sou · H5B354 · 2017-06-07 00:00:00 — I lagen definieras direkt diskriminering som att någon missgynnas genom att behand- las sämre än någon annan behandlas, har behandlats eller skulle ha behandlats i en jämförbar situation, om missgynnandet har samband med t.ex. ålder (1 kap. 4 § 1). I samma lag definieras indirekt diskri- minering som att någon missgynnas genom tillämpning av en bestäm- melse, ett kriterium eller ett förfaringssätt som framstår som neutralt men som kan komma att särskilt missgynna personer med t.ex. viss ålder, såvida inte bestämmelsen, kriteriet eller förfaringssättet har ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nöd- vändiga för att uppnå syftet (1 kap. 4 § 2). Med ålder avses enligt definitionen i diskrimineringslagen uppnådd levnadslängd (1 kap. 5 § första stycket 6). Diskrimineringsförbudet kommer till uttryck i ett antal olika EU- rättsakter och internationella åtaganden som har skyldighet att följa, bl.a. fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF- fördraget) och arbetslivsdirektivet (direktiv /78/EG), som om- fattar bl.a. ålder. Det senare direktivet har genomförts i svensk rätt i diskrimineringslagen. Principen om icke-diskriminering är också central i FN:s konven- tioner om mänskliga rättigheter, t.ex. stadgar artikel 2 i konven- tionen om barnets rättigheter () att konventionens rättigheter gäller samtliga barn inom ett lands jurisdiktion utan åt- skillnad. Också den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europa- konventionen) förbjuder diskriminering (art. 14). Diskriminerings- grunderna i artikel 14 är inte uttömmande angivna varför även andra icke-angivna diskrimineringsgrunder som t.ex. ålder kan omfattas av artikeln. Av praxis från framgår att artikel 14 – i kombination med andra artiklar i konventionen – har ansetts vara tillämplig då en person diskriminerats på grund av sin ålder.25 Att diskrimineringsgrunderna i artikel 14 inte är uttömmande an- givna innebär inte att varje åtskillnad eller olikhet i behandling mellan personer är att betrakta som diskriminering. I likhet med vad som gäller enligt bl.a. om medborgerliga och politiska rättigheter är en åtskillnad att anse som tillåten om den har en objek- tiv och godtagbar grund och om distinktionen står i proportion till sitt ändamål. Särskilt om undantaget från förbudet om diskriminering på grund av ålder inom utbildningsområdet Från förbudet mot diskriminering inom utbildningsområdet i 2 kap. 5 § diskrimineringslagen finns, som angetts under avsnitt 13.2.6 bila- ga 3, vissa undantag. I 2 kap. 6 § stadgas att förbudet i 5 § inte hindrar tillämpning av bestämmelser som tar hänsyn till ålder i fråga om utbildning i förskolan, förskoleklassen, , grund- särskolan, sameskolan, specialskolan eller fritidshemmet, eller sådan pedagogisk verksamhet som avses i 25 kap. skollagen. Inte heller hindrar förbudet i 5 § särbehandling på grund av ålder, om den har ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nöd- vändiga för att uppnå syftet. 25 Se t.ex. mot , no. 400016/98, ECHR 1999-II och Schwitzgebel mot , no 25762/07, . Bakgrunden till nämnda undantag är att barns och elevers möjlig- heter och skyldigheter att delta i olika verksamheter och skolfor- mer inom den skollagsreglerade verksamheten i hög grad styrs av åldersgränser som finns fastslagna i såväl nuvarande skollag (2010:800) samt tidigare skollagen (1985:1100). Generellt kan sägas att för- skoleverksamheten är avsedd för barn mellan 1–, förskoleklass för barn som är och den obligatoriska utbildningen för elever mellan 7–(för specialskolan gäller skolplikt t.o.m. ). Skol- barnsomsorg är avsedd för barn mellan . Verksamheter- na och skolformerna ingår i ett utbildningssystem som bygger på den grundläggande utgångspunkten att barns och elevers behov och förutsättningar skiftar vid olika åldrar. EG-rätten kräver ett förbud mot diskriminering på grund av ålder endast vad gäller tillträde till sådan utbildning som utgör yrkesut- bildning.26 Enligt förarbetena till ovan nämnda undantag i diskrimi- neringslagen kan utbildningen i förskoleklassen eller på grundskole- nivå inte anses utgöra yrkesutbildning.27 EG-rätten uppställer alltså inte några krav på åldersdiskrimineringsförbud på dessa områden. Från förbudet mot åldersdiskriminering undantas därför den del av den skollagsreglerade verksamheten som bygger på att bestämmel- ser med åldersgränser tillämpas inom dels förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg, dels utbildning för barn och ungdom under gym- nasienivå. När det gäller särbehandling på grund av ålder, om den har ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nödvän- diga för att uppnå syftet, anges i förarbetena att utgångspunkten för regelns tillämpning bör vara följande.28 För att undantaget ska tillämpas måste tre krav vara uppfyllda. För det första måste syftet vara objektivt sett godtagbart. Syftet ska vara värt att skydda i sig och vara tillräckligt viktigt för att motivera att det ges företräde fram- för principen om icke-diskriminering. För det andra måste åtgärden (t.ex. användande av en åldersgräns) vara lämplig för att uppnå syftet. Slutligen måste åtgärden vara nödvändig för att uppnå syftet. Om det finns andra, mindre ingripande eller rentav icke diskrimine- 26Arbetslivsdirektivet (direktiv /78/EG) är diskriminering på grund av bl.a. ålder förbjuden bl.a. vid tillträde till alla typer och alla nivåer av yrkesvägledning, yrkesutbildning, högre yrkesutbildning och omskolning inklusive yrkespraktik (artikel 3). 2007/08:95 s. 209. 28a a prop. rande handlingsalternativ eller medel för att uppnå ett i sig godtag- bart syfte, utgör handlingssättet (dvs. tillämpningen av åldersgränsen) i princip diskriminering i strid med lagen. Denna utgångspunkt är densamma som gäller för intresseavvägningen i fråga om indirekt diskriminering (jfr avsnitt 13.2.6 bilaga 3). Förslagen i förhållande till förbudet mot diskriminering För att en åtgärd ska vara diskriminerande måste den innebära att någon missgynnas genom att behandlas sämre än någon annan i en jämförbar situation. Den inledande frågan är därför om åtgärderna kan vara ett missgynnande av någon annan i en jämförbar situation. Nyanlända elever som påbörjar sin skolgång i i årskurs 7– 9 har väsentligt mycket på sig att nå läroplanens mål än de elever som påbörjar sin skolgång vid ordinarie skolstart i årskurs 1. Som redogjorts för i avsnitt 3.6.5 visar och statistik på att det år eleverna invandrar har stor betydelse för sannolikheten att ha gymnasiebehörighet efter årskurs 9. För de som invandrar i åldern eller senare är sannolikheten lägre än för genomsnittet att vara behörig till gymnasieskolan (se även nedan under Statistiken pekar på en viss ålder). Nyanlända elever som börjar den svenska skolan i årskurs 7–9, som huvudregel är i åldersspannet 13–, får därför typiskt sett anses ha ett särskilt behov av anpassningar för att utbildningen ska bli mer likvärdig. Utredningen gör bedömningen att elevgruppens möjligheter att nå utbildningens mål har ett klart samband med den begränsade tid som står till elevgruppens förfogande, men också till att det ställs betydligt högre språkliga krav i kursplanerna för års- kurs 7–9 än i de lägre årskurserna. Förutsättningarna för de elev- grupper som påbörjar sin skolgång i