sou · H5B3101 · 2017-12-18 00:00:00 — studier har en lättare väg in på den svenska arbetsmarknaden än vad som är fallet för dem som har fått uppehållstillstånd av skyddsskäl. Kvinnor och män inom den sistnämnda gruppen är också de som i ge- nomsnitt möter de största svårigheterna att etablera sig på arbets- marknaden. Det får konsekvenser för försörjningen liksom för möjligheten att etablera sig i samhället i stort. Källa: SCB, /SILC, 2016. Not: Uppgifter för ensamstående män med barn är för osäkra för att redovisa. För ensamstående kvinnor med barn är felmarginalen +/- . För övriga grupper ligger felmarginalen mellan och . Möjligheterna att kombinera familjeliv, privatliv och arbetsliv påverkas av förutsättningarna på arbetsmarknaden. Huruvida den förvärvs- arbetande föräldern är ensamstående eller inte påverkar också möjlig- heterna, liksom om det finns barn i hushållet eller inte. I SCB:s under- sökning om levnadsförhållanden har förvärvsarbetande i åldern 16–fått svara på frågor om bland annat hur möjligheten ser ut att förena arbete med familj och fritid. De som anger svårigheter är främst sammanboende män med barn, där drygt var tredje man anger svårig- heter eller så gott som , vilket är en högre andel än sammanboende kvinnor med barn. Detta kan vara en konsekvens av att män med barn arbetar mer än kvinnor med barn. Mer än var fjärde Utmaningar och möjligheter – hur ser dagens arbetsliv ut? ensamstående kvinna med barn anger att de har svårt att förena familj och arbete. Antalet ensamstående män med barn är få och eftersom undersökningen är en urvalsundersökning var osäker- heten för stor för att kunna redovisa resultat för den gruppen. Det är framförallt kvinnors arbetsmarknad som påverkas vid en familjebildning och som visas ovan återspeglas konsekvenserna bland annat i en för kvinnor större ohälsa och högre frånvaro från arbets- marknaden. I förlängningen handlar därför de utmaningar som arbets- marknaden står inför även om lika möjligheter för kvinnor och män att klara av ett helt arbetsliv. Beaktas bör här också att kvinnor i allt större utsträckning har ett högre humankapital i termer av formell utbildningsnivå än män, vilket antas öka kvinnors samlade be- talda arbetstid (SOU 2015:104) Frågor om psykisk och social arbetsmiljö har blivit allt mer upp- märksammade. började nya föreskrifter om organisatorisk och social arbetsmiljö (AFS 2015:4) att gälla. Föreskrifterna konkretiserar arbetsmiljölagen (1977:1160) och är anpassade till dagens arbetsliv. Föreskrifterna fokuserar på frågor som arbetsbelastning, arbetstid och kränkande särbehandling och förtydligar vad arbetsgivare ska göra för att förbygga och åtgärda förhållanden som ger upphov till arbetsrelaterad stress. Arbete som innebär stark psykisk påfrestning förekommer på arbetsmarknaden och behöver inte i sig orsaka ohälsa. I föreskrifterna anges att det är arbetsgivaren som ska vidta åtgärder för att sådana arbetssituationer eller arbetsuppgifter inte leder till ohälsa. Det förebyggande arbete som föreskrifterna är tänkta att stärka kan enligt med stor sannolikhet leda till färre sjukskrivningar.12 I betänkandet SOU 2017:24 konstateras att den organisatoriska och sociala arbets- miljön är en framträdande utmaning både och sannolikt även . Se vidare under avsnitt 4.4.2 om graviditetspenningen och dagens arbetsliv. 12 Se /halsa-och-sakerhet/psykisk-ohalsa-stress-hot-och-vald/fragor-och-svar-om- organisatorisk-och-social-arbetsmiljo/ Utmaningar och möjligheter – hur ser dagens arbetsliv ut? 4.2Företagares villkor och möjligheter att använda föräldraförsäkringen I detta avsnitt görs en översiktlig kartläggning av företagares villkor och möjligheter att använda föräldraförsäkringen. Utredningens över- väganden i frågan återfinns i avsnitt 7.14. 