sou · H5B311 · 2017-02-28 00:00:00 — 6.4Andra kontroller som kompletterar de tekniska lösningarna för kontroll Patrullerande kontrollfordon används i flera europeiska vägtulls- system, exempelvis i och . Dessa fordon patrullerar vägarna och kan därvid upptäcka om överträdelser görs. Det kan exempelvis handla om överträdelser som består i att fordonsutrust- ningen inte används på rätt sätt eller att en skuld finns. I används även kontrollfordon som parkeras på olika platser längs med de vägar där vägtull tas ut och samlar med hjälp av utrustning in information om eventuella överträdelser av passe- rande lastbilar. Dessa kontrollfordon i liknar alltså snarare sådana flyttbara kontrollstationer som har beskrivits ovan. Bemannade vägkontroller innebär att en behörig myndighet stoppar fordon för att utföra en kontroll. Vid kontrollen gör kontrollanten iakttagelser och använder information från fordonsutrustning eller centralsystem för att kunna avgöra om en överträdelse har begåtts. Antingen sker kontrollerna slumpmässigt eller så initieras de efter att en fast eller flyttbar kontrollstation har identifierat ett fordon som sannolikt har gjort en överträdelse. Detta är något som an- vänds exempelvis i , där det finns särskilda parkerings- fickor efter en fast kontrollstation. Syftet med detta upplägg är att snabbt kunna stoppa ett fordon vid misstanke om en överträdelse. Bemannade vägkontroller utförs i samtliga vägtullssystem i världen och är viktiga för att uppnå acceptans för systemet. Detta beror bland annat på att det finns begränsade möjligheter att verkställa vägtull, böter och sanktionsavgifter utanför det egna landet, vilket gör att varje land ser till att driva in betalning från utländska åkare vid väg- kanten. I vissa vägtullssystem är det möjligt att, utöver automatiska och be- mannade vägkontroller, utföra kontroller i efterhand genom att granska det underlag som ligger till grund för beräkning av vägtullen. I exempelvis och är det möjligt för myndig- heterna att granska fordonsägarens underlag för beräkning av väg- tull i efterhand (upp till ). Om det då visar sig att fordons- ägaren har lämnat ett felaktigt underlag kan myndigheterna upp- taxera eller bötfälla denne. Myndigheterna kan inleda en granskning antingen stickprovs- mässigt eller utifrån inkomna tips. Myndigheterna kan också inleda en större granskning av utvalda företag. Granskningen kan gå till på så sätt att fordonsägarens underlag för beräkning av vägtullen jäm- förs med någon annan typ av dokumentation, för att myndigheten ska kunna bilda sig en uppfattning om huruvida underlaget är korrekt eller inte. – Hur gör man i andra länder? I kommitténs uppdrag ingår att kartlägga och analysera införda och planerade avståndsbaserade avgifter och skatter i andra europeiska länder, i syfte att få kunskapsunderlag för bedömningen av hur en avståndsbaserad vägskatt för tunga lastbilar bör utformas i . Även de länder där arbetet med att införa avståndsbaserade avgifter eller skatter pågår eller där införandet av någon anledning har av- brutits kan vara av intresse att analysera. Kommittén ska särskilt analysera de olika ländernas tekniska och juridiska system för uttag och kontroll av avståndsbaserade avgifter och skatter. I detta kapitel redogör kommittén för tidsbaserade vägavgifts- system respektive avståndsbaserade vägtullssystem i kronologisk ordning. Dels redovisas införda vägtullssystem, dels redovisas system som planeras eller har planerats (men av någon anledning inte in- förts). I stället för att enbart redovisa europeiska vägtullssystem innehåller redovisningen även vägtullssystem från andra kontinenter. Redovisningen av vägtullssystem tar sikte på de mer renodlade riks- täckande systemen och innehåller således inte beskrivningar av system i länder där vägtull tas ut för enstaka vägavsnitt eller begränsade delar av landet. I kommitténs uppdrag ingår även att analysera om något av systemen går att överföra i stort till svenska förhållanden, om detta bedöms lämpligt och om det tidsmässigt eller kostnadsmässigt kan underlätta ett införande av vägskatt i . Kommittén har dock valt att behandla denna fråga tillsammans med övervägandena kring valet av modell för ett vägskattesystem i kapitel 9 (se avsnitt 9.2.2). Internationell utblick – Hur gör man i andra länder? 