sou · H5B318 · 2017-03-08 00:00:00 — Enligt de senaste prognoserna kan bristen komma att uppgå till 60 000 lärare, förskollärare och fritidspedagoger fram till 2019.28 Behoven är särskilt stora av kompetenta lärare som också behärskar vanliga språk i den stora gruppen nyanlända elever. En ökad användning av kunskaps- och färdighetsprov, liknande de prov som finns för de större grupperna inom hälso- och sjukvårdens yrken,29 kan vara en väg att snabbare nå behörighet för yrket för lärarutbildade från andra länder. Det så kallade lämplighetsprovet är dock enbart öppet för lärarutbildade från andra EU-länder.30 En alternativ väg är att utveckla möjligheter till validering direkt mot examensmålen för olika yrkesexamina, däribland lärarexamen. Erfarenhet av detta finns inom vidareutbildningen för förskollärare som saknar examen ().31 Inför antagning valideras och tillgodoräknas kompetens motsvarande 180 av förskollärarexamens 210 högskolepoäng och examen kan sedan utfärdas efter en termins kompletteringsstudier inom den utbildningsvetenskapliga kärnan. för förskollärare skulle t.ex. kunna vara en förebild för kompletteringsutbildning för yrkesverksamma socialsekreterare som saknar behörighet att arbeta med myndighetsutövning som rör barn och unga. Kommunerna har efterfrågat särskilt framtagna kompletteringsutbildningar för obehöriga anställda.32 Kunskaps- och färdighetsprov eller lämplighetsprov bör användas i större utsträckning som en väg till legitimation. Validering direkt mot examensmål bör prövas inom högskolan för fler yrkesgrupper. 28Prognoser med utgångspunkt i lärarprognos (2015), se Dir. 2016:76. 29Socialstyrelsen har påbörjat ett arbete att utveckla motsvarande prov för samtliga reglerade yrken inom hälso- och sjukvårdsområdet. 30Skolverkets föreskrifter (2016:12) om erkännande av yrkeskvalifikationer samt villkor för behörighet och legitimation för lärare och förskollärare med utländsk utbildning. 31VAL Rapport 2016:1 Validering av förskolepedagogiskt ämnesområde. regleras i förordningen (2011:689) och (2013:831). 32Socialstyrelsen (2016) Krav på behörighet inom barn- och ungdomsvård. Tillgången till validering ska öka Strategins övergripande målsättning är att betydligt fler individer ska få sin kompetens validerad. Det hade varit önskvärt att också kunna uttrycka denna målsättning som ett kvantifierat och uppföljningsbart mål, nedbrutet på delmål för olika delar av systemet. Ett genomgående problem är dock att det saknas tillförlitliga uppgifter om omfattning och resultat av den validering som genomförs . För att öka kännedomen om validering behövs bättre statistik och mer kunskap om valideringens effekter för individ och samhälle. Att stärka generella och långsiktiga strukturer för validering Delegationen gör i kapitel 4 bedömningen att fem övergripande områden bör prioriteras i den fortsatta utvecklingen. Inriktningen förutsätter ett aktivt arbete från såväl berörda myndigheter som arbetsmarknadens parts- och branschorganisationer. Delegationens ledamöter, som representerar de närmast berörda myndigheterna och organisationerna, ställer sig alla bakom den inriktning som förslaget till strategi pekar ut. Detta innebär ett åtagande att inom sina respektive ansvarsområden verka för: en ökad överförbarhet mellan kvalifikationer, en väl fungerande samverkan med andra berörda myndigheter och organisationer, en ökad kvalitet genom vidareutveckling av metodstöd, riktlinjer och uppföljning, organisatoriska och finansiella lösningar som är långsiktigt hållbara, samt tydligare information och en väl fungerande vägledning. Genomförandet kan inledas direkt inom det ansvar och finansiella ramar som respektive myndighet och organisation har. På flera av de nämnda områdena har regeringen givit särskilda uppdrag till myndigheterna (se bilaga 2). När regeringen tar ställning till delegationens förslag till nationell strategi för validering kan uppdragen till vissa myndigheter och