sou · H5B321 · 2017-03-31 00:00:00 — Jag föreslår även att regeringen ger i uppdrag att initiera och stödja ett långsiktigt utvecklingsarbete avseende genom- förandeplaner hos såväl kommuner i egenskap av huvudmän för äldreomsorgen, som hos kommunala och privata utförare. I upp- draget bör ingå att följa upp arbetet med att utveckla genomförande- planerna och användningen av dem. Utvecklingsarbetet bör läggas upp så att det går att följa upp genomförandeplaners betydelse för äldre personers inflytande och delaktighet, möjlighet till lyhördhet för den äldres önskemål i utförandet, den enskildes rättssäkerhet, jämställd och jämlik omsorg, kommunens ekonomi samt kvalitet och effektivitet. Den nationella kvalitetsplanen för vård och omsorg bör följas upp . föreslås få i uppdrag att, i samverkan med berörda parter, utveckla modeller för att beskriva status för vården och omsorgen om äldre personer, som bas för en kontinuer- lig uppföljning av den nationella kvalitetsplanen för vård och omsorg om äldre personer. I början av varje mandatperiod bör lämna en rapport av uppföljningen till regeringen som vägledning för prioriteringar och eventuella förändringar för att uppnå de uppsatta målen. Uppföljningen på nationell nivå behöver utvecklas genom ny kunskap om de indikatorer och undersökningar som används , och genom att bättre ta tillvara uppföljningar som görs med kvalitativa metoder. Det arbete den nationella samordningsgruppen för Öppna jämförelser genomför åren 2015–2018 bör kunna ge underlag för vilka indikatorer som kan användas, vilka som bör utmönstras och hur nya ska kunna utvecklas. Forte föreslås att inom ramen för sitt uppdrag om forskning om välfärdens kvalitet, organisation och processer få möjlighet att kunna rikta särskilda anslag till forskning om hur kvalitet i vården och omsorgen om äldre personer ska kunna följas på nationell nivå. Med ledning av denna forskning bör kunna ta ställ- ning till validiteten i de frågor som används i brukarunder- sökningen och enhetsundersökningen. Ställning bör också tas till hur brukarundersökningen ska kunna användas. Detta inte minst med hänsyn till den mycket låga svarsfrekvensen från de äldre personerna själva – av de som bor i särskilt boende och av de som har hemtjänst. föreslås få i uppdrag att göra en översyn av de undersökningar som riktar sig till äldre personer med vård- och om- sorgsinsatser så att de tillgodoser olika språk, nationella minoritets- språk, teckenspråk, bildstöd och andra former för kommunikativ anpassning. bör vidare få i uppdrag att utveckla former för kompletterande undersökningar till brukarundersökningen med t.ex. uppdrag till högskolor och FoU-miljöer att genomföra kvalitativa studier. De kvalitetsregister som används inom vården och omsorgen om äldre personer behöver enligt min bedömning ett långsiktigt statligt stöd. Ett sådant stöd bör inkludera stöd till regionala FoU- miljöer för att de ska kunna stödja verksamheterna i förbättrings- och utvecklingsarbete utifrån kvalitetsregisterdata. Den överens- kommelse som träffats mellan regeringen och Kommuner och Landsting (SKL) om stöd till nationella kvalitets- register är ett viktigt steg. Regeringen föreslås också ge ekonomiskt stöd till pensionärs- organisationerna för deras utvecklingsarbete med att på olika sätt delta i uppföljningen av vården och omsorgen om äldre personer. Översyn av socialtjänstlagen m.m. Jag föreslår att den utredning som regeringen avser att tillsätta för att göra en översyn av socialtjänstlagen, bl.a. bör belysa frågan om skälig levnadsnivå och goda levnadsvillkor på ett fördjupat sätt då de på- verkar grundprinciperna i socialtjänstlagen och lagen (1993:387) om stöd och service för vissa funktionshindrade, LSS. I detta ligger också behovet av en grundlig analys av hur eventuella förändringar på- verkar målet att uppnå en jämställd och jämlik äldreomsorg. Andra frågor som behöver utredas är om det behövs en individuell behovsprövning när det gäller