU:s medlemsstater. Åtgärder som uppfyller rekvisiten i artikel 107.1 får inte genomföras innan de har godkänts av Europeiska kommissionen (det s.k. genomförande- förbudet). Kommissionen har beslutat om vissa undantag från genomförandeförbudet. Ett godkännande förutsätter att målet med stödet är av gemensamt intresse i EU eller av allmänt intresse i . Stöd med en godtagbar målsättning godkänns bara om det utformas så att det ger incitament för företaget att agera på ett annat sätt än vad företaget skulle ha gjort utan stöd, dvs. stödet ska ha incitamentseffekt. Ett godkännande förutsätter vidare att stödet inte är större än nödvändigt, utan stödet ska vara proportionerligt. Stödet ska även klara det s.k. avvägningstestet. Det innebär att nyttan för samhället med det agerande som stödet ger upphov till måste över- väga nackdelarna med stödet för att stödet ska kunna godkännas. Att den statliga bostadsfinansieringen till stora delar avskaffades innebar en övergång från ett system där staten stod för merparten av risken till ett system med marknadsmässiga villkor där det finansiella ansvaret vilar på byggherren och bostads- köparen. Det gamla systemet ansågs leda till att sätta det enskilda risktagandet ur spel vilket ledde till felaktiga investeringar och ny- byggnation på platser med låg eller obefintlig efterfrågan. Det nu- varande systemet kan å andra sidan kritiseras för att leda till för stor försiktighet, för låg byggtakt och en minskning av hyresrättens attraktivitet ur ett investerarperspektiv, till fördel för bostadsrätten. Det är viktigt att finansieringsförutsättningarna är lika goda för hyrt som för ägt boende. Även om det fanns skäl att avskaffa det tidigare statliga bostadsfinansieringssystemet kan det konstateras att finan- sieringen av bostadsbyggande inte under alla perioder och i alla delar av landet har fungerat ändamålsenligt . har haft en för låg byggtakt i förhållande till befolk- ningsutvecklingen. Bostadsbyggandet har ökat kraftigt. Det finns dock anledning att anta att tillgången på investe- ringsvilligt kapital kan minska efter en period med ökat När bostadsfinansieringen och därmed risktagan- det lämnas till hushåll och företag kan ökad byggtakt efter hand leda till minskad efterfrågan, och därmed ökad vakansrisk, vilket kan leda till att investeringsviljan sjunker. Utifrån prognostiserade behov om 700 000 nya bostäder de kommande tio åren kan det heller inte bortses från risken att finansiering för att tillgodose önskade bostäder helt enkelt saknas. Regeringen ser mot den bakgrunden ett behov av att staten spelar en mer aktiv roll än vad som varit fallet under och har därför bl.a. infört investerings- stöd för byggande av hyresbostäder och bostäder för studerande. Regeringen bedömer dock att det finns anledning att se över hur de finansiella förutsättningarna för bostadsbyggande ser ut och hur de kan förbättras ytterligare. Nedan redogörs för några exempel på frågeställningar som för- anleder en närmare översyn av de finansiella förutsättningarna för ny- och ombyggnad av bostäder. Byggande med ekonomisk instabilitet Bostadsbyggandet i ligger på en hög nivå, men för att byggandet ska motsvara det långsiktiga behovet är det viktigt att den höga produktionstakten fortsätter . Finanskrisen försvårade möjligheterna på bostadsmarkna- den att finansiera byggprojekt trots att efterfrågan på nya bostäder var stor. Konsekvensen blev att investeringarna i nyproduktion av bostäder minskade . Finanskrisen var till stor del en likviditetskris. Många aktörer var solida men hade trots det problem med finansieringen. De statliga kreditgarantier som då stod till buds kunde inte i tillräcklig ut- sträckning kompensera för de brister som uppstod på finansmark- naden. Som en konsekvens av detta minskade bostadsbyggandet kraftigt. Byggande på svaga bostadsmarknader Svaga bostadsmarknader karaktäriseras av en generellt svag efter- frågan på bostäder, främst på grund av en varaktig befolknings- minskning, en svag utveckling av hushållens inkomster eller en svag sysselsättningsutveckling. Det kan dock finnas