sou · H5B3102 · 2017-12-15 00:00:00 — I Bilaga I till den tidigare nämnda förordningen finns gränsvärden för främmande ämnen i foder.53 Andra punkten avser kadmium. Där anges de olika former av foder som har särskilda gränsvärden för kad- miuminnehållet. Utredningen finner det lämpligt att en beskattning av kadmium i foder utgår från de foderformer som EU har ansett 53 Se Bilaga I till Kommissionens förordning (EU) nr 574/2011 av . Skatt på kadmium i vissa produkter behöva förses med gränsvärde för kadmium. I och med att de olika foderkategorier som ska beskattas redan finns i foderlagstiftningen förutsätter vi att aktörerna på marknaden är bekanta med de gräns- dragningar som måste göras och därmed kan definiera de skatte- pliktiga produkterna. Kadmium i foder bör således beskattas i den utsträckning fodret faller in under vissa särskilt utpekade kategorier som förekommer i den EU-rättsliga regleringen av gränsvärden. Skatt bör dock inte tas ut på kadmium som cirkulerar i livsmedelsproduktionskedjan. Av detta skäl undantas organiska (vegetabiliska och animaliska) foder- råvaror från beskattning. För närmare resonemang om definitionen av det foder som bör beskattas se avsnitt 5.6.1. Kalkprodukter används inom flera sektorer. I står lantbruket för av den totala användningen54, medan samma andel i hela EU är cirka 3 procent55. Den största användningen sker i industriella processer (främst inom järn- och stålindustrin, tillverk- ning av papper och pappersmassa, kemiindustrin) och inom bygg- och anläggningsbranschen. Kalk används inom jordbruket dels genom spridning på åker- mark och dels som ett mineraliskt fodertillskott. Spridning på åker- mark görs för att höja markens pH-värde, förbättra markens struktur, underlätta brukning och grödans rottillväxt och öka fosforns växt- tillgänglighet. En väl kalkad medför även minskat läckage av näringsämnen samt att grödan tar upp en mindre andel av det kad- mium som finns tillgängligt i marken. Den totala mängden kalkningsmedel som tillfördes svensk åker- mark uppgick till (räknat i mängd kalciumoxid, CaO) som spreds ut åkermark.56 var kalkningen av jordbruksmark väsentligt större, som mest drygt CaO per år.57 Därefter har kalkningen minskat 54Svenska kalkföreningen, . 55European (2016) 2015–2016 Activity Report. 56SCB (2015) Odlingsåtgärder i jordbruket 2014. officiella statistik MI 30 . 57SCB, Statistiskdatabasen, ”Kalciumoxid i kalkprodukter försålda till jord- och trädgårds- bruket efter region. –1993” samt ” Kalkförsäljning till jord- och trädgårdsbruk i riket efter produkt. – 2012”, . Skatt på kadmium i vissa produkter och den har uppgått till 100 000–CaO . Enligt uppgår den nuvarande kalk- ningen i till ungefär en tredjedel av det egentliga behovet. SCB hade årliga data över försålda mängder kalk till jord- och trädgårdsbruk per kalkprodukt.58 Enligt data domineras användningen av sockerbrukskalk, krossad eller mald kalk- sten (i övrigt obehandlad) och magnesiumkalk (tabell 5.1). Viss an- vändning sker även av dolomit som är ett kalkinnehållande som även innehåller relativt hög halt magnesium. Magnesiumkalk är en blandning av dolomit och kalksten. De större aktörerna på den svenska marknaden – Nordkalk och SMA – bryter och behandlar kalksten själva och sköter pro- duktion och distribution. Försäljningen sker dock ofta via andra aktörer (exempelvis Lantmännen). Kunden kan välja leverans- och spridningssätt. Vid kalkning för endast pH-justerande ändamål är kostnaden för lantbrukaren ungefär 350–per ton kalk inklusive leverans och spridning på fält (tabell 5.2). För strukturkalk är kost- naden per ton. 58SCB (2013) Försäljning av kalk för jord- och trädgårdsbruk, sjöar, vattendrag och skog 2012. officiella statistik MI 30 . 