sou · H5B364 · 2017-06-29 00:00:00 — Därigenom bör det bli tydligt vilka områden som utgör samlad be- byggelse. Det är naturligtvis inte lämpligt att lagstiftaren på förhand pekar ut vissa geografiska områden där vissa åtgärder behöver föregås av planläggning, eftersom detta behov kan uppstå i hela kommunen. Behovet av en detaljplan behöver i stället bedömas utifrån förut- sättningarna i det enskilda fallet. Mycket talar för att det fanns en tanke med att använda två olika uttryck i ÄPBL. Vi menar att det är lämpligt att åter skilja på de kriterier som ska ligga till grund för detaljplanekravet respektive kraven på bygglov. Bland annat kan rättspraxis bli svårtydd om rätts- fall avseende detaljplanekravet ska tolkas in i hur kraven på bygglov ska förstås och vice versa. Erfarenheterna från den tidigare tillämp- ningen talar visserligen för att det ibland uppfattades som oklart vad som avsågs med ”sammanhållen” respektive ”samlad bebyggelse” (jfr prop. 2009/10:170 Del 1 s. 151). Genom att vi nu föreslår en ordning där samlad bebyggelse ska pekas ut på en karta utifrån fastlagda kriterier bör dock osäkerheten om vad som avses med detta uttryck minska betydligt. Att skilja på de båda uttrycken skapar förutsättningar för att tydliggöra räckvidden av detaljplanekravet. Hur detaljplane- kravet för en ny sammanhållen bebyggelse bör utformas redovisar vi i nästa avsnitt. Våra överväganden om kravet på detaljplan 4.5.3Möjligheterna till undantag från detaljplanekravet bör även gälla sammanhållen bebyggelse Förslag: En detaljplan ska inte krävas för en ny sammanhållen bebyggelse respektive en bebyggelse som ska förändras eller be- varas, om åtgärden kan prövas i samband med en prövning av ansökan om bygglov eller förhandsbesked. Möjligheterna att pröva en ny sammanhållen bebyggelse och en bebyggelse som ska förändras utan detaljplan bör förtydligas Vi föreslår en ändring i detaljplanekravet i syfte att förtydliga möj- ligheten att i vissa fall kunna pröva ”en ny sammanhållen bebyg- gelse” respektive ”en bebyggelse som ska förändras eller bevaras” utan detaljplan. Ändringen är dels av lagteknisk natur i syfte att förtydliga möjligheten att sådana åtgärder i vissa fall kan prövas genom ett bygglov eller ett förhandsbesked, dels skapar den möj- lighet för oss att genom nya motivtexter kunna peka på de situationer när det kan vara möjligt att pröva ny bebyggelse utan detaljplan. Ordalydelsen av de nuvarande rekvisiten ”om det behövs med hänsyn till omfattningen av bygglovspliktiga byggnadsverk i be- byggelsen” respektive ”om regleringen behöver ske i ett samman- hang” i 4 kap. 2 § första stycket 1 och 2 PBL innebär att kravet på detaljplan för en ny sammanhållen bebyggelse respektive en bebyg- gelse som ska förändras eller bevaras, endast gäller de fall då det ”finns behov” av detaljplanen. Rekvisiten kan sägas innehålla möjlig- heten att pröva ”en ny sammanhållen bebyggelse” respektive ”en bebyggelse som ska förändras eller bevaras” genom bygglov eller för- handsbesked. Den möjligheten är dock otydlig i bestämmelsen . Otydligheten hänger bl.a. ihop med hur paragrafens andra stycke är konstruerat, där möjligheten att i vissa fall avstå från plan- läggning och i stället pröva den sökta åtgärden genom ett bygglov eller förhandsbesked enbart är kopplad till punkten 3. Det innebär att undantagsbestämmelsen endast är tillämplig då det är fråga om ett nytt byggnadsverk som får betydande inverkan på omgivningen, där det råder stor efterfrågan på området för bebyggande, eller om byggnadsverket placeras i närheten av en Sevesoverksamhet. Detalj- planekravet kan alltså uppfattas som att det inte är möjligt att pröva Våra överväganden om kravet på detaljplan en ny sammanhållen bebyggelse eller en bebyggelse som ska för- ändras eller bevaras genom ett bygglov eller ett förhandsbesked. Vi föreslår att bedömningsrekvisiten, enligt ovan, stryks i punk- terna 1 och 2. föreslår vi att räckvidden för undantags- bestämmelsen i andra stycket utvidgas så att den även träffar punk- terna 1 och 2. Därigenom blir det tydligare att det inte krävs någon detaljplan enligt punkterna 1 och 2 om dessa åtgärder kan prövas i