ett behov av bostads- byggande även i ekonomiskt svaga regioner. Det kan exempelvis finnas ett behov av bostadsbyggande för vissa kategorier av bostads- konsumenter till följd av demografiska förändringar, t.ex. för äldre eller yngre hushåll som har ett bostadsbehov som inte matchas av den lokala bostadsmarknaden, eller genom en urbanisering från landsbygd till mindre tätorter. Ett vanligt problem på svaga bostadsmarknader är att produk- tionskostnaderna ligger nära eller över värdet av den färdiga bostads- byggnaden, vilket gör det svårt att finna finansiering för ny- eller ombyggnad av bostäder. Ett särskilt bekymmer på landsbygden, som ofta karaktäriseras av svaga bostadsmarknader, är att det kan saknas lokalt förankrade bankkontor och tillräcklig kunskap om den lokala bostadsmarkna- den och den ekonomiska utvecklingen i övrigt. Detta kan leda till att riskerna i bostadsbyggnadsprojekt övervärderas och att potentiellt lönsamma projekt inte beviljas lån. Frågan om kreditgarantiernas funktionalitet på landsbyggden be- rördes av Utredningen och kommunernas bostadspolitik i betän- kandet med samma namn (SOU 2015:58). Utredningen bedömde att justeringar av de befintliga statliga garantierna (genom utvidgat till- lämpningsområde eller subventionerade avgifter) inte mer än margi- nellt skulle kunna bidra till ökat byggande av bostäder på landsbyg- den. Utredningen konstaterade att det krävs ett utvidgat offentligt åtagande där staten eller kommunen övertar risken för bostadsbygg- andet om det offentliga vill möjliggöra för privatpersoner att bygga egnahem på landsbygden. Några konkreta förslag till förändringar av de nuvarande kreditgarantierna eller formerna för ett utvidgat offent- ligt åtagande i övrigt lämnades dock inte i betänkandet. Finansieringsförutsättningarna för företag av olika storlek skiljer sig åt, vilket kan vara problematiskt utifrån ett konkurrensperspektiv. Stora företag med en god ekonomi klarar en större andel egenfinan- siering och har oftast en högre kreditvärdighet än mindre företag, som ofta är mer beroende av externa finansiärer. Utredningen om bättre konkurrens för ökat bostadsbyggande analyserade i sitt betänkande Plats för fler som bygger mer (SOU 2015:105) hur finansiella restriktioner vid bostadsbyggande påverkar konkurrenssituationen på byggmarknaden. Utredningen hittade inte några belägg för att små eller medelstora företag syste- matiskt missgynnas vid kreditbedömningar. konstaterade utredningen att kreditgarantierna kan spela en roll för bostadsbyg- gandet och att betydelsen av kreditgarantierna kan vara större än vad garantibeloppen indikerar. Kreditgarantier efterfrågas främst av små och nystartade företag, särskilt i tider av ekonomisk oro när privata investerare ofta är ovilliga att bära risk eller inte kan göra det. Under mindre gynnsamma konjunkturlägen har det varit svårt att få finan- siering, även för tämligen säkra projekt. Då är tillgång till eget kapital en förutsättning. Utredningen konstaterade därför att kreditgaran- tier kan ha viss betydelse för konkurrensen men lämnade inga förslag på hur de befintliga kreditgarantierna kan utvecklas för att säkerställa goda finansieringsmöjligheter för mindre aktörer. Finansiering av hyresbostäder och bostäder för studerande Hyresrätten är den enda upplåtelseform som inte kräver en kapital- insats och är därför för många människor den enda upplåtelseform som efterfrågas. Brist på hyresbostäder försvårar möjligheten för många, men kanske särskilt unga, studerande och nyanlända, att komma in på den ordinarie bostadsmarknaden. Hyresrätten fyller också en viktig funktion som en flexibel upplåtelseform för män- niskor som t.ex. behöver en bostad och där- för inte vill eller kan köpa en bostad, vilket inte minst är väsentligt för en rörlig och väl fungerande arbetsmarknad. Det är därför viktigt att finansieringsförutsättningarna är likvär- diga för hyrt som för ägt boende. kan det vara särskilt svårt att få finansiering för just byggande av hyresbostäder. byggande av hyresbostäder får byggherren inte tillbaka det inves- terade