sou · H5B37 · 2017-02-23 00:00:00 — Förundersökningen omfattade inför åtal cirka 31 000 sidor. Under huvudförhandlingen tillkom 94 tilläggsprotokoll om sammanlagt 25 000 sidor. Totalt kom alltså förundersökningen att omfatta cirka 56 000 sidor. Mellan fem och åtta åklagare arbetade på heltid med målet under rättegången. Huvudförhandlingen i första instans pågick (). Kostnaderna för brottsutredningen och denna första rättegång uppgick till inklusive försvararkostnader om . Efter att tingsrätten meddelat dom beslutade hovrätten att målet måste tas om eftersom en av nämndemännen i tingsrätten varit jävig. Efter nya förhandlingar i tingsrätten och hovrätten vardera avgjordes målet slutligt av hovrätten. Ytterligare ett uppmärksammat exempel är ett mål om så kallad assistansersättning som just nu pågår i tingsrätten. Målet avser 32 tilltalade och beräknas pågå i tingsrätten. Hur kan handläggningen av stora brottmål moderniseras och effektiviseras? Det finns flera nackdelar med mycket omfattande brottmålsprocesser. Långa handläggningstider leder ofta till att bevisläget försämras och att det blir svårare att lagföra brotten. När processen drar ut blir också straffen mildare. Det är vidare svårt, under både förundersökning och huvudförhandling, att tillgodogöra sig och bedö- ma materialet i ett omfattande brottmål på ett rättssäkert sätt. Ett omfattande processmaterial innebär ofta att frågor som rör förundersökningens bedrivande t.ex. när det gäller insyn, objektivitet och kompletterande utredningsåtgärder behöver hanteras under huvudförhandlingen. Stora brottmål som binder upp omfattande resurser för dessutom med sig en risk för att rättsväsendets resurser inte räcker till för att hantera den samlade brottsligheten. De beskrivna effekterna riskerar sammantaget att undergräva rättsväsendets förmåga att beivra brott. För enskilda personer uppkommer andra olägenheter vid stora brottmål. Målsägande, misstänkta och vittnen har ett befogat intresse av att få besked om slutresultatet av en process. Av Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna () följer en rätt till domstolsprövning inom skälig tid. För misstänkta personer innebär det ett omfattande ingrepp i tillvaron, t.ex. för möjligheterna att upprätthålla en försörjning, att närvara vid en huvudförhandling som pågår . Det är också en olägenhet för målsäganden att de förhör som måste hållas för att säkra bevisningen upprepas och drar ut . Ytterligare en oönskad effekt av utdragna processer är långa häktningstider med restriktioner som medför stora påfrestningar för den som drabbas och dessutom kan inverka negativt på utredningen. Det är framför allt i stora brottmål som riktigt långa häktningstider förekommer. Utvecklingen med allt större brottmål väcker även frågor om ökade kostnader för rättsväsendet, bland annat när det gäller kostnader för försvarare och målsägandebiträden, samt försämrad arbetsmiljö och säkerhet för åklagare och domare. Vid , och vissa domstolar pågår insatser för att förbättra hanteringen av dessa mål. Det finns nu skäl att låta utreda frågan om en mer effektiv hantering av omfattande brottmål. Svensk brottmålsprocess styrs av principerna om åtals- och förundersökningsplikt samt om muntlighet, omedelbarhet och koncentration i domstol. Principerna kom till i samband med att infördes och har inte ändrats annat än i mindre avseenden . Med de höga krav på kvalitet, rättssäkerhet och effektivitet som måste ställas på brottmålsprocessen följer ett behov att i takt med samhällsutvecklingen pröva om de regler som de brottsbekämpande myndigheterna och domstolarna har att tillämpa är ändamålsenligt utformade. Utmaningarna med att hantera alltmer komplexa mål är ett internationellt problem. Olika länder har valt olika sätt att säkerställa en både effektiv och rättssäker process. Vid överväganden om förändringar i det svenska regelverket finns det goda skäl att inspireras av lösningar som har valts i länder med en närliggande rättsordning som till