årskurs 1–3 eller 4–6 och de som påbörjar sin skolgång i årskurs 7–9 skiljer sig väsentligt åt. Det finns därför, enligt utredningens uppfattning, skäl för att begränsa de föreslagna bestämmelsernas tillämplighet till elevgruppen som på- börjar sin skolgång i årskurs 7–9. Det framstår dock som möjligt att förutsättningarna för en elev som påbörjar sin skolgång i årskurs 1–6 i enskilda fall kan vara lik- artade som för elever som påbörjar sin skolgång i de senare årskurs- erna. Det kan därför inte helt uteslutas att tillämpningen av bestäm- melserna i enskilda fall kan innebära missgynnande av en person som befinner sig i en jämförbar situation och att missgynnandet har samband med ålder. Utredningen kan dock konstatera att diskrimingeringsförbudet i diskrimineringslagen inte hindrar särbehandling på grund av ålder i fråga om utbildning i förskolan, förskoleklassen, , grund- särskolan, sameskolan, specialskolan eller fritidshemmet, eller sådan pedagogisk verksamhet som avses i 25 kap. skollagen (2 kap. 6 § diskrimineringslagen). Från förbudet mot diskriminering inom utbildningsområdet i 2 kap. 5 § diskrimineringslagen finns således nämnda undantag för bestämmelser som tar hänsyn till ålder i fråga om viss utbildning. Regeringen har dock uttalat att det vid utarbetandet av nya lagförslag som förskriver åldersgränser ska beaktas att syftet med åldersgrän- sen ska vara berättigat och åldersgränsen i sig ska vara lämplig och nödvändig för att nå syftet.29 Samtliga förslag har, som redogjorts för i avsnitt 13.3.1 bilaga 3, som grundläggande syfte att öka nyanlända elevers förutsättningar att nå behörighet till gymnasieskolans nationella program. Utredningen har i tidigare avsnitt kommit fram till att syftet torde vara ett sådant objektivt sett godtagbart och viktigt syfte som uppfyller kraven på att vara ett berättigat syfte i den mening som avses i diskrimine- ringslagen. Statistiken pekar på en viss ålder Som redogjorts för i avsnitt 3.6.5 visar och sta- tistik på att det år eleverna invandrar har stor betydelse för sanno- likheten att ha gymnasiebehörighet efter årskurs 9. Andelen elever som får behörighet till gymnasieskolan är lägre bland de elever som invandrat än bland övriga elever. De elever som invandrar före skolstart har så stor sannolikhet att uppnå gymnasiebehörighet jämfört med alla utrikes födda. Av de som in- 2011/12:159 s. 34 vandrar före högstadiet, 7–, är sannolikheten högre än genomsnittet för alla utrikes födda. För de som invandrar i åldern eller senare är sannolikheten lägre än för genomsnittet att vara behörig till gymnasieskolan. SCB har även undersökt andelen elever som har slutbetyg från gymnasiet vid ålder.30 Precis som när det gäller ökar andelen elever med slutbetyg från gymnasieskolan ju eleven varit i . I gruppen inrikes födda elever hade omkring åtta av tio slutbetyg från gymnasiet . Bland utrikes födda elever som inflyttat var andelen närmare åtta av tio kvinnor och knappt sju av tio män. När de gäller elever som invandrat vid 7–var andelen med slutbetyg nära sju av tio kvinnor och sex av tio män. Bland dem som invandrat vid eller äldre var det knappt fyra av tio kvinnor och drygt tre av tio män som hade slutbetyg från gymnasiet . Förslagen är lämpliga och nödvändiga Statisken visar enligt utredningens uppfattning på att en nyanländ elev som påbörjar sin skolgång i den svenska skolan har väsentligt mycket sämre förutsättningar att nå behörighet till gymnasieskolans nationella program och i förlängningen en gym- nasieexamen än de nyanlända elever som påbörjar sin skolgång . Detta är därför en av anledningarna till varför utred- ningen har valt att förslagen