sou · H5B3108 · 2017-12-20 00:00:00 — 3.för att tillgodose syftet med stödet. När beslutar om stöd ska verket i beslutet ange de villkor som stödmottagaren ska uppfylla. Av 13 § framgår att byggemen- skapen får ett förskott på stödet i samband med beslut om stöd. Förskottet, den första utbetalningen av stödet, görs med högst av det beslutade stödet. Resterande utbetalning görs efter ansökan av byggemenskapen. ska i sitt beslut om stöd ange byggemenskapen senast ska an- söka om resterande utbetalning enligt 13 §. Av beslutet ska också framgå vilka handlingar som byggemenskapen ska bifoga ansökan om resterande utbetalning. Om villkoren för stödet inte är upp- fyllda när byggemenskapen ansöker om resterande utbetalning, kan den bli återbetalningsskyldig för det utbetalda stödbeloppet enligt 14–16 §§. Detta ska framgå av beslutet. Den första utbetalningen av stödet görs med högst av det beslutade stödet till stödmottagaren i samband med att beslut om stöd har fattats av . Resterande utbetalning görs efter ansökan av stödmottagaren. Till ansökan om resterande utbetalning ska stödmottagaren bifoga fakturor och en redogörelse för hur arbetet har bedrivits och vilka resultat som uppnåtts. En sådan ansökan ska ha kommit in till . I samband med att fattar beslut om stöd enligt 11 och 12 §§ betalar verket också ut högst av det beslutade stödet till Detta blir en form av förskott. Byggemenskapen måste sedan ansöka om utbetalning av resterande stöd. Till sin ansökan om resterande utbetalning ska byggemenskapen bifoga fakturor på de kostnader som den sökt stöd för. Byggemen- skapen ska också bifoga en redogörelse för hur arbetet bedrivits och vilka resultat som uppnåtts. I paragrafen anges också den absolut för ansökan om resterande utbetalning, vilket är efter den absolut för ansökan om stöd, se 10 §. Enligt 12 § ska i be- sluten om stöd för varje ärende ange en senaste dag för ansökan om resterande utbetalning. Stödmottagaren är återbetalningsskyldig om 1.den som sökt eller tagit emot stödet genom att lämna oriktiga uppgifter eller på något annat sätt har förorsakat att stödet har beviljats på felaktig grund eller med för högt belopp, 2.stödet av något annat skäl har lämnats på felaktig grund eller med för högt belopp och mottagaren borde ha insett detta, 3.stödet helt eller delvis inte har utnyttjats eller inte har använts för det syfte som anges i 1 §, eller 4.villkor i beslutet om stöd inte har följts. Av 3 § lagen (2013:388) om tillämpning av Europeiska unionens statsstödsregler (statsstödslagen) följer att ett företag som tagit emot stöd i strid mot ska betala tillbaka stödet, om inte återbetalning enligt unionsrätten får underlåtas. En stödmottagare är återbetalningsskyldig om mottagaren lämnat oriktiga uppgifter i sin ansökan och detta har lett till att stöd har beviljats felaktigt eller med för högt belopp. Stödmottagaren är även skyldig att åtetbetala stöd som av något annat skäl har lämnats på felaktig grund eller med för högt belopp och stödmottagaren borde ha insett detta, till exempel att fel uppstått vid utbetalningen av stödet, och mottagaren borde ha insett att beloppet var för högt. Stödmottagaren kan också bli återbetalningsskyldig om det vid ansökan om resterande utbetalning visar sig att villkoren för stödet inte är uppfyllda. Om en stödmottagare är återbetalningsskyldig enligt 14 §, ska besluta att helt eller delvis kräva tillbaka stödet. Om det finns särskilda skäl för det, får efterge ett återkrav helt eller delvis. Av 2 § statsstödslagen följer att den som lämnat olagligt stöd ska återkräva stödet, om inte återkrav får underlåtas enligt unionsrätten. Om en stödmottagare visar sig inte vara berättigad till ett stödbelopp och ett utbetalat stödbelopp därför ska återbetalas, ska ränta tas ut enligt räntelagen (1975:635). Räntekravet får sättas ned om det finns särskilda skäl. Av 4 § lagen statsstödslagen följer att den som ska betala tillbaka ett olagligt stöd ska betala ränta på stödbeloppet från den dag då stödet