exempel , och . Utredningens analys bör inriktas och utformas så att den resulterar i ett gediget underlag för fortsatta utredningsuppdrag på området som i sin tur kan leda till konkreta förslag på åtgärder. identifiera möjliga huvudinriktningar i ett kommande arbete för en modernisering och effektivisering avhandläggningen av stora brottmål och med så stor konkretion som möjligt analysera för- och nackdelar med dessa, göra en bedömning av vilka åtgärder inom ramen för dessa huvudinriktningar som det kan finnas anledning att utreda närmare, och i förekommande fall föreslå inriktningen på sådana utredningsuppdrag. Utredaren ska närma sig frågan utifrån ett brett angreppssätt. I uppdraget ingår att analysera bland annat de frågor som särskilt lyfts fram nedan, men utredaren ska överväga även andra tänkbara åtgärder. Utredaren ska beakta vid sin analys. Några författningsförslag ska inte nu lämnas i denna del. Regeringens avsikt är att med utgångspunkt i den analys som redovisas lämna tilläggsdirektiv avseende sådana åtgärder som det finns anledning att utreda närmare. Behöver reglerna om åtals- och förundersökningsplikt utredas? Den obligatoriska åtalsplikten innebär att åklagare är skyldiga att väcka åtal om bevisningen vid en objektiv bedömning är sådan att en fällande dom kan förväntas i domstol. Det finns undantag från åtalsplikten bland annat genom reglerna om åtalsunderlåtelse och om särskild åtalsprövning för vissa brott. Förundersökningsplikten innebär en skyldighet att utreda de brott som hör under allmänt åtal. undersökning ska inledas så snart det finns anledning att anta att ett brott som hör under allmänt åtal har begåtts. Även från förundersökningsplikten finns undantag framför allt genom reglerna om förundersökningsbegränsning. De processekonomiska skäl som motiverade reglerna om förundersökningsbegränsning har dock haft svårt att få genomslag i förhållande till viss typ av kriminalitet som har utvecklats efter det att reglerna infördes. och har i olika sammanhang framhållit att det för viss typ av brottslighet med omfattande utredningsmaterial är helt nödvändigt med olika former av rationaliseringar vid den operativa hanteringen för att det ska vara möjligt att uppnå goda resultat i brottsbekämpningen. Med detta följer en risk att förundersökningsplikten inskränks av praktiska hänsyn. Det är angeläget att de prioriteringar som görs inom ramen för en förundersökning är reglerade och grundas på förutsebarhet och likhet i rättstillämpningen. En utredare har tidigare föreslagit utökade möjligheter att besluta om förundersökningsbegränsning i omfattande och komplicerade förundersökningar (SOU 2010:43). Förslaget innebär att det ska införas en möjlighet att besluta om förundersökningsbegränsning av personer. Flera remissinstanser har kritiserat utredningens förslag eftersom det anses medföra negativa effekter när det gäller likabehandling och förutsebarhet i rättssystemet. Förslaget har inte lett till lagstiftning. analysera och bedöma om det finns anledning att låta närmare utreda regleringen kring åtals- och förundersökningsplikt, och i förekommande fall föreslå den närmare inriktningen på ett sådant uppdrag. Behöver reglerna om delgivning och komplettering av förundersökning utredas? För den misstänkte och hans eller hennes försvarare finns en rätt att fortlöpande, i den mån det kan ske utan men för utredningen, ta del av det som förekommer vid förundersökningen och att begära utredningsåtgärder. När förundersökningen är färdigställd får den misstänkte information om detta. Han eller hon har i samband med det rätt att ta del av allt utredningsmaterial och begära kompletteringar, t.ex. ytterligare förhör. Åtal får inte beslutas innan sådan s.k. slutdelgivning skett. Vid förundersökningar med mycket material kräver slutdelgivningarna ibland mycket omfattande resurser. har i olika sammanhang påtalat att det i några omfattande mål under pågående huvudförhandling har ställts mycket stora krav på kompletterande