sou · H5B39 · 2017-02-24 00:00:00 — Detta innebär att utöver ovanstående kriterier så exkluderas också individer som har aktivitetsersättning på grund av förlängd skolgång, individer som har mottagit förlängt barnbidrag som studerande, individer som har föräldrapenning över garantinivån samt arbetspendlare till och som där har tjänat mer än ett basbelopp. 28 (2016). Analys av bortfallsbias för gruppen NEET. Kunskapsbaserat arbete och kvalitet i insatser Några fördelar med den registerbaserade statistiken är att det går att följa de unga , att den går att bryta ner på mindre geografiska enheter, specifika ungdomsgrupper och utifrån vilka stöd individen tar del av såsom ekonomiskt bistånd och aktivitetsersättning. En begränsning är att statistiken, då den bygger på registerdata, endast kan redovisas med omkring eftersläpning. Till skillnad från den officiella statistiken kan den registerbaserade statistiken inte brytas ner på mindre tidsperioder än ett år.29 SCBs och Temagruppens respektive modeller innehåller skilda urvalskriterier och bygger på olika dataunderlag, enkätundersökningar respektive registerstudier. Detta gör att de synliggör något olika ungdomsgrupper. Det gör också att modellerna inte bör jämföras med varandra utan bör ses som kompletterande kunskapskällor. hade i uppdrag att ta fram en modell för nationell uppföljning av kommunernas aktivitetsansvar. De samlar in uppgifter på individnivå från kommunerna kring de unga som omfattas av aktivitetsansvaret. Uppgifterna inkluderar både vilka individer som omfattas och vilka insatser de har fått ta del av. Denna statistik belyser enbart de unga som av olika skäl inte går eller har fullföljt en gymnasieutbildning och är och inte samtliga unga som varken arbetar eller studerar. har konstaterat betydande brister i inrapporterade uppgifter och har därför avstått från att publicera statistik. Samordnarens enkät till landets kommuner om det kommunala aktivitetsansvaret gav signaler om begränsad tillförlitlighet och användbarhet i det som rapporteras till . Hälften av landets kommuner uppgav att de uppgifter de rapporterat in återspeglar de insatser unga har fått ta del av i mycket eller ganska hög grad. Knappt hälften av kommunerna uppgav att uppgifterna är användbara för kommunens egen uppföljning och utveckling av arbetet med aktivitetsansvaret. Små och medelstora kommuner upplever i större utsträckning än stora kommuner att uppgifterna svarar mot insatser som unga har fått ta del av och att de har användning av uppgifterna själva. bedriver ett utvecklingsarbete kring statistiken och dess tillförlitlighet . 29 Temagruppen Unga i arbetslivet 2015 Unga som varken arbetar eller studerar [UVAS]. För en utvecklad analys av den tidigare modellens brister och förtjänster, se SOU 2013:74 Unga som varken arbetar eller studerar – statistik, stöd och samverkan. Kunskapsbaserat arbete och kvalitet i insatser 5.3.5Framgångsfaktorer i stöd och insatser till unga Vid sidan av effektstudier går det också att lyfta fram kunskaper och erfarenheter som praktiken har utvecklat. Stödets omfattning och inriktning måste anpassas för att motsvara olika behov. räcker det med enklare stöd medan det i andra fall krävs omfattande insatser. Inte sällan krävs en bred palett av insatser från flera verksamheter och aktörer. Ur individens perspektiv är det centralt att stödet då både är samordnat och . För dem med mer komplexa och mångdimensionella behov krävs att stödet består av insatser som är länkade till eller kompletterar varandra och är långsiktiga. Behoven kan dessutom variera och förändras . Stödet kan behöva pågå upp till och en del kan behöva stöd i omgångar . Många unga har behov av ett stöd som finns kvar och följs upp. Uppföljningen behövs för att avgöra om rätt insatser satts in och för att vara ett stöd till den unge på vägen framåt. Det går också lyfta några mer specifika framgångsfaktorer och teman med utgångspunkt i erfarenheter från svensk, nordisk och europeisk nivå.30 Individanpassade