individuellt inriktade insatser inom äldreomsorgen enligt socialtjänstlagen. Utredningen bör även pröva om det är mer ändamålsenligt att reglera äldreomsorgen i en egen lag. Jag föreslår att regeringen, inom ramen för utredning om taket för bostadsutgift i lagstiftningen som reglerar bostadstillägget för pen- sionärer (), utreder kopplingen mellan bestämmelserna om skälig levnadsnivå avseende särskilt bostadstillägg för pensionärer () och äldreförsörjningsstöd och bestämmelserna om förbehållsbelopp (minimibeloppet) avseende avgifter för hemtjänst och hemsjukvård i socialtjänstlagen och hälso- och sjukvårdslagen. Jag föreslår även att regeringen tillsätter en utredning som ser över nuvarande rättsliga reglering av hur kommunerna kan ta betalt för att tillhandahålla mat i särskilt boende respektive via matlåda i ordinärt boende. Utredningen behöver särskilt uppmärksamma konse- kvenserna för äldre personer med låga inkomster och vad som ska gälla om äldre personer inte har sitt förbehållsbelopp kvar när kostnaden för mat är betald. Mål och aktiviteter på kort sikt Mål och aktiviteter på lång sikt lag om ändring i socialtjänstlagen Härigenom föreskrivs att det i socialtjänstlagen (2001:453) ska införas en ny bestämmelse, 4 kap. 1 d §, med ny rubrik närmast före bestämmelsen av följande lydelse. får för personer, som har fyllt , tillämpa för- enklad biståndsprövning avseende hemtjänst enligt 3 kap. 6 § i form av serviceuppgifter och sociala in- satser i mindre omfattning samt vissa trygghetslarm. Biståndspröv- ningen får därvid göras med an- tagande om att dessa personer har visst behov av insatser och att be- hovet inte kan tillgodoses på annat sätt, om inte något talar emot det. Den förenklade biståndspröv- ningen innebär att socialnämnden vid prövning enligt 1 § kan bevilja vissa insatser efter en förenklad utredning. Denna lag träder i kraft . förordning om ändring i socialtjänstförordningen Härigenom föreskrivs att det i socialtjänstförordningen (2001:937) ska införas en ny bestämmelse, 2 kap. 4 §, av följande lydelse. I en sådan särskild boende- form som avses i 5 kap. 5 § social- tjänstlagen (2001:453) samt i hem- tjänst och dagverksamheter enligt 3 kap. 6 § socialtjänstlagen för äldre personer ska enhetschef eller motsvarande person ha lämplig utbildning, så långt det är möjligt. Med enhetschef avses verksam- hetsnära person, som vanligen har ansvar såväl för ledning av ut- förandet av insatserna som för personal och ekonomi. Denna bestämmelse gäller inte utförare av hemtjänst i form av enbart serviceuppgifter. Denna förordning träder i kraft . Det statliga kommittéväsendet har en fyra sekler lång historia. En central del i en demokrati som stämmer till eftertanke och ödmjuk- het. Om statliga utredningar generellt har en lång historia så har även statliga utredningar om vård och omsorg om äldre personer en lång historia. Med det kan jag slå fast att det här inte är den första utredningen och långt ifrån den sista. Så ska det också vara. I denna utredning har jag medvetet sett framåt genom att också blicka bakåt. Många av de frågor som denna utredning har haft i uppdrag att behandla är återkommande i de flesta utredningar som genom- förts. Och att se tillbaka gör det möjligt att lära sig vad som fungerat och inte fungerat. Det senare nog så viktigt i då vården och omsorgen ibland upplevs gå bakåt. Jag anser att så inte är fallet. Men inget är så bra att det inte kan bli bättre. Min ambition i arbetet med detta betänkande är, att i den mån jag kunnat bedöma det, ta fram underlag med stöd av många. En allsidig och fördjupande analys kräver att många deltar – myndig- heter, organisationer, forskare och enskilda personer med särskild kompetens. Mitt ansvar är och har varit att ta ställning till det under- lag som inhämtats, pröva det tillsammans med andra och slutligen ta ställning. Ett förhållningssätt som ställt krav på att balansera oberoende och beroende med respekt för andras uppfattningar och ställningstaganden. Ett sätt att försöka visa på det ansvar jag har för betänkandet är att i detta kapitel beskriva min ambition och mitt upplägg för det arbete som genomförts. 