förundersökningsåtgärder. Det har i dessa fall väckts frågor om hur långt en åklagares ansvar att vidta ytterligare utredningsåtgärder egentligen sträcker sig. Från försvararhåll har ur motsatt perspektiv i några fall riktats kritik mot att förundersökning har pågått även efter att åtal har väckts. Det kan finnas skäl att överväga om utrymmet för att komma med invändningar och vidta ytterligare utredningsåtgärder bör begränsas från och med den tidpunkt då en förundersökning är avslutad och delgiven den misstänkte med försvarare och de har getts möjlighet att ange den utredning som de anser är önskvärd och i övrigt anföra det som de anser är nödvändigt. En förutsättning för en sådan förändring är att den inte hindrar den misstänktes rätt till en rättvis rättegång. undersöka om det finns anledning att låta närmare utreda regleringen om s.k. slutdelgivning av förundersökning, och i förekommande fall föreslå den närmare inriktningen på ett sådant uppdrag. Behöver förutsättningarna för att genomföra huvudförhandlingar utan uppehåll och i ett sammanhang utredas? En grundläggande princip med nära koppling till omedelbarhets- och muntlighetsprinciperna i svensk rätt är den s.k. koncentrationsprincipen. Principen innebär att en huvudförhandling ska genomföras utan onödiga uppehåll och så långt möjligt i ett sammanhang. Koncentrationsprincipen utgår från att domstolarna har bättre förutsättningar att värdera bevisningen i ett mål om den är tillgänglig samlat på en och samma gång. Vid behov har domstolen, exempelvis vid handläggning av mål med mycket omfattande bevisning, möjlighet att hålla ett förberedande sammanträde inför huvudförhandlingen för att försäkra sig om att huvudförhandlingen kan genomföras på ett ändamålsenligt sätt. trädde ett antal ändringar i i kraft som syftar till färre inställda huvudförhandlingar och en enklare och effektivare hantering av stora brottmål (prop. 2013/14:170). Bland annat tydliggjordes domstolens ansvar för att bedöma om flera åtal ska hanteras var för sig. Det infördes också en bestämmelse om ökad användning av förberedelsesammanträden i omfattande brottmål för att klargöra domstolens ansvar för förberedelsen inför huvudförhandling. presenterade en rapport om stora och komplicerade brottmål som bl.a. innehåller rekommendationer om att rätten på ett tidigt stadium ska reda ut parternas positioner och mer aktivt förbereda målet, t.ex. vid planeringsmöten, samt även se till att inget onödigt dras in i målet och att bevisningen läggs fram på ett ändamålsenligt sätt (En skräddarsydd rättegång – och vägen dit. projekt om handläggningen av stora och komplicerade brottmål, 2015). Riksåklagaren har i riktlinjer om restriktioner och häktning lämnat vissa rekommendationer till åklagare som rör planeringen av brottmål (RåR 2015:1). Rekommendationerna uppmärksammar bland annat åklagares ansvar för att initiera förberedelsesammanträden, överväga successiv delgivning av förundersökningen och i ett tidigt skede underrätta domstolen om sin tidsplanering. Det kan nu finnas skäl att överväga om det finns behov av en fastare struktur för rättens processledning, exempelvis när det gäller möjligheterna att inför huvudförhandling avkräva besked från parterna om inställning och bevisuppgift. I det sammanhanget skulle även frågan om behovet av obligatoriska förberedelsesammanträden i omfattande mål kunna aktualiseras. ta ställning till om det finns anledning att låta närmare utreda behovet av åtgärder för att säkerställa att huvudförhandlingar kan genomföras utan onödiga uppehåll i ett sammanhang, och i förekommande fall föreslå den närmare inriktningen på ett sådant uppdrag. Uppdraget att överväga om det bör införas utökade möjligheter att använda dokumenterade förhör som bevisning i domstol En av utgångspunkterna i svensk processordning är att domstolen enligt de så kallade omedelbarhets- och muntlighetsprinciperna ska grunda sitt avgörande på det som förekommit vid huvudförhandlingen. Principerna syftar till att