regionala aktörer behöva kompletteras eller förändras för att de ska ha förutsättningar att bidra i genomförandet. Hur uppdragen utformas behöver tas i nära dialog mellan respektive myndighet och departement. Prioritera utvecklingen av branschvalidering och validering inom högskolan I kapitel 5 gör delegationen bedömningen att validering mot arbetslivets kvalifikationer (branschvalidering) och validering inom högskolan bör prioriteras . Vidareutveckling av branschvalidering kräver ett aktivt engagemang från arbetsmarknadens parts- och branschorganisationer, men också ett finansiellt stöd från det offentliga. Medel för utveckling av valideringsmodeller finns att söka från socialfonden samt från i form av statsbidrag för utveckling av stödstrukturer för lärande på arbetsplatsen. Dessa medel bör komma till användning för koordinerade satsningar med inriktning mot ökad kvalitet och överförbarhet. För att skapa förutsättningar för fortsatta utvecklingsinsatser bör den nationella strategin för validering beaktas vid utformningen av socialfondsprogrammet för nästa programperiod. Delegationen avser även att inrätta en arbetsgrupp för att fördjupa analysen av vidareutveckling av branschvalidering. För utvecklingen av strukturer för validering inom högskolan har regeringen beräknat särskilda medel . Delegationen gör bedömningen att det på flera områden också behövs förändringar i regelverket för att öka möjligheterna till validering och skapa en ökad tydlighet och likvärdighet. att prioritera detta i sitt fortsatta arbete och återkomma med förslag på området. Förslaget till nationell strategi anger prioriteringar och inriktningar för ett samordnat utvecklingsarbete inom valideringsområdet. Analys av ekonomiska och andra konsekvenser har inte genomförts i detta skede. Delegationen avser att återkomma med detta, samt med förslag till finansiering, när delegationen lämnar förslag till konkreta åtgärder för att stärka valideringsarbetet. En heltäckande uppföljning av den samlade utvecklingen av strukturerna för validering är en förutsättning för att kunna avgöra hur arbetet går och för att regeringen vid behov ska kunna styra om det. Förutom myndigheternas rapportering i enlighet med sina respektive uppdrag behövs också en samlad bild. Att följa upp genomförandet av den nationella strategin ser delegationen som en viktig del av sitt uppdrag att följa och analysera omfattningen och resultatet av validering inom utbildning och arbetsliv. Delegationen avser göra detta bland annat i form av årliga sammanfattande rapporter. Uppföljningen ska även stödja rapportering till relevanta EU-organ om framsteg inom valideringsområdet som följer av antagandet av Rådets rekommendation samt utarbetandet av en nationell referensram för kvalifikationer. En sammanställning av strategins inriktning i förhållande till EU:s rekommendation presenteras i bilaga 2. Uppföljningen av strategin syftar också till att ge bättre tillgång till kvantitativa data om den validering som genomförs. Resultatet av validering för individ och samhälle behöver tydliggöras för såväl uppdragsgivare som genomförande aktörer. För detta krävs tillförlitlig statistik som även kan ligga till grund för effektutvärdering genom t.ex. utvärdering. Myndigheter och organisationer representerade i Valideringsdelegationen har i förslaget till strategi enats om en inriktning för utvecklingen av validering för de kommande fem åren. Regeringen behöver sedan göra avvägningar om inom vilka delar som ambitionsnivån kan höjas utöver redan givna förutsättningar. Vår förhoppning är att den strategi som regeringen kommer att fastställa ska utgöra ett kraftfullt verktyg för att stärka kvalitet och tillgång till validering. Delegationen vill också framhålla att samarbete, samsyn och ett fokuserat arbete inom gemensamt identifierade områden i sig kan påskynda utvecklingen mot generella och långsiktigt hållbara strukturer för validering inom utbildning och