sou · H5B326 · 2017-04-03 00:00:00 — Det är en omständighet som verkar i motsatt riktning, och kan vara grund för jämkning, dvs. en minskning av skadeståndets storlek. Marknadsrättsligt kan det eventuellt bli aktuellt med ansvar enligt produktsäkerhetslagen, såsom föreläggande, även om särskild ersätt- ning inte varit aktuell, men förutsatt att föreningen genererar in- täkter genom t.ex. reklamförsäljning. och bor i en nyligen inköpt villa med sina två barn, och . De behöver verkligen en bil, men tycker inte de har råd. Därför har de diskuterat olika sätt att få tillgång till bil utan Rättsreglernas tillämpning i delningsekonomin att behöva äga en. Bilpoolerna ligger för långt bort. Att hyra bil i närbelägna mackar blir för dyrt. Samåkning är oftast inget funge- rande alternativ, eftersom de behöver bilen för att t.ex. storhandla och göra ärenden eller en helg. Däremot har de hört talas om att man kan hyra bil av andra privatpersoner via olika platt- formar på nätet. hittar snart ett par olika plattformar för bilhyra mellan privatpersoner. Han blir medlem i en ideell förening, som har till syfte att förmedla bilhyra mellan medlemmarna. Man betalar en mindre medlemsavgift och i hyra inte mer än självkost- nad per kilometer. Det blir mycket billigare än hyra i macken eller hos något av biluthyrningsföretagen. får genom föreningen kontakt med och hyr av honom en av modell. Den har på mätaren men verkar välhållen. Enligt Konsument- verket kostar den per mil att köra. Det är också vad ska betala i hyra. I villkoren står också att ska svara för alla skador som uppstår och som inte täcks av försäk- ringar som eller tecknat. Bilen blir stulen . Stölden anmäls av bilägaren och gemensamt, men polisen har inga spår. krockar med bilen och skadar sig lindrigt. Han är själv vållan- de till olyckan eftersom han missat att lämna företräde för en annan bilist när han var skyldig att göra det. Krockkuddarna löste ut av, den i och för sig ganska lindriga, sammanstötningen. Förutom nya krock- kuddar behövde bilen också repareras i fronten. Bilen går sönder när är på väg till ett viktigt möte i stadens centrum. Det innebär att han, enligt egen utsago, förlorat 20 000 kro- nor genom att gå miste om en viktig affärsuppgörelse. Rättsreglernas tillämpning i delningsekonomin blir åksjuk och kräks i baksätet på bilen. Sätet måste rengöras professionellt för en kostnad av . Bilägaren hävdar dock att bilen är mindre värd efter rengöring inte minst för att rengöring- en blekt klädseln i baksätet. Han vill ha i ersättning för skadan. Rättsläget i fallet med bilhyran En första utgångspunkt är här, som i övriga fall, vad som kan ha av- talats mellan parterna. Om ingenting avtalats måste saken bedömas utifrån de allmänna skadeståndsrättsliga principer, som berörts. Frågan är då alltså om varit vårdslös, exempelvis genom att lämna nyckeln i bilen eller i bildörren. Bilen är av modell och är därför utrustad med startspärr. Den ska därmed inte gå att starta utan nyckel. Däremot förekommer att kriminella personer på olika sätt kopierar nyckelkoder och kan på så sätt olovligen använda bilen. I detta fall, om vi förutsätter att inte varit oaktsam, bör i första hand försäkringsskyddet undersökas. I många bilförsäkringar finns villkor som gör ersättningen eller dess storlek beroende av vem som kört bilen. Hos vissa försäkrings- bolag kan man välja en krets av förare, för vilka försäkringen ska gälla i de moment som inte utgörs av trafikförsäkring. Vid en stöld som i fall torde dessa begränsningar i de flesta fall inte vara tillämp- liga. Däremot förekommer villkor som innebär att försäkringen inte gäller om den försäkringstagaren hyr ut bilen mot ersättning, även om ersättningen bara avser självkostnad. är vållande till skadan och den ersätts, i detta fall delvis genom trafikförsäkringen. När det gäller trafikförsäkring spelar det ingen roll vem som ägt respektive kört bilen vid skadetillfället. Trafikförsäkringen är en