sou · H5B392 · 2017-11-28 00:00:00 — Gender segregated spaces will remain within ministry , with a minimum of one third of said toilets to become gender neutral. In order to be truly available for all, gender neutral toilets will be distributed equally among and their respective floors. All gender neutral toilets will have neutral signage on the same lines of the one attached in this press release. •Vid nyproduktion så ska skyltning ske med ett könsneutralt picto- gram som visar en bild med texten toalett. Det ska föras in som krav vid nästa revidering av kommuns projekteringsanvis- ningar. •Vid nyproduktion så ska det om inte speciella skäl föreligger ges möjlighet till enskild omklädning. Behovsanalys sker i ett program- skede i nära dialog och samverkan med berörda förvaltningar. •Könsneutrala toaletter i befintliga lokaler ska lösas genom att nyttja rullstols wc som per definition är könsneutral. I de fall där rullstols wc saknas och en omskyltning kan krävas så ansvarar respektive verksamhet för inventering samt utbyte av skylt. •Enskilda omklädningsrum i befintliga anläggningar ska primärt lösas genom att ett lämpligt utrymme (till exempel RWC eller idrottslärares omklädning) nyttjas. I de fall en lokalanpassning skulle behövas ska en behovsanalys i nära dialog och samverkan med berörda förvaltningar ske genom ordinarie lokalplanerings- process. På detta sätt säkerställs då även att tillräckliga resurser finns i kommande budgetplanering. •För att säkerställa att ovanstående punkter genomförs successivt ska uppföljning ske löpande på lokalplaneringsmöten med verk- samheterna och redovisas i verksamhetsberättelse. 5.5.1Upplevda hinder i samband med resor De problem som transpersoner upplever i samband med resande hand- lar huvudsakligen om problem med bemötande i säkerhetskontroll- er, säkerhetsskanners och passkontroller samt att det ofta krävs att man anger kön vid bokning av olika resor. Dåligt bemötande i säkerhetskontroller är ett återkommande tema i berättelser som utredningen tagit del av. Det är något som upplevts både i andra länder och på svenska flygplatser. Det kan röra sig om allt från att det utbryter förvirring om personen ska visiteras av en manlig eller kvinnlig vakt, att bli frågad på ett otrevligt sätt vilket kön man tillhör eller att personalen pekar, tittar och pratar om en. En 19-årig transkille beskriver sina upplevelser av att passera säker- hetskontrollen: Att säkerhetskontrollen kallar mig för tjej efter de har känt på mina bröst. Inga problem att de tar på mig, det kan jag stå ut med men att de först kallar mig för han, sen tar de på mig och sen byter de (pronomen) till henne (Berättelse 40 transkille, ). En annan transperson beskriver den dubbla utsatthet den lever med som transperson som rasifieras: Som mörkhyad transperson är det inte alltid lätt att veta vilken av de två sakerna som väcker misstanke, men… jag blir ifråga- satt vid säkerhetskontrollerna på flygplatser (berättelse 72). Att ange kön vid biljettbokning Ytterligare ett område som ibland ställer till det för transpersoner är när det är obligatoriskt att fylla i en uppgift om kön (med endast svarsalternativ man och kvinna) när man bokar resor. Det är ett problem för ickebinära därför att det inte finns något svarsalternativ som speglar den egna identiteten. Det kan också vara ett problem för både binära och ickebinära transpersoner om inte det juridiska könet överensstämmer med könsuttrycket. Det är inte tydligt vilken aspekt av kön som efterfrågas; om det är juridiskt kön eller själv- upplevt kön. Det är inte heller självklart vilket alternativ som skapar minst problem; när det uppgivna könet inte stämmer överens med könsuttrycket eller när det uppgivna könet inte stämmer överens med det juridiska könet. En person anmälde flygbolaget till DO 2014 (ANM 2014/192)13. Motiveringen var just kravet på att ange Mr, Mrs eller Ms vid bokning. Anmälaren påpekar att det är diskriminerande att kvinnor måste ange