sou · H5B373 · 2017-09-29 00:00:00 — Utredningen bedömer inte heller att någon av de ändringar som föreslås är sådana att särskilda hänsyn behöver tas när det gäller ikraftträdande eller informationsinsatser utöver vad som redan redogjorts för när det gäller uppgifter i det avseendet. Förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Äldre bestämmelser ska fortfarande gälla för riktlinjer antagna . Det är angeläget att de föreslagna ändringarna träder i kraft . väntas den process där landstingen tar över det regionala utvecklingsansvaret enligt lag (2010:630) om regionalt utvecklingsansvar i vissa län som pågår i de sju län där detta ännu inte skett, vara klar . Det finns då en gemensam regional organisation i hela landet som kan ta emot uppgiften att samordna kommunerna enligt 3 § BFL. Den förändrade ansvarsfördelningen i BFL bör alltså vänta till , vilket i sin tur medför att uppdragen till regionerna att föra dialoger måste avvakta till samma datum. När det gäller övriga föreslagna förändringar i BFL och PBL finns i och för sig inte något behov av att avvakta en gemensam regional organisation i landet. Övriga ändringar skulle därför kunna genomföras vid ett tidigare datum. Det skulle i så fall i praktiken bli fråga om ändringar . Som redan berörts i kap. 5 kommer ändringarna kräva informationsinsatser från och kommunerna kommer behöva sätta sig in i det nya regelverket. Tätt på varandra följande ändringar förefaller i det avseendet inte ändamålsenligt. Det mest effektiva torde i stället vara om de som berörs av ändringarna kan behandla dem samlat. Det föreslås därför att samtliga ändringar ska träda i kraft , . Äldre bestämmelser för riktlinjer för bostadsförsörjningen som har antagits bör fortfarande gälla. Skäl för ytterligare övergångsbestämmelser saknas. 7.1Förslaget till lag om ändring i lag (2000:1383) om kommunernas bostadsförsörjningsansvar Varje kommun ska planera för bostadsförsörjningen i kommunen. Planeringen ska syfta till att skapa förutsättningar för alla i kommunen att leva i goda bostäder och att främja att ändamålsenliga åtgärder för bostadsförsörjningen förbereds och genomförs. Planeringen ska särskilt grundas på en analys av den demografiska utvecklingen, efterfrågan på bostäder, bostadsbehovet för särskilda grupper och marknadsförutsättningar. Vid planeringen av bostadsförsörjningen ska kommunen samråda med berörda kommuner och ge , den som har ansvaret för det regionala tillväxtarbetet i länet och andra regionala organ tillfälle att yttra sig. Paragrafen har ändrats. I första stycket, första meningen, anges inte längre att varje kommun med riktlinjer ska planera för bostadsförsörjningen i kommunen. Genom ändringen, tillsammans med tillägget i 2 § 1 st., tydliggörs att kommunens skyldighet enligt lagen är att planera för bostadsförsörjningen och att riktlinjerna är avsedda att vara en dokumentation av kommunens planering. Ändringarna i andra meningen är endast språkliga och är inte avsedda att innebära någon förändring av syftet med kommunens planering. Andra stycket motsvarar innehållet i den tidigare 2 § 2 st. Av stycket framgår därmed att det är planeringen som särskilt ska grundas på en analys av den demografiska utvecklingen, efterfrågan på bostäder, bostadsbehovet för särskilda grupper och marknadsförutsättningar. Ändringen innebär inte någon förändring av eller ökat krav på kom- munens planering för bostadsförsörjning, utan är endast avsedd att vara ett förtydligande av att parametrarna som anges i stycket ska användas under alla delar av planeringen. Eftersom planeringen ska dokumenteras i riktlinjerna kommer riktlinjerna genom detta förtydligande alltjämt att avspegla hur kommunen tagit hänsyn till de olika parametrarna. Tredje stycket utgörs av det tidigare andra stycket och har ändrats endast på så sätt att den aktör, dvs. de landsting, de samverkansorgan och den länsstyrelse, som har ansvar för det regionala tillväxtarbetet i länet benämns som den som har ansvaret för det regionala