sou · H5B35d2 · 2017-02-01 00:00:00 — Det väcker frågan om att förlänga sjuklöneperioden, men det är utan- för denna utrednings område. 776 kap. 22 § SFB. 782–4 §§ föreskrifter om arbetsskadeförsäkring vid utbildning. Arbete som villkor för att omfattas av svensk socialförsäkring att kunna ta ut föräldrapenning på SGI-nivå. Det är alltså en slags kvalifikationstid som finns särskilt för föräldrapenningförmåner. Detta kvalifikationskrav kan fullgöras genom arbete inom EU/EES. En förvärvsaktiv person som även arbetat i ett annan EU/EES-stat kan med stöd av sammanläggningsprincipen i förordning 883/2004 uppfylla kravet på kvalifikationstider för den svenska arbetsbaserade socialförsäkringen. Detta har, när det gäller gränsöverskridande situation, prövats i Bergström-målet.79 I målet var det ostridigt att omfattades av svensk lagstiftning, men hon uppfyllde inte kvalifikationstiden (kravet i de nationella bestämmelserna för rätt till föräldrapenning på sjukpenningnivå). Det är klarlagt genom målet att den generella sammanläggningsprincipen i artikel 6 i för- ordning 883/2004 inte ska uppfattas som att det är två perioder av förvärvsarbete som ska ha fullgjorts i flera medlemsstater. Den be- höriga institutionen i en medlemsstat har alltså ingen möjlighet att kräva att ytterligare försäkringsperioder ska fullgöras i landet för att bevilja föräldrapenning.80 Vidare är den sjukpenninggrundande inkomsten nära samman- flätad med att tillhöra den arbetsbaserade försäkringen och är därför att anses som ett ytterligare villkor, som delvis kan ses som ett slags kvalifikationsvillkor. Även om den arbetsbaserade socialförsäkringen är knuten till arbete i , kräver i dagens system i princip inte att något förvärvsarbete utförts för att få fastställd SGI eftersom den är framåtsyftande. Ett av syftena med att ha en ersättning som grundar sig på en förväntad framtida inkomst är att det har bedömts vara en bra uppskattning för den arbetsinkomst som kan förväntas gå för- lorad under till exempel sjukfrånvaron. Det svenska synsättet skiljer sig åt jämfört med många andra europeiska länderna där ersättningen fastställs utifrån de inkomster som den försäkrade har haft innan sjukdomsfallet.81 Utifrån denna bakgrund är min sammantagna bedömning att det inte ska införas några ytterligare kvalifikationskrav, såsom som krav på att arbetet ska pågå eller minimiinkomst, för att tillhöra den arbetsbaserade socialförsäkringen. De krav som finns i form av arbetstillstånd och att en persons måste ha en fastställd SGI för att 79EU-domstolens dom , C-257/10, ECLI:EU:C:2011:839. 80Dock är det annorlunda när det gäller arbetslöshetsförmåner enligt artikel 61 i förord- ning 883/2004. 81SOU 2012:47, Harmoniserat inkomstbegrepp, s. 141 och 163. Arbete som villkor för att omfattas av svensk socialförsäkring ha möjlighet att ta del av de arbetsbaserade förmånerna bedömer jag som tillräckliga. Den sjukpenninggrundande inkomsten är både framåtblickande i form av ett varaktighetskrav på arbetet samt har ett inkomstvillkor, som förvisso är väldigt lågt. Dock innebär nuvarande utformningen av SGI att vissa arbetstagare har svårt att uppfylla det framåtsyftande villkoret för att kunna få rätt till ersättning från socialförsäkringssystemet. Det gäller arbetstagare som arbetar i än och som därför inte kan få en SGI fastställd, men genom att de betalar socialavgifter i påförs PGI. Införandet av månadsuppgifter och ett bakåtsyftande inkomstunder- lag för SGI skulle kunna leda till ett mer omfattande försäkringsskydd för denna grupp. Det har lämnats förslag på införandet av ett inkomst- underlag baserat på månadsuppgifter.82 18.6Utsända arbetstagare av annan än statlig arbetsgivare 18.6.1Allmänt om utsändning till och från (med undantag för statligt anställda) Enligt socialavgiftslagen (2000:980) ska debitera arbets- givar- och egenavgifter på arbete som utförts i och på arbete som utförs i utlandet av en person som när arbetet utfördes omfat- tades