civilstånd, något som inte män måste samt att det inte finns någon möjlighet att slippa identifiera sig. 13 DO avslutade ärendet . Skäl för beslut: Efter att ha gått igenom uppgifterna i din anmälan har DO beslutat att inte starta en utredning, utan vi avslutar ditt ärende. Vi har inte tagit ställning till om du har blivit diskriminerad. inte starta en utredning och avslutade ärendet utan att ta ställning till om anmälaren blivit diskriminerad. Frågan om vilka uppgifter som behöver samlas in vid bokning av flygbiljetter styrs huvudsakligen av ()14 och deras medlemmar. När det gäller passa- gerarfartyg så specificeras det i föreskrifter om regi- strering av ombordvarande på passagerarfartyg (SJÖFS 1999:15) 4 § 2 att en uppgift om kön måste samlas in när ett passagerarfartyg genomför resor vars längd överstiger räknat från av- gångshamnen. Att bevisa sin identitet Börja med små ändringar som ändå gör stor skillnad för alla som väntar. Jag ville inte resa utomlands utan att det stod ”kvinna” i mitt pass, och att jag hade fått mitt nya personnummer. kände jag så, efter- som jag presenterade mig utåt som kvinna. Hade jag bara kunnat byta när jag ville hade jag också kunnat resa när jag ville . En stor del av detta var att jag inte ville behöva hävda mig eller på något sjukt sätt behöva bevisa att jag faktiskt är en kvinna (berättelse 23). Personen i citatet ovan beskriver att den väntat med att resa till dess att den fick rätt juridiskt kön. Även i rapporten . En analys av hälsosituationen för homosexuella och bisexuella ungdomar samt för unga transpersoner (Ungdomsstyrelen 2010) beskrivs att flera av de transungdomar som intervjuats för rapporten uppgett att de begränsas i sitt resande därför att de drar sig för att visa legitima- tion. På utredningens webbplats har en mamma till en 9-årig trans- flicka lämnat följande berättelse: Vi reser mycket omkring i världen. /Hon/ ser ut som en flicka och passet uppdaterar vi jämt. Tyvärr blir vi alltid hindrade i tullkontroll utomlands på grund av att rutan ”male” är ikryssad. tänkte jag ”nu måste vi dra ner hennes byxor och visa könet” så att de fattar. Att juridiskt sett få vara tjej skulle för /henne/ göra all skillnad (berättelse 103). 14 är en internationell organisation med flygbolag som medlemmar. Organisationen har 275 medlemmar från 117 länder. Dess främsta syfte är verka för pålitliga och säkra flyg- transporter av såväl passagerare som gods. En annan person berättar om hur han tidigare försökt anpassa sitt utseende för att försäkra sig om att det inte skulle uppstå problem när han visade passet. Personen ifråga är en transman som ännu inte bytt juridiskt kön. Jag flög till , då såg jag till att vara renrakad och se lite androgyn ut. Jag var renrakad på passfotot och tänkte att jag kan nog tas som en kvinna med väldigt manligt uttryck. Jag vet inte om jag hade behövt göra det, men jag ville ta det säkra före det osäkra, slippa bli ifrågasatt om det verkligen var jag på grund av att könet på passet inte stämde med utseendet. var det länge sedan jag flög utom- lands och jag tror jag kommer undvika det tills jag får mitt nya juri- diska kön & personnummer, jag älskar liksom mitt skägg och vill inte anpassa mitt utseende på ett sätt som känns dåligt för mig bara för att inte bli misstänkliggjord i en säkerhetskontroll (berättelse 117). Intyg från den könsbekräftande vården Det förekommer att läkare inom den könsbekräftande vården skriver intyg till patienter som de kan ha med sig när de reser. Intygen kan underlätta för personer att bevisa sin identitet. Detta eftersom köns- uttrycket inte alltid stämmer överens med det kön som står på per- sonens identitetshandling. På ett sådant intyg kan det till exempel stå att personen genomgår hormonbehandling och att könsutred- ningen kräver att personer lever som det motsatta könet. Läkare15 från mottagningen i och ANOVA har också bekräftat för utredningen att det förekommer att patienter haft användning för sina intyg. X