tillväxtarbetet. Begreppet används för dessa aktörer i förordning (2017:583) om regionalt tillväxtarbete och ändringen syftar till att åstadkomma en enhetlig begreppsanvändning. Ändringen är därmed endast av språklig karaktär och innebär inte någon förändring i sak. Det tidigare innehållet i tredje stycket har flyttats till 2 § 3 st. Paragrafen har behandlats närmare i avsnitt 4.2.2. Kommunens planering för bostadsförsörjningen ska dokumenteras i riktlinjer. Riktlinjerna ska minst innehålla uppgift om: 1.behovet av tillskott av bostäder i kommunen, 2.kommunens mål och planerade insatser för bostadsbyggande och utveckling av bostadsbeståndet och 3.hur kommunen tagit hänsyn till relevanta nationella och regionala mål, planer och program som är av betydelse för bostadsförsörjningen. Riktlinjerna för bostadsförsörjningen ska antas av kommunfullmäktige under varje mandatperiod. Förändras förutsättningarna för de antagna riktlinjerna ska nya riktlinjer upprättas och antas av kommunfullmäktige. Paragrafen har ändrats. I första stycket anges inledningsvis att kommunens planering för bostadsförsörjningen ska dokumenteras i riktlinjer. Som också berörts i kommentaren till 1 § tydliggörs härigenom att riktlinjerna utgör en dokumentation av kommunens planering för bostadsförsörjningen. Ändringen i den andra meningen är endast av språklig karaktär. I punkten 1 stadgas att riktlinjerna ska innehålla en uppgift om behovet av tillskott av bostäder i kommunen. Av bestämmelsen framgår därmed att kommunen ska tala om i vilken mån det finns ett behov av tillskott på bostäder och hur stort det behovet i sådant fall är. Det som ska anges är en kvantitativ uppgift baserad på den analys som ska göras enligt vad som framgår av 1 §. Begreppet tillskott förekommer inte i BFL. Ett tillskott av bostäder kan tillkomma genom nybyggnad. Ett tillskott kan också tillkomma på andra sätt, t.ex. genom att befintliga lägenheter som inte används renoveras och tas i bruk eller genom att fritidshus tas i bruk för permanent boende. I punkten 2 anges att riktlinjerna ska innehålla uppgift om kommunens mål och planerade insatser för bostadsbyggande och utveckling av bostadsbeståndet. Punkten är en bearbetad sammanslagning av de tidigare punkterna 1 och 2. I punkten framgår därmed att det är på vilket sätt kommunerna avser att verka för att nå bostadspolitiska mål, vilka medel som ska användas och vilka ambitioner kommunen har när det gäller bostadsbyggande och utveckling av det befintliga bostadsbeståndet som ska framgå av riktlinjerna. I det andra stycket återfinns det tidigare tredje stycket i 1 §. Styckets tidigare innehåll har som redan berörts flyttats till 1 §. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen har behandlats närmare i avsnitt 4.1.1, 4.1.4 och 4.2.2. ska lämna kommunerna i länet råd, information och underlag för deras planering av bostadsförsörjningen. Paragrafen har ändrats. uppgift att uppmärksamma kommunerna på behovet av samordning mellan kommuner i frågor om bostadsförsörjning och att verka för att sådan samordning kommer till stånd har tagits bort. Länsstyrelsernas uppgift att lämna kommunerna i länet råd, information och underlag för deras planering av bostadsförsörjningen kvarstår dock oförändrad. Paragrafen har behandlats närmare i avsnitt 4.1.3 och 4.1.6. Den som har ansvaret för det regionala tillväxtarbetet ska uppmärksamma kommunerna i länet på behovet av samordning mellan kommuner i frågor om bostadsförsörjning och verka för att sådan samordning kommer till stånd. Regeringen kan besluta att vissa särskilt angivna frågor ska behandlas i samordningsverksamheten. Paragrafen har ändrats. Det tidigare innehållet i bestämmelsen har flyttats till 2 kap. 3 § PBL. Det nya första stycket innebär att uppgiften att uppmärksamma kommunerna i länet på behovet av samordning i frågor om bostadsförsörjning och att verka för att sådan samordning kommer till stånd har flyttats från länsstyrelserna till den som har ansvaret för det regionala tillväxtarbetet. I 