av svensk socialförsäkring. Den nu gällande socialavgiftslagen () trädde i kraft och syftet var bland annat att tydliggöra att socialavgifter ska betalas för personer som omfattas av den arbetsbaserade delen av socialförsäkringen. Den nya social- avgiftslagen skulle vara mer fristående från de lagar som då reglerade tillhörigheten till de sociala trygghetssystemen. Dock påpekade man att sambandet mellan socialförsäkringstillhörigheten och avgifts- skyldigheten skulle vidmakthållas. Skyldigheten att betala social- avgifter skulle gälla för ersättning för eller inkomst av arbete i i den betydelse begreppet arbete i hade enligt socialförsäkrings- lagen (numera socialförsäkringsbalken). Om arbetet inte hade utförts 82 SOU 2015:21, Mer trygghet och bättre försäkring. Arbete som villkor för att omfattas av svensk socialförsäkring i skulle socialavgifter betalas om den som utfört arbetet om- fattades av den svenska arbetsbaserade delen av socialförsäkringen. Utsända av annan än statlig arbetsgivare Arbete utomlands för en arbetsgivare med verksamhet i anses som arbete i om arbetstagaren är utsänd av arbetsgivaren och arbetet kan antas vara längst ett år.83 Av förarbetena till socialför- säkringslagen framgår att det var rimligt att arbete som inte fysiskt utförs i , men som har en stark anknytning till , ska omfattas av den arbetsbaserade delen av socialförsäkringen. Om den som sänds ut uppfyller kriterierna för utsändning ska det arbete som utförts i ett annat land jämställas med arbete i och arbets- tagaren ska omfattas av den svenska socialförsäkringen . Enligt ordalydelsen gäller bestämmelsen om ut- sändning för arbetstagare, men även uppdragstagare får anses om- fattade av utsändningsbestämmelsen.84 Arbetstagare som sänds ut till en stat utanför EU/EES eller som inte har ingått avtal med ska, enligt reglerna i 1 kap. 8 § jämfört med 6 kap. 4 § första stycket SFB, vara försäkrade i om utsändningen kan antas vara längst . I finns inte ett krav på att arbetstagaren är för- säkrad vid utsändningstillfället. Under den ettåriga utsändnings- tiden tillgodoför pensionsgrundande inkomst på in- komsten samt påför arbetsgivaravgifter på utgiven ersättning. 6 kap. 4 § andra stycket SFB är en omvänd utsändningsregel som anger att när en utländsk arbetsgivare under motsvarande förhållande sänder en person till för arbete ska arbete i inte anses föreligga.85 Det finns inte någon lagstadgad möjlighet till intyg om vilken lagstiftning man omfattas av i samband med utsändning till länder utanför EU/EES. 836 kap. 4 § första stycket SFB. 84Se utskottsbetänkande /48:SfU10. s. 18 – ”utskottet anser det rimligt att sjukpenning- skyddet upprätthålls för försäkrade som tillfälligt arbetar utomlands under sådana förhållanden att bosättningen i består. Det bör gälla oavsett om den försäkrade är anställd, upp- dragstagare eller egenföretagare”. 856 kap. 4 § andra stycket SFB. Arbete som villkor för att omfattas av svensk socialförsäkring Andra situationer som liknar utsändning Det kan finnas gränsdragningsproblem mellan utsändning och distansarbete. Den utveckling som sker på arbetsmarknaden med nya anställningsformer innebär att arbete inte alltid är knutet till en viss fast arbetsplats där arbetstagaren befinner sig mellan vissa tider. Det finns ingen rättslig definition av begreppet distansarbete, men jag menar att det kan beskrivas som arbete som utförs utanför den ordinära arbetsplatsen ofta med hjälp av moderna teknologiska hjälp- medel. I förarbetena till den tidigare socialförsäkringslagen noteras att arbete på distans inte per automatik innebär att en person omfattas eller exkluderas av svensk socialförsäkring, utan det bör vara de rätts- vårdande myndigheterna som genom praxis fastställer under vilka omständigheter arbete som helt eller delvis utförs i hemmet eller på distans ska anses som arbete i Sverige.86 Styrande för en person om- fattas av socialförsäkringssystemet skulle i stället vara om det fanns en stark