lagstadgad, obligatorisk försäkring och ett fordon får inte köras om det inte är trafikförsäkrat. Försäkringen täcker sakskador på motpartens fordon och eventuella personskador Rättsreglernas tillämpning i delningsekonomin i båda fordonen. Den täcker också skador på annat än motpartens fordon, t.ex. en påkörd lyktstolpe. Skador på det egna fordonet, i det här fallet hyrbilen, täcks dock inte av trafikförsäkringen. För att sådan ersättning ska bli aktuell krävs en s.k. vagnskadeförsäkring. Ersättning ur vagnskadeför- säkringen utgår oberoende av vem som vållat olyckan. Om inte tecknat vagnskadeförsäkring torde få betala reparationen av bilen. går miste om en affärsvinst på grund av att bilen går sönder på väg till ett affärsmöte. Detta är en skada som det inte går att för- säkra sig mot. Det finns, såvitt utredningen kunnat finna, ingen sådan försäkring på marknaden. Utredningen har också svårt att se att den person som hyrt bilen av skulle kunna göras ansvarig och skadeståndspliktig i denna del. Det gäller även om den kan bedömas som en s.k. allmän förmögenhetsskada, dvs. en skada som uppstår till följd av en sak- eller personskada. För det första krävs även här någon form av oaktsamhet på ut- hyrarens sida. Vidare är det sannolikt att kunnat förhindra eller minska skadan, t.ex. genom röst- eller bildsamtal via mobiltele- fon eller genom att beställa en taxi. Mötet skulle äga rum i staden. Vidare är en förutsättning för skadeståndsskyldighet att skadan och dess orsak har ett samband, som inte får vara alltför osannolikt eller långsökt att föreställa sig för uthyraren när hyresavtalet in- gicks. Vi utgår här från att inget särskilt avtalats mellan och . I så fall finns, vid sidan av skadeståndslagen, ingen lagstiftning som specifikt reglerar vad som ska gälla vid hyra av lös egendom. Mot den bakgrunden används allmänna avtalsvillkor i biluthyrnings- branschen. Ett exempel på sådana allmänna villkor, som avser an- svaret för skada av aktuellt slag, lyder: ”Hyrestagaren ansvarar för skador på eller förlust av fordonet . Rättsreglernas tillämpning i delningsekonomin detta gäller för skador som kan hänföras till normalt slitage eller som tredje part godkänt ersättningsskyldighet för.”3 Vidare framgår att er- sättningsansvaret begränsar sig till vissa angivna maximibelopp med undantag ”för stöld med nyckel”, då fordonets fulla värde ska ersättas. I avsaknad av avtalsvillkor, som i fall, är också denna fråge- ställning skadeståndsrättslig. Har varit vårdslös, exempelvis genom att inte täcka baksätet med någonting trots vetskap om att sonen är benägen att bli åksjuk? Om skulle vara skyldig att ersätta skadan åligger det att bevisa hur stor värdeminskning- en är. Det kan t.ex. ske genom intyg från en större, välrenommerad märkeshandlare. Vissa kommersiella webbplattformar för uthyrning av bilar mellan privatpersoner tecknar särskilda försäkringar mot skador av bl.a. denna typ. En sådan försäkring, vars villkor utredningen tagit del av, gäller för den bil och (dag, klockslag) som anges i hyresavtalet och förutsatt att hyresmannen eller annan enligt hyres- avtalet godkänd förare kör bilen. Försäkringen kan ses som en tilläggsförsäkring, som täcker vissa skador, bl.a. den som här är aktuell, utöver vad som ingår i fordonets ordinarie försäkringsskydd. Även här bör också noteras att det i försäkringsvillkoren kan finnas regler som innebär att försäkringen, med undantag från trafik- försäkringsmomentet, inte gäller om bilen hyrts ut mot betalning. Liknande regler förekommer här som beträffande uthyrning av annan lös egendom enligt vad som sagts i det föregående. Sammantaget finns goda skäl, för både och att kon- trollera försäkringsskyddets omfattning innan hyresavtalet ingås. Det är emellertid en kontroll som, enligt utredningens erfaren- heter, kan vara ganska tidskrävande. Försäkringsbolagens information om fordonsförsäkringens giltighet Utredningen har, utöver ett samlat samråd med försäkringsbransch- en, även