20 av landets län innebär det att antingen de landsting som avses i lag (2010:630) om regionalt utvecklingsansvar i vissa län eller de samverkansorgan som avses i lag (2002:34) om samverkansorgan i länen får uppgiften. För innebär överflyttningen av uppgiften så som det ser ut ingen faktisk ändring, utan det är fortsatt som med befintlig ansvarsfördelning kommer att ha den aktuella uppgiften i länet. för det föreslagna ikraftträdandet av bestämmelsen förväntas dock samtliga landsting ha tagit över ansvaret för det regionala tillväxtarbetet och det kommer då vara de som i alla län har ansvar för uppgiften enligt bestämmelsen. Hur uppgiften ska genomföras regleras inte närmare i paragrafen. När länsstyrelserna fick uppgiften anförde regeringen att syftet var att stärka det regionala hänsynstagandet vid framtagande av de kommunala riktlinjerna för bostadsförsörjningen och att skulle medverka till att berörda kommuner utbyter information om pågående arbete med kommunala riktlinjer för bostadsförsörjningen (prop. 2012/13:178). Att genomföra konferenser, anordna seminarier och erbjuda ett regionalt forum för frågor kring bostadsförsörjning kan vara olika sätt att genomföra uppgiften på. Användningen av begreppet den som har ansvaret för det regionala tillväxtarbetet har motiverats i kommentaren till 1 § 3 st. I det andra stycket ges regeringen rätt att besluta att vissa särskilt angivna frågor ska behandlas i samordningsverksamheten. När uppgiften i första stycket låg hos länsstyrelserna hade regeringen möjlig- het att ge närmare anvisningar om innehållet i samordningen och det kan även fortsättningsvis finnas ett behov av att kunna ge sådana anvisningar. Det kan vara fråga om sådana frågor som ur ett nationellt perspektiv anses angelägna och som det därmed är betydelsefullt att uppmärksamma i samtliga län. Bestämmelsen ger inte regeringen möjlighet att begränsa vilka frågor som den som har ansvaret för det regionala tillväxtarbetet väljer att uppmärksamma och verka för med stöd av samordningsuppgiften. Bestämmelsen har utformats med 2 § 2 st. lag (1987:147) om regionplanering för kommunerna i som förlaga. Paragrafen har behandlats närmare i avsnitt 4.1.3 och 4.2.2. En kommun ska lämna regeringen de uppgifter om planeringen för bostadsförsörjningen som regeringen begär. Paragrafen har ändrats språkligt. Ändringen innebär att begreppet planering för bostadsförsörjning genomgående används i lagen. Någon ändring i sak är inte avsedd. Ändringarna föreslås träda i kraft . Skälen för ikraftträdandedatumet har behandlats i kapitel 6. Äldre föreskrifter föreslås gälla för riktlinjer för bostadsförsörjningen som antagits . Skälen för övergångsbestämmelsen har behandlats i kapitel 6. 7.2Förslaget till lag om ändring i plan- och bygglag (2010:600) Planläggning enligt denna lag ska med hänsyn till natur- och kulturvärden, miljö- och klimataspekter samt mellankommunala och regionala förhållanden främja 1.en ändamålsenlig struktur och en estetiskt tilltalande utformning av bebyggelse, grönområden och kommunikationsleder, 2.en från social synpunkt god livsmiljö som är tillgänglig och användbar för alla samhällsgrupper, 3.en långsiktigt god hushållning med mark, vatten, energi och råvaror samt goda miljöförhållanden i övrigt, 4.en god ekonomisk tillväxt och en effektiv konkurrens, och 5.bostadsbyggande och utveckling av bostadsbeståndet. Även i andra ärenden enligt denna lag ska hänsyn tas till de intressen som anges i första stycket 1–5. Kommunens riktlinjer för bostadsförsörjningen enligt 2 § lag (2000:1383) om kommunernas bostadsförsörjningsansvar ska vara vägledande vid tillämpningen av första stycket 5. Paragrafen har ändrats. Ett tredje stycke med innebörden att kommunens riktlinjer för bostadsförsörjningen enligt 2 § BFL ska vara vägledande vid tillämpningen av första stycket 5 har lagts till. Det materiella innehållet i stycket är detsamma som i den tidigare lydelsen av 4 § BFL. Ändringen innebär att sambandet mellan bostadsbyggande och