59Övriga kalkprodukter avser släckt, osläckt och teknisk kalk, samt mesakalk (restprodukt från massaindustrin) och osorterad kalk. Skatt på kadmium i vissa produkter En stor del av den totala kostnaden vid kalkning utgörs av transport- och spridningskostnader. Transportkostnaden per ton är uppskatt- ningsvis plus per kilometer. Den rena varu- kostnaden exklusive leverans och spridning är kring 150–per ton. Vid kalkning för endast pH-justering används 3–kalk per hektar ungefär . Vid strukturkalkning behövs ett medel med hög andel aktiv kal- ciumoxid. Därför tillsätts 15–bränd eller släckt kalk till obehandlad kalksten vid strukturkalkning. Vid strukturkalkning används 6–produkt per hektar. Struk- turkalkning behöver upprepas med ungefär mellanrum för att upprätthålla sin funktion. Strukturkalk stod för ungefär en tiondel av mängden kalk som sprids på . Användningen av strukturkalk för- väntas öka då det lyfts fram inom Vattenmyndigheternas åtgärds- program för perioden –2021. Bland annat ska inom ramen för Landsbygdsprogrammet särskilt uppmärksamma strukturkalkning. Det finns också ett särskilt bidrag till lokala vatten- vårdsprojekt (LOVA) som kan ges för strukturkalkning. Det befint- liga LOVA-stödet uppgår vanligtvis till av kostnaden för kalk, transport och vissa kringtjänster. Inom Landsbygdsprogrammet är stöd till strukturkalkning möjligt av kost- naderna. Skatt på kadmium i vissa produkter Vid kalkning av kan man även använda återvunnen kalk som uppkommer som en restprodukt i industriella processer. Ett exempel på återvunnen kalk är den kalkprodukt som fås vid socker- tillverkning, så kallad sockerbrukskalk. Sockerbrukskalk är en rest- produkt efter urlakning av sockerbetor som till sin sammansättning kan sägas vara ett mellanting mellan kalk och gödselmedel. Socker- brukskalk innehåller kalciumkarbonat och ämnen av vegetabiliskt ursprung från sockerbetan. Till skillnad från vanlig kalksten inne- håller sockerbrukskalk kväve, fosfor och andra näringsämnen som härstammar från sockerbetorna. Det socker som produceras och används som livsmedel är en i det närmaste kemiskt ren produkt som innehåller försumbara mängder kadmium. Det kadmium som går in i produktionsprocessen – kad- miuminnehållet i sockerbetorna och de kalkprodukter som tillförs processen – hamnar slutligen i sockerbrukskalken. I finns ett sockerbruk som ligger i Örtofta i . All sockerbrukskalk som uppstår vid tillverkningen går tillbaka till bet- odlarna.60 Odlingen sker främst i produktionsområdet södra slättbygder, men till viss del även i mellanbygder (se bilaga 3). Sockerbetor odlas vanligtvis i en växtföljd där betodling återkommer ungefär . Sockerbruket i Örtofta använder ungefär kalk i produktionsprocessen. Denna kalk har en kadmiumhalt som är lägre än per ton, vilket innebär ett totalt kadmiuminnehåll på mindre än per år61. levereras ungefär sockerbrukskalk – med ett kadmiumhalt kring per ton – till lantbrukare, vilket ger en årlig mängd kadmium kring 40 kilo62. Annan återvunnen kalk (till exempel från pappersbruken) kan för- utom på jordbruksmark även användas till bland annat jordtillverk- ning, vägbyggen och – vanligen i sista hand – till deponitäckning. 60Anders , Nordzucker, e-post . * per ton = . * per ton = . Skatt på kadmium i vissa produkter Återvunnen kalk kan dock oftast inte användas i industriella tillämp- ningar då materialet inte uppnår de krav som ställs på till exempel renhet. Enligt uppgifter från tre pappersbruk används mellan 17 500 och återvunnen kalk på . Mängden återvun- nen kalk på varierar således åtskilligt mellan åren. Även kadmiumhalten i den återvunna kalken varierar. Ett pappersbruk har vid 30 stickprovskontroller uppmätt halter i intervallet 0,03 till per ton torrsubstans. Halten är dock alltid över per ton fosfor.63 Kadmium förekommer som en naturlig förorening i kalksten. Hal- ten kadmium varierar dock, dels mellan olika kalkstensgruvor och dels mellan olika produkter. Kadmiumhalten i kalkprodukter anges generellt i produktblad. I produktinformationer som utredningen tagit del av varierar kadmiumhalten i olika kalkprodukter för spridning på från olika produktionsanläggningar mellan <0,1 och per ton.64 Enligt uppgifter från representanter för