sökt individuell information hos de större och något av de mindre försäkringsbolagen. Ingenstans har någon webbaserad infor- mation om vad som gäller vid hyra av bil mellan privatpersoner på- 3 Punkt 8 i allmänna hyresvillkor för personbilar och lätta lastbilar. Rättsreglernas tillämpning i delningsekonomin Mot den bakgrunden har utredningen även per telefon kon- taktat kundtjänst hos respektive bolag för att ställa frågor om vad som skulle gälla i fallet med bilhyra. Genomgående är handläggarna hos kundtjänst inledningsvis starkt frågande till företeelsen bilhyra mellan privatpersoner och vill leda in samtalet på yrkesmässig biluthyrning. Flera handläggare uppger spontant att de fått frågor av detta slag. I samtliga fall har en skadereglerare fått överta samtalen. I ett fall ges ett kon- kret besked. Där sägs att en uthyrning av aktuellt slag måste anmälas till försäkringsbolaget om försäkringen ska gälla. Orsaken är att premien måste räknas om. Emellertid kunde inget besked ges om hur stor den nya premien skulle bli, baserad på en uthyrningsfrekvens om . Vi uppmanades ge in skriftliga uppgifter och avvakta besked om ny premie. I ett annat fall gavs först, av skade- regleraren, beskedet att försäkringen, med undantag för trafikför- säkringen, inte alls gäller om fordonet hyrs ut till någon utanför för- säkringstagarens hushåll. Det skulle då inte spela någon roll om uthyrning bara sker vid ett eller enstaka tillfällen. Av det aktuella försäkringsbolagets villkor framgår dock att försäkringen gäller när fordonet i huvudsak brukas av försäkringstagaren, alternativt av hans eller hennes familjemedlemmar. Det är för övrigt, som fram- gått, ett standardvillkor som förekommer även hos övriga kontak- tade försäkringsbolag. Hos det bolag som erbjöd sig att beräkna en ny premie hänvisades i samtalet till just detta villkor och drogs slut- satsen att enstaka uthyrningar typiskt sett inte innebär en använd- ning som skulle stå i strid med villkoret. Inte i något fall nämns den speciella tilläggsförsäkring, som erbjuds på marknaden för förmedling av bilhyra mellan privatpersoner. Det gäller även det bolag som på den svenska marknaden erbjuder den aktuella försäkringen. 6.5Hyra av fast egendom och har renoverat sitt hus till toppstandard. säger att nu skulle vi kunna få bra betalt om vi hyr ut huset till andra privatpersoner medan vi själva är på semester. är tvek- sam. Det är ju okända människor och man vet inte om man kan lita Rättsreglernas tillämpning i delningsekonomin på dem, säger han. Men övertygar med alla rutiner, be- tygsättningar och funktioner som säkerställer identiteten på hyres- gästerna. Flera olika plattformar finns som förmedlar korttidsuthyr- ning. De tycker alla verkar seriösa. Med tanke på hur mycket pengar man kan tjäna bestämmer de sig för att göra ett försök. Det skulle bli lite återbäring på den dyra renoveringen. Skadegörelse och nedsmutsning har skett i bostaden under hyres- tiden. Bland annat är sanitetsporslin i badrumet sönderslaget. Sanering och reparation kostar . En dyrbar vas är stulen liksom nästan allt matsilver av de modernare modellerna. Huset brinner ned . Brandteknisk undersökning visar att hyresgästerna varit oaktsamma med levande ljus. Branden tycks ha startat i en soffa där hållare för värmeljus återfinns. och hyr via en webbplattform en lägenhet i under en påskvecka. När de kommer fram finns ingen på adressen där nyckeln skulle hämtas. Till slut får de kontakt med hyresvärden men objektet är inte till närmelsevis av den typ och i det skick som de väntat. I stället för en ljus och modernt möblerad trerumslägen- het med kök och utsikt är det två spartanskt möblerade källarrum med en kokplatta i ett hörn i hallen. Rättsreglernas tillämpning i delningsekonomin är afroamerikan, men talar god svenska i . Hon söker semesterbostad på till sig och . Paret vill gärna bo lite avskilt, en bit in i landet, och inte mitt i de mest tätbefolkade delar av