anknytning till . Det preciserades dock inte några kriterier för när arbete skulle anses utfört i , utan det överlämas till de rättsvårdande myndigheterna.87 har i sin vägledning framhållit att det är lagstiftningen i det land där arbetet fysiskt utförs som är tillämplig, oavsett var arbetsgivaren finns.88 nuvarande tolkning innebär att personer som arbetar på distans i ett annat land inte kan vara försäkrade i även om de utför arbete åt svenska arbetsgivare med verksamhet i Sverige.89 Vidare är den rätts- praxis som har utvecklats på området varken tydlig eller anpassad till dagens olika arbetsformer. Kammarrätten i har följt För- säkringskassans tolkning och i ett mål ansett att det avgörande är var arbetet rent fysiskt utförs.90 I ett annat mål hade personen utfört arbete för en svensk arbetsgivare på distans och domstolen menade i detta mål att det i stället är avgörande var personen är anställd.91 I ytterligare avgörande bedömde kammarrätten att en person som 1998/99:119 s. 105. 1998/99:119 s. 105. 88Försäkringskassans vägledning Tillämplig lagstiftning, EU, socialförsäkringskonventioner. 2004:11, version 4. 89Försäkringskassans vägledning 2004:11, Tillämplig lagstiftning, EU, socialförsäkringskon- ventioner, version 4 s. 65. 90Kammarrätten i , målnr 5876-1999. Hon ansågs vara omfattad av engelsk lag- stiftning för tid som hon varit bosatt i och utfört arbete där, och inte ha rätt till svensk föräldrapenning. 91Kammarrätten i , målnr 4084-1999. Arbete som villkor för att omfattas av svensk socialförsäkring flyttat tillbaka och bosatt sig i och fortsatt utföra arbete i för sin tyska arbetsgivare ansågs vara försäkrad i Sverige.92 I ytterligare ett mål har kammarrätten bedömt att det arbete som utfördes från bostaden i , på distans för arbetsgivaren i , inte var att jämställa med ett arbete som utförs i . En annan fråga i det målet var om arbetstagaren kunde ses som utsänd av den svenska arbetsgivaren och domstolen konstaterade att kvinnan i målet uppfyllde kriterierna för att anses som utsänd av arbetsgivaren.93 Det finns alltså olika bedömningar i rättspraxis angående distansarbete och som belyser gränsdragningsproblematiken mellan utsända och distansarbete. Distansarbete i gränsöverskridande situationer är inte ovanligt och kommer säkerligen att öka framöver i takt med ny teknologi och nya anställningsformer. Det uppkommer därför frågor om hur en arbetsgivare och det offentliga ska kunna tillförsäkra arbetstagaren i dessa situationer socialt skydd. Distansarbete i gränsöverskridande situationer är viktigt för att möjliggöra att grupper, såsom exempelvis medföljande till utsända, kan fortsätta att arbeta samt behålla en koppling till den svenska arbetsmarknaden. Dessa kan dock inte fortsätta att omfattas av den arbetsbaserade socialförsäkringen om krav på att vara fysiskt i landet finns. Jag har övervägt att mot bakgrund av tidigare förarbetsuttalan- den närmare reglera vilka kriterier som ska gälla för stark anknytning till , men bedömer att det utifrån det faktum att anknytningen kan se så olika ut från fall till fall är svårt att mer exakt definiera begreppet. Det bör därför vara upp till tillämpande myndighet och domstolar att bedöma när distansarbete i gränsöverskridande situa- tioner har en så stark koppling till att distansarbetet bör ses som arbete i . Vissa kriterier, såsom arbetets karaktär, var det fysiskt utförs, arbetets varaktighet, omfattning, arbetsgivarens verk- samhet i landet och var arbetstagaren är anställd samt var social- avgifter betalas skulle kunna tjäna som vägledning i bedömningen om det kan vara ett distansarbete som kan jämställas med ett arbete som utförs i . De flexibla lösningar som finns inom unionsrätten, att med- lemsländerna träffar särskilda avtal för de enskilda personerna, bör 92Kammarrätten i , målnr 2260-06. 