sou · H5B364 · 2017-06-29 00:00:00 — I förlängningen ger detta en större möjlighet att anpassa den kommunala hanteringen respektive organisationen utifrån förutsättningarna i den enskilda kommunen. Förslaget innebär även skärpningar, genom att det införs ett strikt krav på detaljplan för vissa bygglovspliktiga åtgärder som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. Detta krav får emellertid anses gälla till följd av begränsningen att en åtgärd som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan inte kan prövas genom ett bygglov eller ett förhandsbesked (4 kap. 2 § andra stycket PBL). Förslaget kan därför inte anses innebära ökade krav på kommunerna. Det har inte varit möjligt att beräkna i vilken utsträckning som de ändrade bestämmelserna innebär att kommunerna inte behöver upprätta en detaljplan. I många fall finns ett starkt kommunalt in- tresse av att kunna styra bebyggelseutvecklingen långsiktigt, vilket kan påverka hur bedömer möjligheterna att pröva en åtgärd genom ett bygglov eller ett förhandsbesked. Kommunen kan även välja att pröva en åtgärd genom detaljplaneläggning i sådana fall där lagen inte ställer något krav på detaljplan. Förslaget bör dock leda till att detaljplaner upprättas i något färre situationer än . När färre detaljplaner behöver upprättas kan kommunens kost- nader för planläggning minska något. Det finns dock en viss risk för att detta kan balanseras av att arbetet med lov och förhands- besked kan komma att bli mer omfattande när fler frågor behöver utredas i varje enskilt fall. Anledningen är att antalet bygglovsären- den som ogillas av omgivande grannar kan komma att öka, om det inte finns någon detaljplan som anger rättigheter och skyldigheter på den enskilda tomten. Så kallade utomplansärenden tar dessutom vanligtvis mer tid i anspråk att handlägga genom att fler intressen ska beaktas. får ta ut avgifter för beslut om lov och förhandsbesked, m.m. (12 kap. 8 § PBL). Förändringen kan i vissa avseenden medföra negativa konse- kvenser för samordningen mellan allmänna, enskilda, statliga och kommunala intressen. Det gäller om möjliggör åtgärder genom bygglov eller förhandsbesked som borde ha prövats genom detaljplaneläggning. Om så sker kan även förutsättningarna för att uppnå en god samordning mellan bebyggelse- och infra- strukturplanering påverkas negativt. Statens möjligheter att koordi- nera investeringar i statlig infrastruktur försvåras om inga samråd om detaljplaner hålls, vilket i sin tur kan påverka kommunen negativt. Bland annat kan trafiksituationen påverkas om behov av åtgärder som föranleds av nytillkommande bebyggelse inte kan lösas av berörd kommun eller exploatör. Sammantaget kan kommunens kostnader förväntas minska något. Den kommunala självstyrelsen kan väntas öka något eftersom kom- munen i högre grad kan själv kan bestämma om en åtgärd ska prövas genom detaljplaneläggning eller inte. ska peka ut vilka områden som utgör tätbebyggelse respektive samlad bebyggelse Förslagen i avsnitt 5.5 innebär sammanfattningsvis att med bindande verkan ska peka ut vilka områden i länet som utgör tät- respektive samlad bebyggelse. ska förse med ett underlag som visar vilka områden i länet som utgör sådan bebyggelse enligt de kriterier som bestäms av reger- ingen. Inom de områden som pekar ut som tät- respek- tive samlad bebyggelse kommer olika krav att gälla, bl.a. krav på bygglov och tillstånd enligt ordningslagen. har som första instans fått bedöma vilka områden som utgör samlad bebyggelse och som därigenom omfattats av vissa krav på bygglov. Vissa kommuner har även pekat ut vilka områden som kommunen anser utgöra samlad bebyggelse i sin översiktsplan. Kraven på bygglov m.m. följer dock direkt av PBL och kommunen har därmed ingen möjlighet att styra inom vilka områden som omfattas av kraven. Att med bindande verkan pekar ut vilka områden som utgör samlad bebyggel- se innebär därmed ingen förändring när det gäller den kommunala självstyrelsen. Förslagen i 5.6.1 innebär