2.2Varför används ”jag” i betänkandetexten? Tonen i betänkandet har för mig varit viktig. För mig har det bety- delse hur man ”talar” om den andre. Oavsett om det är personal, beslutsfattare, vård- och omsorgstagare eller allmänheten. I det team som jag och sekretariatet utgjort under utredningen, har jag ställt frågan om hur förslag, bedömningar och egna ställnings- tagande ska framställas. Det vanligaste sättet är att använda ”ut- redningen föreslår”. Det vill säga att låta ”utredningen” tala. Jag och utredningens sekretariat kom fram till att ändå använda tidigare ut- redningars benämning ”jag”, vilket också lyfts i kommittéhandboken. Jag vill med mitt ställningstagande att använda ”jag” tydligt ta på mig ansvaret för utredningen och detta betänkande. Men innehållet, all den kunskap, kompetens och erfarenhet som delges i detta be- tänkande är ett resultat av ett kollektivt arbete. Ett lagarbete kräver att någon också tar ansvar. I direktivet anges att den nationella kvalitetsplanen ska vara både strategisk och långsiktig. Och det tror jag är absolut nödvändigt för att kunna uppnå effekt, t.ex. att klara kompetensförsörjningen, se resultat av hälsofrämjande insatser, bygga fler särskilda boenden eller minska antalet självmord bland äldre personer. På kort sikt kan inte detta genomföras, uppnås eller ens mätas. Det är ett av de centrala budskap som jag vill lyfta i betänkandet. Långsiktighet är också nödvändigt för att kunna bedöma om en metod eller ett arbetssätt har positiv effekt för den äldre personens hälsa och välbefinnande. Det ger också stat och kommun en reell möjlighet att bedöma kvalitet och effektivitet utifrån det offent- ligas perspektiv. Dessa perspektiv på långsiktighet kan kort ut- tryckas som – att kunna använda samhällets resurser på ett sådant sätt att det blir kvalitet i vården och omsorgen om den äldre per- sonen utan onödiga kostnader. Långsiktighet handlar emellertid inte om att vänta med att genom- föra insatser, fatta nödvändiga beslut eller ändra lagstiftning. Långsiktighet kräver att vi sätter igång nu och handlar snarare om uthållighet och förmågan att se skillnad på vad som uppnås . Förslagen och bedömningarna är många och några myndigheter, framför allt , föreslås få i uppdrag att utföra ett stort antal uppdrag. Det kan i betänkandet se spretigt ut, men tanken är att vid genomförandet av förslaget till nationell kvalitetsplan för vård och omsorg om äldre personer ska dessa uppdrag hållas sam- man. kommer därmed få stor betydelse för genom- förandet av den nationella kvalitetsplanen. För att uppnå en långsiktighet har jag strävat efter att låta så många myndigheter och organisationer som möjligt delta löpande i utredningens arbete. Sakkunniga, experter, deltagare i den parlamen- tariska referensgruppen och övriga sex referensgrupper1 har getts möjlighet att följa olika steg från diskussions- frågor, via kunskaps-PM till betänkandetext. Vid samtliga tillfällen när dessa underlag har diskuterats har deltagarna i olika möten erbjudits attt komma in med skriftliga kommentarer. Jag och medarbetare i utredningens sekretariat har, ibland till- sammans och ibland var för sig, under utredningens arbete träffat ett stort antal myndigheter, organisationer, nätverk, andra utred- ningar, forskare och enskilda personer.2 Syftet har dels varit att ta del av information och synpunkter, dels att informera om den nationella kvalitetsplanen så att den ska vara väl känd och i största mån hänga samman med vad som sker i omvärlden. För utveck- lingen och vård och omsorgsarbetet pågår dygnet runt, alla veckans dagar, oberoende av en statlig utredning. Jag har velat att utredningen ska ha hög grad av insyn och vara lätt att följa. Förutom de formella möten som genomförts så har jag kommunicerat i sociala medier – Facebook och Twitter. Enligt min mening kan ett sådant här arbetssätt bidra till lång- siktighet genom att många är delaktiga i arbetet med framtagandet av betänkandet. 