kapitalet på en gång, utan detta sker i takt med att hyres- gästerna betalar hyra. Det leder till att kapital binds upp vilket kan göra det svårt att få finansiering för nya projekt, inte minst för mindre byggherrar. Det finns anledning att överväga hur staten på bästa sätt kan säker- ställa att bostadsfinansieringen fungerar effektivt i hela landet, för olika aktörer, olika upplåtelseformer och under skiftande konjunk- turer. Det finns därför skäl att utreda vilken roll statliga garantier, topplån eller andra verktyg ska spela för finansieringen av bostads- byggandet i . De befintliga kreditgarantierna behöver ut- värderas och det behöver göras en grundlig analys av vilka typer av verktyg som kan bidra till bättre fungerande bostadsfinansiering, t.ex. genom att minska risker och osäkerhet. En utgångspunkt för en sådan utvärdering och analys bör vara att säkerställa en långsiktig beredskap även för perioder med ekonomisk instabilitet. I samband med att möjliga statliga verktyg övervägs är det av stor vikt att närmare utvärdera erfarenheterna från tidigare statliga bostadsfinansieringssystem och även att beakta förändringar i det privata utbudet av krediter för bostadsbyggande. Utformningen av de svenska finansieringssystemen och deras regelverk har varierat avsevärt under olika perioder, när det gäller såväl det privata utbudet som formerna och omfattningen på de statliga verktyg som erbjudits. Det finns också anledning att undersöka vad modern forskning har att tillföra om effekten av olika statliga verktyg och vilka slut- satser som kan dras från denna forskning kopplat till den svenska marknaden för bostadsbyggnadsfinansiering. Det finns även anled- ning att ta del av erfarenheter från andra länder för att få en upp- fattning om i vilken utsträckning offentliga kreditgarantier och andra verktyg används, hur de är konstruerade och vilka erfarenheterna av dessa är. Om utvärderingar, analyser och erfarenheter från andra länder indikerar att det nuvarande statliga kreditgarantisystemet inte på ett effektivt sätt kompletterar dagens marknad för bostadsfinansiering, behöver formerna för statens insatser förändras. Det ingår i ut- redarens uppdrag att lämna förslag till sådana förändringar. En särskild problematik som lyfts fram i bakgrundsbeskrivningen är finansieringssvårigheterna på svaga marknader. Mot den bakgrun- den ska utredaren närmare analysera förutsättningarna för finansiering av bostadsbyggande på svaga marknader. I analysen ingår att se över vilka möjliga verktyg som kan underlätta finansieringen och vilken reglering som är förknippad med dessa verktyg. Om utredaren mot bakgrund av analysen finner det lämpligt, ska förslag lämnas på hur finansieringen kan underlättas på svaga marknader. Som nämnts i bakgrundsbeskrivningen kan kreditgarantier ha viss betydelse för att underlätta för mindre aktörer på bostadsbyggnads- marknaden och därmed ha betydelse för konkurrensen. Utredaren ska mot den bakgrunden närmare analysera vilka eventuella hinder som finns för mindre aktörer. Om analysen visar att det finns hinder, ska utredaren konkretisera vilken reglering som är förknippad med dessa hinder och vid behov lämna de förslag som utredaren bedömer lämpliga för att underlätta finansieringen för mindre aktörer. Mot bakgrund av de finansieringsproblem som kan finnas vid byggande av hyresbostäder, som det finns ett stort behov av fler hyresbostäder, ska utredaren se över hur finansieringen för sådana bostäder kan underlättas. En sorts finansiellt verktyg, som utredaren närmare ska se över formerna för, är förmånliga statliga topplån för byggande av hyresbostäder och bostäder för studerande, som minskar byggbolagets behov av eget kapital. Förmånliga statliga topplån var en del av det tidigare statliga bostadsfinansieringssyste- met, som gällde . Sådana lån kan dock ut- formas på olika sätt och de tidigare statliga topplånen lämnades i kombination med omfattande räntebidragssystem och under ett annat regelverk än vad som gäller för dagens finansmarknad. I upp- draget ingår att närmare se över gällande regelverk