sammanfattningsvis att flera krav enligt ordningslagen, som enbart gäller inom områden med detaljplan, även ska gälla inom tätbebyggelse. Det gäller kravet att anmäla all- männa sammankomster utomhus eller offentliga tillställningar, kra- vet att en offentlig plats inom detaljplanelagt område inte utan till- stånd av får användas på ett sätt som inte stämmer överens med det ändamål som platsen har upplåtits för eller som inte är allmänt vedertaget samt kravet att sprängning och skjutning med eldvapen inte utan tillstånd av får äga rum inom område som omfattas av detaljplan. En kommun får föreskriva att anläggningar för lek, idrott, cam- ping eller friluftsliv, badplatser, järnvägsområden, begravningsplat- ser och andra sådana områden, som inte redan utgör offentlig plats enligt 1 kap. 2 § ordningslagen, ska jämställas med offentliga platser vid tillämpning av 3 kap. samma lag, under förutsättning att områ- dena är tillgängliga för allmänheten. Det framgår av 1 § förord- ningen (1993:1632) om bemyndigande för kommuner och länsstyrel- ser att meddela lokala ordningsföreskrifter enligt ordningslagen. För- slaget att vissa krav enligt 3 kap. ordningslagen ska gälla även inom tätbebyggelse, och inte enbart inom områden med detaljplan, mins- kar i någon mån kommunens möjlighet att välja huruvida sådana krav ska kräva tillstånd eller inte. Förändringen kan sägas minska den kommunala självstyrelsen, men medför å andra sidan att beho- vet av att kommunen aktivt utvidgar dessa krav minskar. Att kraven enligt 3 kap. ordningslagen tillämpas inom tätbebyg- gelse får anses vara motiverat i förhållande till behovet av allmän ord- ning och säkerhet, varför inskränkningen i den kommunala själv- styrelsen får anses vara befogad. Förslaget att utöka kravet att en offentlig plats inte utan tillstånd av får användas på ett sätt som inte stämmer över- ens med det ändamål som platsen har upplåtits för eller som inte är allmänt vedertaget kan medföra ett visst merarbete för kommunen. ska i vissa fall inhämta yttrande från kommunen innan tillstånd ges för att ta i anspråk en offentlig plats. Om kom- munen avstyrker ansökan, får tillstånd inte meddelas (3 kap. 2 § ordningslagen). I de fall som det är frågan om att använda mark, som utgör offentlig plats men som inte omfattas av detaljplan, på ett sätt som inte stämmer överens med det ändamål som platsen har upplåtits för eller som inte är allmänt vedertaget, kan kommunen således behöva yttra sig i ärendet. Det bör dock vara frågan om ett begränsat antal fall och därmed bör även merarbetet för kommunens del vara begränsat. Sammantaget bör förslaget inte medföra några mera omfattande konsekvenser för kommunerna. I avsnitt 5.6.2 föreslås att definitionen av avloppsvatten i miljöbal- ken, som bl.a. omfattar vatten som avleds för sådan avvattning av mark inom detaljplan som inte görs för en viss eller vissa fastigheters räkning, ska utvidgas till att även omfatta motsvarande avvattning av mark inom tätbebyggelse. Vidare föreslås att kravet på anmälan för en anläggning för sortering eller krossning av berg, naturgrus eller andra jordarter respektive asfaltverk eller oljegrusverk ska utökas till att även gälla inom områden med samlad bebyggelse. Den aktuella bestämmelsen i 9 kap. 2 § tar sikte på dräneringsvatten och dagvatten, i första hand sådant vatten som av- leds från tomter och allmänna platser inom områden med detaljplan. Genom den föreslagna ändringen kommer definitionen även att om- fatta sådant dräneringsvatten och dagvatten som avleds från mot- svarande områden inom tätbebyggelse som inte omfattas av detalj- plan. Eftersom avloppsvatten ska avledas och renas eller tas om hand på något annat sätt, så att olägenhet för människors hälsa eller miljön inte uppkommer (jfr 9 kap. 7 § ), kan det således uppstå krav på att kommunen ska rena dräneringsvattnet och dagvattnet inom tätbebyggelse från tomter och sådana platser vars funktion motsvarar allmänna platser men som inte omfattas av en