sou · H5B335 · 2017-04-20 00:00:00 — Programmet åstadkommer ett tydligt, transparent och likvärdigt system för utveckling under en lärares yrkesliv, för skolledarförsörj- ningen samt skolledares yrkesmässiga progression. Progression i pro- grammet ska baseras på erfarenhet och kvalifikationer, och ska därmed ha en tydlig koppling till kompetensutveckling (se delavsnitt System för kontinuerlig kompetensutveckling). Programmet ska även ha en tydlig koppling till lärosätena, deras lärarutbildningar och forskning. Lärares och skolledares professionella utveckling En grundbult i det föreslagna professionsprogrammet är att det ska främja lärares och skolledares professionella utveckling och där- med bidra till skolutveckling. Därmed skapas generella förutsätt- ningar för kapacitetsbyggande i skolväsendet och en stärkt under- visning, vilket ger positiva effekter på elevers kunskapsutveckling och skolors resultat. Kommissionen menar att inrättandet av ett profes- sionsprogram kan skapa generella förutsättningar för att stärka under- visningen genom systematiken i professionsutvecklingen. Betoningen av lärares och skolledares kunskap, kompetens och utvecklings- möjligheter kan också bidra till att stärka lärar- och skolledaryrkenas identitet och attraktivitet. Professionsprogrammet ska stödja lärares och skolledares profes- sionella utveckling under yrkeslivet till såväl bredare som djupare kompetens. Programmet ska spegla en progression från behörig lärare/skolledare till kvalificerad lärare/skolledare och bör därför om- fatta olika kvalifikationsnivåer. Programmet ska även skapa förut- sättningar för lärare och skolledare att utvecklas, fördjupa och bredda sig inom specifika områden och bör därför även omfatta ett antal olika utvecklingsspår. Inom varje utvecklingsspår ska det finnas olika utvecklingssteg. Till stöd för progression ska programmet erbjuda utvecklingsmöjligheter genom kollegiala lärandeprocesser, akademiska kurser och utvecklingsprojekt. För programmets kvalifikationsnivåer och utvecklingsspår med tillhörande steg ska det finnas beskrivningar av vad lärare respek- tive skolledare förväntas kunna och ha förmåga och kompetens att göra. Dessa beskrivningar ska spegla lärares och skolledares kvali- fikationer och tydliggöra förväntningar på kompetensutveckling samt hur lärare och skolledare kan kvalificera sig. Med professions- programmet skapas en struktur för utveckling för lärare och skol- ledare. Kommissionen menar att den nationella funktion för lärar- och skolledarutveckling som föreslås i avsnitt 6.1 bör ges i uppdrag att utarbeta beskrivningar som är lämpliga och ändamålsenliga i för- hållande till den svenska kontexten. Kommissionen vill markera betydelsen av att lärare och skolledare har ett stort inflytande och är delaktiga i processen med att ta fram dessa beskrivningar, och att dessa återspeglar progression i yrkesutövandet. Internationella er- farenheter lyfter fram detta som en avgörande framgångsfaktor (Schleicher 2016). Lärares och skolledares professionella utveckling har i olika sammanhang betonat betydelsen av tydlighet och samsyn kring vad lärare förväntas kunna och göra, och att ut- vecklandet av beskrivningar, i många system betecknade som standar- der, är ett sätt att uppnå detta (2005; Schleicher 2016). Att utveckla sådana beskrivningar kan bidra till att sätta in professionellt lärande och utveckling i ett sammanhang, med en tydlig koppling till yrkets utövande (se t.ex. , 2017). Detta är en internationellt prövad strategi som använts i många utbildningssystem (se t.ex. Darling-Hammond & 2012; m.fl. 2005). Gjorda erfarenheter visar att sådana beskrivningar t.ex. kan tillämpas vid utformandet av kompetensutvecklingsaktivi- teter samt vid bedömning av lärares och skolledares kvalifikationer. Gjorda erfarenheter markerar betydelsen av att lärare är delaktiga i processen med att ta fram dessa standarder för lärares kompetenser och yrkespraktik, och att dessa återspeglar progression i