stod till stödmottagarens förfogande till den dag då stödet betalas tillbaka. får sätta ned räntekravet om det finns särskilda skäl. I 22 a § förvaltningslagen (1986:223) finns bestämmelser om över- klagande hos allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut än beslut om att inte betala ut resterande stöd enligt 13 § får dock inte överklagas. Den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättig- heterna och de grundläggande friheterna () ger var och en rätt till domstolsprövning av bl.a. civila rättigheter och skyldigheter (artikel 6.1) Om ett beslut innefattar en prövning av någons civila rättigheter eller skyldigheter, följer alltså enligt konventionen en rätt till domstolsprövning av beslutet. Den före- slagna förordningen skapar ingen rättighet för byggemenskapen att få ett statligt stöd. Däremot skapas en sådan rättighet genom Bo- verkets beslut att bevilja ett stöd. Byggemenskapen har därför rätt till domstolsprövning i fråga om beslut att inte betala ut resterande stöd. Förvaltningsbeslut överklagas enligt huvudregeln i 22 a § för- valtningslagen (1986:223) till allmän förvaltningsdomstol. ska följa upp och utvärdera stödet och redovisa detta i en rapport till regeringen. ska följa upp och utvärdera stödet och rapportera detta till regeringen. Stödmottagaren ska lämna de uppgifter till som behövs för en sådan uppföljning och utvärdering som avses i 18 §. Byggemenskapen som ansökt och tagit emot stöd ska lämna de uppgifter som behövs för att ska kunna följa upp och utvärdera stödet. ska föra ett register över de stöd som lämnats enligt denna förordning. Ett sådant register ska innehålla de uppgifter som behövs för att det ska vara möjligt att fastställa att de villkor för stöd som anges i kommissionens förordning (EU) nr 1407/2013 är uppfyllda. Uppgifterna i registret ska bevaras från den dag då stödet beslutades. Uppgifter om en stödordning för stöd av mindre betydelse, ska enligt kommissionens förordning (EU) nr 1407/2013 bevaras i tio beskattningsår från den dag då det sista individuella stödet beviljades enligt stödordningen. Den berörda medlemsstaten ska på skriftlig begäran från kommissionen förse kommissionen med alla upplys- ningar den anser sig behöva för att bedöma om villkoren i för- ordningen har följts, särskilt i fråga om det totala beloppet av stöd av mindre betydelse. 1.föreskrifter om förfarandet i stödärenden, 2.föreskrifter om de handlingar och den övriga utredning som ska bifogas ansökan om stöd och ansökan om resterande utbetalning, och 3.ytterligare föreskrifter om verkställigheten av denna förordning. I paragrafen ges bemyndigande att meddela föreskrifter. Litteratur, artiklar och broschyrer – tryckta källor , 2015: Remissvar till betänkandet En fondstruktur för innovation och tillväxt, SOU 2015:64. , 2016: Remissvar Underlag inför beslut om riktlinjer för forsk- ning och innovation på energiområdet för perioden –2020. , E. och Wimark, T., 2015: Kombohusprojektens påverkan på de lokala bostadsmarknaderna . E., , och , B., 2004: Bostads- politiska förändringar i . (Finansierings- och utvecklingscentralen för boendet, ), 2016: Sökanvisning 2016. Kortvarigt räntestödslån för byggande av hyreshus. , 2017: Ansökningsanvisningar. ARA:s stöd 2017. , M., 2013: Nyföretagande och närheten till finansiellt kapital. Policysammanfattning från Entreprenörsforum. , 2017: Bankerna i . , B., 2015, Arkitekten: åter instrument för bostäder. , , 2013, : ”har fel om miljon- programmet”. , 2006: Statliga bostadskreditgarantier i fram- tiden. , 2008: Kreditgarantier till byggande av egnahem i glesbygd. , 2008: Upprustning av miljonprogrammets flerbostadshus Statlig medverkan i finansieringen. , 2008: Privat/offentliga garantiorganisationer för finansiering inom bygg- och bostadssektorn. , 2009: Varifrån kommer pengarna? , 2005: Många mål – få medel. utvärdering av statliga stöd till bostadsbyggande –2004. , 2007: Bostadspolitiken. Svensk politik för boende, planering och byggande under . , 2011: Bostadsmarknaden –2012. Med slutsatser från . , 2014: Flyttmönster till följd av omfattande renoveringar. , 2016, broschyr: räcker inte ens de här. Läs mer om Kreditgaranti från – för ökad trygghet vid byggprojekt. , 2016: Boende till rimlig kostnad. Hushållens boende- utgiftsprocent och konsumtionsutrymme. , 2016: Bostadsanpassningsbidragen 2015. , 2016: Den sociala bostadssektorn i . , 2016: Trångboddheten i storstadsregionerna. , 2016, En metod för bedömning av bostadsbyggnadsbehovet. , 2017; årsredovisning 2016. , 2017: Beräkning av behovet av nya bostäder till 2025. , 2017: indikatorer . , 2017: indikatorer . , 2017 (broschyr): Information om stöd till renovering och energieffektivisering i vissa bostadsområden. , 2016: The Great Wall of Money 2016. DN, 2017: Att få nyanlända i arbete svårt för fler kommuner. , C, 2000: Housing Policies in Union. EY (), 2014: Studie över finansieringssystem för ny- produktion av hyresrätter i vissa Europeiska länder. , 2014: Företagsobligationer för minst 76 miljarder. , 2017: Institutionernas fastighetsägande. Fastighetsägarna , 2017: Sverigebarometern. Fastighetsägarna, och , 2017: Balanserade villkor. En skattereform för hyresrätten. och Riksgälden, 2017: Gemensam regerings- rapport, Samspel mellan regelverket om kapitaltäckning och kris- hantering. , 2014: Den svenska bolånemarknaden . , 2016: Presentationbilder, Krishanteringsdirektivet och återhämtningsplaner. , 2017: Den svenska bolånemarknaden. , 2017: Tillsynen över bankerna. Hoek-Smit, M C, 2009: Subsidies. Policy for Emerging Markets. Husbanken, 2016: Oppgradering av bolig med grunnlån fra Husbanken. Husbanken, 2017: Veileder for Husbankens grunnlån. Inrev, 2017: Universe. IPF, 2015: for in Social Housing, Summary Report. , R. och , B., 1979: Bostadspolitiken. Kalbro, T. och , H., 2017: Bygg mer för fler! En om staten, kommunerna och bostadsbyggandet. King, P., 2015: The principles of housing. Kirchgässner, G., 2017: Soft paternalism, merit goods, and normative individualism. , 2016: Storbankskoncernernas olika verksamheter – en översiktlig beskrivning av olika delmarknader. och , 2010: Fastighetsvärdering, Grundläggande teori och praktisk värdering. Lawson, J., 2013: The use of guarantees in affordable housing investment – a selective international review. Lawson, J., , M., , C., & Pawson, H., 2014: Enhancing affordable rental housing investment via an intermediary and guarantee. , H. och , B., 2016: Rapport med vägledning avseende tänkbara synergieffekter vid nyproduktion av bostäder. , Bo, 2016: Invandringens effekter på ekonomiska utveckling. , 2014: Kartläggning av potentiellt miljöskadliga subventioner. , 2015, The diversification potential of real estate. , 2005: Environmentally Harmful Subsidies: Challenges for Reform. , 2010: Facilitating Access to Finance: Discussion Paper on . , 2016: Policies to promote access to good-quality affordable housing in countries. Oxley, M., & , J., 1996: Housing policy and rented housing in Europe. , K., 2011: Utredning till . Finans- krisens påverkan på bostadsbyggandet i . Riksgälden, 2010: Förslag till ny garanti- och kreditförordning. Rossi-Hansberg, E. och Sarte, P-D., 2012: Economics of housing externalities. International Encyclopaedia of Housing and Home. , , 2002: Staten fick – en om bostadsfinansieringen 1985-1993. , 2013: Tillåtet statsstöd på svaga bostadsmarknader. , 2017: Nedskrivning av fastighetsvärden. En analys av K3-regel- verket. del , , Ferraro, & , 2016: Policies to promote access to good-quality affordable housing in countries. Scanlon, K., , M. and , C, 2015: Social housing in Europe. European Policy Analysis. Schwarcz, S. L., 2012–2013: Shadow banking, financial markets, and the real estate sector. Shiller, R. J., 2012: The subprime solution. How today’s global financial crisis happened, and what to do about it. Social finance, 2016: Social impact bonds – the early years. Statskontoret i , 2015: Statsborgen för ombyggnadslån för bostadsaktiebolag. SVD , 2017: Nytt