7.2Tidsbaserade vägavgiftssystem för tunga fordon 7.2.1Eurovinjettsamarbetet (inklusive ) Rådets direktiv /89/EEG av om medlems- staters tillämpning av skatter på vissa fordon som används för godstransporter på väg och tullar och avgifter för användning av vissa infrastrukturer1 gjorde det möjligt för två eller flera medlems- stater att samarbeta för att införa ett gemensamt system för tids- baserade vägavgifter för tunga lastbilar och lastbilskombinationer. träffade , , , och ett avtal om ett gemensamt vägavgiftssystem. förhandlade och anslöt sig till samarbetet . I sam- band med uppbyggnaden av det avståndsbaserade vägtullssystemet Lkw-Maut drog sig ur samarbetet . Sedermera har även dragit sig ur samarbetet i samband med införandet av en avståndsbaserad vägtull . Principen för samarbetet innebär att en vägavgift som är betald i ett av samarbetsländerna gäller för färd på övriga anslutna länders vägnät . Fordon som är registrerade i andra länder än de som samarbetar ska betala en vägavgift , vecka, månad eller år. fanns den så kallade pappersvinjetten, som innebar att ett köpbevis eller en dekal skulle placeras synligt i for- donets vindruta. är Eurovinjetten elektronisk, vilket innebär att när avgiften är betald registreras detta i en databas, som kontrolle- rande myndigheter i de olika samarbetsländerna har tillgång till. För svenska fordon betalas alltid den årliga vägavgiften genom insättning på ett särskilt konto. För utländska fordon utanför sam- arbetet betalas vägavgiften hos vissa bränslestationer eller på internet. Vägavgiften gäller för lastbilar eller lastbilskombinationer med en totalvikt på och varierar med antal axlar och EURO- utsläppsklass enligt nedanstående tabell. En lastbil med draganord- ning hänförs alltid till gruppen med fyra axlar eller fler. 1 Direktivet har ersatts av Europarlamentets och rådets direktiv /62/EG av om avgifter på tunga godsfordon för användningen av vissa infrastrukturer, som har ändrats genom och rådets direktiv /38/EG av och och rådets direktiv /76/EU av . Internationell utblick – Hur gör man i andra länder? Växelkurs per : = . (EUT C 363, 1.10.2016 s. införde en tidsbaserad vägavgift . Samtliga gods- fordon, oavsett vikt, omfattas av avgiften. Avgiften omfattar det stat- liga vägnätet, vilket täcker in samtliga större vägar. Avgiften diffe- rentieras utifrån antal axlar, viktklass och EURO-utsläppsklass. Det finns planer på att införa ett avståndsbaserat vägtullssystem för lastbilar och bussar, vilket motiveras av ett krav på högre intäkter än vad den nuvarande vägavgiften ger. I finns det en tidsbaserad vägavgift för lastbilar och bussar. Systemet omfattar stora delar av landets huvudvägnät. Avgiften differentieras utifrån viktklass, EURO-utsläppsklass och typ av fordon. Antalet axlar är däremot inte en grund för differentiering. I finns en tidsbaserad vägavgift för lastbilar som omfattar de nationella motorvägarna. Avgiften differentieras utifrån fordo- nets viktklass och antal axlar. ersattes det pappersbaserade systemet med ett elektroniskt system. På ett fåtal platser (tre broar) finns även vägtullar, men föraren måste ändå ha en giltig vinjett för att kunna passera. Internationell utblick – Hur gör man i andra länder? infördes en tidsbaserad vägavgift för lastbilar över . Avgiften är tidsbaserad och varieras utifrån fordonets vikt- klass och antal axlar. Avgiften gäller för hela det statliga vägnätet i . På ett liknande sätt som i betalar de natio- nella fordonen vägavgiften med fordonsskatten. I samband med införandet av avgiften sänkte fordonsskatten för de fordon som omfattas av avgiften. Enligt transport- ministerium innebär detta att majoriteten av de inhemska tunga lastbilarna totalt sett inte har fått en ökad kostnad då avgiften in- fördes. införde en tidsbaserad vägavgift . Avgiften om- fattar de största statliga vägarna i och gäller för lastbilar eller lastbilskombinationer över . Syftet med avgiften är att minska trafiken, stärka underhållet och utvecklingen av det statliga vägnätet, samt även uppmuntra användandet av mer miljövänliga fordon. Avgiften differentieras utifrån utsläppsklass, antal axlar och viktklass. 