insatser och ett starkt individuellt och flexibelt stöd med ett bra bemötande är ett genomgående tema. Tid och resurser för att odla en förtroendefull relation beskrivs som avgörande, som det inte alltid finns utrymme för detta inom olika verksamheter.31 Flera representanter från verksamheter som möter unga som varken arbetar eller studerar och som Samordnaren har träffat uppger att stöd som är flexibelt och personligt är avgörande för att skapa motivation och kraft för unga att gå vidare. Det bekräftas i samtalen med unga själva. Viktiga delar av arbetet handlar också om att låta unga påverka och leda sin egen process framåt. Vikten av kartläggning av ungas förmågor och behov nämns ofta. Här finns en utmaning då det finns en risk för att unga kartläggs och analyseras av olika aktörer som ofta ställer snarlika frågor. I stället för en sammanhållen kartläggning har unga 30Jfr Eurofound (2012). NEETs – not in Employment, Education or Training: Characteristics, Costs and Policy Responses in Europe, (2013). people on the edge och Temagruppen Unga i arbetslivet (2016). Gräv där du står. 31Hollertz, K. ”Integrated and individualized services – paradoxes in the implementation of labour market policies in ” i Heidenrich & (eds.) (2015). Kunskapsbaserat arbete och kvalitet i insatser minst en kartläggning hos varje samhällsaktör de möter, sammantaget kan det bli många kartläggningar. Flera kommuner har lyft den problematiken i möten med Samordnaren. Det är viktigt att ha ett tydligt syfte med varje insats med löpande återkoppling och uppföljning med den unge. Fokus bör ligga på att hitta långsiktiga lösningar för ungas etablering framför att se till kortsiktiga och tillfälliga insatser. Flera framgångsfaktorer handlar om behovet att skapa ett individualiserat stöd och att olika insatser och kompetenser kan svara mot ungas varierande behov. Samverkan för att länka samman olika aktörer och insatser är viktigt och hur detta organiseras och genomförs kan variera. Andra dimensioner handlar om att särskilt fokusera på att utveckla stödet för unga med stora och komplexa stödbehov. Det finns också de som lyfter fram vikten av dialog och stöd riktad till föräldrar och närstående. Det är viktigt att skapa strukturer för vidareutveckling av arbetet. En del av det handlar om systematisk uppföljning, utvärdering och vidareutveckling. Andra dimensioner som lyfts fram är ett kreativt och innovativt arbete som kan driva på utvecklingen och leda till nya arbetssätt. 5.3.6Ungas erfarenheter och önskemål Det finns många vittnesmål från unga om att de inte involveras och görs delaktiga i beslut som har stor påverkan på deras liv. har konstaterat att barn med funktionsnedsättningar ofta bemöts med låga förväntningar och att de upplever att beslut fattas över deras huvuden.32 Unga som har fått omfattande insatser från socialtjänst, skola och hälso- och sjukvård berättar i en intervjustudie om hur de inte blir tagna på allvar, inte blir lyssnade på och ibland inte ens blir informerade om vad som händer runtomkring dem. Detta gäller hela vuxenvärlden, men särskilt samhällets stödverksamheter.33 32Barnombudsmannen (2016). Respekt – barn med funktionsnedsättning om samhällets stöd. 33Sveriges Kommuner och Landsting (2015). Barnavårdskarriärer – en studie av risktecken och insatser för unga vuxna som varit föremål för omfattande interventioner från socialtjänst, skola och hälso- och sjukvård. Kunskapsbaserat arbete och kvalitet i insatser Det finns exempel på mätningar av delaktighet inom olika verksamheter. Det har bland annat konstaterats att personer med psykisk ohälsa, oavsett ålder, efterlyser mer information och konsultation. De upplever att de får otillräcklig information om sin egen situation och vård.34 För att en verksamhet ska kunna arbeta med delaktighet kan det krävas vissa förutsättningar. Bland annat kräver det tid för mötet med barn och unga. Samordnaren för den sociala ungdomsvården genomförde en mätning av socialsekreterares och