yrkesut- övandet (Schleicher 2016). Det finns olika internationella exempel på system som kan vara av intresse i arbetet med att utveckla professionsprogrammet. En modell som är utvecklad i ett annat utbildningssystem måste dock alltid analyseras och värderas i förhållande till svenska förhållanden. Ett exempel kan hämtas från där det offentligt finansierade () har utarbetat vad de betecknar som professionella standarder för lärare respektive för skolledare. Australian Professional Standards for Teachers omfattar beskrivningar av vad en lärare förväntas kunna och göra inom ramen för sitt yrkesutövande. Modellen består av tre huvudområden som omfattar sammantaget sju standarder, som i sin tur är uppdelade i ett antal fokusområden. Modellen omfattar följ- ande huvudområden: Professional Knowledge (med tillhörande standarder Know students and how they learn och Know the content and how to teach it); Professional Practice (med tillhörande standar- der Plan for and implement effective teaching and learning; Create and maintain supportive and safe learning environments och Assess, provide feedback and report on student learning) och Professional Engagement (med tillhörande standarder Engage in professional learning och Engage professionally with colleagues, parents/carers and the community). Var och en av dessa standarder och fokus- områden är sedan preciserade för olika steg i en lärares professio- nella utveckling. Modellen omfattar följande steg: Graduate, Lärares och skolledares professionella utveckling Proficent, Highly Accomplished och Lead. I Professional Standard for Principals and the Leadership Profiles (AITSL 2015) anges vad skolledare förväntas kunna och göra inom ramen för sitt uppdrag. Standarden utgörs av en modell som tydliggör tre aspekter av skol- ledarskap och hur dessa kan ta sig uttryck inom fem centrala områden av en skolledares yrkesutövande. Modellen omfattar följande aspekter av ledarskap: Vision and values; Knowledge and understanding samt Personal qualities, social and personal skills. De centrala områden som lyfts fram är: Leading teaching and learning; Developing self and others; Leading improvment, innovation and change; Leading the management of the school samt Engaging and working with the com- munity. På basis av detta har sedan olika ledarskapsprofiler tagits fram som tydligt avspeglar progression gällande skolledares utveck- ling i sitt yrke. Det som kommissionen vill ta fasta på i det redovisade exemplet är att AITSL, i samarbete med yrkesverksamma lärare och skol- ledare, tagit ett samlat grepp på frågan om vad lärare och skolledare förväntas kunna och göra inom olika för skolan relevanta områden, i olika skeden av yrkesutövandet. För att professionsprogrammet ska få stark legitimitet är det viktigt att programmets kvalifikations- nivåer och beskrivningar utvecklas av lärare och skolledare med stöd i forskningen. Professionsprogrammet ska vara standardiserat på nationell nivå och omfatta kvalifikationsnivåer, samt utvecklingsspår med till- hörande steg. Lärare, skolledare, skolhuvudmän och lärarutbildare ska enligt kommissionens förslag ha inflytande och vara delaktiga i utvecklandet och förvaltandet av professionsprogrammet, genom den nationella funktion för lärar- och skolledarutveckling som före- slås i avsnitt 6.1. Programmets grundläggande struktur och villkor bör regleras i förordning. Detta är, enligt kommissionen, centralt för att få till stånd likvärdighet och systematik i programmets tillämpning. Programmets lokala tillämpning ska vara en fråga för parterna att reglera, utifrån de behov som där identifierats. Därigenom ges pro- grammet en adaptiv funktion att kunna utvecklas i enlighet med till- kommande behov, genom att berörda intressenter har inflytande och delaktighet. För att ett nationellt professionsprogram ska kunna införas förut- sätts en skyldighet för huvudmannen att säkra de tids- och löne- mässiga villkor som krävs för lärares och skolledares deltagande. Lärares