arbetsliv. En plan för inriktning och genomförande av ett förstärkt samarbete på valideringsområdet mellan berörda myndigheter tas nu fram inom ramen för delegationen. Vi tror även att samverkan mellan myndigheter och arbetsmarknadens parter kommer förstärkas ytterligare vid genomförandet av strategin. Detta lägger en god grund för ett fortsatt sammanhållet system. En samordnad utveckling av validering En kommitté i form av en nationell delegation ska följa, stödja och driva på ett samordnat utvecklingsarbete inom valideringsområdet på den nationella och regionala nivån. Delegationen ska också lämna förslag på en nationell strategi för validering som präglas av effektivitet, långsiktighet och överblickbarhet och som gynnar utvecklingen av hållbara och generella strukturer för validering på nationell och regional nivå. lämna förslag på en nationell strategi för validering, verka för att en samsyn på validering, dess innebörd och funktion etableras inom utbildningsväsendet och arbetslivet, följa och analysera omfattningen och resultatet av validering inom utbildningsväsende och arbetsliv, sprida kunskap om goda exempel i fråga om validering, arbeta för att information om validering som tillgodoser den enskildes behov görs tillgänglig, lämna förslag till regeringen och ta behövliga initiativ till förändringar som stärker valideringsarbetet inom utbildningsväsendet och arbetslivet, och lämna nödvändiga författningsförslag. Uppdraget ska slutredovisas . En samordnad utveckling av validering behöver främjas Med validering avses en strukturerad bedömning och ett erkännande av kunskaper och kompetens som en person har oberoende av hur de har förvärvats. Validering syftar till att individen ska kunna få en kvalifikation, dvs. ett formellt intyg på att kompetensen motsvarar fastställda och erkända kriterier inom utbildning eller arbetsliv. Validering lyfts inom både EU och av fram som ett viktigt verktyg för det livslånga lärandet, för ökad anställningsbarhet och för en ökad rörlighet på arbetsmarknaden. Validering av reell kompetens kan ge enskilda individer behörighet till utbildning, bidra till att effektivare utbildningsinsatser kan erbjudas och leda till en snabbare etablering och omställning på arbetsmarknaden. Ur ett tillväxtperspektiv bör validering ingå i strategier för kompetensförsörjning och kompetensutveckling. Det är alltså motiverat av flera skäl att personer med behov av och förutsättningar för validering har tillgång till sådan. Väl fungerande system för validering inom utbildnings- och arbetsmarknadsområdet bedöms kunna bidra till betydande samhällsekonomiska vinster. Europeiska unionens råd beslutade mot bakgrund av sådana överväganden en rekommendation om validering av ickeformellt och informellt lärande (2012/C 398/01). tillstyrkte rekommendationen vilken förväntas vara införd . Regeringen har vidare aviserat att ett sammanhållet, nationellt och permanent system för validering ska införas (prop. 2014/15:1) och påtalat att valideringsprocesserna behöver bli effektivare (prop. 2014/15:100). Uppdraget att främja en samordnad utveckling av validering Omfattningen och värdet av validering är beroende av att det finns utvecklade strukturer som möjliggör validering, att validering är tillgänglig i praktiken och att valideringen genomförs med hög kvalitet. Dagens system behöver förbättras i flera av dessa avseenden. En samsyn bland aktörer och intressenter i fråga om validering, dess innebörd och funktion utgör vidare en grundläggande förutsättning för att ett fungerande, sammanhållet och transparent system ska ut- Med anledning av detta behöver en nationell strategi för validering tas fram. Strategin ska bidra till ett effektivt, långsiktigt och överblickbart system för validering, liksom en förbättrad samordning mellan aktörer och intressenter inom utbildningsväsendet, arbetsmarknaden, branscher och organisationer inom arbetslivet samt organ som ansvarar för utfärdandet av