chefers tidsanvändning i 47 kommuner 2016. Den visade bland annat att socialsekreterarna spenderade av sin arbetstid i direkt möte enbart med barnen, av sin tid i direkt möte med barn och vuxna samt som indirekt tid vilket innebär dokumentation, utredningsarbete analyser och reflektioner i ett ärende.35 Detta är inte unikt för den sociala barn- och ungdomsvården utan är en utveckling som går igen hos många professioner som möter människor. läggs på administration och allt mindre på möten med brukare eller klienter. Parallellt med detta finns en ökad medvetenhet om värdet av medborgares inflytande i verksamheter. Enligt den evidensbaserade praktiken ska individens erfarenhet och önskemål väga tungt i val av insatser. Det är också viktigt att se unga som resurser och den viktigaste aktören i sin egen etablering. För individen kan ett ökat inflytande bidra till ökad kvalitet och bättre resultat i de välfärdstjänster personen tar del av. På organisationsnivå kan det innebära utveckling av verksamheter, högre grad av måluppfyllelse och ökad effektivitet. Begrepp såsom medskapande, co-production eller brukar-/patientmedverkan används för att beskriva ett arbete för att systematiskt ta till vara erfarenheter och kunskaper från dem som använder eller ska använda tjänsterna. SKL har tagit fram en idébok om brukar- och patientmedverkan som inslag i kommuners, landstings och regioners styrning.36 34Myndigheten för vårdanalys (2014). Möjligheter till delaktighet och inflytande för personer med psykisk ohälsa. Redovisning av delfrågeställningar i Vårdanalys utvärdering av handlingsplanen PRIO. 35Samordnaren för den sociala barn och ungdomsvården (2016). Resultat av mätning av socialsekreterares tid i 47 kommuner. 36Sveriges Kommuner och Landsting (2015). När brukare och patienter blir medskapare – en lönsam historia. En idébok om brukar- och patientmedverkan som inslag i kommuners, landstings och regioners styrning. Kunskapsbaserat arbete och kvalitet i insatser Ett sätt att skilja mellan olika typer av delaktighet åskådliggörs i delaktighetstrappan i figur 5.2. Här görs skillnad mellan information, konsultation, dialog, inflytande och medbeslutande. Denna trappa har ursprungligen tagits fram i syfte att åskådliggöra på vilket sätt dialog med medborgare kan utvecklas men kan även användas i detta sammanhang. I figuren har axlarna interna resurser respektive engagemang lagts in av Samordnaren för att åskådliggöra vad som krävs på olika trappsteg. Källa: Kommuner och Landsting (2013). Vidareutvecklad av Samordnaren. För att kunna bli delaktig är information grundläggande. Det kan handla om information om hur exempelvis vården och omsorgen fungerar eller vilka rättigheter individen har, men också om syftet med en insats eller hur planering ser ut på . Ungas inflytande i insatser som rör dem och verksamhetutveckling kopplat till det var ett återkommande tema vid de besök som Samordnaren genomförde i de tio samarbetskommunerna sent 2016 och tidigt 2017. Diskussionerna rörde vad som fungerar bra , vad som kan bli bättre och vilka förutsättningar som krävs för att utveckla inflytandet. Flera exempel på arbetssätt och metoder lämnades. Bland annat lyftes vikten av att de som möter unga inte själva alltid kommer med lösningen utan blir bättre på att fråga unga och lyssna till deras behov och önskemål. Det är viktigt att Kunskapsbaserat arbete och kvalitet i insatser kommunicera på ett sätt som säkerställer att unga förstår vad som sagts. Det handlar också om att på olika sätt involvera och göra unga delaktiga i verksamhetsutvecklingen. Samordnaren har kommit i kontakt med ett antal verksamheter som arbetar systematiskt med inflytande för unga som varken arbetar eller studerar. Som exempel kan nämnas ungdomsambassadörer i där unga med stort nätverk anställts på deltid av kommunen för att både fånga upp vad unga själva efterfrågar och för att föra ut information om vad kommunen har att erbjuda unga. Ett annat exempel är verksamheter som utifrån