4.2.1Företagare – olika villkor och förutsättningar Företag kan bedrivas i olika former, t.ex. som enskild firma, handels- bolag eller aktiebolag. Företagare används som ett gemensamt begrepp för dem som bedriver företag, i vilken form det än är. I stora drag an- vänds begreppet egenföretagare för dem som bedriver verksamhet i annan form än aktiebolag eller ekonomisk förening. Definitionerna kan dock skilja sig åt i olika sammanhang (se avsnitt 4.2.3 om defini- tionen inom socialförsäkringen). Företagare och medhjälpare i familjeföretag13 utgör cirka tio pro- cent av samtliga sysselsatta på den svenska arbetsmarknaden.14 var cirka 478 000 personer sysselsatta antingen som egenföretagare eller företagare i eget aktiebolag. Av dessa var kvinnor och män. över det har kvinnors andel av egenföretagare respektive företagare med eget aktiebolag stadigt ökat, om än i en låg takt. Av samtliga egenföretagare och företagare med eget aktiebolag i åldrarna 20–var av kvinnorna och av männen . Andelen egenföretagare och företagare med eget aktiebolag ökar något med ålder och är som högst i gruppen 45–. Företagande är vanligare både för kvinnor och för män i högre åld- rar, bland individer var det cirka 35 000 kvinnor och 74 000 män som var antingen egenföretagare eller företagare i eget aktiebolag, dvs. kvinnor och män. Utöver de personer som enligt statistiken klassificeras som före- tagare finns det anställda som bedriver näringsverksamhet vid sidan av 13För definitionen av familjeföretag, se SCB 2017a. 14Statistiken över företagare baseras i denna beskrivning på register- baserade arbetsmarknadsstatistik (RAMS) om inte annat anges. I RAMS definieras företagare som ”en fysisk person som bedriver aktiv näringsverksamhet (egen företagare inklusive handels- och kommanditsbolagsägare) eller en fåmansaktiebolagsdelägare och som har sin huvudsyssel- sättning i det egna företaget”. Utmaningar och möjligheter – hur ser dagens arbetsliv ut? sin anställning, vilka brukar definieras som kombinatörer.15 Totalt var det 2015 cirka 357 000 personer, 152 000 kvinnor och 205 000 män, i åldrarna 20–som var anställda och bedrev näringsverksamhet ([SCB], Registerbaserad arbetsmarknadsstati- stik [RAMS]). Av kombinatörerna var av kvin- norna och av männen under . Kombinatörer är vanli- gast inom näringen jordbruk, skogsbruk och fiske. av kvinnorna och av männen arbetade 2015 inom den näringen. Eget företagande och anställning kan även kombineras antingen genom att personen har en anställning vid sidan av sitt företagande eller att personen driver flera olika företag. Dessa omfattas inte av den definition av kombinatörer som beskrivs ovan. Enligt () var det 2015 omkring 50 000 personer i åldrarna 16–, cirka 21 000 kvinnor och cirka 28 000 män, som antingen hade en anställning vid sidan av sitt företagande eller drev flera olika företag (SCB, ). Källa: SCB RAMS. 15 En anställd person kan klassas som kombinatör oavsett om denne deklarerat för aktiv eller passiv näringsverksamhet. Om en anställd har deklarerat för aktiv näringsverksamhet motsva- rande minst en tredjedel av en anställning på heltid (), klassificeras denne som företagare om inkomsten från näringsverksamhet (uppräknat med faktor 1,6) överstiger dekla- rerad inkomst från lön. Utmaningar och möjligheter – hur ser dagens arbetsliv ut? Vid beaktande av både dem som har sin huvudsakliga yrkesställning i form av företagande och dem som kombinerar anställning och företa- gande, dvs. kombinatörer, utgjorde gruppen 2015 av samtliga sysselsatta mellan 20–eller knappt 730 000 personer, cirka 270 000 kvinnor och 460 000 män. Företagandet kan således vara både en huvudsyssla som komplet- teras med anställning och en bisyssla vid sidan av arbete som utförs för annans räkning. Att kombinera anställning med företagande kan ge en ökad inkomsttrygghet och utgöra en brygga mellan anställning och företagande. I en forskningsrapport till Delegationen för jämställdhet i arbets- livet (se SOU 2014:30 s. 195) konstaterades att på samma sätt som det finns en könssegregering inom arbetslivet finns det skillnader mellan vilka branscher och typer av företag kvinnor och män är verk- samma i. Omkring hälften av alla