7.3Avståndsbaserade vägtullssystem för tunga fordon Den amerikanska delstaten tar ut en avståndsbaserad skatt för tunga fordon över . Det är en så kallad som baseras på fordonets registrerade vikt2 och antal axlar. Skatten infördes ursprungligen och har funnits i sin nu- varande form . 2 Den registrerade vikten är den högsta vikten vid vilken fordonet får framföras. Internationell utblick – Hur gör man i andra länder? Syftet med den avståndsbaserade skatten är bland annat att allokera kostnaden för vägslitage, som anses öka vid en viss kombination av fordonens vikt och antal axlar och minska vid en annan kombination. I tas dieselskatt inte ut för de fordon som omfattas av den avståndsbaserade skatten. Skatten omfattar tunga fordon () och gäller för det allmänna vägnätet (knappt ). Både fordon registrerade i och utanför omfattas av skatten. Drygt 47 000 fordon i är skattepliktiga. Dessutom finns det drygt 316 000 fordon från andra stater registrerade i systemet. Olika skattesatser gäller beroende på fordonets registrerade vikt och för vissa viktkategorier även beroende på antalet axlar. Vid förändring av konfigurationen (antal släpfordon eller byte av släp- fordon) kan en annan vikt deklareras. Även vid en förändring av vikten under färd, exempelvis efter lossning, kan en annan vikt deklareras. För fordon (12–) är den deklarerade vikten den högsta vikten vid vilken fordonet får fram- föras, oavsett antalet axlar. För fordon vars kombinerade vikt är (36–) måste fordonsägare köpa ett särskilt tillstånd i taget. För denna kategori av fordon gäller en annan skattetabell, där hänsyn tas till aktuellt antal axlar på ekipaget. Inom varje viktklass för dessa fordon minskar skattesatsen med fler axlar. Minskningstakten är baserad på den förväntade reduceringen av vägslitaget. Den högsta enskilda skatte- satsen är för fordon som rapporterar maximal vikt (44,) med bara fem axlar. Sådana lastbilar har en skattesats på per kilometer. Om ett fordon i stället har en sjätte axel med samma rapporterade vikt sjunker skatten till per kilometer. Om ett fordon har sju axlar sänks skatten till per kilometer. Skatten sänks för upp till nio axlar. När lastbilens viktkonfiguration ändras, exempelvis genom att ett släp- fordon kopplas på, ska all körsträcka för den nya vikten rapporteras. För vissa kategorier av fordon, exempelvis timmerfordon, finns möjlighet att betala en platt skatt i stället. Internationell utblick – Hur gör man i andra länder? undantagen betalar en månatlig skatt baserad på den genomsnittliga körsträckan för lastbilar i den kategorin. Intäkterna förväntas där- med motsvara vad en för ett sådant fordon skulle ha genererat, men utan att skatten varierar med användningen. Sär- skilda regler gäller för särskilt tunga fordon (dispensfordon), men dessa redovisas inte här. Skattenivåerna redovisas i nedanstående tabeller. Växelkurs per : = = . (EUT C 363, 1.10.2016 s. Internationell utblick – Hur gör man i andra länder? Växelkurs per : = = . (EUT C 363, 1.10.2016 s. System, systemkostnader och intäkter Fordon som använder de allmänna vägarna måste ha ett tillfälligt passerkort eller ett så kallat viktkvitto och ett skatteintyg för varje motorfordon. Passerkorten innebär att fordonet skaffar sig ett tids- begränsat tillstånd att använda det allmänna vägnätet enligt en viss rutt och en viss fordonskonfiguration (vikt). Passer- korten är begränsade till 5 per fordon och år eller 35 per transport- företag och år. Överskrids någon av dessa