och skolledares professionella utveckling Detta kräver i sin tur att staten tar ansvar för programmets lång- siktiga finansiering och förmåga att tillgodose de lokalt identifierade behoven. I det följande redovisas de principer som kommissionen menar bör vara vägledande för programmets utformning och funktion. Analyser av framgångsrika skolsystem betonar betydelsen av ett system för professionell utveckling (se t.ex. Darling-Hammond & 2011, 2015). Detta innefattar en lärarutbildning av god kvalitet som förbereder blivande lärare för sitt yrkesutövande, en adekvat introduktionsperiod, kompetensutveckling och karriärmöj- ligheter. Kommissionen har tagit fasta på detta perspektiv genom den föreslagna modellen för professionsprogram där lärarutbildning, in- troduktionsperiod och den fortsatta professionella utvecklingen inom ramen för yrkesutövandet kopplas samman. Programmet tydliggör progressionen i lärares utövande av yrket efter avslutad lärarutbildning och erhållen examen. Kommissionen menar att kvalifikationsnivåerna bör återspegla olika faser i en lärares yrkesliv: introduktionsperiod, lärare och kvalificerad lärare. Det kan även finnas skäl att överväga en differentiering inom nivån kvalificerad lärare, i form av särskilt kvalificerad lärare. Vilka nivåer som programmet ska innehålla bör närmare utredas av den föreslagna nationella funktionen för lärar- och skolledarutveckling. En bärande tanke är att lärare som befinner sig i olika faser av yrkeslivet behöver olika slags stöd och utvecklingsmöjligheter, och kan ges olika an- svar och befogenheter. Nyexaminerade lärare behöver en adekvat introduktionsperiod, som omfattar tillgång till en med avsatt tid för att vara ett stöd till den nyexaminerade läraren. Ett väl fungerande system för introduktion och mentorskap i början av en lärares yrkesutövning lyfts fram som angeläget av (2015a). Enligt 2 kap. 22 § skol- lagen har nyexaminerade lärare och förskollärare rätt till en planerad introduktionsperiod och en . Den nyexaminerade läraren ska under minst ett läsår på heltid ges möjlighet att utveckla sin under- visning med stöd av en (2015f). Skolinspektionen har dock konstaterat att många skolhuvudmän behöver ta ett större Lärares och skolledares professionella utveckling ansvar för att se till att samtliga lärare får en introduktionsperiod med ett sådant innehåll som gör att periodens syfte kan uppfyllas (Skolinspektionen 2014a). En bärande princip för programmet är att nyexaminerade lärares utveckling guidas av mer erfarna lärare med lång yrkeserfarenhet. Med stöd av kvalificerade lärare ges de nyexaminerade möjlighet att utveckla sin kompetens avseende skolämnen och didaktik såväl som ledarskap och andra för läraryrket centrala kompetenser, så att de stärker sin yrkesroll. Ett nationellt introduktions- och mentors- program bör etableras inom ramen för professionsprogrammet. Det bör endast vara kvalificerade lärare som innehar uppdraget att vara mentorer, och de bör ha genomgått en mentorsskapsutbildning som ger goda förutsättningar att vara ett stöd för den nyexaminerade läraren. Nationella riktlinjer ska utarbetas av den föreslagna natio- nella funktionen för lärar- och skolledarutveckling. Efter genomgången introduktionsperiod påbörjas en ny fas i lärares yrkesutövande. Under denna fas är det angeläget att läraren ges fortsatta möjligheter till kompetensutveckling. Se kommande del- avsnittet System för kontinuerlig kompetensutveckling. som yrkesverksam bör lärare ges möjlighet att ytter- ligare kvalificera sig genom att fördjupa sina ämneskunskaper, kom- plettera sin behörighet till flera ämnen, stadier och skolformer, eller att vidareutbilda sig på avancerad nivå. Detta görs inom ramen för utvecklingsspår som professionsprogrammet förslagsvis ska inbegripa. Professionsprogrammet bör ge lärare möjlighet att välja mellan tre ut- vecklingsspår: undervisning, specialisering och ledarskap. Inom varje utvecklingsspår ska det finnas olika utvecklingssteg som