fenomen ger byggbranschen miljardlyft. riksbank, 2012: penningpolitiska åtgärder under finanskrisen – utvärdering och lärdomar, penning- och valutapolitik. riksbank, 2014: Skuggbanker ur ett svenskt perspektiv. riksbank, 2015: Ekonomiska kommentarer (juni). riksbank, 2015: Strukturomvandling i det svenska finansiella systemet. riksbank, 2016: Penning- och valutapolitik. III – vad och varför? riksbank, 2017: Fördjupning – Kommersiella fastigheter och finansiell stabilitet. Finansiell stabilitet 1/2017. Tillväxtanalys, 2012: Rural Housing – landsbygdsboende i , och . Tillväxtanalys, 2016: Landsbygdspolitik och landsbygdssäkring – i , , och . Tillväxtanalys, 2016: Regional tillväxt 2015 – trender och analyser om hållbar regional tillväxt och attraktionskraft. Tillväxtanalys, 2017: Firms’ responses to private- and government- sponsored venture capital. Tillväxtanalys, 2017: Perspektiv på kapitalförsörjning. En antologi om företagens finansiering och statens roll. , B., 1986: Bostadsfinansiering och ombyggnadsverksamhet i ett statsfinansiellt sammanhang, Ekonomisk Debatt 4/86. Dir. 2014:75 Bättre konkurrens för ökat bostadsbyggande. Dir. 2017:12 planering för bostäder. Ds 1989:39 Studier av bostadssektorn1989. Ds 2005:39 Bostadsfinansiering. Ds 2015:35 Investeringsstöd för anordnande av hyresbostäder och bostäder för studerande. 1974:150 Angående riktlinjer för bostadspolitiken m.m. 1991/92:56 Om bostadsbyggandets finansiering , m.m. 1997/98:119 Bostadspolitik för hållbar utveckling. 2000/01:26 Bostadsförsörjningsfrågor m.m. SOU 1989:71 Ny bostadsfinansiering. SOU 1992:24 Avreglerad bostadsmarknad. SOU 2000:13 Statsgarantier för investeringar i bostäder - en utvärdering. SOU 2000:34 Likformig och neutral fastighetsbeskattning. SOU 2007:55 Betalningstider i näringslivet. SOU 2013:6 Att förebygga och hantera finansiella kriser. SOU 2014:1 Vissa bostadsbeskattningsfrågor. SOU 2015:58 EU och kommunernas bostadspolitik. SOU 2015:64 En fondstruktur för innovation och tillväxt. SOU 2015:85 Bostäder att bo kvar i. Bygg för gemenskap i tillgänglig- hetssmarta boendemiljöer. SOU 2015:105 Plats för fler som bygger mer. SOU 2017:1 För landsbygder – en sammanhållen politik för arbete, hållbar tillväxt och välfärd. SOU 2017:27 Vissa frågor inom fastighets- och stämpelskatteområdet. Artiklar och rapporter – icke tryckta källor (Australian Housing and In- stitute), 2017: What is a bond aggregator and how does it help build affordable housing? Bate, A., 2017, (UK Parliament): the new private rented sector: issues and . Bondmason, 2017: Direct lending in the UK. , 2017: . Byggindustrin, 2015: Byggprojekt finansierade genom crowdfunding. Dagens Juridik, 2009: Regeringen inför kreditgarantier . Europeiska kommissionen, 2017: Finansiella tjänster: den viktigaste lagstiftningen. Faktablad om EU – 2017. , 2014, Miljonprogram allt hetare som investeringsobjekt. , 2017: Obligationer – en allt viktigare finansieringkälla. Fastighetsverige, 2017: SBB emitterar hybridobligationer. , 2017: European property companies want to attract more insurers. , 2017: Frågor och svar om skärpt amorteringskrav för hushåll med stora skulder. Husbanken, 2010: Boligtilskudd til etablering i egen bolig. Husbanken, 2010: Start-up loan. Husbanken, 2014: Rentesatser og type rente. IPE, 2016: : The rise of real-assets lending. i , 2016: Information om Statsborgen för bostadslån. MSCI, 2017: EU Solvency Standards for : Time for a Fresh Look. PWC & , 2017: Emerging Trends in , The global outlook for 2017. PWC, 2017: Focus IV - Capital requirements. Riksgälden, 2017: Stödåtgärder under finanskrisen –2009. Tillväxtanalys, 2015: Remissvar på betänkandet EU och kommunernas bostadspolitik. Transport-, Bygnings- og , 2017: Regeringen vil benytte statslån til almene boliger i stedet for realkreditlån. UK Government, 2015: 2010 to 2015 government policy: rented housing sector. UK Government, 2016: An introduction to Fund. BL – Almene Boliger, Delegationen för migrationsstudier (Delmi), Europeiska