egenföretagande män återfinns in- om 20 yrkeskategorier. Inom dessa yrken är könsfördelningen män och kvinnor. Bland de 20 vanligaste yrkena bland egenföretagande kvinnor är könsfördelningen dock mer jämn, kvinnor och män. Endast två av de 20 vanli- gaste yrkena för egenföretagande män har en jämn könsfördelning (40/). Dessa är yrkena skogsbrukare samt journalister, in- formatörer, författare m.fl. För egenföretagande kvinnor har, utöver dessa yrken, även försäljare av dagligvaror samt köks- och restaurang- biträden en jämn könsfördelning. (SOU 2015:50; SCB, ) Företag som drivs av kvinnor har också i genomsnitt färre anställda och lägre omsättning än företag som drivs av män. Till viss del kan detta kopplas till att kvinnor i högre grad är kombinatörer och i lägre utsträckning startar aktiebolag jämfört med män. är också ofta verksamma inom kvinnodominerade yrkesområden och starkare knutna till en lokal arbetsmarknad. I de fall företagen är verk- samma inom samma sektor är dock likheterna mellan kvinnor och mäns företagande stora. Företagandet är också en försörjningsstrategi för både kvinnor och män (SOU 2014:30). Men det är viktigt att notera att förutsättningarna för företagare ser väldigt olika ut och att den ekonomiska situationen mellan företagare och jämfört med an- ställda varierar (se avsnitt 6.9.2). De orsaker som har lyfts fram till skillnaderna mellan kvinnors och mäns företagande är, inte oväntat, att kvinnor och män är verksamma inom olika branscher men också att det sannolikt finns olika förvänt- Utmaningar och möjligheter – hur ser dagens arbetsliv ut? ningar på kvinnor och män som företagare. Studier har till exempel visat att det är svårare för kvinnor än för män att finansiera startandet av företag samt att en stor del av de nationella satsningarna som gjorts på innovation och företagande har gått till branscher som domineras av män (SOU 2015:86; 2002; 2015). Den vanligaste formen av eget företagande är verksamhet i an- tingen enskild firma, handelsbolag eller kommanditbolag. Av samtliga företagare drev av kvinnorna och av männen företag i sådan form 2015. Övriga är företagare i eget aktiebolag, dvs. av kvinnorna och av männen. Det finns såväl fördelar som nackdelar med de olika företagsformerna, ur exempelvis ett allmänt ekonomiskt perspektiv och i relation till socialförsäkringen. En fördel med aktie- bolagsformen kan vara att ägarna har möjlighet att erhålla aktieutdel- ning till en lägre beskattningsnivå än vanlig inkomstbeskattning, i syfte att stimulera återinvesteringar och anställande av personal. En nackdel kan vara att socialavgifterna som betalas av aktiebolag är högre än dem som förekommer bland andra företagsformer. Av samtliga knappt 1,2 miljoner privata företag i hade knappt tre fjärdedelar eller cirka 870 000 inga anställda. Omkring en femtedel eller cirka 220 000 företag hade 1–4 anställda och en majori- tet av dessa hade endast en anställd person. Det är något vanligare att företag som innehas av kvinnor har enbart en sysselsatt person än att företag som innehas av män har det. Tabellen nedan visar att det är lika vanligt bland kvinnliga som bland manliga företagare att ha fler än fyra personer sysselsatta i företaget. Antalet manliga företags- ägare är dock mycket högre än antalet kvinnliga företagsägare. Av sysselsatta mammor och pappor med barn 0–var det mer än dubbelt så vanligt att pappor var företagare än att mammorna var det, av mammorna och av papporna var företagare. Bland såväl mammor som pappor finns en viss tendens att andelen företagare ökar ju äldre det yngsta barnet är (se tabell 4.2). Utmaningar och möjligheter – hur ser dagens arbetsliv ut? Källa: SCB, RAMS. Not: Sysselsatta personer inkluderar anställda med löneinkomst från anställning och företagare med inkomst från näringsverksamhet. Internationella studier har funnit ett positivt samband mellan småbarn i hushållet och sannolikheten för kvinnor att starta företag. En för- som har lyfts fram är att vissa