som könsmarkör i pass Som framkommit ovan kan transpersoner ibland uppleva problem när de ska bevisa sin identitet med hjälp av passet (om könsuttrycket inte stämmer med det kön som finns angivet i passet), något som kan orsaka stress och obehag. En del länder har därför infört möj- ligheten för personer att få sin könstillhörighet markerad som X i sitt 15 Epost från , . Dnr Komm2017/01403-1 SV: frågor om intyg vid internationellt resande Epost från , ANOVA. Dnr Komm2017/01403-2 SV: frågor om intyg vid internationellt resande pass (i stället för M, som i male eller F, som i female). Detta beskrivs mer ingående i kapitel 11 om administrativa problem för personer som ändrat juridiskt kön. 5.6.1Utsatthet för våld och hot om våld Siffror om våld från Ungefär var femte respondent () i undersökning (2015a) angav att de varit utsatta för våld på grund av sin transerfarenhet, och detta var vanligast i ålders- gruppen 30 till . I undersökning (2015a) var utsatthet för fysiskt våld mer än dubbelt så vanligt hos respondenterna än i be- folkningen i allmänhet. Totalt av de svarande transper- sonerna angav att de har blivit utsatta för fysiskt våld , jämfört i befolkningen i allmänhet. Skillnaden finns kvar även efter åldersjustering. Utsatthet för fysiskt våld var vanligast i åldersgruppen där av re- spondenterna angav att de utsatts för fysiskt våld . Detta fysiska våld har i de flesta fall skett på allmän plats eller ett nöjesställe, på eller i anslutning till tåg, buss eller tun- nelbana samt i hemmet. Den vanligaste förövaren uppgavs vara: •en okänd person (), •en polis under yrkesutövning () samt •den utsatta personens partner (). Av respondenterna i undersökning (2015a) svarade att de blivit utsatta för psykiskt våld . Det var vanligt bland alla åldersgrupper men framför allt bland 15 till 19-åringar där drygt hälften () hade utsatts för psykiskt våld. Det var vanligast att ha blivit utsatt för psykiskt våld på: •allmän plats eller ett nöjesställe (), •på internet () och •på eller i anslutning till tåg, buss eller tunnelbana (). Det vanligaste var att bli utsatt av en okänd person (Folkhälsomyn- digheten 2015a). Totalt i undersökning (2015a) angav att de blivit tvingade till sex mot sin vilja. Sexuellt våld var vanligt i alla åldersgrupper men framför allt i åldersgruppen där över en tredjedel svarade att de utsatts för sexuellt våld . Cirka en tredjedel av dem som blivit tvingade till sex mot sin vilja tvingades av en fast partner eller en tillfällig partner. I en fjärdedel av fallen var det en okänd person som tvingade dem. För en fjärdedel var förövaren en bekant och uppgav att de blev tvingade till sex av en vän. Flera svars- alternativ kunde anges, vilket förklarar att totalsumman överskrider . Siffror om våld från för grundläggande rättigheter Enligt den enkätundersökning som genomfördes av för grundläggande rättigheter (FRA) (for Fundamental Rights, 2012, hämtad ) så angav av transpersonerna i att de undvek särskilda platser av rädsla att bli misshandlade, hotade eller trakasserade. Samma undersökning visade att blivit utsatta för fysiskt eller sexuellt våld eller hot om våld samt att utsatts för tra- kasserier på ett sätt som uppfattats som kränkande . De som utsatts för fysiskt eller sexuellt våld eller hot om våld har fått svara på hur detta har inträffat. Totalt hade blivit utsatta vid ett enstaka till- fälle och blivit utsatta . Totalt 15 pro- cent hade blivit utsatta vid fem eller fler tillfällen. De som blivit ut- satta för fysiskt eller sexuellt våld eller hot om våld fick svara på en rad frågor om det senaste tillfället då de blivit utsatta. Det vanligaste var att bli utsatt för: •hot om fysiskt våld (), •fysiskt våld (), •hot om både fysiskt och sexuellt våld () samt •sexuellt våld (). Totalt upplevde att de blivit utsatta helt eller delvis på grund av att gärningspersonen såg dem som hbt-personer. Totalt hade utsatts av en ensam förövare och av en grupp förövare. Det vanligaste var att bli