samband med en prövning av ansökan om bygglov eller förhands- besked. I praktiken ersätts således rekvisiten ”om det behövs med hänsyn till omfattningen av bygglovspliktiga byggnadsverk i bebyg- gelsen” respektive ”om regleringen behöver ske i ett sammanhang” med bestämmelsen att det trots punkterna 1 och 2 inte krävs någon detaljplan, om byggnadsverket (eller bebyggelsen) kan prövas i sam- band med en prövning av ansökan om bygglov eller förhandsbesked. Som en följd av utvidgningen behövs en följdändring i andra stycket, så att det framgår att det trots punkterna 1–3 i första stycket inte krävs någon detaljplan om åtgärden kan prövas i samband med en prövning av ansökan om bygglov eller förhandsbesked. Ordet åtgärden kommer därmed dels att syfta på den bebyggelse som avses i punkterna 1 och 2, dels de byggnadsverk som avses i punkten 3. Våra förslag i dessa delar redovisas i figuren nedan. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Kommunen ska med en detaljplan pröva ett mark- eller vatten- områdes lämplighet för bebyggelse och byggnadsverk samt reglera 1. en ny sammanhållen be- 1. en ny sammanhållen bebyg- byggelse, om det behövs med hän- syn till omfattningen av bygglovs- pliktiga byggnadsverk i bebyggel- 2. en bebyggelse som ska för- 2. en bebyggelse som ska för- ändras eller bevaras, om regle- ändras eller bevaras, ringen behöver ske i ett samman- Våra överväganden om kravet på detaljplan Trots första stycket 3 krävs det ingen detaljplan om byggnads- verket kan prövas i samband med en prövning av ansökan om bygg- lov eller förhandsbesked […]. Trots första stycket 1–3 krävs det ingen detaljplan om åtgärden kan prövas i samband med en prövning av ansökan om bygglov eller förhandsbesked […]. Figuren visar endast de ändringar som diskuteras i avsnittet ovan. Den föreslagna ändringen ger en skenbar skärpning av kravet på detaljplan, men skapar i praktiken en ökad flexibilitet Att stryka rekvisiten ”om det behövs med hänsyn till omfattningen av bygglovspliktiga byggnadsverk i bebyggelsen” respektive ”om regleringen behöver ske i ett sammanhang” medför en skenbar skärpning av detaljplanekravet. Den skenbara skärpningen utsläcks dock av att vi utvidgar tillämpningsområdet för det andra stycket, som vi avser att beskriva i det följande. Som vi har redogjort för kan kravet på detaljplan för en ny sammanhållen bebyggelse enligt lagstiftaren inte knytas till ett visst antal byggnader, utan att det är ”omfattningen och arten av de åtgärder som avses bli genomförda som är avgörande för hur man ska bedöma behovet av detaljplan, liksom åtgärdernas omgivnings- påverkan och behovet av att samordna fysiska förhållanden” (jfr avsnitt 4.5.2). Att stryka rekvisitet ”om det behövs med hänsyn till omfattningen av bygglovspliktiga byggnadsverk i bebyggelsen” medför att kravet på detaljplan för en ny sammanhållen bebyggelse som huvudregel kommer att sammanfalla med legaldefinitionerna av bebyggelse respektive sammanhållen bebyggelse (1 kap. 4 § PBL). Det innebär att bebyggelsen ska innehålla minst tre byggnadsverk, varav minst ett av byggnadsverken ska utgöra en byggnad, som i sin tur ska förläggas på tomter som gränsar till varandra eller skiljs åt endast av en väg, gata eller parkmark. Omfattningen och arten av de åtgärder som avses bli genomförda skulle därmed inte längre vara avgörande för hur behovet av detaljplan för en ny sammanhål- len bebyggelse. Som huvudregel skulle det alltså vara frågan om ett bestämt antal byggnader, som dessutom skulle kunna avse ett rela- tivt litet antal byggnader. Som framgått ovan menar vi att den föreslagna utvidgningen av tillämpningsområdet för 4 kap. 2 § andra stycket kan ersätta rekvi- Våra överväganden om kravet på detaljplan sitet ”om det behövs med hänsyn till omfattningen av bygglovs- pliktiga byggnadsverk i bebyggelsen”. Trots kravet på detaljplan för en ny sammanhållen bebyggelse skulle det alltså inte krävas någon detaljplan om åtgärden kan prövas i samband med en prövning av ansökan om bygglov eller förhandsbesked osv. ”behövs med hänsyn till omfattningen av bygglovspliktiga byggnads- verk i bebyggelsen” (såsom gäller ), skulle det även i