gränser måste fordons- ägaren börja betala i förskott. kommer dock reglerna att ändras och fordonsägaren ska i stället bli skyldig att deklarera. Fordonsägare som deklarerar är skyldiga att rapportera och be- tala antal körda kilometer eller kvartalsvis. Kvartalsvis rapportering får bara göras efter ansökan och oklanderlig månads- rapportering . Enligt administrativa förordning (OAR 740-055-0120) måste fordonsägare föra en detaljerad journal över sin verksamhet och spara underlaget för att kunna visa upp detta vid en inspektion. Informationen som ska lagras är Internationell utblick – Hur gör man i andra länder? datum för varje resa tillsammans med start- och slutpunkt gränspassager in i respektive ut ur lastnings- och lossningsplatser för varje resa rutten för varje resa dygnsvis avläsning av vägmätarställningen eller annan utrustning för avläsning av körd sträcka fraktsedlar och/eller andra transportdokument för varje resa underlag för begäran av avdrag för färd utanför skattepliktigt vägnät underlag kring vilka fordonskombinationer som har använts. Vid en inspektion måste myndigheten ge transportföretaget en rimlig tid för att ta fram det begärda underlaget. lagstift- ning föreskriver att myndigheten ska ersättas av fordonsägaren om inspektörerna måste resa utanför delstaten för att komma åt under- laget. Underlag som genereras elektroniskt genom valfri fordons- utrustning kan användas i stället för eller som tillägg till de uppgifter som lämnas in på pappersblankett under förutsättning att vissa krav är uppfyllda och att underlag på tryckt format kan lämnas på begä- ran. Det finns flera tjänsteleverantörer som de skattskyldiga kan använda för att skapa det underlag som krävs, men finns det bara en tjänsteleverantör som sköter det helt automatiskt åt kunden. I stället för de flesta fordonsägare sin journal manuellt. De årliga intäkterna från skatten är (). transportsdepartement har administrationskostnader motsvarande av intäkterna från skatten. Kontrollvägning av fordonet sker både vid in- och utfart samt inom delstaten. Därför finns det vägningsstationer vid delstatens gränser och i anslutning till större vägar. Det finns 75 stycken så- dana stationer i anslutning till de större vägarna. Särskilda tjänstemän ansvarar för vägningsstationerna, men utöver detta har även polisen och andra lokala myndigheter befogenhet att utföra kontroller var som helst på det allmänna vägnätet. Internationell utblick – Hur gör man i andra länder? Om föraren vid en kontroll inte kan uppvisa ett giltigt passer- kort, exempelvis om fordonet har avvikit från rutten, eller saknar viktkvitto får man betala (). Vid en revision kan förseningsavgiften uppgå till av det ute- blivna skattebeloppet. Det kan också tillkomma en straffavgift på mellan 0–med tillägg av en ränta på av beloppet. Varje fordonsägares deklarationer granskas minst en gång var tredje år. Granskning sker oftare om företaget har gjort överträdel- ser. De årliga granskningarna brukar resultera i i intäkter. Förutom har tre andra amerikanska delstater vägtullssystem för lastbilar: , och . Det vägnät som omfattas av vägtullen är i , 110 000 kilo- meter i och i . Även i dessa delstater är vägtullen en skatt. har den skatt som är enklast utformad, med en och samma skattesats för alla fordon och fordonskombinationer som väger (27,) på per mile (0,per kilometer). och har en differentierad skatt där skatten varierar bero- ende på tillåten bruttovikt. I omfattas lastbilar (ungefär ) och ökar successivt för varje (ungefär ). I omfattas lastbilar (ungefär ) av skatten och den ökar successivt för varje med en högsta nivå för fordon på () och däröver. infördes ett vägtullssystem på för både tunga och lätta dieselfordon. Syftet var att finansiera drift och underhåll av väginfrastrukturen. Vägtullen innebar att transportföretagen köpte papperslicenser för en viss vikt och ett maximalt antal kilo- meter och fick därmed tillstånd att använda det allmänna vägnätet. Internationell utblick – Hur gör man i andra länder? blev det möjligt att sköta licensförfarandet elektroniskt och blev det första företaget certifierat för att kunna erbjuda sin elektroniska tjänst. reformerades systemet för att förenkla uttaget av vägtull, minska de administrativa kostna- derna för staten och slutanvändarna samt förbättra efterlevnads- kontrollen. Vägtullen administreras av motsvarighet till Transportstyrelsen. Alla dieseldrivna fordon och andra fordon, oavsett vikt, som drivs av ett bränsle som inte beskattas3 måste betala vägtull. Det innebär att dieseldrivna personbilar, lätta och tunga lastbilar samt bussar ingår i systemet, vilket totalt är ungefär 300 000 fordon. Antalet tunga lastbilar i systemet är ungefär 120 000 stycken. Det finns flera typer av undantag: fordon som delvis drivs av elektricitet och fordon som vars syfte och utformning gör dem olämpliga för regel- bunden användning på det allmänna vägnätet. Några exempel på detta är bland annat traktorer, gaffeltruckar, terrängfordon, front- lastare, mobilkranar och vissa skogsmaskiner. Hela det allmänna vägnätet omfattas av vägtullen, vilket är unge- fär . Vägtullen beror av körd sträcka och vilken kategori som fordonet tillhör. För fordonskombinationer gäller en vägtull för dragfordo- net och en vägtull för efterföljande släpfordon, om inte kombina- tionen i sig tillhör en egen kategori. Tariffen är densamma oavsett om fordonet har någon last eller inte. För en fordonsägare som har använder flera olika släpfordon kan det således behövas flera olika licenser. Vissa av avgiftsnivåerna redovisas nedan.4 3Drivmedel som beskattas är bensin, naturgas (CNG) och gasol (LPG). 4För fullständig tabell, se RUC handbook på Internationell utblick – Hur gör man i andra länder? Växelkurs per : = 1,5369 nya zeeländska dollar = . (EUT C 363, 1.10.2016 s. Växelkurs per : = 1,5369 nya zeeländska dollar = . (EUT C 363, 1.10.2016 s. System, systemkostnader och intäkter Ett avgiftspliktigt fordon måste ha en licens innan vägarna får an- vändas. Licenserna omfattar och innan licensen går ut måste en ny införskaffas. För fordonskombinationer gäller att även släpfordonet måste ha en licens. Det finns dock licenser som avser fordonskombinationer. Licensernas pris beror på om det är ett motorfordon eller släpfordon, antalet axlar, antalet hjul per axel och avståndet mellan axlarna. Licenser kan köpas på myndighetens webbplats, hos ombud (över disk), per telefon, per fax, genom särskilda vägtullskort vid service- stationer eller via en direktkanal som används av större transport- företag och av företag som erbjuder elektronisk vägtull. Internationell utblick – Hur gör man i andra länder? varje licens tillkommer en transaktionsavgift som motsvarar kostna- den för de olika inköpsalternativen. Transaktionsavgiften varierar mellan 2,10–8,63 Nya Zeeländska dollar (13–) per licens. Varje fordon tilldelas en vägtullsvikt, som är den lägsta av den totalvikt som anges av tillverkaren eller den högsta tillåtna brutto- vikten för fordonet. Alla fordon som är vägtullspliktiga ska vara utrustade med en vägmätare som ger en tillförlitlig registrering av körd sträcka. Det ska vara antingen en navmonterad vägmätare med mekanisk mät- ning (en hubodometer) eller en godkänd elektronisk vägmätare (med satellitmottagare). finns det tolv godkända leve- rantörer av mekaniska vägmätare och för tunga fordon finns det två godkända leverantörer av elektroniska vägmätare. Användningen av elektroniska vägmätare för tunga fordon har ökat kraftigt och andelen som använder en leverantör av elektroniska väg- mätare är . Licensetiketter för lätta fordon måste vara synliga från utsidan. De ska därför placeras på insidan av vindrutan på passagerarsidan av fordonet. Licenser för tunga fordon och släp måste antingen vara synliga enligt kraven för lätta fordon eller finnas tillgängliga om en kontrollant begär det. Återbetalning av vägtull kan ske av olika skäl, exempelvis om licensen inte har använts fullt ut, på grund