branschen tas kontinuerliga prover av kadmiuminnehållet i produkterna. Innehållet av kadmium i de kalkningsmedel som användes i jord- bruket 2014 var uppskattningsvis 110 kilo.65 Uppskattningen bygger på ett begränsat dataunderlag och är därför osäker66. Motsvarande mängder kadmium i kalkningsmedel som användes 2010 och 2012 var omkring respektive . Av detta kadmium kommer ungefär från sockerbrukskalk (se ovan). Givet detta var nytillskottet av kadmium från kalkprodukter till jordbrukssystemet ungefär (figur 5.2). Av detta kom ungefär direkt från kalkbrott eller från återvunnen kalk som inte är sockerbrukskalk medan ungefär ingick i den kalk som användes i sockerbruk som sedan i sin tur sprids på . 63Christina , Skogsindustrierna, e-post , och . 64En översikt av produktionsanläggningar och var de är belägna finns i bilaga 3. 65SCB (2015) Odlingsåtgärder i jordbruket 2014. officiella statistik MI 30 . 66SCB anger ett 95-procentigt konfidensintervall på 90–. Skatt på kadmium i vissa produkter Kalk från nyprodyktion och övrig återvunnen kalk Kadmiumtillförsel till livsmedelsproduktionskedjan från kalk upp- fyller i princip de grundläggande villkoren för en skatt som utred- ningen anger i avsnitt 5.4.2. Det kadmium som finns i kalk är ett ny- tillskott till livsmedelsproduktionskedjan och det finns risk att den del som tillförs hamnar i människokroppen via födan. Kalk har emellertid en mängd andra användningsområden som inte medför en risk för att det kadmium som finns i kalken ska hamna i människokroppen. Utifrån utredningens principiella grund saknas det anledning att överväga beskattning av kalk för annan användning än den som sker inom jordbruket eller inom livsmedelsproduktion i övrigt. Det finns även en del av kalktillförseln inom jordbruket som inte uppfyller de principiella grunderna för beskattning som utredningen har slagit fast. Det gäller den så kallade sockerbrukskalken. Socker- brukskalk är en restprodukt från sockertillverkning som innehåller kalk och organiska rester från sockerbetor. Den största delen av det kadmium som finns i sockerbrukskalken kommer från sockerbetorna och är således cirkulerande. Med hänsyn till de kriterier vi ställt upp för beskattning av olika källor bör dock den kalkråvara som används i sockerframställning beskattas. Annars kommer det kadmium som Skatt på kadmium i vissa produkter finns i kalkstenen inte att beskattas, trots att det i form av restpro- dukten, sockerbrukskalken, används inom jordbruket. Det kadmium som finns i kalkkomponenten som används för rening på sockerbru- ket kommer därmed att beskattas tidigare i kedjan, hos leverantören. Återvunnen kalk från andra industriella processer är visserligen också en cirkulär produkt i den meningen att det är en restprodukt som har ett användningsområde. Kadmium i övriga restprodukter cirkulerar dock inte inom livsmedelsproduktionen. När det gäller till exempel pappersbrukens överskottskalk kommer kadmiumhalten dels från kalkstenen, dels från träråvaran. Kadmium i dessa återvunna kalkprodukter bör därför beskattas när de används på . En avgränsning utifrån de principiella riktlinjerna för skatten innebär således att kadmium i kalk som används inom jordbruket och inom övrig livsmedelsproduktion – med undantag för socker- brukskalk – bör beskattas. Det har av flera aktörer som utredningen samrått med framförts att det kalkas för litet i det svenska jordbruket. En väl kalkad mark ger i regel ett bättre företagsekonomiskt utfall i form av högre skördar och lägre driftskostnader. Detta tar det enskilda jordbruks- företaget hänsyn till vid valet av i vilken omfattning kalkning av åkermarken ska utföras. Effekten av en skatt på kadmium är att före- taget i sin ekonomiska avvägning internaliserar den externa kostna- den av att tillföra kadmium till åkermark.67 Mer problematiskt i det här sammanhanget är att det också finns positiva externa effekter av att kalka . Dels leder kalkning till minskat läckage av när- ingsämnen, dels