om anpassad timplan, en individuell studieplan och en förstärkt rätt till studiehandledning enbart ska omfatta de elever som fyllt när de påbörjar sin skolgång i . Dessa elever har en mycket begränsad tid på sig i och har inte likvärdiga villkor att tillgodogöra sig utbildningen i jämfö- relse med de elever som börjat skolgången i tidigare ålder och som därmed får fler år på sig. Det är också rimligt att sätta åldersgränsen vid utifrån forsk- ningen som menar att det som huvudregel tar att lära sig ett nytt språk på en sådan nivå att individen har förutsättningar att ta till sig ämnesundervisning. Ju högre upp i årskurser 30 I datamaterialet ingår personer födda åren 1983–1991 och som –2015 var registrerade i gymnasieskolan. eleverna befinner sig desto mer avancerat språk krävs för att kunna tillgodogöra sig ämnesundervisningen, varför det är svårare och tar för elever i åldern 13–att erövra det svenska skol- språket för att tillgodogöra sig ämnesundervisningen än för elever som påbörjar sin skolgång i lägre ålder. Som huvudregel upphör skol- plikten när eleven gått ut den nionde årskursen, vilket i regel sker . Elever som är tillhör därför normalt inte målgrupp. Den övre gränsen är därmed given. Utredningen bedömer mot denna bakgrund att det är både lämp- ligt och nödvändigt att nämnda förslag bör rikta sig mot nyanlända elever som påbörjar sin skolgång i i årskurs 7–9 och därmed som huvudregel är åldern 13–. –en sammanhållen politik för arbete, hållbar tillväxt och välfärd. 2.Kraftsamling för framtidens energi. 3.Karens för statsråd och statssekreterare. 4.För en god och jämlik hälsa. En utveckling av det folkhälsopolitiska ramverket. 5.Svensk social trygghet i en globaliserad värld. Del 1 och 2. 7.Straffprocessens ramar och domstolens beslutsunderlag i brottmål – en bättre hantering av stora mål. 8.Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2017. Kärnavfallet – en fråga i ständig förändring. 9.Det handlar om oss. –unga som varken arbetar eller studerar. 10.Ny ordning för att främja god sed och hantera oredlighet i forskning. Volym 1 och 2. 12.Att ta emot människor på flykt. 13.Finansiering av infrastruktur med privat kapital? 16.Sverige i –2014. 17.Om oskuldspresumtionen och rätten att närvara vid rättegången. Genomförande av EU:s oskuldspresumtionsdirektiv. 18.En nationell strategi för validering. 19.Uppdrag: Samverkan. Steg på vägen mot fördjupad lokal samverkan för unga arbetslösa. 20.Tillträde för nybörjare – ett öppnare och enklare system för tillträde till högskoleutbildning. Nationell kvalitetsplan för vård och omsorg om äldre personer. Del 1 och 2. 22.Från värdekedja till värdecykel – så får en mer cirkulär ekonomi. 24.Ett arbetsliv i förändring – hur påverkas ansvaret för arbetsmiljön? 25.Samlad kunskap – stärkt handläggning. På användarnas villkor. 27.Vissa frågor inom fastighets- och stämpelskatteområdet. 28.Ett nationellt centrum för kunskap om och utvärdering av arbetsmiljö. 30.En omreglerad spelmarknad. Del 1 och 2. –stärkt konkurrenskraft med kemikaliesmarta lösningar. 33.Stärkt ställning för hyresgäster. 34.Ekologisk kompensation – Åtgärder för att motverka nettoförluster av biologisk mångfald och ekosystem- tjänster, som behovet av markexploatering tillgodoses. 35.Samling för skolan. Nationell strategi för kunskap och likvärdighet. 36.Informationssäkerhet för samhälls viktiga och digitala tjänster. –förebygga, förhindra, upptäcka och beivra. 38.Kvalitet i välfärden – bättre upphandling och uppföljning. Kompletterande bestämmelser till EU:s dataskydds förordning. 40.För dig och för alla. 41.Meddelarskyddslagen – fler verksam- heter med stärkt meddelarskydd. 