olika kvalifikationer. En nationell delegation ska ha till uppgift att följa, stödja och driva på utvecklingsarbetet för att skapa ett effektivare system för validering på nationell och regional nivå. Uppdraget att främja en samordnad utveckling av validering omfattar valideringsfrågor inom gymnasieskolan, vuxenutbildning, , högskolan, övriga eftergymnasiala utbildningar, folkbildning samt verksamhet inom arbetsmarknad och arbetsliv som syftar till validering av reell kompetens. Uppdraget omfattar även valideringsfrågor som kan beröra utfärdandet av kvalifikationer som särskilda organisationer eller organ ansvarar för. Det ska genomföras med hänsyn till varje verksamhetsområdes särskilda förutsättningar. verka för att konkreta åtgärder initieras och genomförs som gynnar utvecklingen av hållbara strukturer för validering, när det gäller regionala strukturer för validering beakta behov av stöd och samverkan för att utvecklingen ska gå framåt, lämna förslag på en nationell strategi för validering, arbeta för att en samsyn på validering, dess innebörd och funktion etableras i utbildningsväsendet, branscher och organisationer inom arbetsliv samt myndigheter som validerar i syfte att pröva behörighet till yrke, och arbeta för att strukturer för validering på regional och nationell nivå och inom utbildning och arbetsliv blir överblickbara, effektiva och hållbara i ett långsiktigt perspektiv. Validering ska vara ett naturligt inslag i utbildning och arbetsliv Utvecklingen av metoder inom valideringsområdet och tillämpningen av dem har gått framåt och gett validering en högre grad av legitimitet. Det kvarstår dock ännu brister som sammantaget begränsar tillgången till och värdet av validering. Det är angeläget att validering betraktas som ett naturligt inslag inom utbildningsväsendet och i arbetslivet. Viktiga utvecklingsområden som behöver uppmärksammas är bl.a. validering av nyanlända invandrares utbildning, kunskaper och kompetens och hur branschernas valideringsmodeller kan anpassas för att fungera för individer med varierande bakgrund och förutsättningar. Även myndigheters arbete med validering som syftar till att pröva behörighet till ett yrke ska uppmärksammas. Det är vidare viktigt att insatser som utvecklas med fokus på enskilda grupper i samhället utformas så att de blir fungerande delar av långsiktiga och generella strukturer för validering och inte får karaktären av särlösningar. verka för att valideringsinsatser ges en utformning som kan möta olika individers behov och fungera inom ramen för långsiktiga och generella strukturer för validering. Brister i informationen om valideringens omfattning Det saknas tillförlitliga uppgifter om valideringens omfattning och resultat. Tillgången till validering varierar också i hög grad mellan olika regioner, yrkesområden och utbildningsområden. Det finns behov av att samordnat redovisa hur systemet för validering utvecklas för att på så sätt också kunna identifiera eventuella ytterligare utvecklingsbehov. Det finns också behov av att sprida kunskap om goda exempel som kan inspirera såväl enskilda som ansvariga myndigheter och berörda inom arbetslivet. Tillgången till informationen om validering som den enskilde kan tillgodogöra sig behöver också förbättras på olika sätt. Delegationen ska i samverkan med berörda myndigheter på nationell och regional nivå följa och analysera omfattningen och resultatet av validering inom utbildning och arbetsliv, sprida kunskap om goda exempel i fråga om validering, och arbeta för att information om validering som tillgodoser den enskildes behov görs tillgänglig. Identifiera behov av utvecklingsinsatser och förändringar För att validering ska bli ett accepterat, effektivt och tillförlitligt inslag i utbildningsväsende och arbetsliv kan det finnas behov av olika åtgärder och insatser som delegationen uppmärksammar efterhand. Sådana kan komma att identifieras bl.a. vid kontakter med verksamma inom olika