detaljplan. Det bör vara ovanligt att kommunen svarar för sådana platser som tillkommer genom den föreslagna regleringen (dvs. ser som inte omfattas av definitionen av avloppsvatten) och att kommunen i så fall avvattnar mark inom tätbebyggelse på det sätt som det nu är fråga om. I det enskilda fallet kan kostnaden bli betydande för att anordna en reningsanläggning om någon sådan inte redan finns. Genom att det sannolikt är ovanligt att kommunen ansvarar för sådan avvattning utan att först ha ordnat de renings- anläggningar som behövs bör emellertid kostnaderna för kommun- ernas del vara begränsade. I de fall som ändringen medför utökade krav för kommunen kan det inte anses vara oproportionerligt att även sådant dräneringsvatten och dagvatten ska renas eller tas om hand på annat sätt så att olägenhet för människors hälsa eller miljön inte uppkommer. Förslaget om att ändra i miljöprövningsförordningen innebär att kravet på vissa miljöstörande verksamheter ska anmälas till miljö- och hälsoskyddsnämnden, om verksamheterna ska bedrivas inom samlad bebyggelse. Det bör vara ovanligt att sådan verksamhet bedrivs inom samlad bebyggelse. Det innebär att kravet på anmälan inte bör medföra några konsekvenser för kommunerna. med anledning av ändrat krav på detaljplan Förslaget i avsnitt 5.6.9 innebär sammanfattningsvis att kraven på bygglov inom områden med detaljplan i vissa delar utvidgas till att även gälla tätbebyggelse. Det gäller kraven på bygglov för att byta färg, fasadbeklädnad eller taktäckningsmaterial på en byggnad eller om byggnadens yttre utseende avsevärt påverkas på annat sätt, kraven på bygglov för ekonomibyggnader för jordbruk, skogsbruk eller annan liknande näring, samt kraven på bygglov för att sätta upp, flytta eller väsentligt ändra skyltar eller ljusanordningar. Kraven på rivningslov och marklov utökas till att även gälla tätbebyggelse. Vida- re föreslås att möjligheter att ingripa med före- lägganden för ökad trafiksäkerhet utvidgas till att gälla alla områden, men att inte får ingripa med förelägganden i de fall som väghållningsmyndigheten respektive har rätt att in- gripa med förelägganden när det gäller allmän väg. Förslaget syftar bl.a. till att förslaget till ändrat detaljplanekrav inte ska medföra några förändringar när det gäller räckvidden av kraven på bygglov. Förslaget att vissa krav på bygglov, marklov och rivningslov även ska gälla inom tätbebyggelse kommer dock leda till fler ärenden hos . Hur stor ökningen kan tänkas bli har inte kunnat beräknas inom ramen för detta betänkande. Antalet hänger dels ihop med hur kriterierna för tätbebyggelse utfor- mas, dels hur bebyggelsestrukturen i den enskilda kommunen ser ut. I vissa kommuner bör förslagen leda till försumbara konsekvenser. I andra kommuner kan de nya kraven medföra att det behövs ytter- ligare personal för att hantera ärendetillströmningen. Kommunen har möjlighet att ta betalt för denna typ av ärenden, vilket innebär att för- slaget är kostnadsneutralt för kommunen. När det gäller förslaget att det ska krävas bygglov för ekonomi- byggnader inom områden med tätbebyggelse bör konsekvenserna bli relativt små för räkning. Detta hänger sam- man med att antalet ekonomibyggnader som kan etableras inom tät- bebyggelse kan antas vara litet. Våra tester i pekar på att antalet byggnader inom tätbebyggelse kommer att vara fler jämfört med det antal byggnader som finns inom detaljplanelagt område. Därmed kommer exempelvis fler byggnader att omfattas av krav på bygglov för vissa fasadförändringar. Antalet tillkommande ärenden begränsas emellertid av att vissa byggnadstyper, t.ex. en- och tvåbo- stadshus och tillhörande komplementbyggnader, föreslås vara undan- tagna från dessa krav. Vi bedömer att kraven medför en begränsad ökning av antal ärenden för del. De ökade kra- ven bedöms dessutom vara motiverade: dels för att de möjliggör en flexiblare tillämpning av detaljplanekravet, dels för att de avser bygg- nader inom tätbebyggelse där bebyggelsen omfattas