sou · H5B374 · 2017-10-04 00:00:00 — Sådana personuppgifter får inte behandlas längre än efter utgången av det kalenderår då de behandlades automati- serat första gången. Paragrafen anpassas till den terminologi som används i lagen i övrigt. I paragrafen, som motsvarar nuvarande 3 kap. 12 § och 15 § första stycket, upplyses om att regeringen kan meddela föreskrifter om att vissa kategorier av personuppgifter får fortsätta att behandlas för ändamål inom lagens tillämpningsområde än vad som anges i 3, 4 och 7–10 §§. I paragrafen upplyses om att regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, kan meddela föreskrifter dels om att per- sonuppgifter, trots att den tillåtna tiden för behandling har löpt ut, får fortsätta att behandlas för arkivändamål av allmänt intresse och vetenskapliga, statistiska eller historiska ändamål (vilket motsvarar nuvarande 2 kap. 12 § andra stycket och 13 § tredje stycket och 3 kap. 15 § andra stycket), dels om begränsning av behandlingen av personuppgifter för ändamål inom lagens tillämpningsområde vid digital arkivering (vilket motsvarar motsvarande 2 kap. 12 § tredje stycket). Frågan behandlas i avsnitt 5.5.2 och 5.5.3. Rätten att föra register Paragrafen, som motsvarar nuvarande 4 kap. 1 §, reglerar Polismyn- dighetens rätt att föra dna-register (dna-registret, utredningsregist- ret och spårregistret). I första stycket förtydligas i vilka syften dna-registren får föras, vilket behandlas i avsnitt 7.7.1. Någon ändring i sak är inte avsedd. Stycket ändras också redaktionellt. Andra stycket är oförändrat. Paragrafen, som motsvarar nuvarande 4 kap. 2 §, är oförändrad frånsett språkliga justeringar. Paragrafen, som motsvarar nuvarande 4 kap. 3 §, är oförändrad frånsett en språklig justering. Paragrafen, som motsvarar nuvarande 4 kap. 4 §, är oförändrad frånsett språkliga justeringar. Paragrafen, som motsvarar nuvarande 4 kap. 5 §, är oförändrad frånsett en språklig justering. Paragrafen, som motsvarar nuvarande 4 kap. 6 §, är oförändrad frånsett språkliga justeringar. Längsta tid som personuppgifter får behandlas Paragrafen, som motsvarar nuvarande 4 kap. 7 §, anger den längsta tid under vilken uppgifter om en person får behandlas i dna-regist- ren. Regleringen behandlas i avsnitt 5.5.2. Någon ändring i fråga om hur länge uppgifterna får behandlas görs inte. I första stycket klargörs att personuppgifter av nu aktuellt slag, trots det som sägs i 2 kap. 17 § andra stycket brottsdatalagen (2018:000) om att arkivlagstiftningen har företräde, inte får arkive- ras digitalt. Behandlingen av personuppgifterna ska upphöra när den tid som anges i paragrafen har löpt ut. Terminologin anpassas till den som används i lagen i övrigt. Andra och tredje styckena anpassas till den terminologi som används i lagen i övrigt. I fjärde stycket ersätts uppräkningen av vissa brott med en hän- visning till 35 kap. 2 § första stycket . Det innebär ingen ändring i sak. Paragrafen, som motsvarar nuvarande 4 kap. 8 §, är oförändrad frånsett språkliga justeringar. Paragrafen, som motsvarar nuvarande 4 kap. 9 §, är oförändrad frånsett språkliga justeringar. I paragrafen, som motsvarar nuvarande 4 kap. 10 § första stycket, anges förutsättningarna för att medge direktåtkomst till dna-regist- ren. Direktåtkomst får bara medges för något av de syften som anges i 1 kap. 2 § brottsdatalagen (2018:000). Ändringen är en följd av att uttrycket brottsbekämpande verksamhet utmönstras ur lagen, vilket behandlas i avsnitt 4.4.1. Rätten att föra register Paragrafen, som motsvarar nuvarande 4 kap. 11 § och 12 § tredje stycket och behandlas i avsnitt 7.7.2, reglerar rätt att föra fingeravtrycks- och signalementsregister. I en uppräkning anges i vilka syften fingeravtrycks- och signale- mentsregister får föras. Genom ett tillägg, som motsvarar nuva- rande 2 kap. 8 § första stycket punkten 6, tydliggörs att registret också får föras för att kontrollera fingeravtryck som Migrations- verket har tagit enligt 9 kap. 8 § utlänningslagen (2005:716). Någon ändring i sak är inte avsedd. I paragrafen, som motsvarar nuvarande 4 kap. 12 §, regleras vilka personer som fingeravtrycks- och signalementsregister får innehålla uppgifter om. Första och andra styckena är oförändrade. I tredje stycket görs en redaktionell ändring. Paragrafen, som motsvarar nuvarande 4 kap. 12 a §, reglerar be- handling av fingeravtrycks- och signalementsuppgifter som över- förts till med stöd av det s.k. Ecris-beslutet. Den är oför- ändrad. Paragrafen, som motsvarar nuvarande 4 kap. 13 § och anger vilka uppgifter fingeravtrycks- och signalementsregister får innehålla, är oförändrad. Längsta tid som personuppgifter får behandlas Paragrafen, som motsvarar nuvarande 4 kap. 14 §, anger tillsam- mans med 16 § den längsta tid under vilken uppgifter om en person får behandlas i fingeravtrycks- och signalementsregister. Termino- login anpassas till den som används i lagen i övrigt. I paragrafen klargörs att personuppgifterna, trots det som sägs i 2 kap. 17 § andra stycket brottsdatalagen (2018:000) om att arkiv- lagstiftningen har företräde, inte får arkiveras digitalt. Utgångs- punkten är alltså att all automatiserad behandling ska upphöra när den tid som anges i paragrafen har löpt ut, vilket innebär att upp- gifterna ska tas bort. Endast om det har meddelats uttryckliga före- skrifter som innebär att uppgifterna i fråga får behandlas för arkiv- ändamål av allmänt intresse eller för vetenskapliga, statistiska eller historiska ändamål får de behandlas automatiserat längre än vad som anges i paragrafen (jfr 27 §). Frågan behandlas i avsnitt 5.5.2. Paragrafen, som motsvarar nuvarande 4 kap. 15 §, anger tillsam- mans med 15 § den längsta tid under vilken uppgifter om en person får behandlas i fingeravtrycks- och signalementsregister. Ändring- arna är av samma slag som i 15 § och behandlas i avsnitt 5.5.2. I paragrafen, som motsvarar nuvarande 4 kap. 17 § första stycket, regleras förutsättningarna för att medge direktåtkomst. Direktåt- komst får bara medges för något av de syften som anges i 1 kap. 2 § brottsdatalagen (2018:000). Ändringen beror på att uttrycket brottsbekämpande verksamhet utmönstras ur lagen, vilket behand- las i avsnitt 4.4.1. Rätten att föra register I paragrafen, som motsvarar nuvarande 4 kap. 18 § första stycket, regleras rätt att föra penningtvättsregister. Den är oförändrad. I paragrafen, som motsvarar nuvarande 4 kap. 19 §, regleras vilka personuppgifter som får behandlas i penningtvättsregister. Den ändras endast redaktionellt. Längsta tid som personuppgifter får behandlas Paragrafen, som motsvarar nuvarande 4 kap. 20 § första stycket, anger den längsta tid under vilken uppgifter om en person får be- handlas i penningtvättsregister. Fristen för hur länge personuppgif- ter får behandlas ska endast påverkas av om det görs en ny registre- ring beträffande personens anknytning till brottslig verksamhet. Andra uppgifter som tillförs, t.ex. uppgifter om ändrade bostads- förhållanden eller annat som inte har betydelse för anknytningen till den brottsliga verksamheten, påverkar alltså inte hur länge per- sonuppgifterna får behandlas. Övriga ändringar är av samma slag som i 15 §. Frågan behandlas i avsnitt 5.5.2 och 5.5.4. Rätten att föra register I paragrafen, som motsvarar nuvarande 4 kap. 21 § första och andra styckena, regleras rätt att föra ett internatio- nellt register. Den är oförändrad. Längsta tid som personuppgifter får behandlas Paragrafen, som motsvarar nuvarande 4 kap. 22 § första stycket, anger den längsta tid under vilken uppgifter om en person får be- handlas i det internationella registret. Ändringarna är av samma slag som i 15 §. Frågan behandlas i avsnitt 5.5.2. Rätten att föra register Paragrafen reglerar rätt att föra ett särskilt register över tillträdesförbud vid idrottsarrangemang, tillträdesför- budsregistret. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 16.3, motsvarar nuvarande 2 § och 6 § första stycket lagen (2015:51) om register över tillträdesförbud vid idrottsarrangemang. Paragrafen, som reglerar vilka uppgifter som tillträdesförbudsregi- stret får innehålla, motsvarar nuvarande 8 § lagen (2015:51) om register över tillträdesförbud vid idrottsarrangemang. Den behand- las i avsnitt 16.3. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 16.3, ger rätt att behandla personuppgifter i syfte att tillgodose idrottsorganisa- tionernas behov av att få tillgång till uppgifter om gällande tillträ- desförbud. Paragrafen motsvarar nuvarande 6 § andra stycket lagen (2015:51) om register över tillträdesförbud vid idrottsarrangemang, men anpassas till den terminologi som används i lagen i övrigt. Någon ändring i sak är inte avsedd. I 2 kap. 11 § finns en sekretessbrytande regel som ger idrottsor- ganisationer rätt att ta del av nu aktuella uppgifter utan hinder av den sekretess som gäller enligt 35 kap. 4 a § offentlighets- och sek- retesslagen (2009:400). Längsta tid som personuppgifter får behandlas Paragrafen, som anger hur länge uppgifter får behandlas i tillträ- desförbudsregistret, motsvarar nuvarande 12 § lagen (2015:51) om register över tillträdesförbud vid idrottsarrangemang. Ändringarna är av samma slag som i 15 §. Paragrafen behandlas i avsnitt 16.3. I paragrafen, där bestämmelser om föreskrifter samlas, upplyses om att regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, kan meddela föreskrifter om omfattningen av direktåtkomsten till dna- register och fingeravtrycks- och signalementsregister och om be- hörighet och säkerhet vid direktåtkomst (vilket motsvarar nuvaran- de 4 kap. 10 § tredje stycket och 17 § tredje stycket), tillgången till personuppgifter i penningtvättsregister och det internationella registret (vilket motsvarar nuvarande 4 kap. 18 § andra stycket och 21 § tredje stycket) och att personuppgifter i fingeravtrycks- och signalementsregister, penningtvättsregister, det internationella registret och tillträdesförbudsregistret får behandlas under längre tid för arkivändamål av allmänt intresse och vetenskapliga, statisti- ska eller historiska ändamål (vilket motsvarar nuvarande 4 kap. 16 §, 20 § andra stycket och 22 § andra stycket). I paragrafen anges vad som gäller när personuppgifter som be- handlas för forensiska ändamål ska behandlas för nya ändamål. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.8.3. Förutsättningarna för behandling för nya ändamål regleras i 2 kap. 4 och 22 §§ brottsdatalagen (2018:000). Möjligheten att behandla sådana uppgifter för nya ändamål utanför den forensiska verksamheten begränsas till vissa typer av uppgifter och till att det ska vara fråga om behandling i enskilda fall. Paragrafen ändras också till följd av att uttrycket brottsbekämpande verksamhet utmönstras ur lagen, vilket behandlas i avsnitt 4.4.1. Paragrafen, som är ny, anger förutsättningarna för att behandla biometriska och genetiska uppgifter i den forensiska verksamheten. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.8.4. Biometriska respektive gene- tiska uppgifter definieras i 1 kap. 6 § brottsdatalagen (2018:000). Biometriska och genetiska uppgifter får behandlas enligt de för- utsättningar som anges i 2 kap. 12 § brottsdatalagen. Det innebär att de bara får behandlas om det är absolut nödvändigt för ändamå- let med behandlingen. Om material har samlats in på en brottsplats eller annars tagits om hand inom ramen för en brottsutredning och materialet behöver analyseras forensiskt, får det anses vara absolut nödvändigt att behandla personuppgifterna i fråga. I paragrafen, som är ny och behandlas i avsnitt 7.8.4, görs undantag från sökförbudet i 2 kap. 14 § brottsdatalagen (2018:000). Undantaget innebär att det i forensisk verksamhet är tillåtet att göra sökningar i dna-register och fingeravtrycks- och signalements- register i syfte att få fram ett personurval grundat på uppgifter som rör hälsa eller biometriska eller genetiska uppgifter. Dna-registren och fingeravtrycksregister består till stor del av biometriska upp- gifter. Sökning på uppgifter