fortsätt- ningen inte gå att pröva bebyggelsen genom ett bygglov eller ett för- handsbesked enligt undantagsregeln i 4 kap. 2 § andra stycket PBL. Motsatsvis skulle det alltså vara möjligt att pröva bebyggelsen genom ett bygglov eller ett förhandsbesked, om någon detaljplan inte ”behövs med hänsyn till omfattningen av bygglovspliktiga byggnadsverk i bebyggelsen”. Motsvarande bedömning bör natur- ligtvis även gälla för en bebyggelse som ska förändras eller bevaras i punkten 2. Om en detaljplan behövs för att ”regleringen behöver ske i ett sammanhang”, skulle det följaktligen inte gå att pröva bebyg- gelsen i samband med en ansökan om bygglov eller förhandsbesked och vice versa. Av motiven till punkten 1 framgår att kravet på detaljplan vid sammanhållen bebyggelse också ska bedömas utifrån omfattningen av bygglovspliktiga byggnadsverk i bebyggelsen, för att inte den då nya definitionen av ”sammanhållen bebyggelse” skulle leda till att det ställs krav på detaljplan så fort några icke lovpliktiga bodar ska byggas (prop. 2009/10:170 Del 1 s. 425 f.). I linje med vad vi har anfört ovan skulle denna bedömning ersättas med utvidgningen av tillämpningsområdet för det andra stycket. Redan enligt dagens lydelse måste det alltså vara fråga om en ”sammanhållen bebyggelse” på det sätt som följer av legaldefini- tionerna i 1 kap. 4 § PBL. Även om så är fallet finns emellertid inget strikt krav på detaljplan enligt denna punkt, eftersom kravet endast gäller ”om det behövs med hänsyn till omfattningen av bygglovs- pliktiga byggnadsverk i bebyggelsen”. Vi har tidigare ställt oss frågan hur lagstiftaren ska förstås när det gäller uttalandet att det inte är möjligt att knyta detaljplanekravet till ett visst antal byggnader (avsnitt 4.5.2). Vi menar att det första ledet i punkten 1, dvs. ”en ny sammanhållen bebyggelse”, måste förstås utifrån de legaldefinitioner som finns i 1 kap. 4 § PBL. Vi uppfattar att lagstiftarens uttalande om att det inte är möjligt att koppla kravet på detaljplan till ett visst antal byggnader är kopplat till den bedöm- Våra överväganden om kravet på detaljplan ning som ska ske enligt rekvisitet ”om det behövs med hänsyn till omfattningen av bygglovspliktiga byggnadsverk i bebyggelsen”. Även om bebyggelsen måste uppfylla kraven för sammanhållen bebyggelse, för att bestämmelsen i punkten 1 ska vara tillämplig, så är det inte möjligt att koppla den bedömning som ska ske enligt det andra ledet i bestämmelsen till ett visst antal byggnader. Som framgår av förarbetena till ÄPBL måste detaljplanekravet med nödvändighet vara allmänt hållet. Förslaget att utvidga tillämp- ningsområdet för undantaget i det andra stycket utsläcker den sken- bara skärpning av kravet på detaljplan som följer av att rekvisiten i punkterna 1 och 2 tas bort. Undantagsregler brukar tillämpas restriktivt i praxis. Det kan där- med invändas om det är ändamålsenligt att ha en långtgående huvud- regel (”en ny sammanhållen bebyggelse” respektive ”en bebyggelse som ska förändras eller bevaras”), när undantagsregeln avser att be- gränsa räckvidden av huvudregeln i flera fall. Vi menar emellertid att det i sak inte har någon betydelse om ”undantaget” utformas som ett rekvisit som placeras i samma punkt som huvudregeln eller om rek- visitet placeras i ett annat stycke i samma paragraf. Det som avgör räckvidden för detaljplanekravet är hur den samlade regleringen ser ut. Alternativ som vi har övervägt men avfärdat Vi har övervägt om det skulle vara möjligt att utvidga tillämpnings- området för det andra stycket som rekvisiten i punkt 1 och 2 behålls, i syfte att undvika den skenbara skärpning som kan bli fallet om rekvisiten stryks. Det skulle leda till att behovet av detaljplan skulle ske i två led, dvs. a)Behövs det en detaljplan ”med hänsyn till omfattningen av bygg- lovspliktiga byggnadsverk i bebyggelsen” respektive för att ”reg- leringen behöver ske i ett sammanhang”? b)Är det trots a) möjligt att pröva åtgärden genom ett bygglov eller ett förhandsbesked? I princip kan de två leden sägas utgöra en bedömning av samma sak. Vi menar att en sådan ordning skulle leda till att det blir oklart hur bedömningen ska gå till i