kra- ven, i de fall bebyggelsen omfattas av en detaljplan. Det finns i detta sammanhang anledning att påminna om att vi enligt våra direktiv ska utreda möjligheten att genom översiktspla- nen ändra omfattningen av kraven på bygglov. Möjligheten att in- föra en sådan möjlighet kommer vi att behandla i vårt nästa del- betänkande. Förslaget kan även innebära att det krävs bygglov för något fler åtgärder i de fall som kommunen agerar byggherre inom områden med tätbebyggelse som inte omfattas av detaljplan. Förslaget att vidga möjligheter till att även kunna ingripa med förelägganden för ökad trafiksäkerhet utanför områden med detaljplan ökar befogenheter. Denna typ av ärenden bör vara mycket ovanliga och bör inte leda till några förändringar i fråga om de resurser som byggnadsnämn- den behöver för tillsyn m.m. Det ändrade kravet på detaljplan Förslaget i avsnitt 4 innebär sammanfattningsvis en justering av kra- vet i PBL på att kommunen i vissa fall ska pröva ett mark- eller vattenområdes lämplighet för bebyggelse m.m. genom en detaljplan. Förslaget innebär både lättnader och skärpningar i kravet. Lättna- derna innebär att kravet på att kommunen ska göra en detaljplan minskar. kan därigenom i stället pröva en ”ny sammanhållen bebyggelse” respektive en ”bebyggelse som ska för- ändras eller bevaras” genom ett bygglov eller förhandsbesked i fler fall Skärpningarna är huvudsakligen av lagteknisk karaktär och innebär ett förtydligande av den ordning som redan är avsedd genom gällande rätt. Förslaget att förändringar inom ramen för en befintlig bebygg- elsestruktur i fler fall kan prövas genom bygglov eller förhands- besked bör gynna alla byggföretag men särskilt små byggföretag, som inte anser sig ha ekonomiska resurser att engagera sig i byggprojekt som förutsätter en ny eller ändrad detaljplan. Det har inte varit möjligt att beräkna i vilken utsträckning som de ändrade bestämmelserna innebär att kommunerna inte behöver upprätta en detaljplan. I många fall finns ett starkt kommunalt in- tresse av att kunna styra bebyggelseutvecklingen långsiktigt, vilket kan påverka hur bedömer möjligheterna att pröva en åtgärd genom ett bygglov ett förhandsbesked. Kommunen kan även välja att pröva en åtgärd genom detaljplaneläggning i sådana fall där lagen inte ställer något krav på detaljplan. Förslaget bör dock leda till att detaljplaner upprättas i något färre situationer än , vilket bör leda till något lägre kostnader för exploatörer och andra företag. Om kommunen avstår från detaljplaneläggning minskar inte bara den tid som åtgår för detaljplaneprocessen, utan även den tid som går åt för att handlägga ett eventuellt överklagande. Genom att färre detaljplaner upprättas kan den genomsnittliga handläggningstiden vid nya exploateringar antas bli något kortare än vad som gäller . I den mån någon detaljplan inte upprättas leder detta till färre begränsningar om det t.ex. finns behov av att bygga till befintliga byggnader. leder avsaknaden av en detaljplan till att det blir svårare för företag att förutse vilka förutsättningar som finns för förändringar i verksamheten. Detaljplanen skyddar även i viss ut- sträckning mot överklaganden genom att vissa frågor anses vara avgjorda genom detaljplanen (jfr 13 kap. 2 § första stycket 8 PBL). Sammantaget kan förslaget leda till något lägre kostnader för företag. ska peka ut vilka områden som utgör tätbebyggelse respektive samlad bebyggelse Förslagen i avsnitt 5.5 innebär sammanfattningsvis att med bindande verkan ska peka ut vilka områden i länet som utgör tät- respektive samlad bebyggelse. Förslaget innebär att det blir lättare för företagen att förstå vilka områden som utgör tät- respektive samlad bebyggelse och där- igenom inom vilka områden som vissa bestämmelser är tillämpliga. Förslagen i 5.6.1 innebär sammanfattningsvis att flera krav enligt ordningslagen, som enbart gäller inom områden med detaljplan, även ska gälla inom tätbebyggelse. Det gäller kravet att anmäla all- männa sammankomster