säkerställa att domare, nämndemän och åhörare ska ha möjlighet att ta del av det fullständiga processmaterialet genom att närvara vid huvudförhandlingen och därigenom säkerställa rättssäkerheten för den enskilde. Det finns dock undantag från nämnda utgångspunkt. Bevisning får läggas fram genom hänvisningar till handlingar i målet, om rätten finner det lämpligt. trädde lagändringar i kraft som ger domstolarna utökade möjligheter att hänvisa även till ljud- och bildupptagningar (prop. 2014/15:39). Lagändringarna innebär också att förhör med förhörspersoner som infunnit sig i större utsträckning ska kunna tas upp utom huvudförhandling vid det tillfället och spelas in med ljud och bild för att sedan spelas upp vid den kommande huvudförhandlingen. I samband med att reformen om en modernare rättegång initierades diskuterades frågan om det borde införas en möjlighet att spela upp upptagningar från förhör under förundersökningen också inledningsvis vid rättegångar (prop. 2004/05:131, s. 163). Det hade under remitteringen av det betänkande som utgjorde underlag för lagstiftningsarbetet framkommit argument för att en sådan ordning skulle vara betydelsefull ur bevisvärderingssynpunkt. Regeringen uppgav i det sammanhanget bland annat att förhör som hålls inför åklagare eller polismyndighet generellt sett inte uppfyller samma krav på rättssäkerhet som de förhör som hålls i en domstol. Mot bakgrund av den utveckling som skett när det gäller stora brottmål finns det ur effektivitetssynpunkt skäl att överväga om det bör vara möjligt att i ökad utsträckning använda förhör med målsägande, vittnen och misstänkta som tagits upp före huvudförhandlingen som bevis vid rättegångar. För målsägande och vittnen skulle en sådan ordning kunna medföra att den påfrestning som upprepade förhör kan innebära minskar. En utökad möjlighet att använda dokumenterade förhör skulle dessutom kunna bidra till kortare häktningstider och minskad restriktionsanvändning, eftersom behovet att skydda bevisningen från yttre påverkan genom häktning med restriktioner kan bli mindre om bevisningen säkras i ett tidigare skede. I stora brottmål med många personer och omfattande bevisning är det med nuvarande reglering nästan undantagslöst nödvändigt med restriktioner. En ytterligare önskvärd effekt är förbättrade möjligheter att styrka brott. Eventuella förändringar i detta avseende måste tillgodose högt ställda krav på förutsebarhet och rättssäkerhet för den enskilde. Andra närliggande länder har regler som möjliggör att förhör som dokumenterats inför en huvudförhandling kan användas som utgångpunkt för domstolsprocessen. Exempelvis finns det i regler om upptagning av förhör vid domstol inför huvudförhandlingen i syfte att förhöret sedan ska kunna användas vid förhandlingen. analysera om det är lämpligt att införa utökade möjligheter att använda dokumenterade förhör som bevisning i domstol, och om så är fallet lämna de fullständiga förslag till författningsändringar och andra förändringar som bedöms nödvändiga. Utredaren ska bedöma de ekonomiska konsekvenserna av förslagen för det allmänna och konsekvenserna i övrigt av förslagen. Om förslagen förväntas leda till kostnadsökningar för det allmänna, ska utredaren föreslå hur dessa ska finansieras. Utredaren ska också redovisa i vilken utsträckning resursutnyttjandet i rättsväsendet kan bli effektivare genom förslagen. Utredaren ska vid genomförande av uppdraget samråda med och inhämta upplysningar från , , och samt med andra myndigheter och organisationer i den utsträckning som utredaren finner det nödvändigt. Utredaren ska också hålla sig informerad om sådant arbete inom som är relevant för uppdraget och då särskilt det arbete som avser betänkandena Brottmålsprocessen (SOU 2013:17), Förundersökning – objektivitet, beslag, dokumentation m.m. (SOU 2011:45), Förundersökningsbegränsning (SOU 2010:43), Partsinsyn enligt (SOU 2010:14), Mål och medel – särskilda åtgärder för vissa måltyper i domstol (SOU 2010:44) samt arbetet