kvinnor ser egenföretagandet som ett sätt att balansera familje- och arbetsliv. I däremot kan det antas att den relativt generösa och mer välutvecklade barnomsor- gen tillsammans med en generös och flexibel föräldraförsäkring un- derlättar för särskilt kvinnor att kombinera familj och arbete, vilket skulle peka mot att ett liknande mönster inte återfinns för . Emellertid visar presenterad forskning på att hemmavarande barn ökar sannolikheten för kvinnor i att bli egenföretagare och att effekten är starkast vid förekomsten av små barn (0–) (2017). Studien visar också på att förklaringen till detta sannolikt skiljer sig från tidigare internationella studier. Till skill- nad från situationen i många andra länder arbetar kvinnliga egenföre- tagare i lika mycket eller mer än anställda kvinnor, vilket skulle kunna motsäga förklaringen att det är för att balansera familje- och arbetsliv som kvinnor startar företag. Anledningarna till att vissa kvin- nor startar företag under barnens småbarnsår är många och kan vara ett mer eller mindre fritt val för den enskilda kvinnan utifrån hur familjens situation i övrigt ser ut. Sammanfattningsvis kan konstateras att det finns såväl likheter som skillnader mellan egenföretagares och anställdas arbetsmarknad. Utmaningar och möjligheter – hur ser dagens arbetsliv ut? 4.2.2Den grundläggande rätten till föräldraförsäkringsförmåner Samma rättsliga rätt till förmånerna För rätt till graviditetspenning, föräldrapenning på sjukpenningnivå och tillfällig föräldrapenning krävs att föräldern förvärvsarbetar i (se 6 kap. 6 § socialförsäkringsbalken, förkortad SFB, jfr 5 kap. 9 § SFB). Regleringarna om rätt till förmånerna är i stort neutrala i förhållande till hur den försäkrade förvärvsarbetar; i form av anställ- ning, eget företag eller en kombination av de båda. Grunderna för graviditetspenning regleras visserligen till viss del i olika paragrafer för arbetstagare och egenföretagare (10 kap. 3 och 3 a §§ SFB, se faktaruta nedan om definitionen av egenföretagare), men avsikten är att bestäm- melserna ska innebära samma skydd (se prop. 2012/13:159, s. 7). Grunderna för föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning är desam- ma oavsett i vilken form föräldern förvärvsarbetar. Förmånssystemen i sig erbjuder samma flexibilitet till alla, exempelvis genom möjligheten att ta ut ersättning i olika omfattning. Även om regleringen är enhetlig, kan de skilda förutsättningarna och villkoren för olika typer av arbeten givetvis påverka hur förmå- nerna faktiskt kan tas ut. Detta gäller i förhållandet mellan dels olika anställningar och olika företag, dels sysselsättningsformerna anställ- ning och företagande som sådana. Exempelvis olika arbetstider och villkor för hur arbetet får förläggas kan medföra att möjligheterna att nyttja förmånssystemens flexibilitet skiljer sig åt. Statistiken visar ock- så att föräldrar som driver eget företag och har inkomst av närings- verksamhet tar ut förmåner inom föräldraförsäkringen i något lägre utsträckning än anställda (se vidare avsnitt 6.3.4). Kravet att avstå arbete En grundförutsättning för att de som förvärvsarbetar ska ha rätt till graviditetspenning, föräldrapenning på sjukpenningnivå och tillfällig föräldrapenning är att föräldern faktiskt avstår från förvärvsarbete för den aktuella tiden. Detta krav har beskrivits som problematiskt för många föräldrar som driver eget företag när det gäller rätten till föräldrapenning. För rätt till hel föräldrapenning på sjukpenningnivå för krävs att föräldern inte förvärvsarbetar alls den dagen (se Utmaningar och möjligheter – hur ser dagens arbetsliv ut? 12 kap. 9 § första stycket 1 SFB, jfr samma paragraf andra stycket). Det går således inte att exempelvis arbeta efter att barnet har lagt sig och ta ut hel föräldrapenning för . Drivandet av ett företag kan, i vart fall för den som är ensam i företaget, innebära att ett visst arbete måste utföras även om företa- garen är ledig för att vårda sitt barn. Det