en förändring av den mekaniska vägmätaren, när fordonet har använts utanför det all- männa vägnätet eller när ett fordon har skrotats, exporteras eller av annat skäl avregistreras. Återbetalning kan begäras senast efter utgivning av licensen. Vid ansökan anges den tillryggalagda sträckan utanför allmän väg och en kort beskrivning av omständig- heterna till körningen. Fordonsägaren måste spara allt underlag över all väganvändning utanför det allmänna vägnätet . Myndigheten kan kräva tillgång till böcker och dokument för att kontrollera uppgifterna i ansökan. Vid användning av en elektro- nisk vägmätare räknar tjänsteleverantören av det antal kilometer som körts utanför det allmänna vägnätet. Dokumentationsskyldigheten innebär att fordonsägaren måste spara uppgifter över all väganvändning , uppgifter om fordonets service , fakturor för bränsle och service och fakturor för transporttjänster . Myndigheten kan kräva in dessa uppgifter vid en inspektion. Om fordonsägaren inte kan Internationell utblick – Hur gör man i andra länder? uppvisa uppgifterna kan detta resultera i böter om upp till 25 000 Nya Zeeländska dollar för en enskild individ () eller upp till 100 000 Nya Zeeländska dollar () för ett företag. De årliga intäkterna från vägtullssystemet uppgår till ungefär 1,2 miljarder Nya Zeeländska dollar (), varav tunga fordons står för . Drifts- kostnaden för systemet är ungefär 25 miljoner Nya Zeeländska dollar (), vilket motsvarar av intäkterna.5 Staten utreder möjligheterna att även erbjuda elektronisk mätning av körd sträcka för lätta fordon som omfattas av vägtullen. Det planeras även ett projekt för att utreda hur vägtullen för tunga for- don kan förändras, för att ta hänsyn till differentiering på tid och rum. Staten utreder även möjligheterna att ta bort all form av be- skattning av bränsle och även att låta alla lätta fordon omfattas av vägtullssystemet. införde en elektronisk avståndsbaserad skatt för tunga lastbilar över . Skatten, som kallas för Leistungsabhängige Schwerverkehrsabgabe (LSVA), administreras av den schweiziska tullmyndigheten. Lagen för LSVA godkändes genom en folkomröstning 1998. Införandet av skatten sammanföll med en ändring som innebar att tillåten bruttovikt höjdes från . Syftet med skatten var att kompensera för kostnader orsakade av transporter med tunga lastbilar, skydda alpregionen, få kompensation för en högre tillåten bruttovikt från , uppmuntra omställning från väg- transporter till järnvägstransporter samt stödja finansieringen av nya järnvägstunnlar. 5 State Transport Commission, Meeting 1, October 2015. , besökt . Internationell utblick – Hur gör man i andra länder? Skatten omfattar inhemska och utländska tunga lastbilar med en tillåten totalvikt över . Vissa fordonskategorier undantas från skatteplikt. Dessa är militärfordon, polisfordon, utrycknings- fordon, jordbruksfordon, saluvagnslicensierade fordon, trafikskole- fordon, veteranfordon, elfordon, tivolifordon, bandfordon samt fordon som används för humanitära, icke-vinstdrivande eller icke- kommersiella syften. Hela det schweiziska allmänna vägnätet (inklusive ), det vill säga är beskattat. Differentiering av skatten sker med avseende på fordonets vikt och EURO-utsläppsklass. Fordonets vikt är den lägsta av följande: Tillåten totalvikt för lastbilen plus eventuell tillåten totalvikt för släpvagnen (enligt registreringsbeviset) – för dragfordon: drag- bilens totalvikt plus tillåten totalvikt för påhängsvagn. Högsta tillåtna kombinerad bruttovikt för fordonskombinationen. Den nationella viktgränsen . Skatten skiljer sig från andra liknande vägtullssystem för att den beräknas per tonkilometer. Skattebeloppet beräknas genom att multiplicera tariffnivån, enligt tabellen nedan, med fordonets vikt och den sträcka som körts. Växelkurs per : = = . (EUT C 363, 1.10.2016 s. Internationell utblick – Hur gör man i andra länder? System, systemkostnader och intäkter Det finns två sätt att använda det schweiziska vägtullssystemet på.