inom Häktes- och restriktionsutredningen (Ju 2015:08). Vid genomförandet av den del av uppdraget som avser en analys av hur hanteringen av stora brottmål kan moderniseras och effektiviseras ska utredaren bistås av en särskild referensgrupp med representanter för brottsutredande myndigheter och domstolar (tingsrätter och hovrätter). Uppdraget ska redovisas . En delredovisning av uppdraget i den del det avser en analys av hur hanteringen av stora brottmål kan moderniseras och effektiviseras ska lämnas . Regeringens avsikt är att lämna tilläggsdirektiv avseende sådana åtgärder som det finns anledning att utreda närmare. hovrättsråd/vice ordförande, hovrättsråd/vice ordförande, inspektör/gruppchef, hovrättsråd/vice ordförande, hovrättsråd/vice ordförande, inspektör/gruppchef, hovrättsråd/vice ordförande, Antal avgjorda mål med Antal avgjorda mål med Antal avgjorda mål med 2010–2006 mål Långa Långa mål för tingsrätt, hovrätt samt totalt Antal avgjorda mål med förhandlingar Totalt antal mål med förhandlingar Totalt antal timmar med förhandlingar Antal avgjorda mål med förhandlingar Totalt antal mål med förhandlingar Totalt antal timmar med förhandlingar Antal avgjorda mål med förhandlingar Totalt antal mål med förhandlingar Totalt antal timmar med förhandlingar Antal avgjorda mål med Antal avgjorda mål med Antal avgjorda mål med Antal avgjorda mål med Antal avgjorda mål med Antal avgjorda mål med 2016–2011 brottmål Långa Underlag författat av , lektor och docent i folkrätt vid Utredningen om processrätt och stora brottmål (Ju 2016:10) 1. Inledning..................................................................................................................................................................... Relevans för svenska förhållanden .................................................................................................................. Brottsbasbevisning och länkbevisning ............................................................................................................ Processuella modeller och principer................................................................................................................ Mekanismer vid internationella domstolar för att effektivisera och begränsa processernas omfattning.... Förberedande möten och statuskonferenser ................................................................................................. Befogenhet att begränsa tidsåtgång och minska antal vittnen .................................................................... Konstaterande av notoriska fakta eller avdömda fakta ................................................................................ Partsöverenskommelser om sakförhållanden och fakta............................................................................... Bevisupptagning inför huvudförhandling .................................................................................................... Användning av nedtecknade vittnesförhör från tidigare rättegång .......................................................... Användning av polisförhör vid hot och påverkan mot vittnen ................................................................ Förfarande om en tilltalad erkänner sig skyldig........................................................................................... 2.10 Hur skriftlig bevisning blir del av processmaterialet ................................................................................ Mekanismer vid internationella domstolar för att effektivisera och begränsa processernas omfattning Detta underlag återger utifrån en internationell utblick mekanismer som skulle kunna användas vid svenska domstolar för att effektivisera och begränsa processernas omfattning, vissa kan brukas medan andra mekanismer kan kräva lagändring. Det handlar om rättegångs-PM, partsöverenskommelser om sakförhållanden, konstaterande av notoriska fakta eller avdömda fakta, bevisupptagning inför huvudförhandling, tidigare förhör, förfarande om en tilltalad erkänner sig skyldig. Underlaget motiverar först varför en internationell utblick är relevant för Utredningen om processrätt och stora brottmål (Ju 2016:10) och därefter analyseras konkreta mekanismer som används av internationella domstolar. När FNs internationella brottmålstribunal för f.d. (ICTY) och strax därefter FNs internationella brottmålstribunal för (ICTR) inledde sina rättegångar blev det snart uppenbart att det fanns ett behov av att effektivisera och begränsa processernas omfattning.1 Förändringar 1 ICTY och ICTR är under avveckling, tribunalernas arbete är dock inte avslutade och delar av uppgifterna genomförs av MICT (The Mechanism for International Criminal Tribunal). har skett löpande och påverkat utformningen av processordningen vid FN-tribunalernas efterföljare (). 1.1 Relevans för svenska förhållanden Erfarenheterna från FN-tribunalerna och ICC kan vara relevanta även för rättegångar i svenska domstolar av åtminstone två skäl. För det första är utmaningarna liknande. Brottslighet som rör internationella brottsliga grupperingar, narkotika, trafficking, terrorism och internationella brott (folkmord, krigsförbrytelser och brott mot mänskligheten) omfattar ofta flera misstänkta brottslingar som kan finnas i flera länder. kan rättegångar endast genomföras mot en del av de misstänkta. Bevisningen är ofta omfattande, den kan röra förhållanden som utretts och prövats i andra rättegångar. Förundersökning och rättegång riskerar att tyngas av sakförhållanden som redan prövats i andra sammanhang eller är uppenbara vilket tar utrymme och resurser från mer centrala frågor. För det andra måste rättegångar i en nationell kontext ta hänsyn till samma principiella avväganden som uppstår i internationella domstolar: på båda nivåer måste samhällsintresset av att beivra brott vägas mot och begränsas av den tilltalades rätt till en rättvis rättegång. I är rätten till en rättvis rättegång förankrad i kap. 2 kap. §§ 9-11 Regeringsformen, artikel 6 i (som är svensk lag) och . Rätten till en rättvis rättegång är närmast identiskt reglerad i artiklarna 66 och 67 av Romstadgan för ICC som innehåller samma garantier för den tilltalade som artikel 6 i (och artikel 14 av FNs konvention om medborgerliga och politiska rättigheter). Därutöver anger artikel 21(3) i Romstadgan att tillämpningen och tolkningen av rättskällor i enlighet med denna artikel måste vara förenlig med internationellt erkända mänskliga rättigheter. ICC är förvisso inte part till eller underkastad granskning, men ICC tar i sin rättspraxis kontinuerligt hänsyn till och blir i praktiken bunden av den rättspraxis som kommer från . Med andra ord, svenska domstolar och ICC måste i avvägningen mellan samhällsintresset av att beivra brott vägas och den tilltalades rätt till en rättvis rättegång följa samma internationella normer och ta hänsyn till samma avgöranden från . Detta är viktigt då en del av de mekanismer som diskuteras i detta underlag kan beröra - men inte nödvändigtvis kränka - den tilltalades rätt till en rättvis rättegång. Mekanismerna som återges är inte unika för internationella domstolar utan är importerade (implantat) från nationella rättsordningar. Genom implantering till internationell rättvisa utsätts mekanismerna för granskning såväl utifrån ett internationellt MR-perspektiv men även komparativt då domarna kommer från olika nationella rättstraditioner och kulturer. 1.2 Brottsbasbevisning och länkbevisning Förundersökningsmaterialet och bevisningen vid mål i internationella domstolar skulle något förenklat kunna delas upp i brottsbasbevisning (crime base evidence) och länkbevisning (linkage evidence). Denna uppdelning blir relevant då de högst ansvariga – politiska och militära ledare – ofta inte befinner sig på själva brottsplatsen utan brottet genomförs av underordnade. Det är tänkbart att samma fenomen kan göra sig gällande i förundersökning och rättegång i vad beträffar större kriminella nätverk och grupper.