kan exempelvis handla om sådana administrativa åtgärder som måste vidtas, såsom redovisning av mervärdesskatt, men som inte egentligen innebär att föräldern har några inkomster av företaget. Det kan också handla om att vidhålla vissa kundkontakter så att företagaren inte helt förlorar grunderna för företagets verksamhet, dvs. åtgärder som kan vara väsentliga för att det ska finnas en verksamhet att återgå till efter föräldraledig- heten.16 Ett längre uppehåll från företaget kan annars innebära att återgången till arbete efter föräldraledigheten blir svår, eftersom det kan ta tid att återetablera kontakten med kunder och leverantörer etc. På så sätt kan en längre frånvaro medföra en kännbar inkomst- förlust även då föräldraledigheten har avslutats. En så- dan inkomstförlust kompenserar inte föräldraförsäkringen för. Det kan vidare handla om att föräldern inte helt kan släppa sin verksam- het för att det saknas ersättare och företagets fortlevnad är helt bero- ende av just förälderns kompetens eller för att verksamheten i sig krä- ver kontinuerligt arbete eller närvaro, t.ex. när föräldern är verksam i jordbruk. Problematiken i förhållande till kravet att avstå arbete förstärks när en företagare av ekonomiska skäl behöver använda hel föräldra- penning och därmed avstå arbete , . Det behovet kan uppkomma för att företagaren behöver ha en maximal kompensationsgrad från försäkringen (av den sjuk- penninggrundande inkomsten [SGI], se mer om beräkningen av dag- ersättningen i avsnitt 4.2.3). Om dagersättningen från försäkringen dessutom är relativt låg för många företagare, kan behovet av att ta ut full föräldrapenning för hela veckan eller månaden vara stort. (Se mer om dessa faktorer nedan). Det kan noteras att egen- företagare17, kvinnor såväl som män, använder föräldrapenning i lägre 16En intervjustudie av LRF:s jämställdhetsakademi visar dock att företagande föräldrar också upplever att föräldraledigheten inte har haft någon påverkan, eller till och med en positiv in- verkan, på deras kundrelationer (LRF:s jämställdhetsakademi 2014, s. 11). 17I statistik kan enbart egenföretagare särredovisas. De företagare som har aktiebolag får SGI motsvarande anställda och kan därför inte identifieras i statistiken. Utmaningar och möjligheter – hur ser dagens arbetsliv ut? utsträckning än icke-företagare, vilket skulle kunna motsäga tesen om att företagare använder föräldrapenning mer intensivt än andra. Det är viktigt att återigen notera att det finns stora skillnader mel- lan företagare vad gäller orsaken bakom att starta ett företag och vad gäller de resurser och villkor som olika företagare har. (Se vidare av- snitt 6.3.4 för en redogörelse för hur företagare använder föräldra- penning). En möjlig lösning som har förts fram för att företagare bättre ska kunna kombinera föräldraledighet med sin förvärvsverksamhet är att det skulle tillåtas ett visst förvärvsarbete under föräldraledighet med hel föräldrapenning (Företagarna 2015, s. 11). Det kan i detta sam- manhang noteras att en förälder som har rätt till föräldrapenning på grundnivå kan arbeta i en mycket hög omfattning som han eller hon får hel ersättning (se 12 kap. 9 § andra stycket SFB). För företagare som har ersättning på grundnivå finns således bety- dande flexibilitet att kombinera föräldraledighet och förvärvsarbete (se mer om ersättningsnivåer i avsnitt 6.4.2). För föräldrar som har ersättning på sjukpenningnivå finns inte motsvarande möjlighet. De kan emellertid, under de dagar arbete behöver utföras, exempelvis ta ut tre fjärdedels föräldrapenning och arbeta en fjärdedel av normal arbetstid, i många fall (baserat på normal arbetstid om cirka 40 tim- mar ) . För övriga dagar, när föräldern är föräldraledig och inte arbetar alls, kan hel föräldrapen- ning användas. Inkomstförlusten för en sådan partiell reducering av föräldrapenningen behöver inte bli särskilt stor. Statistiken visar att företagares faktiska arbetstid i genomsnitt är högre än anställdas.18 (SCB, Arbetskraftsundersökningarna [] 2016) Normal arbetstid för egenföretagare är inte reglerad i arbets- tidslagstiftning eller kollektivavtal. Därför kan en normal arbetstid på mer än godtas vid bedömning av förmåns- nivån för föräldrapenning. Arbetstiden bör styrkas med intyg från exempelvis en revisor, en intresseorganisation eller liknande. 