delaktighet från deltagare utvecklar sitt arbete. Verksamheter i och kommun, samt organisationen , har använt lärande utvärdering där de genom enkäter och intervjuer har tagit del av ungas synpunkter och sedan utvecklat verksamheten utifrån detta. Samordnaren har gjort en fördjupning i erfarenheter från inflytandearbetet i sju ordinarie verksamheter. Några förutsättningar för ungas inflytande som nämns är: •Prioritering av ungas inflytande bland såväl politiskt ansvariga som bland chefer för förvaltningar och verksamheter. •Ett förhållningssätt och bemötande som har sin grund i att ta tillvara och se den unges resurser och rättigheter. •Mandat och handlingsutrymme för verksamheter och personal att agera utifrån ungas erfarenheter och önskemål. Bland annat krävs ofta tid att bygga förtroende hos unga som har blivit svikna av samhället. •Att personal i val av insatser i möjligaste mån tar tillvara vad den unga önskar och ger ett stort inflytande i framtagandet av en individuell handlingsplan. Det är viktigt att stärka den samlade kunskapen om insatser till unga som varken arbetar eller studerar och om insatsernas effekter för olika delar av ungdomsgruppen. Det är särskilt utmanande då insatserna sker inom en rad olika politikområden och tvärs över förvaltningsgränser och dessutom på olika nivåer, inom kommun, lands- Kunskapsbaserat arbete och kvalitet i insatser ting och stat samt inom olika samhällssektorer. Hur olika insatser tillsammans bildar ett sammanhållet stöd för individen är ett viktigt utvecklingsområde. För att stärka den evidensbaserade praktiken kring unga som varken arbetar eller studerar behövs fler studier av vilken effekt olika insatser har. De utmaningar som unga med psykisk ohälsa, unga med funktionsnedsättning och unga nyanlända ofta möter på sin väg till etablering har uppmärksammats allt mer inom forskningen. genomförde Samordnaren en enklare sondering av befintlig svensk forskning som på olika sätt rör unga som varken arbetar eller studerar. Underlaget kommer att användas för fortsatt dialog kring forskningsluckor och behov . har kunskaper och erfarenheter huvudsakligen byggts upp i tillfälliga projekt eller funktioner med kunskapsuppdrag. Exempel på det är Temagruppen Unga i arbetslivet och Pluginnovation. Samordnaren ser behov av mer permanenta strukturer för att stärka arbetet framåt. Samordnaren har konstaterat att kunskapen om effekter av insatser är begränsad. Dock kan det finnas skäl att vända på perspektivet. har forskning och praktik byggt upp en bättre kunskap kring vad som fungerar och inte inom det aktuella området. Flera aktörer har ansvar för att ta fram kunskap om unga som varken arbetar eller studerar och deras etablering. De olika kunskapskällorna kompletterar delvis varandra och kan bidra till att identifiera och vidareutveckla framgångsrika insatser. Att överblicka, ta tillvara, sålla och sprida relevant kunskap till de som berörs är dock en utmaning. För att få kunskap om och utgå från individens behov behöver individens erfarenheter och önskemål vägas in och användas tillsammans med den professionella bedömningen. Det är också nödvändigt att förstå och utgå från den kontext individen befinner sig i och där är anhöriga och närstående viktiga. Samordnaren ser behov av att i högre grad än stärka ungas delaktighet och medinflytande i planering, genomförande och uppföljning av enskilda insatser samt inom verksamhetsutveckling. Saknas exempelvis tid att möta unga är det självfallet svårt att involvera dem i analyser och beslut inför insatser. Unga har unika erfarenheter, kunskaper och perspektiv och att utgå från dessa är en viktig del av ett systematiskt kvali- Kunskapsbaserat arbete och kvalitet i insatser Samordnaren kommer att återkomma till frågorna som rör om ungas inflytande i sitt slutbetänkande. Det är viktigt att säkerställa att den kunskap som tas fram omsätts i praktik. Samordnaren ser ett behov av att fokusera på vilka förutsättningar som finns för lärande och för att