praktiken. Vi har därför avfärdat tanken på Våra överväganden om kravet på detaljplan utvidga tillämpningsområdet för det andra stycket och behålla rekvisiten i punkt 1 och 2. Vi har även övervägt om det skulle kunna vara ett alternativ att utmönstra termen sammanhållen bebyggelse helt och hållet och i stäl- let knyta detaljplanekravet till en helt ny punkt. Termen används dock även i flera andra sammanhang i PBL, och där på ett sätt som vi uppfattar som ändamålsenligt. Att införa ytterligare en term skulle därmed kunna leda till att det blir ännu svårare att förstå innebörden av PBL, varför vi har avfärdat den tanken. Exempel på situationer när det bör vara möjligt att avstå från planläggning I det följande ger vi några exempel på när det kan vara möjligt att undvara en detaljplan för ”en ny sammanhållen bebyggelse” respek- tive ”en bebyggelse som ska förändras eller bevaras” och i stället pröva åtgärden genom ett bygglov eller ett förhandsbesked. Bedömningen av om det är möjligt att pröva en ny samman- hållen bebyggelse respektive en bebyggelse som ska förändras eller bevaras genom en detaljplan bör prövas i förhållande till de motiv som ligger bakom utformningen av detaljplanekravet (prop. 1985/ 86:1 s. 50 f.), dvs. –omfattningen och arten av befintlig bebyggelse inom och i anslut- ning till det aktuella området, –efterfrågan på mark för bebyggelse i området, dvs. bebyggelse- tryckets styrka, –förekomsten av motstridiga markanvändningsintressen inom om- rådet, om inte frågorna har lösts genom områdesbestämmelser, –allmänhetens intresse av vad som ska hända i området liksom an- talet berörda sakägare och andra enskilda intressenter, –regleringsbehov för bebyggelsen som inte har beaktats i översikts- planen eller i områdesbestämmelser, och –anspråken på kommunens medverkan vid genomförandet av be- byggelsen. Våra överväganden om kravet på detaljplan Liksom bör utgångspunkten vara att en ny sammanhållen bebyg- gelse kan prövas genom ett bygglov eller ett förhandsbesked, såtillvida inte en detaljplan behövs med hänsyn till omfattningen av bygg- lovspliktiga byggnadsverk i bebyggelsen. Det är med andra ord inte lämpligt att knyta kravet på detaljplan till ett visst antal byggnader. I stället bör omfattningen och arten av de åtgärder som avses bli genomförda bli avgörande för hur man ska bedöma behovet av detaljplan, liksom åtgärdernas omgivningspåverkan och behovet av att samordna fysiska förhållanden. Den avsedda förändringen ska alltså ha en viss volym och effekt för omgivningen (jfr prop. 2009/10:170 Del 1 s. 425). Även om avsikten är att etablera en ny sammanhållen bebyggel- se finns inget krav på att åtgärden ska planläggas i den del som den nya sammanhållna bebyggelsen utgörs av byggnader som inte krä- ver bygglov, t.ex. friggebodar, komplementbyggnader och komple- mentbostadshus (9 kap. 4, 4 a och 6 §§ PBL). Sådana byggnader ska med andra ord inte inkluderas i bedömningen. I linje med vad som uttalades i propositionen till ÄPBL måste kravet på detaljplan självfallet hävdas med urskiljning så att det inte hindrar sådana åtgärder för vilka planläggningen är ovidkommande (prop. 1985/86:1 s. 552). Det kan vara överflödigt att pröva en ny sammanhållen bebyggelse genom planläggning, om denna i allt väsentligt ansluter till den befintliga bebyggelsestrukturen i området när det gäller bl.a. läge, omfattning och användning och som inte heller medför någon om- givningspåverkan av betydelse. Vid denna bedömning måste särskild hänsyn tas till omfattningen av bebyggelsen och till behovet av att bebyggelsens långsiktiga utveckling regleras. Ju större omfattning och ju fler intressen som berörs, desto större är behovet av att åtgärden prövas genom planläggning. Även om området är helt obebyggt kan det i vissa fall vara möjligt att pröva en ny sammanhållen bebyggelse utan detalj- plan. Så kan vara fallet om etableringen avser en liten stugby eller lik- nande som enbart är av intresse för fastighetsägaren. Det förutsätter att åtgärden har stöd i en aktuell översiktsplan och att förut- sättningarna är av sådant slag att det inte finns skäl att tro att åtgärden kommer vara av intresse för någon