utsatt av en främmande per- son (). angav att de blivit utsatta av en tonåring eller en grupp tonåringar. hade utsatts av en familjemed- lem eller person som de delade hushåll med. Några hade också blivit utsatta av en eller flera medlemmar av en rasistisk eller extremistisk gruppering (), av polis () och av säkerhetsvakt (). En majoritet () hade blivit utsatta av män, medan hade blivit utsatta av en könsblandad grupp och blivit utsatta av kvinnor. De vanligaste platserna att bli utsatt på var: •offentlig plats (), •på kafé, restaurang, pub eller nattklubb () eller •i lokaltrafiken (). Var tionde hade blivit utsatt i hemmet. hade blivit ut- satta på sin arbetsplats och hade blivit utsatta på ett hbtq-specifikt arrangemang eller lokal. hade anmält händelsen till polisen. De vanligaste orsakerna som angavs till var- för de inte polisanmält incidenten var: •att de inte trodde att polisen skulle göra någonting (), •att de inte tyckte incidenten var allvarlig nog () och •att de var rädda att polisen skulle reagera homofobiskt eller trans- fobiskt (). Mer än en femtedel angav också att de inte trodde att polisen kunde göra någonting och var rädda att de inte skulle bli trodda. Siffror från nationella trygghetsundersökningen I ovanstående undersökningar saknas oftast möjlighet att jämföra siffrorna med den generella befolkningen. För att ge en bild av hur utsattheten för våld ser ut i den generella befolkningen använder vi därför resultaten från Nationella trygghetsundersökningen som BRÅ genomför . Den senaste trygghetsundersökningen som finns redovisad genomfördes och frågorna som ställdes avsåg då incidenter som skett . I Nationella trygghetsunder- sökningen ställs inga frågor om könsidentitet eller transerfarenhet. Undersökningen visar att av befolkningen (16–) utsattes för misshandel . Utsatthet för misshandel är vanligare bland män än bland kvinnor och vanligast i åldersgruppen 20–. Vanligast är att brottsplatsen är en allmän plats och att gärningsper- sonen är okänd för den utsatte. Andelen som blev utsatta för hot uppgick till . Ut- satthet för hot är vanligare bland kvinnor än bland män och vanli- gast i åldersgrupperna 20–och 25–. Vanligast är att brotts- platsen är en allmän plats och att gärningspersonen är okänd för den utsatta personen. var andelen personer som uppgav att de blivit utsatta för sexualbrott . Utsatthet för sexualbrott är betyd- ligt vanligare bland kvinnor än bland män och vanligast i ålders- gruppen 20–. Den vanligaste brottsplatsen är en allmän plats, och vanligaste är att gärningspersonen är okänd för den utsatte (BRÅ 2017). 5.6.2Utsatthet i nära relationer En skotsk studie visar hur transpersoner kan bli utsatta emotionellt, sexuellt och fysiskt av sin partner eller före detta partner och hur subtil denna utsatthet ibland kan vara. Den emotionella utsattheten var vanligast förekommande och då i syfte att förtrycka eller ogiltigförklara personens könsidentitet eller uttryck, exempel- vis genom att köpa presenter (som herrparfym eller damtidningar) som uppmärksammar kön och könsuttryck på ett sätt som är oför- enligt med den utsattas könsidentitet. Även utsatthet för sexuellt och fysiskt våld förekom och bland de som deltog i studien var be- nägenheten att polisanmäla partnervåld mycket låg. En förklaring kunde vara skam, antingen över att avvika från eller över att så att säga ha låtit sig utsättas, eller att utsattheten blivit en del av vardagen och att respondenterna därför uppfattade händelsen (även grövre händelser såsom misshandel) som felaktig och obehaglig men inte som ett brott (, och 2010). Liknande problematik lyfts i en forskningsartikel av Yerke & DeFeo (2016). Där konstateras dels att det förefaller vara tämligen vanligt att transpersoner blir utsatta för våld i nära relationer, dels att de utsätts i högre utsträckning än cispersoner. Transpersoner blir utsatta på liknande sätt som cispersoner. Däremot finns det ofta ytterligare en dimension av våldet som transpersoner