1Experter, sakkunniga och deltagare i den parlamentariska referensgruppen redovisas dels i missivet, dels tillsammans med deltagare i övriga referensgrupper i bilaga 2. 2En förteckning över utredningens möten och besök finns i bilaga 3. I arbetet med att uppnå en långsiktighet har jag allt som oftast slagits av vår gemensamma brist på kollektivt minne. Vid fram- tagande av underlag i denna utredning har jag kunnat se att de för- slag och bedömningar vi gör också gjorts tidigare. Jag ser inte det som en brist på nytänkande utan snarare på våra svårigheter att genomföra det vi tidigare kommit fram till. Vi – är alla vi som på olika sätt arbetar och arbetat med dessa frågor på alla nivåer. Jag ser därför som ett viktigt steg att ta ställning till varför tidigare satsningar och förslag stannat upp eller tynat bort. Min uppfattning är inte att det är en medveten handling utan vår brist på att skapa ett gemensamt minne. Även på nationell nivå finns mycket av eldsjälsarbete som riskerar att falla i glömska när den personen eller för den delen, den politiska majoriteten, byts ut. Allt är inte bra och allt ska inte behållas, men för att inte skapa frustration och missmod så ska tydliga beslut fattas. Oavsett om det är ett ja eller ett nej. Det skulle också bidra till ett bättre resurs- utnyttjande. 2.4Hur ska betänkandet läsas? Betänkandet är uppbyggt så att det inleds med mitt personliga kapitel som får beskriva mina tankar och grunderna för hur utred- ningen genomförts. I nästa kapitel redovisas utedningens arbets- sätt. I kapitel 4 tar jag upp människosyn, existentiell hälsa och förhållningssätt. Dessa inledande kapitel är tänkta att utgöra en beskrivning av på vilken grund detta betänkande står. Kapitel 5 är en beskrivning av hur förslaget till en nationell kvalitetsplan för vård och omsorg om äldre personer är tänkt att se ut. Kapitlet är i huvudsak en sammanställning av betänkandets cen- trala förslag och bedömningar sett . Kapitel 6 berör centrala områden för en nationell kvalitetsplan, kvalitet och effektivitet och hur utredningen tagit sig an dessa frågor. Kapitel 7 är i huvudsak ett faktakapitel som redogör för olika aspekter av vården och omsorgen om äldre personer samt demo- grafi och sakområden som är väsentliga att beröra för en helhetssyn på den äldre personen. Kapitel 8 är det mest omfattande kapitlet och anger att den fram- tida kompetensförsörjningen är det strategiskt viktigaste området för att höja kvaliteten och öka effektiviteten i vården och omsorgen om den äldre personen. Kapitel 9 handlar om tre centrala områden som sträcker sig från hälsofrämjande och förebyggande insatser till rehabilitering inklusive funktionsuppehållande insatser. Kapitel 10 handlar om en sammanhållen vård och omsorg kring den äldre personen och hur olika kompetenser krävs för att uppnå kvalitet och effektivitet utifrån den äldre personens perspektiv. Kapitel 11 handlar om anhöriga som ett mycket viktigt område för att inte ställa den äldre personen utanför sin sociala kontext samt att inte osynliggöra anhörigas roll och situation. Kapitel 12 handlar om det som alltmer kommit i fokus – väl- färdsteknik och som i många stycken också handlar om samhälls- utveckling i stort. Kapitel 13 och 14 är enligt min mening de områden som fram- för allt handlar om juridiska avvägningar och skiljer sig därmed från övriga områden som kvalitetsplanen omfattar. Det handlar om en eventuell ny boendeform och om flexibel handläggning av hemtjänst. För dessa båda områden är frågeställningarna i direktivet angivna mer exakt än övriga delar. Kapitel 15 är det som varje plan måste vinnlägga sig om att säkra, nämligen redskap för att följa upp effekterna av planens olika förslag och bedömningar. Kapitel 16 har samlat principiella frågeställningar som har bety- delse för vården och omsorgen om äldre