sektorer och genom de sammanställningar och analyser som ska göras. Behoven av åtgärder och insatser kan skilja sig åt mellan olika verksamhetsområden beroende på deras olika förutsättningar och mål. Delegationen bör i kontakterna med branscher och organisationer i arbetslivet uppmärksamma identifierade utvecklingsbehov. Delegationens förslag bör vidare ta hänsyn till eventuella övriga insatser på nationell och regional nivå som syftar till att främja validering. lämna förslag till regeringen om behövliga och konkreta förändringar som stärker valideringsarbetet inom utbildning och arbetsliv, och lämna nödvändiga författningsförslag. Delegationen ska redogöra för ekonomiska och praktiska konsekvenser av sina förslag. Uppdragets genomförande och redovisning Delegationen ska ledas av en ordförande och bestå av högst 14 andra ledamöter som representerar bl.a. relevanta branscher och parter inom arbetslivet, närmast berörda myndigheter och regionala organ. En expertgrupp ska stödja delegationens arbete. Delegationen ska inhämta synpunkter från och hålla kontakt med de myndigheter och organisationer på nationell och regional nivå som berörs av uppdraget och de åtgärder som delegationen föreslår. Delegationen ska regelbundet hålla (och ) underrättat om hur uppdraget fortskrider. En redovisning ska lämnas Förslag till åtgärder som delegationen anser är nödvändiga under sin löpande verksamhet ska redovisas i delbetänkanden. Uppdraget ska slutredovisas . Strategin och Rådets rekommendation om validering Rådets rekommendation om validering Enligt Rådets rekommendation om validering av icke-formellt och informellt lärande1 ska EU:s medlemsstater ha inrättat arrangemang för validering som gör det möjligt för enskilda att: få kunskap, färdigheter och kompetens som förvärvats via ickeformellt och informellt lärande validerade, och erhålla en fullständig kvalifikation eller, i tillämpliga fall, en partiell kvalifikation på grundval av det validerade icke-formella och informella lärandet. Medlemsstaterna får prioritera vissa områden och/eller sektorer inom sina valideringsarrangemang i enlighet med sina behov. Enligt rekommendationen ska arrangemangen för validering inkludera inslagen identifiering, dokumentation, bedömning och certifiering. I förslaget till nationell strategi för validering används genomgående begreppet strukturer i stället för arrangemang. Med begreppet partiell kvalifikation avses en del av en kvalifikation. 1 Rådets rekommendation av om validering av icke-formellt och informellt lärande 2012/C 398/01. Tio principer för validering Rådsrekommendationen anger tio principer för medlemsstaternas arrangemang för validering. De ska tillämpas när så är lämpligt och med beaktande av nationella, regionala och/eller lokala samt sektorsspecifika behov och särdrag. I tabell 1 redovisas rekommendationens principer för validering, exempel på åtgärder som genomförts i , samt om och hur rekommendationens principer kommer till uttryck i förslaget till nationell strategi för validering. Tabellen syftar till att ge en överblick och gör inte anspråk på att ge en heltäckande bild av alla insatser som genomförs på valideringsområdet. Valideringsdelegationen främjar olika intressenters deltagande och samordning Enligt rådsrekommendationen bör medlemsstaterna i utveckling och genomförande främja deltagande av alla relevanta intressenter, såsom bl.a. arbetsgivare, fackföreningar, arbetsförmedlingar, utbildningsanordnare samt organisationer i det civila samhället. Medlemsstaterna bör även främja samordning av valideringsarrangemang mellan intressenter inom sektorerna för utbildning, sysselsättning och ungdom, samt mellan arrangemang inom andra relevanta policyområden. kan anses uppfylla dessa delar av rekommendationen i och med att regeringen tillsatt Valideringsdelegationen 2015–2019. Principer för validering i rådsrekommendationen Regelverk och exempel på genomförda åtgärder Förslag till nationell