påverkar kalkning även den andel av det kadmium som finns i åkermarken som tas upp av grödan och hamnar i livs- medlet. En skatt på kadmium i kalk kan leda till minskad kalkning av . Det innebär att en större andel av det kadmium som finns i åkermarken tas upp av grödan och, via livsmedel, i människokrop- pen. I så fall motverkas den positiva hälsomässiga effekten av att kad- miumtillförseln till åkermarken minskar. Varje produktionsanläggning för kalk har olika egenskaper på kalkstenen och kadmiumhalten i stenen varierar mellan brott i olika delar av landet. Kalkföretagen kan inte påverka kalkhalten i råmate- rialet, men de kan i viss utsträckning välja att sälja fraktioner med relativt lägre kadmiumhalt till jordbruksändamål. 67 Kostnaderna för denna typ av anpassning fångas in av den stiliserade analysen i avsnitt 8.8. Skatt på kadmium i vissa produkter dömning är att minskade kadmiumhalter i den kalk som används för jordbruksändamål framför allt kommer att ske genom att jord- bruksföretag byter leverantör som en följd av att kalk från pro- duktionsplatser med låg kadmiumhalt blir billigare relativt dem med hög halt. Byte av leverantör motverkas dock av att transportkost- naderna i många fall är en relativt stor del av totalkostnaden, vilket kan medföra att skattens styrande effekt är begränsad och att skatten främst leder till att kalkning av fördyras. Detta talar – i kom- bination med att kalkning av har positiva externa effekter (se ovan) – emot en skatt på kadmiuminnehållet i kalk. Ett sätt att undvika dessa negativa bieffekter av en skatt är införa kompletteran- de styrmedel som underlättar kalkning av åkermark.68 Det finns en del statliga stöd att söka för strukturkalkning. En skatt på kadmium i kalk som fördyrar kalk för jordbrukssektorn motverkar i viss mån syftet med dessa stöd. Ytterligare en omständighet som talar mot beskattning är att det skattepliktiga området riskerar att bli svårt att definiera om skatten ska utformas i enlighet med utredningens egna principiella riktlinjer. Om kalk bara ska beskattas när det används för jordbruksändamål måste säljaren av kalk ha en uppfattning om vad köparen ska använda pro- dukten till. Men i och med att kalk är så skrymmande tillhandahåller säljaren också vanligtvis transport samt i vissa fall även spridnings- tjänst. Det bör därmed vara möjligt för säljaren att avgöra om kalk säljs för jordbruksändamål eller inte. Eftersom branschen har infor- mation om hur mycket kalk som säljs till jordbruksföretag förutsätter utredningen att någon form av uppgiftshantering i denna fråga finns . Sammanfattningsvis finns det således flera argument mot att in- föra en beskattning av kadmium i kalk som används inom jord- bruket. Utredningen anser att dock att kalk inte bör undantas från beskattning. Om kadmiuminnehållet i kalk som används inom jord- bruket inte skulle beskattas skulle den principiella utformningen av skattesystemet brytas. I ett sådant läge bör särskilt övervägas om den svagare miljömässiga kopplingen får någon betydelse för om statligt stöd uppkommer. 68 Utredningen har dock inte utformat något sådant förslag. Skatt på kadmium i vissa produkter 5.5.5Mineralgödsel som innehåller fosfor Med mineralgödsel avses mineraliska gödselmedel som innehåller fos- for. Mineralgödsel tillförde drygt fosfor till den svenska åkermarken 2016 och kadmium.69 På lång sikt har tillför- seln av kadmium via mineralgödsel minskat kraftigt (figur 5.3). Den lägsta noteringen () nåddes /2009, därefter har tillförseln ökat. Källa: (2017) Försäljning av mineralgödsel för jord - och trädgårdsbruk /2016, officiella statistik MI 30 . Den genomsnittliga halten kadmium har /2004–2015/2016 varit kring per ton fosfor. Den lägsta noteringen nåddes 2012/13 (4,per ton fosfor) och 2015/2016 var halten per ton fosfor (figur 5.4). 