utomhus eller offentliga tillställningar, kravet att en offentlig plats inom detaljplanelagt område inte utan tillstånd av får användas på ett sätt som inte stämmer överens med det ändamål som platsen har upplåtits för eller som inte är allmänt vedertaget samt kravet att sprängning och skjutning med eldvapen inte utan tillstånd av får äga rum inom område som omfattas av detaljplan. Företag som anordnar offentliga tillställningar av visst slag inom områden med tätbebyggelse – som inte omfattas av detaljplan – kan i något fler fall behöva anmäla detta till . Detta kan därigenom medföra ökade administrativa kostnader för berörda företag. Det torde dock vara få företag som anordnar offentliga till- ställningar inom sådana områden som inte omfattas av detaljplan var- för konsekvenserna endast bör uppstå i ett fåtal fall. Motsvarande resonemang är även tillämpligt i fråga om företag som avser att ta i anspråk en offentlig plats – som inte omfattas av detaljplan – på ett sätt som inte stämmer överens med det ändamål som platsen har upplåtits för eller som inte är allmänt vedertaget. Sammantaget bör förslaget endast medföra marginella konsekven- ser för ett begränsat antal företag. I avsnitt 5.6.2 föreslås att definitionen av avloppsvatten i miljö- balken, som bl.a. omfattar vatten som avleds för sådan avvattning av mark inom detaljplan som inte görs för en viss eller vissa fastigheters räkning, ska utvidgas till att även omfatta motsvarande avvattning av mark inom tätbebyggelse. Vidare föreslås att kravet på anmälan för en anläggning för sortering eller krossning av berg, naturgrus eller andra jordarter respektive asfaltverk eller oljegrusverk ska utökas till att även gälla inom områden med samlad bebyggelse. Förslaget bör inte leda till några konsekvenser för företag efter- som inga företag torde avleda dränerings- och dagvatten på sådant sätt – ett företag torde alltid avvattna mark för en viss eller vissa fastigheters räkning. Förslaget om att ändra i miljöprövningsförordningen innebär att kravet på vissa miljöstörande verksamheter ska anmälas till miljö- och hälsoskyddsnämnden, om verksamheterna ska bedrivas inom samlad bebyggelse. Det bör vara ovanligt att sådan verksamhet bedrivs inom samlad bebyggelse, vilket innebär att kravet på anmälan inte bör medföra några större konsekvenser för företagen. med anledning av ändrat krav på detaljplan Förslaget i avsnitt 5.6.9 innebär sammanfattningsvis att kraven på bygglov inom områden med detaljplan i vissa delar utvidgas till att även gälla tätbebyggelse. Det gäller kraven på bygglov för att byta färg, fasadbeklädnad eller taktäckningsmaterial på en byggnad eller om byggnadens yttre utseende avsevärt påverkas på annat sätt, kraven på bygglov för ekonomibyggnader för jordbruk, skogsbruk eller annan liknande näring, samt kraven på bygglov för att sätta upp, flytta eller väsentligt ändra skyltar eller ljusanordningar. Kraven på rivningslov och marklov utökas till att även gälla tätbebyggelse. Vida- re föreslås att möjligheter att ingripa med före- lägganden för ökad trafiksäkerhet utvidgas till att gälla alla områden, men att inte får ingripa med förelägganden i de fall som väghållningsmyndigheten respektive har rätt att in- gripa med förelägganden när det gäller allmän väg. Förslagen syftar till att förslaget till ändrat detaljplanekrav inte ska medföra några förändringar när det gäller räckvidden av kraven på bygglov. Även om kraven på bygglov utökas till att gälla inom områden med tätbebyggelse är tanken att detta i normalfallet inte ska leda till någon ändring – om detaljplanekravet inte förändras skulle åtgärderna ändå kräva bygglov eftersom områdena då skulle ha detaljplanelagts. I praktiken kommer dock fler områden att omfattas av krav på bygglov, rivningslov respektive marklov, eftersom vissa områden som avses utgöra tätbebyggelse inte har någon detalj- plan. Våra tester i pekar på att antalet byggnader inom tätbebyggelse kommer att vara fler jämfört med det antal byggnader