kommissionen, Fastsam, , Housing Europe, , Kommuninvest, Lantmäteriet, , , Regeringen, , allmännyttiga bostadsföretag (), kommuner och landsting (SKL), Utredningens definition av svaga bostadsmarknader är olycklig. En alternativ definition, som inte tar sin utgångspunkt i geografiska områden, utan i marknadssegment av bostäder och bostadskonsu- menter, skulle bättre kunna användas för riktade statliga åtaganden för att hjälpa bostadssituationen för de som är i störst behov av hjälp. Utredningens definition av svaga bostadsmarknader Utredningen väljer att definiera svaga bostadsmarknader (avsnitt 7.1.1) som ”kommuner, orter, stadsdelar eller bostadsområden där det inte byggs – eller byggs om – i tillräcklig omfattning och där detta beror på att det inte går att få nödvändiga lån på marknadens villkor.” Utredningen har tagit avstamp i att definitionen av svaga bostads- marknader med nödvändighet måste ha en geografisk prägel, även om man tillkännager att den inte bör ha en statisk sådan. Det finns dock alternativ till en geografiskt begränsad definition av marknader. Ett alternativ, som troligen skulle fungera precis lika bra, är att definiera svaga bostadsmarknader som ett segment av bostäder som är svåra att tillhandahålla på marknadens villkor. Ett exempel är bostäder för hushållskategorier med låga inkomster. En alternativ definition som i stället för en geografisk avgräns- ning tar sin utgångspunkt i marknadssegment av bostäder eller bo- stadskonsumenter har större möjlighet att uppfylla regeringens delmål för bostadspolitiken om långsiktigt väl fungerande bostads- marknader där konsumenternas efterfrågan möter ett utbud av bostäder som svarar mot behoven.1 Med utredningens definition riskerar vi i stället hamna i en situation där nyproduktionen flyttar till orter och regioner där det saknas långsiktig efterfrågan. Utredningens svar på frågan varför det bör byggas på svaga bostadsmarknader är svagt underbyggt. Utredningen beskriver bland annat att de flesta kommuner upplevt en befolkningsökning . Denna beror dock på ett kraftigt ökat flyktingmottagande, och kan inte tas som signal på en förändring i de långsiktiga trender av befolkningsminskning som flera kommuner upplevt. Ökande befolkning bör således ses som extraordinärt, och bör inte nödvändigtvis motivera en ökad nyproduktion av bostäder. I övrigt är argumentationen anekdotisk. Tänkbar alternativ definition av svaga bostadsmarknader En möjlig alternativ definition av svaga bostadsmarknader, med utgångspunkt i utredningens nuvarande definition, skulle kunna lyda: ”Svaga bostadsmarknader definieras som marknader för bostäder ämnade åt hushållskategorier med låga eller medelhöga inkomster för vilka det inte byggs – eller byggs om – i tillräcklig omfattning och där detta beror på att det inte går att få nödvändiga lån på marknadens villkor”. Den här definitionen skulle, med vissa av de förslag som lämnas av utredningen, och med vissa tillägg, säkerställa att det byggs för dessa hushållskategorier, och således för dessa marknadssegment. Regeringens delmål för bostadspolitiken, att utbudet av bostäder ska svara mot behoven, kan enkelt tolkas som att detta vore önskvärt. Varför bör det byggas bostäder för dessa marknader? En stor fördel med den här alternativa definitionen av svaga bostads- marknader är att den enklare tillåter kvantitativa uppskattningar av antalet bostäder som behöver produceras. En annan fördel är att den här definitionen tillåter att nyproduktionen fortsättningsvis 1 Regeringens mål för boende och byggande. riktas till de orter och regioner där behovet verkligen är som störst, dvs. där arbetstillfällen finns och långsiktigt kan förväntas finnas. En avgränsning av vilka hushållskategorier som det bör produ- ceras nya bostäder för blir förstås viktig. En tänkbar avgränsning, är att det offentliga vill hjälpa barnfamiljer som inte klarar att hitta ett boende själva. Enligt en undersökning framtagen av fanns det 2017, när man studerar 25 av landets