den populära turist- orten vid havet. Där borde det gå lättast att finna lediga bostäder. Hon är också ute . Emellertid visar det sig vara omöjligt att finna något ledigt under den vecka som är aktuell. De mest intres- santa objekten visar sig snabbt vara upptagna även alternativa veckor, trots att de annonserats som tillgängliga. ber då sin granne, , som också använder den aktuella webbplattformen, att undersöka om hon skulle kunna få hyra de objekt visat intresse för, särskilt ett som bjöds ut av en an- vändare som hette . Det gick bra i de flesta fall, även hos . misstänker att hon blivit diskriminerad på grund av sitt afroamerikanska ursprung. Rättsläget i fallet med semesterbostaden Skador och stöld i bostaden Inte heller detta avtal, som gäller korttidshyra av bostad, regleras i någon form av specialanpassade författningar. Så är för övrigt fallet även vid avtal om hyra av hotellrum, förutsatt att hotelltjänsten inte ingår som en del i en paketresa. Vid hyra av hotellrum kan dock, mot bakgrund av allmänna konsumenträttsliga principer, generellt högre krav ställas på den som bedriver yrkesmässig hotellverksam- het än på en privatperson som hyr ut sin bostad. Huvudregeln är givetvis att den som orsakat skadan är ansvarig att betala ersättning till den skadelidande. En allmän princip i ett avtalsförhållande mellan privatpersoner är att ett presumtionsansvar gäller för den tillfällige hyresgästen. Det innebär att hyresgästen måste, för att undgå skadeståndsansvar, visa att han eller hon inte varit vårdslös. Ett sådant ansvar torde innebära för stora krav på en hyresgäst i ett konsumentförhållande, dvs. när motparten är närings- idkare, och torde därmed inte bli aktuellt i sådana fall. Eventuella avtalsvillkor mellan privatpersoner som innebär oskäliga friskrivning- ar från ansvar kan jämkas med stöd av 36 § avtalslagen. Rättsreglernas tillämpning i delningsekonomin sett görs samma typ av skadeståndsrättsliga prövning i de delar som avser sakskador, dvs. skadegörelse, vållande av brand, sönderslagen vas och stöld. I fallet med stöld av föremål gäller straffrättsligt ansvar jämte ett civilrättsligt skadeståndsansvar. Skadan har i detta fall uppstått med uppsåt. Båda rättsfrågorna, dvs. straffansvar och skadeståndsansvar kan handläggas i samma rättegång. Emellertid kan, här liksom i tidigare kommenterade fall, skadestån- det i praktiken inte bli större än den ansvariges betalningsförmåga. I många fall, som när det gäller en motpart i , kan det också vara svårt att få kontakt för ett resonemang om eventuell ersätt- ning. Som beskrivits i kapitel 5 finns numera ett system för inter- nationell tvistlösning online i konsumenttvister. Systemet har till- kommit som en följd av den ökade internationella e-handeln med konsumentprodukter och i syfte att främja den inre marknaden. Systemet kan dock bara användas i konsumenttvister och bara mellan parter inom EU eller EES-området. Det innebär att den tvist som kan uppstå mellan, å ena sidan och och, å andra sidan, hyresvärden i , inte kan lösas inom ramen för det europeiska systemet för hantering av internationella konsumenttvister. Mot- parten är inte näringsidkare och inte heller bosatt i ett EU-land. Den typ av hyresrelationer som och ingår i förmed- las av flera olika plattformar på markanden för bostadshyra. Sådana plattformar erbjuder olika slag av trygghetsskapande funktioner. Exempelvis finns i flera fall system för deposition. Det innebär att hyresgästen deponerar ett belopp, som utbetalas sedan bostaden besiktigats efter hyrestidens slut. Vidare finns exempel på olika typer av garantier, som är avsedda att täcka skador som uppkommit på den uthyrda bostaden eller på föremål i den. Sådana garantier kan i vissa fall täcka betydande be- lopp. Som framgått i kapitel 3 täcker Airbnb:s garanti skador upp till . I vissa länder förekommer också special- anpassade försäkringar, som kan täcka skador både på hyresvärdens och på hyresgästens sida. Ett