strategi för validering a) Valideringsarrangemangen kopplas till de referensram för kvalifikationer (SeQF) Överförbarhet mellan kvalifikationer är en nationella referensramarna för kvalifikationer SeQF bygger på den europeiska övergripande prioritering (4.1). och överensstämmer med den europeiska referensramen och möjliggör nivåplacering av Nivåplacering i SeQF är ett prioriterat referensramen för kvalifikationer. kvalifikationer vars resultat av lärande inte är utvecklingsområde när det gäller branschmodeller för validering (5.1) b) Enskilda och organisationer har tillgång Ansvariga myndigheter informerar om validering. Information och vägledning är en övergripande till information och vägledning om möjligheter Behovet av samlad information om branschvalidering lyfts fram (4.5). c) Valideringssystemet riktas särskilt mot Validering är ett arbetsmarknads- Målgrupper för validering inkluderar bl.a. personer missgynnade grupper, däribland enskilda som i omställning och nyanlända (3.1). är arbetslösa och de som riskerar arbetslöshet, särskilt ansvar för att nyanlända invandrare Ett syfte med validering är att stödja ett strukturerat eftersom validering kan öka deras deltagande erbjuds insatser som främjar en snabb och effektiv lärande i arbete (3.2). i livslångt lärande och tillträde till etablering på arbetsmarknaden. Validering är en länk i en kedja av insatser för att prioritera arbetssökande som står långt från komma vidare i arbete eller utbildning (3.3). Statsbidraget för regional yrkesinriktad vuxen- utbildning är villkorat med att kommunerna erbjuder möjlighet till validering. ska företräde ges till sökande med kort tidigare utbildning och en svag ställning på arbetsmarknaden. Principer för validering i rådsrekommendationen Regelverk och exempel på genomförda åtgärder Förslag till nationell strategi för validering d) Enskilda som är arbetslösa eller riskerar att bli det får, i enlighet med nationell lagstiftning och nationella särdrag, möjlighet att få sina kunskaper och färdigheter och sin kompetens granskade inom en skälig tidsperiod, helst efter att ett behov har identifierats. Det finns inga bestämmelser om tidsperiod. Arbetsmarknadspolitiska insatser vilar på en bedömning av individens behov. Målgrupper för validering inkluderar bl.a. personer i omställning, personer som vill vidare i utbildning och yrkesverksamma (3.1). e) Valideringen av icke-formellt och informellt lärande stöds av lämplig vägledning och rådgivning och är lättillgänglig. skyldighet att erbjuda studie- och yrkesvägledning inom komvux. Information och vägledning är en övergripande prioritering (4.5). f) Det finns tydliga åtgärder för kvalitetssäkring Kriterier och riktlinjer för validering av reell Hög kvalitet i genomförandet av validering är en som följer befintliga kvalitetssäkringsramar och kompetens (MYH 2012). övergripande prioritering (4.3). stöder pålitliga, giltiga och trovärdiga Stödmaterial för validering inom vuxenutbildningen Metodutveckling och metodstöd för validering i bedömningsmetoder och bedömningsverktyg. (2013), föreskrifter om utfärdande av arbetslivet, komvux, yrkeshögskola och högskola intyg (2015) och riktlinjer till stöd för kommunernas (5.1–5.4). arbete med validering (2017). Systematiserat arbetssätt inom etablerings- uppdraget (Arbetsförmedlingen 2016). Valideringsprogrammet består av upphandlade branschmodeller vilka utgår från branschens fastställda kriterier (Arbetsförmedlingen 2017). Standard för branschvalidering av yrkeskompetens (MYH 2017). Principer för validering i rådsrekommendationen Regelverk och exempel på genomförda åtgärder Förslag till nationell strategi för validering g) Den personal som arbetar med validerings- Vägledares kompetens om validering behöver processen i alla relevanta sektorer får möjlighet säkerställas (4.5). att utveckla sin yrkeskompetens. uppdrag att utveckla kurs om validering för studie- och yrkesvägledare inom vuxenutbildningen –2017.