utveckling av bostadsbeståndet som allmänt intresse enligt PBL och riktlinjerna enligt BFL kommer till uttryck i PBL. Det nya stycket innebär inte någon ändring i sak av hur sambandet mellan bestämmelserna ser ut. Ändringen har behandlats närmare i avsnitt 4.2.2. Av översiktsplanen ska framgå 1.grunddragen i fråga om den avsedda användningen av mark- och vattenområden, 2.kommunens syn på hur den byggda miljön ska användas, utvecklas och bevaras, 3.hur kommunen avser att tillgodose de redovisade riksintressena och följa gällande miljökvalitetsnormer, 4.hur kommunen i den fysiska planeringen avser att ta hänsyn till och samordna översiktsplanen med relevanta nationella och regionala mål, planer och program av betydelse för en hållbar utveckling inom kommunen, 5.hur kommunen avser att tillgodose det långsiktiga behovet av bostäder och 6.sådana områden för landsbygdsutveckling i strandnära lägen som avses i 7 kap. 18 e § första stycket . Vid redovisningen av första stycket 5 ska det behov av tillskott av bostäder som framgår av kommunens riktlinjer enligt 2 § lag (2000:1383) om kommunernas bostadsförsörjningsansvar komma till uttryck. Paragrafens har ändrats. Ett andra stycke har lagts till. Ändringen innebär att behovet av tillskott av bostäder enligt 2 § 1 p. BFL ska komma till uttryck i översiktsplanen. När 5 p. i bestämmelsen infördes anförde regeringen att det kan synas självklart att de behov av nya bostäder som identifieras i kommunernas riktlinjer kommer till tydligt uttryck i översiktsplanen, men att ambitionsnivån när det gäller samordningen mellan arbetet med bostadsförsörjning och översiktsplaneringen varierar. För att säkerställa att bostadsbyggnadsbehovet behandlas i översiktsplanen ansåg regeringen att det behövdes uttryckliga regler som ställer krav på att kommunens bedömningar av det framtida behovet av bostäder ska redovisas i översiktsplanen (prop. 2013/14:59). Ändringen i paragrafen är avsedd att vara en kodifiering av vad som uttrycktes vid den ovan behandlade lagändringen och innebär att det nära sambandet mellan riktlinjerna och översiktsplanen uttrycks tydligare. Ändringen har behandlats närmare i avsnitt 4.1.5. Ändringarna föreslås träda i kraft . Skälen för ikraftträdandedatumet har behandlats i kapitel 6. En särskild utredare ska lämna förslag på hur bedömningar av bostadsbyggnadsbehovet framtagna av ska fördelas på kommunerna. Förslaget ska tas fram i dialog med kommuner och regionala företrädare. Utredaren ska också föreslå ändringar i lagen om kommunernas bostadsförsörjningsansvar och som tydliggör att de kommunala bostadsbyggnadsbehoven ska avspeglas i översiktsplanen. Syftet är att etablera en ordning där staten gör bedömningar av behovet av nya bostäder i hela landet som kommunerna tillgodoser genom att i sin planering avsätta mark för ett bostadsbyggande som motsvarar behoven. •med arbetsförutsättningen att kommer att få i uppdrag att bedöma bostadsbyggnadsbehovet för respektive FA- region föreslå hur de bedömda bostadsbyggnadsbehoven ska fördelas på kommuner vid ett första tillfälle, •föreslå hur kommande revideringar av bedömningar ska hanteras, och •föreslå de lagändringar i berörda delar av lagen om kommunernas bostadsförsörjningsansvar och som bedöms lämpliga. Uppdraget ska redovisas . Regeringen aviserade i budgetpropositionen sin avsikt att presentera förslag om krav på planering för bostadsbyggande. Bakgrunden är att bostadsbyggandet i inte har hållit jämna steg med befolkningsutvecklingen. har beräknat ett kvantitativt behov av bostadsbyggande på 710 000 bostäder –2025, varav i de tre storstadsregionerna, om utbudet av bostäder i förhållande till befolkningen ska kunna återgå till läget 2011. Regeringen gav i uppdrag att lämna förslag till hur framtagandet av återkommande bedömningar av bostadsbyggnadsbehovet i hela landet ska organiseras, finansieras och regleras. inkom med rapporten metod för bedömning av bostadsbyggnadsbehovet, där verket föreslår att bedömningar av bostadsbyggnadsbehovet