personer. Det handlar om ambitionsnivåer, enskilda människors ekonomiska situation och dess påverkan på möjligheten att få en jämlik och jämställd vård och omsorg. Frågor och områden som denna utredning inte kunnat eller haft i uppdrag att behandla. I kapitel 17 redovisas konsekvensanalyser och hur förslagen kan finansieras. Till betänkandet finns ett antal bilagor för den som vill fördjupa sig, samt en ordförklaring och en förklaring av förkortningar som används i betänkandet. Kort och gott, kapitlen följer den struktur som den nationella kvalitetsplanen ska ha och som är tillämpbar både regionalt och lokalt enligt följande: a)En värdegrund som utgångspunkt för kvalitetsplanens genom- förande. b)Kvalitetsplanens struktur och mål där så är möjligt samt visionen för vad som ska vara uppnått inom en given tid. c)”Baseline” för att ha underlag för hur det ser ut vid kvalitets- planens inledning och därmed ge möjlighet att bedöma om höjd kvalitet och ökad effektivitet uppnåtts. d)Områden som kvalitetsplanen ska omfatta. e)Redskap för att följa upp eller utvärdera kvalitetsplanen. För att underlätta läsningen av betänkandet, som blev mycket större än planerat, finns det på utredningens webbplats en kort- version av betänkandet. På webbplatsen finns också PPT-bilder som kan användas vid presentation av innehållet i betänkandet. Området är stort, det handlar om människor i en del av livet där så mycket har en stor betydelse för ett liv värdigt att leva. Så det är så mycket som behöver sägas. 3Utredningens uppdrag och arbete Regeringen beslutade att tillsätta en särskild utredare för att ta fram ett förslag till en nationell kvalitetsplan för äldreomsorgen. Syftet är att genom långsiktiga insatser inom strategiskt viktiga områden säkra utvecklingen av god kvalitet i den framtida äldreomsorgen (dir. 2015:72). Utredaren ska, enligt direk- tiven, i analyser, överväganden och förslag redovisa konsekvenser för jämställhet och för en jämlik äldreomsorg. Utredaren ska före- slå åtgärder som syftar till –Högre kvalitet och effektivitet –Bättre förebyggande och rehabiliterande insatser –Översyn av särskilda boendeformer –Flexibla former för beslut om äldreomsorg –Användning av välfärdsteknologi. Utgångspunkten för utredningen kvalitetsplan för äldre- omsorgen (S 2015:03) har varit att ha en maximal öppenhet under hela arbetsprocessen. Ett arbetssätt som ska medge möjlighet till utveckling och initiativ för berörda . En ökad delaktighet som kan bidra till en bättre utredning och Utredningens uppdrag och arbete större möjlighet till att utredningsförslagen är förankrade och därför genomförbara. Vid starten av utredning deltog experter, sakkunniga och del- tagare i referensgrupperna (utom den parlamentariska referens- gruppen) i en gemensam kick-off. Sakkunniga, experter och parlamentarisk referensgrupp Utredningen har haft sakkunniga från sex departement som berörs av utredningens uppdrag. Se bilaga 2. Vidare har utredningen haft 21 experter som representerat statliga myndigheter, Kommuner och Landsting (SKL) Vård- företagarna, , de fyra största fackliga organisationerna, pensionärsorganisationerna och en anhörigorganisation. Se bilaga 2. kommuner och landsting (SKL) har haft två experter. Den ena är adjungerad till sakkunniggruppen för att tydliggöra att SKL också är en intresseorganisation för kommuner och landsting med ansvar även för andra frågor än hälso- och sjukvård och socialtjänst, som t.ex. utbildning och ekonomi. Den andra experten har deltagit i möten med övriga experter och representerat främst huvudmännen för vård och omsorg om äldre. har de sakkunniga deltagit i åtta möten och experterna i sex möten. Utredningen har i enlighet med direktiven haft en parlamen- tarisk referensgrupp med representanter för de åtta riksdags- partierna. Se bilaga 2. Den parlamentariska referensgruppen har haft sex möten. Utredningens uppdrag och arbete Utredningen har haft sex referensgrupper som rör olika delar av utredningens