1976/77:117 s. 54; 2017d, s. 81) Såsom framgår nedan omfattas företagare som driver aktiebolag ofta inte av kollek- tivavtal. Vidare gäller arbetstidslagen (1982:673) inte arbete som ut- förs av arbetstagare som med hänsyn till arbetsuppgifter och anställ- ningsvillkor har företagsledande eller därmed jämförlig ställning (2 § 18 Medelarbetstid (faktisk), , för sysselsatta 16–. Utmaningar och möjligheter – hur ser dagens arbetsliv ut? första stycket 2). Om bestämmelserna om förmånsnivåer inom för- äldrapenningen ska tillämpas på samma sätt som beskrivs ovan lämnas dock osagt. Normalarbetstiden påverkar hur en person kan arbeta vid uttag av föräldrapenning för på en lägre förmånsnivå än hel. En högre arbetstid kan innebära att en förälder kan arbeta fler timmar i kombination med föräldrapenning på en viss förmånsnivå än en förälder med lägre arbetstid. Detta är emellertid beroende av hur många arbetsdagar som normalarbetstiden ska fördelas över och på vilket sätt (se 2017d, s. 79 och där angivna referenser). Föräldrapenningens regelverk och nuvarande flexibilitet och vilka möjligheter som finns att kombinera förvärvsarbetet och vård av barn kan vara relativt okända för många föräldrar. Företagare kan också ha svårt att planera när och hur de kommer att utföra sitt ar- bete, dvs. om de behöver arbeta och inget alls en annan dag. Behovet av att i förväg vid ansökan om föräldrapen- ning ange omfattning av föräldrapenningen för varje enskild dag kan då bli en betungande åtgärd. Ansökan om föräldrapenning kan göras efter ledighetstiden (se 12 kap. 12 a § SFB), men för att få sin försörjning tryggad är det vanligast att man anmä- ler föräldrapenning i förväg, dvs. normalt för att få den bortfallande månadsinkomsten kompenserad. Företagare kan ha vinster av att få hjälp med planeringen av sin föräldraledighet för att ta hänsyn till att heltidsledighet i meningen att helt avstå från att utföra arbete i före- taget inte alltid är möjlig, men att det är möjligt att kombi- nera föräldrapenning på en relativt hög förmånsnivå med visst arbete. Föräldrar som har svårt att vara frånvarande från arbetet oavsett hur rätten till ersättning är utformad, kan ha särskilda fördelar av möjligheten att exempelvis dela upp föräldraledigheten mellan sig. Det kan innebära att föräldrarna turas om att vara föräldra- lediga med föräldrapenning för att på så sätt kunna nyttja möjligheten att vårda barnet men ändå behålla kontakten med företaget, kunder och leverantörer samt fullgöra vissa administrativa åtgärder. Företagare efterlyser överhuvudtaget ofta större flexibilitet i Utmaningar och möjligheter – hur ser dagens arbetsliv ut? föräldraförsäkringen, och då framförallt föräldrapenningen, än vad dagens regelverk tillåter som ett sätt att göra det mer möjligt för dem att kombinera familjelivet med företagandet (se Företagarna 2015, s. 11 f.). Förutom att tillåta visst arbete i samband med uttag av hel föräldrapenning, skulle sådan ökad flexibilitet kunna ta sig uttryck i en utsträckt möjlighet att lämna över rätt till föräldrapenning till den andra föräldern eller till någon annan som vårdar barnet i företagarens ställe (se t.ex. Företagarna 2015, s. 12). Svårigheter utifrån två synvinklar Svårigheten för företagare att vara föräldralediga och ta del av föräldra- penningen kan mot bakgrund av vad som beskrivs ovan ses ur två syn- vinklar. En del företagare önskar att möjligheterna att vara ledig, dvs. utan att riskera sin verksamhet och med en god kompensationsgrad, vore mer förmånliga och att regelverket bör ändras exempelvis så att föräldrapenning på heltid ska kunna kombineras med visst arbete.