93Kammarrätten i , målnr 1804-07, se även problematiken i exempelvis Förvaltnings- rätten i målnr 5226-15. Arbete som villkor för att omfattas av svensk socialförsäkring även kunna tillämpas på nationell nivå för de personer som ska arbeta på distans. Rätten till att få ett beslut om intyg som stadgar om en person är försäkrad i enligt SFB, som jag föreslår, bör bidra till större trygghet, tydlighet och förutsägbarhet för den enskilde, inklusive personer som arbetar på distans eller sänds ut (se kapitel 17). Tillgång till hälso- och sjukvård Gällande tillgång till hälso- och sjukvård har de som är folkbokförda i , enligt 3 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), (HSL) till- gång till svensk subventionerad hälso- och sjukvård. Av 20 § folkbok- föringslagen (1991:481) (FOL) framgår att den som kan antas komma att regelmässigt tillbringa sin dygnsvila utom landet under ska avregistreras från folkbokföringen som utflyttad om inte annat följer av fjärde stycket eller 14 § FOL. Personer som är utsända än i annan tjänst än statlig tjänst har således inte som regel tillgång till svensk subventionerad hälso- och sjukvård i . Det bör även poängteras att hälso- och sjukvård omfattas av sak- området i förordning 883/2004, vilket betyder att tidsperioden för tillgång till hälso- och sjukvård för utsända, som följer av 20 § FOL är kortare än i jämförelse med förordning 883/2004. Vidare ger det europeiska sjukförsäkringskortet (EHIC) rätt för utsända och deras familjemedlemmar att inom en EU/EES-medlemsstat få tillgång till nödvändig sjukvård i arbetsstaten på samma villkor som den statens invånare. har dessutom i vissa av de bilaterala avtalen reglerat rätten till sjukvård och dessutom ingått sjukvårdskonventioner med vissa länder (se vidare kapitel 14). Utsänd enligt förordning 883/2004 Utsändningstiden i enlighet med SFB och FOL är kortare än i jäm- förelse med förordning 883/2004, där utsändningstiden är 24 månader. Reglerna i förordningen kan även omfatta tredjelandsmedborgare som bor i en EU/EES-medlemsstat och arbetar i en annan.94 94 Avtalet med EES-länderna och gäller inte för tredjelandsmedborgare. har ett bilateralt avtal med som gäller för tredjelandsmedborgare. I avtalet är utsänd- Arbete som villkor för att omfattas av svensk socialförsäkring Av artikel 12 i förordning 883/2004 framgår att det finns flera specifika villkor som ska vara uppfyllda för att personer som sändas ut ska fortsätta att omfattas av den sociala tryggheten i den utsänd- ande staten. Dessa villkor är: 5.Personen ska arbeta som anställd. 6.Arbetet ska utföras för en arbetsgivare som normalt bedriver verksamhet i landet. 7.Arbetet ska utföras för arbetsgivarens räkning. 8.Arbetet ska maximalt utföras 24 månader. 9.I förordningen uppställs även krav på att den som sänds ut inte ska ersätta någon annan utsänd person. 10.Därtill kommer kravet på att personen fortsatt ska omfattas av lagstiftningen i den förstnämnda medlemsstaten. är behörig institution att utfärda och ta emot A1-intyg om tillämplig lagstiftning.95 vidare- befordrar kopior av samtliga utfärdade A1-intyg till för att de ska kunna fastställa om den enskilde ska betala social- avgifter eller inte. A1-intyget är bindande. I Fitzwilliam målet96 konstaterar att den behöriga institutionen måste göra en bedömning av alla fakta som rör utsändningsreglerna efter- som den måste kunna garantera att den information som finns i intyget (A1) är korrekt. Utsänd egenföretagare enligt förordning 883/2004 En person som normalt är verksam som egenföretagare i en med- lemsstat kan sända ut sig för att tillfälligt arbeta i en annan medlems- stat. För att han eller hon fortsättningsvis ska omfattas av lag- stiftningen i den utsändande staten ska han eller hon bedriva en ningstiden 24 månader. har inget bilateralt avtal med , vilket leder till att svensk rätt kan vara tillämplig vid utsändning till . 95Den som är utsänd eller arbetar i flera stater kan till exempel ansöka om ett dokument som intygar vilken stats sociala trygghetssystem denne ska omfattas av. Intyget används också för att visa var personen betalar socialavgifter. 