ska göras för var och en av landets 60 funktionella analysregioner (FA-regioner). Bedömningarna ska enligt förslaget göras av och regleras i myndighetens instruktion. Förslaget har remitterats och remisstiden löper till . Kommunerna är enligt lag skyldiga att varje mandatperiod pröva om kommunens översiktsplan respektive riktlinjer för bostadsförsörjningen är aktuella. Genom ändringar i lagen (2000:1383) om kommunernas bostadsförsörjningsansvar, förkortad BFL, som trädde i kraft , skärptes kraven på innehållet i kommunernas riktlinjer för bostadsförsörjningen. Riktlinjerna ska numera bl.a. innehålla kommunens mål för bostadsbyggande och de åtgärder kommunen planerar att vidta för att nå dessa mål. Riktlinjerna ska vidare ange hur kommunen har tagit hänsyn till relevanta nationella och regionala mål, planer och program som är av betydelse för bostadsförsörjningen. Genom ytterligare lagändringar kopplades kommunernas riktlinjer för bostadsförsörjningen samman med uppgiften som planmyndighet. Riktlinjerna ska således vara vägledande vid tillämpningen av 2 kap. 3 § första stycket 5 (2010:900), förkortad PBL, där det framgår att kommunens planläggning – med hänsyn till natur- och kulturvärden, miljö- och klimataspekter samt mellankommunala och regionala förhållanden – bl.a. ska främja bostadsbyggande och utveckling av bostadsbeståndet. Alla kommuner ska bidra till bostadsbyggandet Befolkningen i ökar snabbt. har antalet invånare ökat med mer än en miljon. Av detta utgörs ungefär tre fjärdedelar av nettoinvandring. Möjligheterna att prognostisera förändringar i flyttmönster över gränserna är begränsade. bedömde att befolkning skulle uppgå till ungefär 9,4 miljoner invånare, en siffra som passerades 2010. Enligt de senaste prognoserna kommer vi 2025 att vara ungefär 11,1 miljoner invånare. När befolkningen ökar till följd av födelseöverskott ökar behovet av bostäder med ett par decenniers fördröjning, och de nya invånarna har ofta en given hemort. Nya invånare som invandrar behöver däremot bostäder och det är inte på samma sätt självklart i vilken kommun man kommer att bo. Såväl bedömningar av bostadsbehovet som planläggning av mark för att möjliggöra nya bostäder är kommunala angelägenheter. Kommunerna förutsätts fånga upp samhällsförändringar och anpassa sina planer efter dem. Såväl förutsättningar som ambitioner att göra detta varierar. Ett uttryck för detta är att en tredjedel av landets översiktplaner vid utgången av 2015 hade antagits och att mindre än hälften av kommunerna hade antagit riktlinjer för bostadsförsörjningen . Kommunernas varierande tillämpning av de regler som avser att fånga upp befolkningsutvecklingen gör att regeringen ser ett behov av att skapa en sammanhängande ordning där staten gör en bedömning av behovet av nya bostäder i hela landet och kommunerna i sin planering avsätter mark för bostadsbyggande som sammantaget motsvarar behovet. Om efter remissbehandling får ett uppdrag i linje med det förslag verket lämnat, kommer det att för varje finnas kvantitativa bedömningar av bostadsbyggnadsbehovet . Regeringen vill genom utredarens arbete säkerställa att dessa får ett genomslag i alla landets kommuner. behöver i dialog med regionala och kommunala företrädare fördelas på varje kommun, och det ska bli ännu tydligare än att bostadsbyggnadsbehovet i kommunen ska avspeglas i kommunens översiktsplan. Uppdraget att föreslå hur det kommunala bostadsbyggnadsbehovet ska kvantifieras Utredaren ska i sitt arbete utgå från att kommer att göra bedömningar av bostadsbyggnadsbehovet baserat på det remitterade förslaget med de modifieringar som föranleds av remissinstansernas synpunkter. Dessa bedömningar behöver med hänsyn till regionala och lokala förutsättningar fördelas på kommuner. Inom delar av sker ett samordnat arbete kring bostadsförsörjningsfrågor på regional nivå. I hela landet ska länsstyrelser och aktörer med regionalt utvecklingsansvar ges tillfälle att yttra sig när kommunerna tar fram riktlinjer för bostadsförsörjningen. Av