i dessa register leder därmed till per- sonurval grundade på biometriska uppgifter. I fingeravtrycksregis- ter kan det t.ex. behöva göras sökningar för att få fram uppgifter om personer som saknar en eller flera fingrar, vilket förutom att vara en biometrisk uppgift också kan vara en uppgift om hälsa. Paragrafen, som motsvarar nuvarande 5 kap. 7 §, anger den längsta tid under vilken uppgifter om en person får behandlas för forensi- ska uppslag. Någon ändring i fråga om hur länge personuppgifterna får behandlas görs inte. Paragrafen anpassas till den terminologi som används i lagen i övrigt. Paragrafen, som motsvarar nuvarande 5 kap. 8 §, innehåller en sek- retessbrytande bestämmelse. Första stycket ändras till följd av att uttrycket brottsbekämpande verksamhet utmönstras ur lagen, vilket behandlas i avsnitt 4.4.1. I andra stycket görs endast en redaktionell ändring. I paragrafen, som är ny, föreskrivs att personuppgifter får lämnas ut elektroniskt på annat sätt än genom direktåtkomst om det inte är olämpligt. Vilka omständigheter som kan påverka den bedöm- ningen framgår av kommentaren till 2 kap. 12 §. Frågan behandlas i avsnitt 5.6.4. I paragrafen, som är ny, upplyses om att regeringen kan meddela föreskrifter om begränsning av möjligheten att lämna ut person- uppgifter elektroniskt på annat sätt än genom direktåtkomst. Frå- gan behandlas i avsnitt 5.6.4. I paragrafen, som motsvarar nuvarande 5 kap. 6 § andra stycket, upplyses om att regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, kan meddela föreskrifter som begränsar behandlingen av personuppgifter vid digital arkivering. Administrativa sanktionsavgifter och rättsmedel Paragrafen, som är ny, reglerar vid vilka överträdelser sanktions- avgift får tas ut. Frågan behandlas i avsnitt 5.4.2. I första stycket anges vid vilka överträdelser sanktionsavgift får tas ut av den personuppgiftsansvarige. avgör i det enskilda fallet om det är påkallat att ta ut sanktionsavgift, vilket framgår av formuleringen att avgift får tas ut. Uppräkningen av vilka överträdelser som kan föranleda sanktionsavgift är uttöm- mande. Sanktionsavgift kan tas ut för överträdelse av bestämmel- serna om tillåtna rättsliga grunder, särskilda upplysningar och längsta tid som personuppgifter får behandlas. Brottsdatalagens förfaranderegler när det gäller sanktionsavgifter tillämpas även vid överträdelser enligt denna lag. I brottsdatalagen med tillhörande förordning regleras också handläggningen av frågor om sanktions- avgift. I andra stycket anges storleken på de sanktionsavgifter som kan komma i fråga. De överträdelser som enligt lagen kan föranleda sanktionsavgift är alla av allvarligt slag. Lägsta sanktionsavgift är därför . I paragrafen regleras den registrerades rätt till skadestånd för be- handling av personuppgifter i strid med regelverket. Paragrafen be- handlas i avsnitt 5.4.3. Paragrafen hänvisar till 7 kap. 1 § brottsdatalagen (2018:000), som ska tillämpas på motsvarande sätt när det har förekommit fel- aktig behandling av personuppgifter enligt förevarande lag eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till den. Det innebär att den personuppgiftsansvarige ska ersätta den registrerade för den skada och kränkning av den personliga integriteten som behand- lingen av personuppgifter har orsakat. Med skada avses person- skada, sakskada eller ren förmögenhetsskada. Med kränkning avses ideell skada som består i att den enskildes integritet kränkts genom behandlingen. Någon möjlighet till jämkning av skadeståndet finns inte. I paragrafen, som behandlas i avsnitt 5.4.4, upplyses om att det i 7 kap. brottsdatalagen (2018:000) finns bestämmelser om överkla- gande och om vilka beslut som får överklagas. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna tas upp i avsnitt 18.1 och 18.2. Punkten 1 föreskriver när lagen ska träda i kraft. Sanktionsavgift får enligt punkten 2 beslutas endast för överträ- delser som har begåtts efter ikraftträdandet. Punkten 3 innebär att bestämmelsen om skadestånd i 48 § per- sonuppgiftslagen fortfarande ska gälla för skada som har orsakats före ikraftträdandet vid behandling av personuppgifter enligt lagen eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till den. 20.14Förslaget till lag om ändring i kustbevakningsdatalagen (2012:145) Lagen renodlas så att den enbart omfattar personuppgiftsbehand- ling inom brottsdatalagens tillämpningsområde. Det innebär bl.a. att ett av kapitlen upphävs. Lagen anpassas till bestämmelserna i brottsdatalagen, vilket leder till en kraftig omarbetning av den. Ytterligare tre kapitel upp- hävs och fyra nya införs. Bestämmelserna om föreskrifter, som är utspridda, samlas i slutet av varje kapitel. Dessa förändringar föranleder omnumreringar av vissa paragrafer. Bestämmelserna om längsta tid för behandling av personupp- gifter samlas i ett särskilt kapitel. Som en anpassning till brotts- datalagen tillkommer ett nytt kapitel om administrativa sanktions- avgifter och rättsmedel. De generella ändringarna i lagen behandlas i kapitel 4, 5 och 6 och övriga ändringar i kapitel 9. Lagen får också ett nytt namn, brottsdatalag. 1 kap. Allmänna bestämmelser I paragrafen, som behandlas i avsnitt 9.2, anges lagens tillämp- ningsområde. Lagen gäller utöver brottsdatalagen när i egen- skap av behörig myndighet enligt den lagen behandlar personupp- gifter för vissa syften. Behörig myndighet, personuppgift och behandling av personuppgifter definieras i 1 kap. 6 § brottsdata- lagen (2018:000). Att lagen gäller utöver brottsdatalagen innebär bl.a. att lagen enligt 1 kap. 3 § brottsdatalagen bara gäller för sådan behandling av personuppgifter som är helt eller delvis automatiserad och för annan behandling av personuppgifter som ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling av personuppgifter som är till- gängliga för sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier. I brottsdatalagen finns alla de grundläggande bestämmelserna om hur personuppgifter får behandlas. Den nu aktuella lagen inne- håller bestämmelser som innebär preciseringar, undantag eller av- vikelser från bestämmelser i brottsdatalagen. Det innebär att be- stämmelserna i lagen ska läsas tillsammans med regleringen i brottsdatalagen och tolkas i ljuset av den regleringen. Lagen gäller om syftet med personuppgiftsbehandlingen är att bekämpa eller lagföra brott eller upprätthålla allmän ordning och säkerhet. Vad det innebär utvecklas i kommentaren till 2 kap. 1 §. Paragrafen, som motsvarar nuvarande 1 kap. 2 § tredje stycket, anger hur regleringen i lagen förhåller sig till regleringen i lagen (2017:496) om internationellt polisiärt samarbete. Frågan behand- las i avsnitt 17.3. Paragrafen, som motsvarar nuvarande 2 kap. 4 §, reglerar person- uppgiftsansvaret. Personuppgiftsansvarig definieras i 1 kap. 6 § brottsdatalagen (2018:000). Personuppgiftsansvarigas skyldigheter regleras i 3 kap. brottsdatalagen. Lagens tillämpning på uppgifter om juridiska personer I paragrafen, som motsvarar nuvarande 1 kap. 3 §, anges vilka be- stämmelser i lagen och i brottsdatalagen som gäller för behandling av uppgifter om juridiska personer. Frågan behandlas i avsnitt 5.4.1. Uppräkningen i paragrafen av bestämmelser som gäller vid be- handling av uppgifter om juridiska personer motsvarar nuvarande reglering. Grundläggande bestämmelser om behandling Tillåtna rättsliga grunder för behandling av personuppgifter Paragrafen reglerar de tillåtna rättsliga grunderna för behandling av personuppgifter. Den behandlas i avsnitt 6.1, 6.3 och 9.3.1. Paragrafen, som är anpassad till hur de rättsliga grunderna för behandling av personuppgifter anges i 2 kap. 1 § brottsdatalagen (2018:000), ersätter den bestämmelsen. Regleringen i 2 kap. 2 § brottsdatalagen ger myndigheten rättsligt stöd för att i vissa fall behandla personuppgifter för diarieföring eller för att utföra andra nödvändiga handläggningsuppgifter, trots brist på stöd i denna paragraf. får enligt första stycket behandla personupp- gifter om