bedriva en kunskapsbaserad praktik i de verksamheter som möter unga som varken arbetar eller studerar. Svårigheter att bygga ett evidensbaserat stöd kan handla om att det saknas insikt om vad som krävs för att bygga systematisk kunskap. Det kan saknas förutsättningar att göra förstudier, målgruppsanalyser eller pilotverksamheter. används inte den kunskap som finns därför att den inte har nått ut till de avsedda mottagarna eller för att de saknar tillräcklig tid, mandat eller kunskap för att ta emot den och omsätta den i praktiken. Samordnarens diskussioner med samarbetskommunerna och med projektledare för större projekt inom området om förutsättningar för ett evidensbaserat stöd utgör underlag för det fortsatta arbetet . Det finns också flera pågående initiativ som det går att dra erfarenheter från när det gäller att omvandla kunskap till praktik. Ett av dem är Rådet för styrning med kunskap där nio myndigheter ska samverka för att nå fram med rätt kunskap till olika huvudmän och professioner inom och hälso- och sjukvårdens områden. Styrningen ska vara samordnad, effektiv och anpassad till professionernas och huvudmännens behov. Bakgrunden är utredningar som har pekat på att kunskapsstödet inom området varit splittrat. Att flera myndigheter tar fram kunskap var för sig bromsar utvecklingen av samlade underlag.37 Vidare har regeringen i den forskningspolitiska propositionen bland annat lyft fram ett tioårigt nationellt program för tillämpad välfärdsforskning. Där betonas vikten av mer klient- och praktiknära forskning kopplad till verksamhet och kunskap om interventioner. En stärkning kring psykisk ohälsa och sjukfrånvaro nämns också. I propositionen finns en satsning på välfärdens kvalitet, organisation och processer. I det ingår mål- och styrningsfrågor kopplade till kvalitet i verksamheterna. I samband med det nämns också Tillitsdelegationen som har till- 37 Förordning (2015:55) om statlig styrning med kunskap avseende hälso- och sjukvård och socialtjänst. Kunskapsbaserat arbete och kvalitet i insatser satts för idé- och verksamhetsutveckling för en mer tillitsbaserad styrning.38 2016/17:50 Kunskap i samverkan – för samhällets utmaningar och stärkt konkurrenskraft. Förbättrad samverkan är Samordnarens tredje strategi. Enligt direktiven ska Samordnaren utveckla samverkan mellan olika samhällsnivåer och samhällsaktörer, såväl offentliga, privata som ideella. Samordnaren ska också utveckla former för ett samordnat stöd. Genom förbättrad samverkan och utvecklade former för samordnat stöd kan möjligheterna till etablering stärkas för unga som varken arbetar eller studerar. I detta kapitel görs en övergripande genomgång av kunskapsläget kring samverkan och samordnat stöd. Samverkan är nödvändigt för arbetet för unga som varken arbetar eller studerar. som det behöver formaliseras behöver det vara flexibelt utifrån enskilda individers behov och utifrån den kontext där den ska ske. Samordnaren redogör för hinder och möjligheter för samverkan kring unga som varken arbetar eller studerar. 6.1Samverkan och samordnat stöd Det är många aktörer som är involverade i arbetet för unga som varken arbetar eller studerar då många unga har behov som omfattar flera olika aktörer. Det ställer krav på samverkan. Den ökade graden av specialisering som präglar samhället innebär utmaningar att säkerställa ett och samordnat stöd. Samarbete, interaktion, koordinering är några av de många begrepp som är synonymer till samverkan. Partnerskap och överenskommelser är andra sätt att beskriva samverkan, ibland mellan offentliga aktörer, ibland mellan det offentliga och det civila samhället och näringslivet. Begreppen betyder delvis olika saker. kan lite slarvigt användas för att beskriva en rad olika sätt att interagera som i praktiken har olika innebörd. Interaktionen kan skilja sig åt när det gäller inriktning, omfattning samt organisering/styrning: •Inriktning: samverkan exempelvis kring en individ eller sakfråga –Djup (grad av förändring): samverkan som innebär allt ifrån informationsutbyte till samhandling –Bredd (antal berörda): samverkan mellan två eller flera aktörer, två eller flera verksamhetsområden –Höjd (antal nivåer): samverkan mellan två eller flera nivåer •Organisering/styrning2: samverkan är formaliserad eller sker ad hoc respektive samverkan organiseras på central nivå eller är decentraliserad. De två dimensionerna för att beskriva hur samverkan styrs eller organiseras illustreras i figur 6.1. Figur 6.1 Styrning eller organisering av samverkan Källa: Forss, K. (2007). 