69 SCB (2017) Försäljning av mineralgödsel för jord- och trädgårdsbruk /2016. officiella statistik MI 30 . Årtalen avser jordbrukets odlingssäsong –. Skatt på kadmium i vissa produkter Kadmiumhalten i mineralgödsel beror till stor del på vilken råvara som används vid tillverkningen. Apatit är ett vulkaniskt fosforrikt som innehåller låga halter kadmium (2–per ton fos- for). Den bryts företrädelsevis i och . Apatiten står för ungefär 10–av världens totala fosforreserver. Den andra råvaran, som är den klart vanligast förekommande, är sedimentär råfosfat som finns främst i och . Den inne- håller högre halter kadmium, vanligtvis per ton fosfor, där genomsnittet ligger någonstans kring per ton fosfor. Kadmiumhalterna i de mineralgödselmedel som säljs i är låga i ett internationellt perspektiv. I en undersökning av 196 mineral- gödselprodukter i 12 EU-länder (varav 10 produkter från den svenska marknaden) var medelhalten kadmium per ton fosfor.71 Den tionde percentilen, medianen och den nittionde percentilen var 6,5, kadmium per ton fosfor. 71Nziguheba & Smolders (2008) Inputs of trace elements in agricultural soils via phosphate fertilizers in European countries, Science of the Total Environment, vol. 390, s. 53–57. Skatt på kadmium i vissa produkter Orsaken till ökningen av kadmiumhalten sedan den lägsta no- teringen /2013 är sannolikt en ökning av andelen P72/PK73- produkter på bekostnad av NP74/NPK75-produkter.76 De P- och PK-produkter som finns på den svenska marknaden har enligt branschrepresentanter en kadmiumkoncentration på kadmium per ton fosfor, medan NP- och NPK-produkterna har en kadmiumkoncentration kring per ton fosfor.77 Vid 2015/andelar för P/PK- respektive NP/NPK-gödsel och antagna kadmiumhalter på per ton fosfor i NP/NPK-gödsel respektive per ton fosfor i P/PK-gödsel så står P/PK-pro- dukter för av det totala kadmiuminnehållet. Det kan finnas flera anledningar till att andelen P- och PK-pro- dukter har ökat. –En möjlig förklaring kan vara de förändrade ekonomiska förut- sättningar som borttagandet av skatten på kadmiuminnehåll i mineralgödsel ledde till efter 2010. 72Gödselmedel som innehåller fosfor. 73Gödselmedel som innehåller fosfor och kalium. 74Gödselmedel som innehåller kväve och fosfor. 75Gödselmedel som innehåller kväve, fosfor och kalium. 76Effekten av de olika gödselmedlen skiljer sig åt beroende på vilken gröda som odlas. Det finns således vanligen odlingstekniska skäl till vilken kategori gödselmedel som väljs. 77Inlaga från till utredningen . 78SCB (2017) Försäljning av mineralgödsel för jord- och trädgårdsbruk /2016 officiella statistik MI 30 . 79Beräknat från uppgifter om årliga mängder gödselmedel i Tabell 8.6 i Jordbruksstatistisk sammanställning 2017 (SCB, officiella statistik) och antagande om fosforhalter i P- () respektive PK-gödsel (). Skatt på kadmium i vissa produkter –En annan tänkbar förklaring är att det är en effekt av rådgivning. Greppa Näringens råd om att inte kvävegödsla höstgrödor samt att tillämpa precisionsgödsling efter markkarta leder till att P- och PK-produkter används i stället för NPK-produkter. Dessa råd har dock funnits och kan endast förklara de senaste årens trend med ökad andel P- och PK-produkter om de först har börjat implementeras av lantbrukarna i större omfattning. –En tredje delförklaring är att de odlade arealerna höstgrödor – främst höstvete och höstraps – har ökat. –En fjärde förklaring kan vara ett generellt behov av ökad fosfor- gödsling på vissa jordar där fosforklasserna tidigare varit låga. Kadmiumtillförsel från mineralgödsel uppfyller de grundläggande villkoren för en skatt som utredningen anger i avsnitt 5.4.2. Det kad- mium som finns i mineralgödsel är ett nytillskott till livsmedels- produktionskedjan och det finns risk att den del som tillförs åker- mark hamnar i människokroppen via födan. Det finns även skäl som talar mot en beskattning av mineralgöd- sel. Ett sådant är att det pågår ett arbete på EU-nivå med ett regelverk för CE-märkta gödselprodukter. Inom ramen för det arbetet finns även förslag på gränsvärden för kadmium i göd- selmedel och skulle kunna innebära att det finns anledning att