exempel är att en hyresgäst snubblar Rättsreglernas tillämpning i delningsekonomin SOU 2017:26 och skadar sig på en olämpligt utformad tröskel i den hyrda bostaden. En viktig utgångspunkt vid bedömningen av försäkringsskyddets räckvidd är att och lämnat ut nyckeln till bostaden. Det kan, enligt vad utredningen inhämtat från försäkringsbolagen, leda till komplikationer i några av de beskrivna situationerna. Det gäller i första hand i fråga om stölderna och skadegörelsen i och bostad. Stöld och skadegörelse i bostäder ersätts normalt via hemförsäk- ringen bara om gärningsmannen olovligen berett sig tillträde till bostaden. Bedömningen blir den motsatta om gärningsmannen lov- ligen vistats i bostaden eller berett sig tillträde, lovligen eller olov- ligen, med en nyckel som han fått låna av försäkringstagaren. Efter- som och lämnat nyckeln till hyresgästen kan de inte räkna med att försäkringen ersätter stöldskadan och skadegörelsen i bostaden. När det gäller brandskadan bör vi, enligt vad utredningen in- hämtat, skilja mellan fall som det aktuella, där skadan vållats genom vårdslöshet, och fall med andra brandorsaker, såsom elektriskt fel eller blixtnedslag, dvs. utan samband med vållande. I vållandefallet, som var aktuellt hos och , resonerar vissa försäkrings- bolag så att skadan ska ersättas genom ansvarsmomentet i hyres- gästens hemförsäkring. Där understryker försäkringsbolagen att det är viktigt att i hyreskontraktet reglera att hyresgästen har en gällande försäkring för skador som eventuellt vållas i den hyrda bostaden. I andra fall uppges att och hemförsäkring kan tas i anspråk även i vållandefallet men, beroende på grad av vållande, eventuellt med jämkad försäkringsersättning. Om kan styrka, genom egna efterforskningar eller på annat sätt att och blivit diskriminerade kan diskriminerings- lagen tillämpas. Så som beskrivits i kapitel 5 har området för olaga diskriminering utökats diskrimineringslag. Rättsreglernas tillämpning i delningsekonomin höll förbud mot diskriminering vid yrkesmässigt tillhandahållande av varor, tjänster och bostäder. Den nya bestämmelsen har en spegel- vänd formulering; diskriminering är alltid otillåten när varor m.m. tillhandahålls utanför privat- och familjelivet. Frågan är alltså om , vars bostad och var särskilt intresserade av, bedriver en uthyrningsverksamhet som går utöver vad som kan inordnas under begreppet privat- och familjelivet. Till privat- och familjelivet får, enligt förarbetena till diskriminerings- lagen, räknas transaktioner avseende varor, tjänster och bostäder, som privatpersoner gör vid enstaka tillfällen och som typiskt sett kan sägas höra hemma i den personnära sfären. Här märks sådant som enstaka fall av uthyrning eller försäljning av sådant som den egna bo- staden, försäljning av föremål med särskilt affektionsvärde, såsom arvegods, sällskapsdjur, egendom av personlig karaktär eller föremål, som används i det egna hushållet. Enstaka uthyrning av privat bo- stad, även till personer utanför familjen, torde inte leda till att diskri- mineringsförbudet blir tillämpligt. Om har ett attraktivt fritids- hus, som hon och hennes familj sällan utnyttjar och därför i mer systematisk form hyr ut, torde verksamheten däremot gå utöver vad som kan anses tillhöra privat- och familjelivet. 6.6Tillämpning av marknadsrättsliga regler Som berörts i kapitel 5 kan de marknadsrättsliga reglerna tillämpas i de fall relationen mellan användaren och plattformen är ett kon- sumentförhållande. Så är, såvitt utredningen funnit, ofta fallet när plattformen på kommersiell bas säljer förmedlingstjänster till privat- personer och transaktionen inte utgör ett led i privatpersonens even- tuella näringsverksamhet. Det innebär att t.ex. lagen om avtalsvillkor i konsumentförhållanden, prisinformationslagen och marknadsför- ingslagen kan tillämpas på plattformarnas verksamhet. De marknadsrättsliga reglerna kan däremot inte tillämpas i rela- tionen mellan användarna, när