96EU-domstolens dom Fitzwilliam, C-202/97 ECLI:EU:C:2000:75. Arbete som villkor för att omfattas av svensk socialförsäkring liknande verksamhet som i den stat han eller hon sänder ut sig från. Arbetet, precis som för anställda, får inte vara längre än 24 månader.97 Att vara verksam som egenföretagare i den utsändande staten innebär att personen stadigvarande utövar omfattande verksamhet i den medlemsstat där denne är etablerad. Den behöriga institu- tionen ska kontrollera om egenföretagaren har ett kontor, betalar skatt och har momsregistrering. Enligt ett beslut från Administra- tiva kommissionen ställs även krav på att egenföretagare måste ha utövat sin verksamhet , där en period anses uppfylla kravet.98 Den verksamhet som egenföretagaren ska utöva i en annan medlemsstat ska vara liknande den som förekom- mer i den stat som utsändning sker ifrån, vilket innebär att man tar hänsyn till verksamhetens faktiska karaktär. Till exempel kan det vara av liknande karaktär när det är inom samma sektor, men även inom samma sektor kan det naturligtvis finnas skillnader som gör att det inte anses vara verksamhet av liknande karaktär.99 Utsänd enligt de bilaterala avtalen om social trygghet har slutit avtal om social trygghet100 med ett 20-tal länder. I de flesta avtalen som har ingått med andra länder, finns inte några regler om att egenföretagare kan sändas ut. Endast i ett fåtal avtal, såsom de med och , nämns uttryckligen egenföretagare. När det gäller utsända arbetstagare är dessa dock reglerade i de olika avtalen. Tiden för utsändning varierar mellan 12–60 månader. Den utsände arbetstagaren omfattas av hemlandets socialförsäkring om utsändningen pågår än den tid som regleras i avtalet om social trygghet. be- talas avgifterna enligt avtalet i utsändningslandet, det är alltså den utsändes hemland, och därefter betalas alla avgifter i arbetslandet. I några av avtalen ska den anställde omfattas av arbetslandets lag- stiftning om avsikten är att utsändningen ska vara än 12, 24, 36 eller 60 månader, de så kallade avsiktskon- ventionerna. En avsiktskonvention innebär att utsändningsreglerna 97Artikel 12.2 i förordning 883/2004. Se även betänkandet kapitel 11. 98AK beslut nr A2. 4 i förordning 987/2009. 100Tidigare benämndes som konventioner. Arbete som villkor för att omfattas av svensk socialförsäkring inte blir tillämpliga om utsändningstiden från början är avsedd att vara än avtalets tidsgräns. Vissa av avtalen om social trygghet reglerar endast pensions- förmåner, vilket innebär att en stor del av arbetsgivaravgifter betalas i . Det gäller avtalen med , , och . Avtalen om social trygghet mellan och andra EU/EES- länder har delvis förlorat sin betydelse efter det att förord- ningarna 883/2004 om samordning av social trygghet101 och förord- ning 1231/2010 om utvidgning av förordning 883/2004 till tredje- landsmedborgare102 trädde i kraft. Tabell 18.1 avtal om social trygghet De Nordiska länderna103, , För en arbetstagare upphör den arbetsbaserade försäkringen om arbetet av någon anledning inte längre räknas som arbete i . Det kan till exempel röra sig om att arbetstagaren i stället omfattas av motsvarande försäkring i det land han eller hon är utsänd till. I andra fall kan det bero på att utsändningstiden blir förlängd och då överskrider tidsgränsen.105 101Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om sam- ordning av de sociala trygghetssystemen, EUT L 166, 30.4.2004, s. 1 och och rådets förordning (EG) 987/2009 av om tillämpningsbestämmelser till förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen EUT L 284, 30.10.2009, s. 1. 102Europarlamentets och rådets förordning (EU) nr 1231/2010 av om utvidgning av förordning (EG) nr 883/2004 och förordning (EG) nr 987/2009 till att gälla de tredjelandsmedborgare som enbart på grund av sitt medborgarskap inte omfattas av dessa förord- ningar. EUT 2010 L 344/1, 29.12.2010. Se även dom Thévenon, C-475-93, ECLI:EU:C:1995:371. 