som finns inom detaljplanelagt område. Därmed kommer exempelvis fler byggnader att omfattas av krav på bygglov för vissa fasadförändringar. Förslaget kan förväntas medföra att ett begränsat antal företags administrativa kostnader för bygglov ökar något jämfört med vad som gäller . Förslaget att det ska krävas bygglov för ekonomibyggnader för jordbruk, skogsbruk eller annan liknande näring inom tätbebyg- gelse kan antas medföra något ökade administrativa kostnader för företag. Det bör emellertid vara ovanligt att ekonomibyggnader upp- förs för de areella näringarnas behov inom tätbebyggelse. I det en- skilda fallet kan kostnaden för ett sådant bygglov bli omfattande, åtminstone i de fall som det är fråga om större ekonomibyggnader. Det hänger samman med att kommunernas bygglovstaxor normalt utgår från byggnadens area när avgiften ska bestämmas. Förslaget att utöka möjligheter så att nämn- den även kan ingripa med förelägganden för ökad trafiksäkerhet utanför områden med detaljplan bör endast påverka företagen i en- I sådana fall bör det dessutom ligga i företagens eget intres- se att bristerna i trafiksäkerheten kan åtgärdas. Sammantaget kan förslagen ge upphov till en begränsad ökning av företagens administrativa kostnader, framför allt i fråga om att det kan krävas bygglov i högre utsträckning. Kostnaderna får emellertid anses vara små i sammanhanget och förslaget kan inte heller anses vara oproportionerligt i förhållande till de intressen som föranleder den föreslagna regleringen. Kostnaderna kan dessutom motiveras ge- nom att det bör leda till något lägre kostnader för detaljplaneläggning. Det ändrade kravet på detaljplan Förslaget i avsnitt 4 innebär sammanfattningsvis en justering av kra- vet i PBL på att kommunen i vissa fall ska pröva ett mark- eller vattenområdes lämplighet för bebyggelse m.m. genom en detaljplan. Förslaget innebär både lättnader och skärpningar i kravet. Lättna- derna innebär att kravet på att kommunen ska göra en detaljplan minskar. kan därigenom i stället pröva en ”ny sammanhållen bebyggelse” respektive en ”bebyggelse som ska för- ändras eller bevaras” genom ett bygglov eller förhandsbesked i fler fall Skärpningarna är huvudsakligen av lagteknisk karaktär och innebär ett förtydligande av den ordning som redan är avsedd genom gällande rätt. Förslaget bör leda till att detaljplaner upprättas i något färre situa- tioner än . I den mån någon detaljplan inte upprättas leder detta till färre begränsningar om det t.ex. finns behov av att bygga till befintliga byggnader. leder avsaknaden av en detaljplan till att det blir svårare för enskilda att förutse vilka förutsättningar som finns för förändringar. Detaljplanen skyddar även i viss utsträckning mot överklaganden genom att vissa frågor anses vara avgjorda genom detaljplanen (jfr 13 kap. 2 § första stycket 8 PBL). Så kallade utom- plansärenden tar dessutom vanligtvis mer tid i anspråk att handlägga för genom att fler intressen ska beaktas. Kraven på den enskilde i fråga om underlag m.m. till ansökningar om bygglov m.m. kan komma att öka något i de fall som det inte finns någon detaljplan eftersom flera frågor, t.ex. de geotekniska förutsätt- ningarna, vanligtvis utreds vid detaljplaneläggningen. Om färre detaljplaner upprättas kommer det att bli otydligare för den enskilde vad som kan tillåtas på en specifik plats, vilket kan vara både positivt och negativt för den enskilde. När rättigheter och skyl- digheter på varje enskild tomt inte längre har reglerats i en detaljplan kan förändringar ske i grannskapet som uppfattas som störande av den enskilde, vilket kan leda till fler klagomålsärenden. kan förslaget i vissa fall leda till att den egna fastigheten i större ut- sträckning kan användas och bebyggas på det sätt som den enskilde önskar. Enligt uppdraget ska vi redovisa hur förslagen förhåller sig till bestämmelserna om skydd för enskildas egendom i 2 kap. 15 § reger- ingsformen. Vi bedömer att förslaget är förenligt med dessa bestäm- melser.