de båda agerar för egen räkning och för ändamål utanför näringsverksamhet. Marknadsrätten kan inte heller tillämpas i de delningsekonomiska relationer där t.ex. facebook- grupper utgör förmedlande plattform. I sådana fall finns ingen näringsidkare, vars uppträdande på marknaden den marknadsrätts- liga lagstiftningen är avsedd att reglera. Detsamma torde i regel gälla Rättsreglernas tillämpning i delningsekonomin även andra, icke kommersiella, plattformar såsom bytesmarknader och klädotek. Här kan dock finnas en gråzon, där exempelvis före- komst av ekonomisk verksamhet kan tala för att relationen mellan användare och plattform ska utgöra ett konsumentförhållande. Utredningen har i sin kartläggning av delningsekonomiska platt- formar funnit att informationen om priser och kontaktuppgifter till plattformarna i många fall saknas eller är bristfällig. Vidare är det i vissa fall oklart vilka roller användarna ikläder sig och vilka rättsliga åtaganden de gör i förhållande till varandra, till plattformen och vice versa. Även information om olika skattekonsekvenser är sällsynt. Det är företeelser som, enligt utredningens mening, kan prövas en- ligt den marknadsrättsliga lagstiftningen. Exempelvis skulle brist på information i för användarna väsentliga frågor kunna prövas med stöd av marknadsföringslagen. Utebliven eller svårtillgänglig pris- information skulle kunna bedömas enligt prisinformationslagen osv. Utredningen utvecklar, med undantag för allmänna avtalsvillkor, inte närmare exempel på när sådan prövning kan bli aktuell. Det är en fråga för rättstillämpningen. När det gäller generella avtalsvill- kor, som de kommersiella delningsekonomiska plattformarna tilläm- par, ska dock i det följande en fördjupning ske i syfte att belysa exempel på några markandsrättsliga frågeställningar, som är en följd av delningsekonomins framväxt. Fördjupningen bygger på en analys som utfört på uppdrag av utredningen. 6.6.1Avtalsvillkor mellan användare och plattform i ett marknadsrättsligt perspektiv Utredningens har vid kartläggningen av plattformar för delnings- ekonomiska transaktioner granskat allmänna avtalsvillkor som tilläm- pas mellan plattformen och användaren. Utredningen har i samband härmed valt ut allmänna avtalsvillkor som tillämpas av plattformar inom områdena boende, biluthyrning, småtjänster och andra trans- porttjänster än persontransporter för en närmare granskning. Stan- dardvillkoren finns i samtliga fall tillgängliga via respektive plattform. I delningsekonomiska transaktionsmodeller finns, typiskt sett, åtminstone tre avtalsförhållanden nämligen mellan a)tillhandahållaren av varan/tjänsten, dvs. en användare och platt- formen, mellan Rättsreglernas tillämpning i delningsekonomin b)nyttjaren av varan/tjänsten, dvs. en annan användare, och platt- formen samt mellan c)tillhandahållaren och nyttjaren, dvs. mellan de båda användarna av plattformen. I avtalet (c) mellan användarna, låt oss kalla det huvudavtalet, fun- gerar plattformen i regel som en förmedlande länk. Som berörts i föregående kapitel kan det, i vart fall teoretiskt, finnas tillfällen då plattformen skulle kunna få ställning som part i huvudavtalet. utgångspunkt har, liksom utredningens, varit att det under alla förhållanden finns ett konsumentförhållande mellan användaren och plattformen, under förutsättning av att användaren är en fysisk person som handlar huvudsakligen för ändamål som faller utanför näringsverksamhet. Vilka delar av tjänsten som sålunda ska anses utgöra ett konsumentavtal, får avgöras från fall till fall, bl.a. utifrån vad som avtalats mellan parterna.4 Under den förutsättning- en är lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden (avtalsvillkorslagen, AVLK) tillämplig. AVLK är för övrigt även tillämplig på villkor som näringsidkare använder vid förmedling av varor, tjänster eller andra nyttigheter från en näringsidkare eller någon annan, till en konsument. genomgång har skett utifrån .