103Konventionen tillämpas i förhållande till och på tredjelandsmedborgare bo- satta inom . 104Avtalet tillämpas avseende och även i förhållande till . (SÖ 2002:18). Sedan och blev medlemmar i gäller inte avtalet för dessa. 1056 kap. 8–11 §§ SFB. Även 4 kap. 5 § SFB. Arbete som villkor för att omfattas av svensk socialförsäkring Den nordiska konventionen tillämpas i förhållande till och för tredjelandsmedborgare som är bosatta inom . I den nordiska konventionen är utsändningstiden 24 månader. För att kunna styrka att en person som har sänts ut för arbete i den andra staten krävs generellt i alla avtal ett intyg om tillämplig lagstift- ning. Det är som utfärdar sådana intyg. Det finns vidare dispensmöjligheter där de behöriga institutionerna kan komma överens om undantag från avtalets regler om förlängd tid för utsändning. 18.6.2Oförändrad huvudregel gällande tidsfrist för utsändning Bedömning: Nuvarande huvudregel för tidsfrist i SFB för utsänd- ning av arbetstagare till och från av annan än statlig arbetsgivare bör inte förändras. Skälen för bedömningen: Möjligheten att vara utsänd och fort- sätta att kvarstå i hemlandets socialförsäkring (sociala trygghets- system) är i förordning 883/2004 och vissa av de bilaterala avtalen längre än för de som omfattas av 6 kap. 4 § första stycket SFB. Jag har övervägt att föreslå att förlänga utsändningstiden i SFB till för utsända av annan än statlig arbetsgivare för att ytterligare främja gränsöverskridande rörelse av arbetstagare från och till . Vidare skulle en förlängd utsändningstid enligt mig kunna ge bättre möjligheter för svenska företag och andra arbetsgivare att verka i en globaliserad värld genom att de kan sända ut arbetstagare och därmed ytterligare bidra till kompetensförsörjning och -utveckling inom företaget såväl som på utsändningsorten. Därutöver bidrar dagens regelverk till att utsända inom EU/EES får möjlighet till längre utsändningstid än de som sänds ut till tredje land (med vissa undantag för de länder där bilaterala avtal om social trygghet finns), vilket negativt kan påverka företag och andra arbetsgivares möjlighet att etablera sig och verka i länder utanför EU/EES. Det kan således finnas skäl att göra de svenska utsändningsreglerna mer kon- forma med förordningens regler samt i vissa fall de bilaterala avtalen genom att ändra tidsfristen för utsändningsreglerna i SFB till . Jag har utifrån detta övervägt att förlänga utsändningstiden i 6 kap. 4 § första stycket SFB till , vilket skulle innebära att utsända av Arbete som villkor för att omfattas av svensk socialförsäkring annan än statlig arbetsgivare omfattas av den svenska arbetsbaserade socialförsäkringen , men inte av den bosättnings- baserade försäkringen. Därutöver har jag övervägt att möjliggöra för denna grupp och deras medföljande att omfattas av den bosättnings- baserade socialförsäkringen under den förlängda utsändningstiden (upp till ) för att ytterligare främja utsändning av arbetstagare, också för dem som har medföljande familjemedlemmar. Detta skulle kunna möjliggöras genom en särreglering i 5 kap. 4 § SFB. Därutöver har jag även övervägt att förlänga tidsfristen i 6 kap. 4 § andra stycket SFB till , det vill säga för utsända till . Dock har det väckts frågor om ett sådant förslag kan ge kon- kurrensfördelar till utländska företag genom till exempel låga löner. Erfarenhet från östutvigden av EU visar å andra sidan att liknande farhågor gällande tillgången på låglönearbetskraft inte generellt har införlivas, även om vissa branscher, såsom byggsektorn, har ett stort antal arbetstagare utsända till Sverige.106 Enligt en underlags- rapport till globaliseringsrådet är det en vanligt förekommande syn att globaliseringen innebär förlorade arbetstillfällen, lägre löner och sämre arbetsvillkor. Forskning på området visar dock att globali- seringen ger positiva nettoeffekterna på sysselsättningen och att risken med globaliseringen snarare ligger i ökade inkomstklyftor än högre arbetslöshet.107