kommuner, sam- manlagt 5 390 hemlösa barn2. Det här är en grupp som man med en alternativ definition av svaga bostadsmarknader kan rikta resurser till. Det är dessutom en grupp för vilka bostäder inte produceras på marknadens villkor. Behov av vissa tillägg i förslagen För att försäkra sig om att de bostäder som produceras också hjälper just de grupper man ämnar hjälpa skulle det krävas vissa tillägg till utredningens förslag. De av utredningens förslag som kan bli rele- vanta (även om det troligen kommer röra sig om problem med lön- samhet snarare än finansiering) för att uppnå regeringens delmål för bostadspolitiken är dels förslaget om en ny modell för statliga topp- lån till bostadsbyggande, dels förslaget om en statlig hyresförlust- garanti. För att få önskvärd effekt, dvs. säkerställa nyproduktion av bostäder som är ekonomiskt överkomliga och därmed möjliggör för hushålls- kategorier med låga inkomster att efterfråga dessa, krävs en subvention. Utredningens nuvarande förslag om en ny modell för statliga topplån till bostadsbyggande innehåller inget inslag av subvention. Det framgår dessutom av utredningens betänkande, under avsnitt 11.3.1, att räntan på det statliga topplånet kommer ligga över genomsnittlig bankränta. Det är osannolikt att en dyrare finansiering än vad mark- naden kan tillhandahålla kommer resultera i hyresbostäder med lägre hyror. För att säkerställa nyproduktion av hyresbostäder med låga hyror kommer det därför krävas någon form av subvention. Att tillhandahålla det statliga topplånet med ett inslag av subvention är ett nödvändigt, men inte tillräckligt, villkor för att säkerställa ny- produktion av ekonomiskt överkomliga hyresbostäder som möjlig- 2 , En plats att kalla hemma., . gör för hushållskategorier med låga inkomster att efterfråga en bostad. Subventionen som sådan säkerställer endast nyproduktion av ekonomiskt överkomliga hyresbostäder. För att dessutom säkerställa att hushållskategorier med låga inkomster, exempelvis hemlösa barn- familjer, blir tilldelade de subventionerade bostäderna krävs någon form av krav på tilldelningsmodell som baseras på hushållsinkomst. Förslaget om en statlig hyresförlustgaranti kan också tillämpas på den alternativa definitionen av svaga bostadsmarknader. Även här skulle det dock krävas att låga hyresnivåer, och fördelningsmodell av bostäder villkoras för att få önskvärd effekt. Är utredningens förslag rätt väg att gå? Det kan inte vara ett mål i sig självt att producera bostäder på svaga bostadsmarknader, oavsett vilken definition som används. Målet är naturligtvis, med nyproduktionen som medel, att säkerställa goda bostäder för de individer och hushåll som befinner sig på dessa marknader, geografiskt eller socioekonomiskt. När svaga bostads- marknader definieras genom en geografisk avgränsning blir proble- met särskilt tydligt, vad är det som säger att de hushåll för vilka utredningens förslag ämnar producera bostäder, alls vill fortsätta bo i dessa orter? Givet att offentliga resurser ska användas för att för- bättra vissa hushålls boende, innebär en direkt efterfrågesubvention till hushållen ett mindre bortfall av information angående hur just de hushållen vill bo än om det offentliga ska tillhandahålla själva bo- städerna. Vi bör förvänta oss att det enskilda hushållet har bättre kunskap om de egna preferenserna för bostad och bostadsort, än det offentliga någonsin kan få. Att lämna förslag på efterfrågesub- ventioner har dock inte legat inom ramen för utredningen, men så- dana förslag bör beaktas som alternativ för att uppnå vissa av de mål som både utredningen, och regeringen, har fastslagit. Utredningens resonemang och argumentering förs i huvudsak utifrån nationalekonomisk förståelse av bostaden och dess finan- siering, vilket skapar problem för såväl pläderandet för förslagen som förslagen i sig. Bostadspolitik bedrivs traditionellt i ett spänningsfält mellan bostad som rättighet (som det kommer till uttryck i reger- ingsformen) och som vara på en marknad.