kan gälla såväl vetenskaplig meritering som skicklighet och beprövad erfaren- het. Det är viktigt att programmet medger en möjlighet att förflytta sig mellan utvecklingsspåren. Det ska t.ex. vara möjligt för en kvali- ficerad lärare som fördjupat sig inom t.ex. språkutvecklande arbets- sätt eller undervisning och lärande med digitala verktyg att förflytta sig till ledarskapsspåret för att kunna kvalificera sig för uppdrag som rektor. En central komponent för programmet är att nationella rikt- linjer för progression, och även möjligheten till förflyttning mellan utvecklingsspåren, utarbetas av den föreslagna funktionen för lärar- och skolledarutveckling. Kommissionen menar att programmet ska skapa förutsägbarhet vad gäller vägar till olika kvalifikationsnivåer Lärares och skolledares professionella utveckling För programmets likvärdighet och legitimitet är det viktigt att de nationella riktlinjerna fastställer hur en lärare ska ges möjlighet att utvecklas och nå nya kvalifikationer, samt hur bedömning av en lärares kvalifikationer ska gå till. Kommissionen vill betona att progression bör baseras på genomgången vidare- utbildning och förvärvad erfarenhet. Detta betyder t.ex. att kvalifika- tioner i form av vidareutbildning vid ett lärosäte, dokumenterad/be- prövad erfarenhet och uppvisad undervisningsskicklighet bör kunna utgöra grund för progression. Den modell för progression och be- dömning som beslutas bör innefatta dialog mellan lärare och rektor, och den bör baseras på olika former av bedömningar. I detta arbete är det viktigt att flera olika internationella erfarenheter, och i den mån det finns nationella modeller, samlas in, analyseras och relateras till en svensk kontext. Införandet av professionsprogram medför även ett behov av att se över befintliga lönesatsningar för lärare så att dessa följer pro- grammets utformning. I många andra länder åtföljs karriärs- eller utvecklingssteg av fastställda lönepåslag. Den modellen har även, som tidigare nämnts, valts i för karriärlärartjänsterna. Kom- missionen utgår från att de behov som finns av att premiera utveck- ling och ökat ansvarstagande tillvaratas inom den reguljära löne- bildningsprocessen. Mer kvalificerade lärares uppdrag Professionsprogrammet är en reformvårdande insats som bygger på och vidareutvecklar regeringens tidigare reformer om karriärtjänster och höjda lärarlöner. Genom kommissionens förslag till profes- sionsprogram sätts karriärtjänsterna in en struktur, får en tydligare innebörd och en mer funktionell styrning. Med professionspro- grammet avser kommissionen att förädla de intentioner som fanns med de tidigare reformerna, samt att åtgärda de problem i termer av bristande transparens och likvärdighet som konstaterats gällande dessa initiativ. Att som lärare befinna sig på den kvalifikationsnivå i professions- programmet som avser mer kvalificerade lärare bör medföra möjlig- het att söka anställning som förstelärare och lektor, men även andra uppdrag som kräver särskilda kvalifikationer. Lärares och skolledares professionella utveckling tionen för lärar- och skolledarutveckling bör ges i uppdrag att pre- cisera vad de mer kvalificerade lärarna förväntas kunna och ha för- måga och kompetens att göra, i förhållande till lärare. Det är viktigt att beakta hur professionsprogrammet tar om hand och vidareutvecklar karriärtjänstreformen och inkorporerar dess element i programmet. En anställning som förstelärare bör innehålla ansvar för att initiera och leda projekt på skolan, och leda i kollegiala lärande processer i syfte att förbättra undervisningens kvalitet. För- stelärarna kan även vara ansvariga för VFU samt vara mentorer för nyexaminerade lärare. En anställning som lektor bör kunna medföra ansvar för samverkan med lärosäten, dels då lärarutbildningarna har behov av att en viss del av den lärosätesförlagda undervisningen genomförs av skolverksamma lärare, dels för att stärka skolans veten- skapliga bas. Det är väsentligt att lektorer i sina