råkar ut för. Det riktar sig mot deras könsidentitet. Exempelvis förekommer det att transpersoner utsätts för utpressning. Att partnern hotar att av- slöja könsidentiteten för andra som till exempel en arbetsgivare eller familjemedlemmar. Könsspecifika kroppsdelar, så som bröst och geni- talier, står ofta i fokus och kan användas som ett skäl för förövaren att påpeka att personen ifråga inte är en ”riktig” man eller kvinna. Det är också vanligt att dessa kroppsdelar angrips vid fysiskt våld. Författarna menar att ett binärt sätt att se på kön har varit rådan- de inom forskning om våld i nära relationer . Detta har lett till att transpersoner osynliggjorts och negligerats. Kon- sekvensen har blivit att transpersoner ignoreras i det strategiska och praktiska arbetet med att skydda våldsutsatta (Yerke & DeFeo 2016). RFSL Ungdom och släppte 2011 en gemensam rap- port HBT och heder – en intervjustudie om unga hbt-personer som lever i familjer med hedersnormer (, , 2011). Den handlar om hbtq-ungdomars villkor i familjer med heders- normer. Enligt rapporten karaktäriseras hedersvåld av fyra aspekter: individens agerande påverkar hela familjen, individens intressen är underordnade familjens intressen, individens sexualitet är en ange- lägenhet för familjen och sexuella relationer ska ske mellan man och kvinna inom äktenskapet. Flera av de som intervjuas i rapporten har valt att fly och lever med skyddad identitet på hemlig ort efter att ha utsatts för bland annat omvändelseförsök, hot om tvångsgifte, kidnappning, eller miss- handel av andra familjemedlemmar. Många vittnar också om bristan- de kunskap och förståelse från socialarbetare, kuratorer och andra vuxna de vänt sig till för att få hjälp. Hedersrelaterade kränkningar finns också beskrivna av ungdomar som intervjuats i unga hbtq-personer – fritid (2012). En ungdom, som blev slagen, utsatt för verbala kränk- ningar och kidnappad, beskriver sina föräldrars reaktion när hon kom ut som transsexuell: När jag kom ut accepterade min mamma det inte alls, hon slog och spot- tade mig i ansiktet och kallade mig satans barn. Jag har aldrig haft en traumatisk uppväxt men det här var traumatiskt. Min pappa bor i ett annat land och jag åkte dit, men mamma hade ringt pappa och de hade plane- rat bakom min rygg. Det hela slutade med, och jag var då, att pappa tvingade mig att stanna kvar i hans land . Men jag hade ju en utbildning och vänner i . Min dåvarande kille kon- taktade och jag lyckades rymma och ta mig till en polis- station. De visste vem jag var eftersom jag var efterlyst och med hjälp av togs jag till ett barnhem. När jag var säker där ringde jag till pappa och sa att han var tvungen att köpa en flygbiljett hem åt mig (2012). Hatbrott är ett uttryck för bristande respekt för de mänskliga rättig- heterna och strider mot principen om alla människors lika värde. Det som definierar ett hatbrott är att ett motiv för brottet varit att kränka en person, en folkgrupp eller en annan sådan grupp av per- soner på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, tros- bekännelse, sexuell läggning eller annan liknande omständighet. Exempel på typiska hatbrott är hets mot folkgrupp och olaga diskri- minering. Den som döms för ett brott med hatbrottsmotiv kan få en straffskärpning i samband med att hon eller han döms för den brottsliga gärningen (Polisen 2017b, hämtad ). Om ett motiv för brottet varit att kränka en person för att denna uppfattas ha en könsöverskridande identitet eller uttryck har betrak- tats som en ”annan liknande omständighet” (när det gäller straff- skärpningsregeln). Mot den bakgrunden för också Brottsförebyggan- de rådet (BRÅ) statistik över anmälda brott med transfoba motiv. I en lagrådsremiss om ett utvidgat straffrättsligt skydd för trans- personer från föreslår regeringen att grunden ”köns- identitet och könsuttryck” läggs till i bestämmelserna om hets mot folkgrupp och olaga diskriminering samt i åtalsregeln om förolämp- ning. Det föreslås