det är nödvändigt för att utföra en arbetsuppgift i vissa särskilt angivna syften inom lagens tillämpningsområde. Bestäm- melsen bildar den yttre ramen för när behandling av personuppgif- ter är tillåten. Enligt punkten 1 får personuppgifter behandlas i syfte att före- bygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet. Det är fram- för allt underrättelseverksamhet som avses. Med underrättelseverksamhet avses arbete med insamling, bearbetning och analys av information i syfte att förebygga, förhindra eller upp- täcka brottslig verksamhet när det ännu inte finns misstankar om att något konkret brott har begåtts (se prop. 2011/12:45 s. 203). Även behandling av överskottsinformation med stöd av 27 kap. 23 a § omfattas, om syftet är att förhindra brott. Personuppgiftsbehandling vid annan brottsförebyggande verksam- het omfattas också. Enligt punkten 2 får personuppgifter behandlas i syfte att utreda eller lagföra brott. Att utreda brott innebär framför allt att genom- föra förundersökning enligt 23 kap. . Med brott avses konkreta brott, men det kan vara fråga om både brott som bevisligen har begåtts och brott som det enbart finns misstankar om. Misstankarna behöver inte vara riktade mot någon bestämd person. Även personuppgiftsbehandling inom ramen för den form av förenklat utredningsförfarande som regleras i 23 kap. 22 § rätte- gångsbalken och vid åtgärder som vidtas med stöd av 23 kap. 3 och 8 §§ omfattas. Med lagföra brott avses att utfärda förelägganden av ordnings- bot. får enligt punkten 3 behandla personuppgifter i syfte att upprätthålla allmän ordning och säkerhet. När en kustbe- vakningstjänsteman ingriper vid en konkret ordningsstörning, eller en potentiell sådan störning vid en specifik händelse, är det fråga om att upprätthålla allmän ordning och säkerhet. Detsamma gäller vid ingripande eller andra åtgärder för att avvärja brott. Det kan t.ex. vara fråga om åtgärder enligt 13 § polislagen (1984:387) eller enligt lagstiftningen om sjöfartsskydd eller hamnskydd. får enligt punkten 4 behandla personuppgifter i syfte att fullgöra förpliktelser som följer av internationella åta- ganden. Behandling enligt denna punkt tar sikte på förpliktelser som syftar till att gagna utländsk brottsbekämpande verksamhet (se prop. 2011/12:45 s. 204). I andra stycket anges att det ska vara fråga om en arbetsuppgift som framgår av en bindande unionsrättsakt eller av en lag, en för- ordning eller ett särskilt beslut i vilket regeringen uppdragit åt myndigheten att ansvara för en sådan uppgift. Motsvarande be- stämmelse finns i 2 kap. 1 § brottsdatalagen. Vad den innebär ut- vecklas i SOU 2017:29 s. 238 f. I paragrafen, som behandlas i avsnitt 9.3.1, upplyses om att förut- sättningarna för att personuppgifter ska få behandlas för nya än- damål regleras i 2 kap. 4 och 22 §§ brottsdatalagen (2018:000). Innan personuppgifter får behandlas för ett nytt ändamål inom eller utanför brottsdatalagens tillämpningsområde krävs det en prövning enligt någon av paragraferna. Vad prövningen innebär utvecklas i SOU 2017:29 s. 249 f. och avsnitt 6.4.3. I paragrafen, som behandlas i avsnitt 5.3.10, görs det undantag från bestämmelserna om särskilda upplysningar i 2 kap. 3 § andra stycket, 9 och 10 §§ brottsdatalagen (2018:000). Det är endast per- sonuppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga med stöd av 3 kap. 2 § som i vissa fall ska förses med särskilda upplysningar. Det innebär att när personuppgifter behandlas av bara ett fåtal per- soner behöver särskilda upplysningar inte lämnas. I paragrafen, som tillsammans med 5 § reglerar när det är tillåtet att använda känsliga personuppgifter vid sökning, görs det undantag från sökförbudet i 2 kap. 14 § brottsdatalagen (2018:000). Paragra- fen behandlas i avsnitt 9.3.3 och motsvarar nuvarande 4 kap. 4 § andra stycket. Undantaget gäller vid sökning i alla slags personuppgifter, dvs. i såväl personuppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga som personuppgifter som inte har det.