anställningar kan samverka med, delta i och även leda forskning. Se även delavsnitt 5.3. Mer kvalificerade lärare kan även ha särskilda uppdrag vid skolor där behovet av lärare med lång erfarenhet och särskilda kvalifikationer är som störst. Det kan t.ex. handla om skolor belägna i socioeko- nomiskt utsatta områden eller skolor med en stor andel nyanlända elever. Genom att dessa uppdrag explicit riktar sig till särskilt kvali- ficerade lärare kan det bidra till stärkta incitament för erfarna och skickliga lärare att söka sig till dessa skolmiljöer. Skolledares behov att utvecklas inom sitt yrke ska bäras av en stark och tydlig struktur inom ramen för professionsprogrammet, både avseende kvalifikationer för att bli behörig skolledare och den fort- satta professionsutvecklingen. Genom den föreslagna modellen för professionsprogram tydliggörs såväl vägen till skolledaryrket som den fortsatta progressionen. Exakt hur strukturen ska utformas och hur progressionen som skolledare inom programmet ska gå till bör närmare utredas av den föreslagna nationella funktionen för lärar- och skolledarutveckling. I detta arbete är det av vikt att olika inter- nationella erfarenheter samlas in och analyseras i relation till svenska förhållanden. Ett av professionsprogrammets utvecklingsspår avser lärare som vill bli skolledare. Kommissionen menar att ett första steg inom ut- Lärares och skolledares professionella utveckling vecklingsspåret med fokus på skolledarskap kan utgöras av en utbild- ning liknande den statliga rekryteringsutbildning som föreslogs i be- tänkandet Rektorn och styrkedjan (SOU 2015:22). Blivande rektorer kan på detta sätt ges bättre förutsättningar för att klara sitt uppdrag. Enligt utredningens förslag ska rekryteringsutbildningen rikta sig till lärare eller andra som är intresserade av framtida ledaruppdrag på olika nivåer inom skolan. Kommissionen bedömer att det är viktigt att skapa goda förut- sättningar för personer med annan yrkesbakgrund än lärarens att kvalificera sig för skolledaruppdraget. Det bör dock krävas att de genomgår en särskild utbildning med inriktning mot skolledarskap och utbildningsvetenskap. Även i detta fall menar kommissionen att den statliga rekryteringsutbildning som föreslogs i SOU 2015:22 är en intressant modell. Det bör således vara möjligt att kvalificera sig för skolledarupp- draget genom professionsprogrammets utvecklingsspår med inrikt- ning mot ledarskap eller genom den statliga rekryteringsutbildningen. Kommissionen vill i sammanhanget betona vikten av rektors pedago- giska ledarskap och att som skolledare ha erfarenhet av pedagogisk verksamhet. Skollagen kräver att den som anställs som rektor har pedagogisk insikt genom utbildning och erfarenhet (2 kap. 11 §). Rektorer ska gå en särskild befattningsutbildning, eller en utbildning som kan jäm- ställas med denna, möjligt efter att de tillträder sin tjänst och utbildningen ska vara genomförd efter tillträdesdagen (2 kap. 12 § skollagen). Kommissionen menar att skolledares fort- satta professionsutveckling inom ramen för programmet bör bygga vidare på en avslutad och godkänd befattningsutbildning. För att möjliggöra progression menar kommissionen att det bör utarbetas en modell för specialisering inom skolledaruppdraget. Spe- cialiseringen bör innehålla följande utvecklingsområden: pedagogiskt ledarskap och systematiskt kvalitetsarbete, ledarskap och organi- sationsutvecklig samt fördjupning inom andra områden som bedöms vara relevanta för skolledares professionella utveckling. Varje utveck- lingsområde i specialiseringen ska kunna mötas av ett mera avancerat uppdrag i tjänsten som rektor. Detta kan t.ex. innefatta mentorskap för andra rektorer eller utveckling för ledarskapet i huvudmannens skolor. Det är viktigt att programmet medger en möjlighet till flexi- Lärares och skolledares professionella utveckling bilitet, som tillåter rektorer att fördjupa sig inom specialiseringsom- rådena. Inom ramen för professionsprogrammet