42.Vem har ansvaret? 43.På lika villkor! Delaktighet, jämlikhet och effektivitet i hjälpmedelsförsörj- ningen. 44.Entreprenad, fjärrundervisning och distansundervisning. 45.Ny lag om företagshemligheter. 46.Stärkt ordning och säkerhet i domstol. 47.Nästa steg på vägen mot en mer jämlik hälsa. Förslag för ett långsiktigt arbete för en god och jämlik hälsa. 48.Kunskapsbaserad och jämlik vård. Förutsättningar för en lärande hälso- och sjukvård. 49.EU:s dataskyddsförordning och utbildningsområdet. 50.Personuppgiftsbehandling för forskningsändamål. 51.Utbildning, undervisning och ledning – reformvård till stöd för en bättre skola. 52.Så stärker vi den personliga integriteten. 53.God och nära vård. En gemensam färdplan och målbild. 54.Fler nyanlända elever ska uppnå behörighet till gymnasiet. Uppdrag: Samverkan. Steg på vägen mot fördjupad lokal samverkan för unga arbetslösa. Ett arbetsliv i förändring – hur påverkas ansvaret för arbetsmiljön? Ett nationellt centrum för kunskap om och utvärdering av arbetsmiljö. Karens för statsråd och statssekreterare. [3] Vägskatt. Volym 1 och 2. Finansiering av infrastruktur med privat kapital? På användarnas villkor. Vissa frågor inom fastighets- och stämpel- skatteområdet. En omreglerad spelmarknad. Del 1 och 2. Kvalitet i välfärden – bättre upphandling och uppföljning. Straffprocessens ramar och domstolens beslutsunderlag i brottmål – en bättre hantering av stora mål. Att ta emot människor på flykt. Om oskuldspresumtionen och rätten att närvara vid rättegången. Genomförande av EU:s oskuldspresumtionsdirektiv. [31] Stärkt ställning för hyresgäster. Informationssäkerhet för samhällsviktiga och digitala tjänster. – förebygga, förhindra, upptäcka och beivra. Kompletterande bestämmelser till EU:s dataskydds förordning. Meddelarskyddslagen – fler verksam- heter med stärkt meddelarskydd. Ny lag om företagshemligheter. [45] Stärkt ordning och säkerhet i domstol. [46] Så stärker vi den personliga integriteten. Kraftsamling för framtidens energi. Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2017. Kärnavfallet – en fråga i ständig förändring. Från värdekedja till värdecykel – så får en mer cirkulär ekonomi. – stärkt konkurrenskraft med kemikaliesmarta lösningar. Ekologisk kompensation – Åtgärder för att motverka nettoförluster av biologisk mångfald och ekosystemtjänster, sam- tidigt som behovet av markexploatering tillgodoses. Vem har ansvaret? – en sammanhållen politik för arbete, hållbar tillväxt och välfärd. För en god och jämlik hälsa. En utveckling av det Svensk social trygghet i en globaliserad värld. Del 1 och 2. för vård och omsorg om äldre personer. Del 1 och 2. Samlad kunskap – stärkt handläggning. [25] För dig och för alla. På lika villkor! Delaktighet, jämlikhet och effektivitet i hjälpmedelsförsörjningen. Nästa steg på vägen mot en mer jämlik hälsa. Förslag för ett långsiktigt arbete för en god och jämlik hälsa. Kunskapsbaserad och jämlik vård. Förutsättningar för en lärande hälso- och sjukvård. God och nära vård. En gemensam färdplan och målbild. Det handlar om oss. – unga som varken arbetar eller studerar. Ny ordning för att främja god sed och hantera oredlighet i forskning. [10] En nationell strategi för validering [18] Tillträde för nybörjare – ett öppnare och enklare system för tillträde till hög skoleutbildning. Samling för skolan. Nationell strategi för kunskap och likvärdighet. Entreprenad, fjärrundervisning och distansundervisning. EU:s dataskyddsförordning och utbildningsområdet. Utbildning, undervisning och ledning – reformvård till stöd för en bättre skola. Fler nyanlända elever ska uppnå behörighet till gymnasiet. i –2014.