som berör både stora och mindre aktörer på marknaden för finansiering av ny- och ombyggnad av hyresbostäder, vilka finansieringsmöjligheter som er- bjuds samt hur ett statligt system med topplån för nyproduktion av hyresbostäder inklusive bostäder för studerande kan se ut. En särskild utredare får därför i uppdrag att •utvärdera de befintliga kreditgarantierna för lån för bostads- byggande, •utvärdera erfarenheterna från tidigare statliga bostadsfinansie- ringssystem, •undersöka vad forskning har att tillföra om effekten av olika garantikonstruktioner och andra offentliga verktyg, •ta del av erfarenheter från andra länder, •analysera hur de befintliga kreditgarantierna kan utvecklas, •analysera vilka typer av verktyg som kan säkerställa en långsiktigt fungerande finansiering för ny- och ombyggnad av bostäder, även vid perioder av finansiell kris, och konkretisera vilken reglering som är förknippad med dessa verktyg, •analysera vilka typer av verktyg som kan underlätta byggande av bostäder på svaga bostadsmarknader och konkretisera vilken reg- lering som är förknippad med dessa verktyg, •analysera vilka typer av verktyg som kan underlätta för mindre aktörer att finna finansiering för bostadsbyggande och konkre- tisera vilken reglering som är förknippad med dessa verktyg, •lämna förslag på ett system med förmånliga statliga topplån för att underlätta finansieringen av nyproduktion av hyresbostäder och bostäder för studerande, och •vid behov, lämna de övriga förslag som utredaren bedömer lämp- liga mot bakgrund av vad som framkommit under utrednings- arbetet. De förslag som utredaren presenterar ska stå i överensstämmelse med det handlingsutrymme som följer av inklusive stats- stödsreglerna. Utredaren ska för varje enskilt förslag redogöra för hur förslaget förhåller sig till relevant lagstiftning inklusive och vid behov lämna författningsförslag. De förslag som utredaren presenterar ska vara förenliga med budgetlagens bestämmelser. Utredaren ska hålla sig informerad om och beakta relevant arbete som pågår inom , hos berörda myndigheter och inom EU och andra internationella forum. Utredaren ska analysera kostnader och konsekvenser i enlighet med kommittéförordningen (1998:1474). Om de förslag som lämnas påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, lands- ting, företag eller andra enskilda, ska en beräkning av dessa konse- kvenser redovisas. Samråd och redovisning av uppdraget Utredaren ska samråda med och inhämta upplysningar från berörda myndigheter och organ, särskilt och . Uppdraget ska redovisas . Utredningen om förbättrad bostadsfinansiering (N 2017:01) Förlängd tid för uppdraget Regeringen beslutade kommittédirektiv om förbättrade finansieringsförutsättningar för ny- och ombyggnad av bostäder (dir. 2017:1). Enligt utredningens direktiv skulle uppdraget redovisas . Uppdraget ska i stället redovisas . [Q66] Enkät från Utredningen om förbättrad bostadsfinansiering (N2017:01) Har du frågor angående enkäten? Om du vill veta mer om utredningen - gå in på: Vi kommer inte att utan ditt godkännande nämna ditt eller ditt företags namn i utredningen. I slutet av enkäten kan du själv välja om du vill ange dina kontaktuppgifter eller ej. Om ditt företag har flera verksamhetsområden ska frågorna besvaras för verksamhetsområdet "bostadsfastigheter" fastighetsförvaltning samt nyproduktion i egen regi eller för egen förvaltning). Postnr Postnummer till företagets kontor: [Q372] Nyproduktion , antal bostäder totalt: [Q371] Antal bostäder i egen förvaltning: [Q382] Kommun där ni har flest bostäder: 1a Uppfattar du att det är bostadsbrist på den eller de bostadsmarknader där du har fastigheter? 1b Vilka hushåll bedömer du har svårast att få tag i en bostad på de bostadsmarknader där du har fastigheter? 1c Har du/ditt företag planer på att bygga bostäder i egen regi eller för egen förvaltning? 2a Varför har ni inga planer på att bygga bostäder i egen regi eller för egen förvaltning? Det går att ange flera orsaker 2b Vilka svårigheter har du/ni stött på när det gäller lånefinansiering? Det går att ange flera orsaker