1Bearbetning utifrån Sävenstrand, A. & Ehneström, C. (2013). Om samverkan som strategi för hållbara effekter. 2Forss, K. (2007). Utvärdering som hantverk – bortom mallar och manualer. Ett sätt att åskådliggöra att samverkan kan vara olika långtgående eller djup har gjorts i en så kallad samverkanstrappa (figur 6.2)3. Den enklaste formen av interaktion är utbyte av information, här benämnt samtal. Följande steg är samsyn, samverkan och samhandling, som är den mest långtgående. Modellen är tänkt att åskådliggöra vikten av att förstå och vara överens om vilket trappsteg de som ska samverka befinner sig på men illustrerar också att det är svårt att komma vidare i trappan om man inte nått de trappsteg som är nedanför. Källa: SOU 1998:89. Vidareutvecklad av Samordnaren. Samverkan kan ske på samtliga samhällsnivåer liksom i direkt anslutning till att stöd och service ges till individen. 3 Bygger på SOU 1998:89 Greppet – att vända en regions utveckling. Bearbetad av (2014). Utvärdering av Origo. 6.1.2Samordnat stöd – för att möta individer med omfattande behov En allt högre grad av specialisering och uppdelning på olika sektorer och aktörer innebär en utmaning att åstadkomma ett sammanhållet stöd och sammanhållen service till individer med mer omfattande behov. Det finns flera grupper i samhället med behov som innebär att de behöver ha kontakt med flera professioner och aktörer. Bättre samverkan i form av samordnat stöd lyfts ofta fram som en lösning för att möta denna komplexitet. Från EU-nivå uppmanas medlemsländerna att anpassa sina sociala lösningar/modeller för att uppnå smart, hållbar och inkluderande tillväxt. Det behövs bland annat bättre tillgång till sociala tjänster. En möjlig lösning antas kunna vara ”integrated social service delivery (one-stop-shops)”.4 I är ett exempel navigatorcentrum med inriktning mot arbete och studier där flera aktörer eller professioner sitter tillsammans för bättre tillgänglighet för målgruppen. I Samordnarens uppdrag ingår att utveckla ett samordnat stöd till individerna. Detta tillsammans med ökad samverkan mellan aktörerna på alla nivåer ska bidra till ökade möjligheter till etablering för unga som varken arbetar eller studerar. lyfter olika resonemang kring och erfarenheter av samordnat stöd i rapporten for , Bridging Sectors for Delivery.5 I rapporten presenteras erfarenheter av samordnat stöd till utsatta familjer, barn och unga med psykisk ohälsa, hemlösa respektive utsatta äldre. skiljer mellan vertikal respektive horisontell samordning av stödet. Vertikal samordning används för att beskriva koordinering av olika hierarkier/nivåer av styre (governance) och finansiering. Horisontell samordning används för att beskriva hur tidigare separata policyområden, tjänster, professioner och verksamheter från olika sektorer förs samman för att bättre möta flera olika behov hos grupper av individer. 4European Commission (2015). Literature review and identification of best practices on integrated social service delivery. 5OECD (2015). for – Bridging Sectors for Delivery. Samordnat stöd kan variera i omfattning och inriktning. I mötet med individen urskiljer tre olika grader av samordnat stöd: •samlokalisering (collocation) – stöd och service är fysiskt eller virtuellt på samma ställe. •samarbete (collaboration) – som innebär högre grad av samordning av stöd och service genom informationsdelning, utbildning och nätverk av verksamheter för att förbättra för mottagaren.