ska det således finnas kvalifikationsnivåer för skolledare. Beskrivningar av dessa ska ut- arbetas av funktionen för lärar- och skoledarutveckling gällande vad skolledare förväntas kunna och ha förmåga att göra under olika faser i sitt yrkesliv. En avslutad och godkänd befattningsutbildning ska möjliggöra att inneha uppdrag som kvalificerad skolledare. En kvalificerad skolledare kan inneha särskilda uppdrag vid skolor där behovet av rektorer med lång erfarenhet och särskilda kvalifika- tioner är stora. Att dessa uppdrag explicit riktar sig till särskilt kvali- ficerade skolledare bör bidra till stärkta incitament för erfarna och skickliga skolledare att söka sig till dessa skolmiljöer. Precis som när det gäller lärare så menar kommissionen att pro- grammet ska medföra en förutsägbarhet om vilka kvalifikationskrav som gäller. Den modell för progression som beslutas bör baseras på dokumenterad beprövad erfarenhet och formell meritering i analogi med vad som gäller för lärare, omfatta inslag av dialog mellan skol- ledare och huvudman, samt bör baseras på olika former av bedöm- ningar. I detta arbete är det av vikt att internationella erfarenheter gällande olika utvecklingssystem för skolledare samlas in och analy- seras samt relateras till svenska förhållanden. I många andra länder åtföljs karriärs- eller utvecklingssteg av fastställda lönepåslag. Den modellen har även, som tidigare nämnts, valts i för karriärlärartjänsterna. Det är viktigt att de behov som finns när det gäller skolledaruppdraget av att premiera utveck- ling och ökat ansvarstagande tillvaratas inom den reguljära löne- bildningsprocessen. System för kontinuerlig kompetensutveckling Frågan om kontinuerlig kompetensutveckling för lärare och skol- ledare är central för utformningen av professionsprogrammet. Det finns forskningsevidens för att lärarkompetens är av avgörande be- tydelse för elevers skolresultat. I kunskapsöversikten Forskning för klassrummet – Vetenskaplig grund och beprövad erfarenhet i prakti- ken konstaterar (2013), bl.a. utifrån forskningsöversikter gjorda av (2009) och Timperley m.fl. (2007), att elevers lärande Lärares och skolledares professionella utveckling i hög grad påverkas av hur lärare undervisar. En kompetent lärare kan påverka en elevs lärande och kunskapsutveckling mycket, oavsett elevens bakgrund i fråga om socioekonomisk status, för- äldrars utbildningsbakgrund och kulturella förutsättningar. Bety- delsen av lärarkompetens för skolsystems övergripande kvalitet lyfts också fram (se t.ex. 2010; 2007; Mourshed, Chijioke & Barber 2010). Forskning rörande det som på engelska benämns school effectiveness, dvs. vilken betydelse skolan har för elevers resultat, visar att rektors kompetens är viktig för att stärka och utveckla undervisningens kvalitet och skapa ett positivt skol- klimat (Pashiardis & ). m.fl. (2008) har i en rapport publicerad av konstaterat att ett bra och kvalificerat ledarskap för skolan är bland det viktigaste för att ge eleverna en bra utbildning. En kontinuerlig kompetensutveckling är av stor bety- delse för att lärare och skolledare ska kunna utföra sina uppdrag på ett ändamålsenligt sätt (2016a; Schleicher 2016). Alla skolledare och lärare ska ges möjlighet till en organiserad kompetensutveckling för att därmed ges möjlighet att utvecklas i sitt yrkesutövande. De systematiska skillnader som finns mellan huvud- män och skolor i fråga om att tillhandahålla kompetensutveckling måste motverkas. För att programmet ska få reell betydelse för skol- utveckling och för lärares och skolledares professionella utveckling behöver kompetensutvecklingen utgå från de behov som lärare och skolledare upplever i sitt yrkesutövande, systematiseras och göras mer likvärdig och ändamålsenlig. Professionsprogrammet fokuserar den kompetensutveckling som har bäring på nationell skolutveckling och det statliga uppdraget till lärare och skolledare. Programmet utgör en nationell struktur som i praktiken utförs regionalt och lokalt.