riktlinjerna ska det framgå hur kommunen har tagit hänsyn till relevanta nationella och regionala mål, planer och program som är av betydelse för bostadsförsörjningen. Det finns med andra ord en regional dimension i dagens bostadsförsörjningsplanering. bedömningar kommer enligt verkets förslag att avse en annan geografisk indelning än den administrativa indelningen i län. Bedömningarna kommer också att presenteras med tidsintervall som kommer att avvika från de processer som pågår i olika delar av landet. Utredaren ska genom dialog med kommuner och regionala företrädare, utifrån förutsättningarna i olika delar av landet, finna former för hur de bedömda bostadsbyggnadsbehoven ska fördelas på kommunerna inom respektive . Även om formerna för hur behovsbedömning tas om hand kan komma att variera i olika delar av landet, finns det ett värde i att de behov som fördelas på respektive kommun har samma tidshorisont i hela landet. Om det under utredningsarbetet framstår som lämpligt att generellt använda en annan tidshorisont än den som föreslår, och utredaren kan finna bred uppslutning bland kommuner kring detta, står det utredaren fritt att göra så. Om utredaren bedömer att regeringens uppdrag till med hänsyn till vad som framkommer under utredningen bör utformas annorlunda än vad verket föreslår, ska utredaren uppmärksamma regeringen på detta. årliga bedömningar kan förväntas innebära att bostadsbyggnadsbehovet i respektive justeras, såväl uppåt som nedåt. Beroende på hur arbetet med att fördela behoven på kommuner initialt organiseras, kan kommande förändringar kräva större eller mindre arbetsinsatser. I de fall där fördelningen initialt sker med stöd av indikatorer är det möjligt att låta dessa styra fördelningen mellan kommunerna vid mindre revideringar eller under vissa tidsintervall. Om utredaren inte genom dialog kan lösa uppgiften att fördela de bedömda bostadsbyggnadsbehoven med bibehållen ansvarsfördelning mellan befintliga aktörer, får en modell där de regionalt utvecklingsansvariga aktörerna får detta uppdrag övervägas i hela eller delar av landet. Med hänsyn till att utredarens förslag antas innebära att arbetssättet kommer att variera över landet kan det vara svårt att överblicka vilka bedömningar av bostadsbyggnadsbehovet på nivå som är aktuella. Det finns därför anledning att överväga om resultatet av de föreslagna processerna bör dokumenteras och hållas tillgängliga på ett samlat sätt. •med arbetsförutsättningen att kommer att få i uppdrag att bedöma bostadsbyggnadsbehovet för respektive FA- region föreslå hur de bedömda bostadsbyggnadsbehoven ska fördelas på kommunerna vid ett första tillfälle, •föreslå hur kommande revideringar av bedömningar ska hanteras, •bedöma om det förslag till regeringsuppdrag som lämnat bör modifieras, •föreslå hur de aktuella bedömningarna av bostadsbyggnadsbehoven på nivå ska dokumenteras och hållas tillgängliga, och •lämna förslag där utgifter för statens medverkan ryms inom befintliga budgetramar. Uppdraget att säkerställa att det kommunala bostadsbyggnadsbehovet kommer till uttryck i översiktsplanen Om de förslag som utredaren lämnar enligt den första delen av uppdraget genomförs, kommer varje kommun att få en kvantitativ bedömning av bostadsbyggnadsbehovet att förhålla sig till. Detta bedömda bostadsbyggnadsbehov har vissa likheter med sådana relevanta nationella och regionala mål, planer och program av betydelse för bostadsförsörjningen, som kommunerna ska ta hänsyn till vid framtagande av riktlinjer för bostadsförsörjningen (2 § första stycket 3 BFL). Kommunerna förutsätts grunda sina riktlinjer på en analys av bl.a. den demografiska utvecklingen och efterfrågan på bostäder (2 § andra stycket BFL). Den bedömning av bostadsbyggnadsbehovet i kommunen som genomförs med stöd av utredarens förslag bör komma till uttryck i den aktuella paragrafen. Kommunens riktlinjer för bostadsförsörjningen ska vara vägledande vid tillämpningen av 2 kap. 3 § första stycket 5 PBL (4 § BFL), dvs.