vänta med en skatt på kadmium i mineralgödsel till dess det finns en överenskommelse inom EU att förhålla sig till. Gemensamma gränsvärden skulle dock kunna öka efterfrågan på gödselmedel med låga kadmiumhalter och minska efterfrågan på produkter med höga värden. Produkter med låga kadmiumhalter kommer sannolikt att bli dyrare relativt produkter med höga halter, och förstärka den prisskillnad som redan finns . Genom att en skatt införs minskar risken för att de svenska lantbrukarna på grund av ökade prisskillnader väljer gödselprodukter med en högre halt kadmium. Ett annat skäl som talar mot en beskattning är att det enligt branschen finns mycket små möjligheter att sänka kadmiumhalten i Skatt på kadmium i vissa produkter merparten av de gödselprodukter som erbjuds på den svenska mark- naden . Styreffekten av en eventuell skatt är enligt utredningens be- dömning dels att stimulera en övergång från P-/PK-produkter till NP-/NPK-produkter och dels att motverka att gödselmedel med högre halter kadmium börjar säljas i . Utredningen anser således att det är motiverat med en skatt på kadmiuminnehållet i mineralgödsel som innehåller fosfor. 5.6Skatt på kadmium i vissa produkter Förslag: Det införs en skatt på kadmiuminnehållet i vissa pro- dukter som används i den svenska livsmedelsproduktionen. Be- stämmelserna tas in i en ny lag. Utredningen anser att det finns skäl för en skatt på kadmiuminne- hållet i vissa produkter. Kadmium som hamnar i människokroppen är förenat med väl dokumenterade hälsorisker, se avsnitt 5.3. Det är därför rimligt att de samhällskostnader som är förknippade med kad- mium internaliseras genom att den som avyttrar sådana produkter i kompenserar samhället för dessa kostnader. Dessutom ligger de gränsvärden som finns för kadmium i pro- dukter på den svenska marknaden högt över de faktiska halter som finns i de produkter som erbjuds. Det finns därför, precis som vid införandet av den tidigare gällande skatten på kadmium i handels- gödsel, skäl att med ekonomiska styrmedel försöka styra mot kad- miuminnehåll under gränsvärdena. Utredningen gör bedömningen att genom att införa ekonomiska styrmedel kan kadmiumtillförseln till och vidare till livsmedel sänkas, vilket är önskvärt ur ett hälsomässigt perspektiv. En skatt bör kunna öka incitamenten till inköp av produkter med lägre kadmiumhalt inom vissa av de pro- duktgrupper som omfattas. Skatt på kadmium i vissa produkter Förslag: Foder definieras som vissa foderprodukter i olika stadier, avsedda för djurfoder till livsmedelsproducerande djur. Följande produktgrupper omfattas: 1.foderråvaror av mineraliskt ursprung, 2.fodertillsatser som hör till de funktionella grupperna före- ningar av spårelement, bindemedel och klumpförebyggande medel, 3.sådana produkter som anges i 1 och 2 som ingår som en be- ståndsdel i en annan produkt. Yrkesmässig aktivitet definieras som en sådan aktivitet som ut- förs av en juridisk eller en fysisk person, och vad gäller en fysisk person avser produkter som inte är avsedda för dennes eller dennes familjs personliga bruk. Utredningen föreslår att två begrepp ska förtydligas i lagtexten. Det är foder och yrkesmässig aktivitet. Ett alternativ hade varit att definiera alla de begrepp och uttryck som förekommer i lagen. Vi har dock valt att i stället utveckla innebörden av de som behöver utvecklas i detta kapitel samt i författningskommentaren (se av- snitt 10.1). Vi bedömer att lagens innebörd blir tydligare när viktiga begrepp och uttryck förklaras utförligare och mer fritt än i lagtext. Många begrepp och uttryck har dessutom samma innebörd som i och genom att inte definiera dessa i lag behöver varje ändring i EU-rättsakterna inte leda till lagändring. Som anges i avsnitt 5.5.3 har utredningen bedömt att det foder som bör beskattas är det som är EU-rättsligt reglerat i fråga om gränsvärde för kadmiuminnehåll. De foderprodukter som ska vara skattepliktiga definieras i lagen i form av särskilt utpekade former av foderproduk- ter.