också ett tillägg så att det uttryckligen framgår att det är en försvårande omständighet om ett motiv för ett brott har varit att kränka en person eller en grupp av personer på grund av könsidentitet eller könsuttryck. Den förändrade terminologin skulle också innebära att inte bara transpersoner skulle inkluderas i skyd- det mot hets mot folkgrupp, utan också andra personer som utsätts för hets på grund av könsidentitet eller könsuttryck. I ett protokoll från lagrådets möte klargörs att lagrådet avråder från att formulera lagtexten på det föreslagna sättet, och anser att frågan bör övervägas vidare, till exempel genom att låta den nuvarande terminologin, ”könsöverskridande identitet eller uttryck” vara den som används. Transpersoners utsatthet för hatbrott Statistik över polisanmälningar med identifierade hatbrottsmotiv och självrapporterad utsatthet för hatbrott (BRÅ, 2016) definieras transfobiska hatbrott som ”brott som begås på grund av rädsla för, fientlighet eller hat mot en person, grupp, egendom eller institution, på grund av könsöverskridande identitet eller uttryck och som aktiverar en reaktion mot den eller dem som är, uppfattas vara eller representerar personer med könsöverskri- dande identitet eller uttryck”. Statistiken över polisanmälningar med transfobiska motiv är be- gränsad i flera avseenden, och det finns mycket lite forskning och statistik i övrigt på området. identifierades drygt 60 anmäl- ningar med transfobiska motiv. Den vanligaste brottstypen var olaga hot/ofredande, följt av ärekränkning och våldsbrott. Internet var den vanligaste brottsplatsen, följt av via telefon eller sms. Gärnings- personen var obekant för den utsatta i majoriteten av fallen. I ungefär en fjärdedel av de anmälda fallen var gärningspersonen en närstående. Statistiken ger indikationer på hur hatbrott uppmärk- sammas i polisanmälningarna. Den säger däremot mycket lite om förekomsten av hatbrott då de flesta brottsliga händelser aldrig polis- anmäls. Det är bara när beskrivningen i fritexten i anmälan gör det möjligt att särskilja det transfobiska motivet från motivet rörande sexuell läggning som händelser kan bedömas som transfobiska i sta- tistiken. Därför är det troligt att en del transfobiska händelser ingår i anmälningarna med homofobiska motiv (BRÅ 2016). I rapporten exemplifierar BRÅ ett par typiska scenarion som transpersoner kan råka ut för, baserat på de anmälningar som gjorts. Det ena är ett exempel på ofredande via sms: anmäler att han har fått obehagliga sms från en okänd person. I meddelandena står det bland annat att människor som är ”vidriga” och ”sjuka i huvudet”. vet inte vem som har skrivit meddelan- dena men uppger att de är skickade av någon som känner till att är transsexuell. Detta då personen tilltalade som ””, vilket var namn innan könskorrigeringen. Det andra är ett exempel på våldsbrott på allmän plats: var på väg hem till en då en förbipasserande man spotta- de mot . stannade upp och frågade vad mannen höll på med, varpå mannen först knuffade och sedan tilldelade ett slag mot hans huvud. Mannen kallade därefter för ”bögjävel” och lämnade sedan platsen. känner sig kränkt och tror att mannen agerade som han gjorde för att vid tillfället bar kvinnliga kläder. BRÅ har via epost16 lämnat en lista till utredningen med exempel på vilken typ av brott det kan röra sig om. Utöver misshandel som redan exemplifierats ovan kan det till exempel handla om: 16 Epost från , BRÅ. Dnr Komm2017/01161 •Trakasserier – genom att ringa alla tider och sedan lägga på, eller ropa ”bögjävel”, ”transa”, säga ”din sjuka jävel” eller dylikt och lägga på. •Kallas saker via telefon, sociala medier, ute på stan i olika kon- texter. Kommentarer om klädsel, utseende, beteende; att de inte stämmer överens med gärningspersonens uppfattning om hur en man eller kvinna ”ska” vara, alternativt irriterar sig över att den utsatta inte går att könsbestämma genom att se på den. Få detal- jerade frågor om könsdelar och sexliv.