uppdrag. Referensgruppen Fackliga organisationer och yrkesföreningar Referensgruppen Nationella minoriteter, urfolk och etniska organisationer Referensgruppen Övriga (två statliga myndigheter) Vilka som deltagit i de olika referensgrupperna redovisas i bilaga 2. Referensgruppen Övriga har deltagit i de sex möten som experter har haft. Referensgruppen Vetenskapliga experter har haft sex möten. De fyra andra referensgrupperna har haft möten under utredningen. Samråd med statliga utredningar Utredningen har haft kontakter och samråd med följande utred- ningar Utredningen om bostäder för äldre (S 2014:10) Utredningen om beslutsoförmögna personers ställning i vård, omsorg och forskning (S 2012:06) Utredningen nationell samordnare för effektivare resurs- utnyttjande inom hälso- och sjukvården (S 2013:14) Välfärdsutredningen (Fi 2015:01) Kommissionen för jämlik hälsa (S 2015:02) Tillitsdelegationen (Fi 2016:03) En stärkt minoritetspolitik – översyn av lagen om nationella minoriteter och minoritetsspråk (Ku 2016:02) Utredningens uppdrag och arbete Hjälpmedelsutredningen (S 2015:08) Utredningen om nationell samordnare för utveckling och sam- ordning av insatser inom området psykisk hälsa (S 2015:09) (N 2012:04) Utredningen har publicerat tre underlagsrapporter. Statliga stimulansåtgärder för att främja kvalitén i äldreomsorg av , Stiftelsen . Kvalitet i äldreomsorg ur ett anhörigperspektiv av , , , , , , , Nationellt anhörig (Nka), . Vem är den äldre? Äldrebilder i ett åldrande av äldre och åldrande (NISAL), , Campus . Redaktörer för rapporten har , och varit. 3.3Övergripande inriktning och avgränsningar För att äldre personer ska få vård och omsorg av god kvalitet krävs insatser både från äldreomsorgen enligt socialtjänstlagen och från landstingens och kommunernas hälso- och sjukvård. Ett av de i direktiven utpekade områdena – rehabiliterande insatser – avser främst hälso- och sjukvård enligt hälso- och sjukvårdslagen. Jag väljer därför att benämna den föreslagna planen Nationell kvalitets- plan för vård och omsorg om äldre personer. Fokus i kvalitets- planen ligger på kommunernas vård och omsorg om äldre personer. 4Människosyn, existentiell hälsa och förhållningssätt Min bedömning: Den människosyn som ska vara grundlägg- ande för all vård och omsorg om äldre personer ska bygga på varje människas lika värde, varje människas rätt att bestämma över sig själv, varje människas rätt att få leva i relation till andra, varje människas rätt till trygghet och varje människas rätt att bli bemött med respekt. En nationell kvalitetsplan för vård och omsorg behöver ta sin ut- gångspunkt i en tydlig människosyn, och en vision om ett gott liv. Värdeord som integritet, bli bemött med värdighet och respekt, att få åldras i trygghet, med respekt för varje persons unika livserfaren- heter, önskningar och intressen, behöver fyllas med innehåll. Några ledord utredningen utgått ifrån är Varje människas lika värde. Varje människas rätt att bestämma över sig själv. Varje människas möjlighet att få leva i relation till andra. Varje människas rätt till trygghet. Varje människas rätt att bli bemött med respekt. Dessa ledord har en god förankring i internationella konventioner liksom i svensk lagstiftning. De internationella överenskommelser som träffats om mänskliga rättigheter och äldre personers rättigheter, och de konventioner som förbundit sig att följa beskrivs i kapitel 7. Människosyn, existentiell hälsa och förhållningssätt Det kommer för alla människor när framtiden är kortare än den tid som gått. De stora frågorna om livets uppkomst, livets mening och inte minst den oundvikliga döden ställs på sin spets i den senare delen av livsloppet. Hur dessa frågor ser ut och hur äldre personer vill beröra och tala om dem skiljer sig beroende på vem hen är. Att möta frågor om liv och död är en stor utmaning för personal inom vård och omsorg. har forskning om den existentiella dimen- sionen kopplad till hälsa ökat – en existentiell hälsodimension.