annan än kommunen, fastighets- ägaren och dem som ändå kommer att ges möjlighet att yttra sig över åtgärden inom ramen för bygglovsprocessen. Våra överväganden om kravet på detaljplan gelsen planläggas om området berör statliga intressen, många mot- stridiga enskilda intressen eller om området ska ägas av flera olika aktörer. Om det kan antas att vid en detaljplaneläggning skulle motsätta sig den sökta åtgärden med hänvisning till att åtgär- den är olämplig i förhållande till någon av ingripandegrunderna i 11 kap. 10 § PBL, bör bebyggelsen prövas genom detaljplan. För att det ska vara lämpligt att bygga utan en ny detaljplan bör området inte förutsätta nya allmänna platser (eller ”områden av- sedda för gemensamma behov”) som kommunen normalt ska vara huvudman för10. Liksom bör utgångspunkten vara att en bebyggelse som ska förändras eller bevaras kan prövas genom ett bygglov eller ett för- handsbesked, såtillvida inte en detaljplan behövs till följd av att regleringen behöver ske i ett sammanhang. Den kan exempelvis vara möjligt att undvara en detaljplan när det är fråga om att komplettera en befintlig kvartersstruktur med nya byggnader i tidigare obebyggda luckor, förutsatt att den omgiv- ningspåverkan som uppstår inte är mer omfattande än att den kan hanteras inom ramen för en ansökan om bygglov eller förhands- besked och kompletteringen inte heller kan sägas vara av stort all- mänt intresse. Detta gäller också situationen när ett eller flera nya bostadshus möjliggörs i en befintlig villabebyggelse genom att en lite större fastighet delas i flera mindre enheter. Det kan även handla om att ta i anspråk en befintlig bebyggelse för nya ändamål, t.ex. att en byggnad som tidigare använts för kon- torsändamål görs om till bostäder eller vice versa. En ändring från kontor till bostäder bör ofta kunna prövas genom ett bygglov eller ett förhandsbesked. Stor vikt bör fästas vid arten av den önskade förändringen och den omgivningspåverkan som kan antas uppstå. Bullrande eller störande verksamheter bör exempelvis inte tillåtas i anslutning till en bebyg- gelse som är känslig för störningar, t.ex. bostäder, och vice versa. Även mängden besökare till verksamheten behöver beaktas. Sådana verksamheter som förutsätter att kunderna besöker platsen för verk- 10 Kommunen ska vara huvudman för allmänna platser. Kommunen får dock, om det finns särskilda skäl för det, i en detaljplan bestämma att huvudmannaskapet i stället ska vara enskilt för en eller flera allmänna platser (jfr 4 kap. 7 § PBL). Våra överväganden om kravet på detaljplan samheten med bil kan vara olämpliga att medge i ett renodlat bostads- område om biltrafiken i sig kan medföra olägenheter för grannarna eller om det inte är möjligt för besökarna att parkera på den tomt där verksamheten är belägen. Även olika miljöaspekter behöver beaktas, t.ex. att verksamheten är lämpligt i förhållande till förutsättningarna att tillgodose behovet av avfallshantering, vatten och avlopp. Vidare behöver den allmänna trevnaden och risken för störningar på grund av ökade transporter beaktas (jfr prop. 2013/14:126 s. 183). På motsvarande sätt som för en ny sammanhållen bebyggelse bör en bebyggelse som ska förändras eller bevaras planläggas, om det kan antas att vid detaljplaneläggning skulle motsätta sig den sökta åtgärden med hänvisning till att åtgärden är olämplig i förhål- lande till någon av ingripandegrunderna i 11 kap. 10 § PBL. Vi avser således åtgärder av begränsad omfattning där den fär- diga detaljplanen eller detaljplaneprocessen inte tillför några väsent- liga mervärden, men som vanligtvis föregås av planläggning . Det handlar bl.a. om sådana åtgärder som ofta prövas genom s.k. frimärksplaner, dvs. där kommunen gör en ny detaljplan som enbart omfattar en enda fastighet eller ett enstaka kvarter. Vi har ovan pekat på att vissa åtgärder bör prövas med en detalj- plan, om åtgärden kan anses vara olämplig i förhållande till någon av ingripandegrunderna i 11 kap. 10 § PBL. Vi anser att det inte är nödvändigt att införa någon statlig tillsyn i dessa avseenden, vilket ansluter till den nuvarande ordningen. Inte heller finns någon generell statlig tillsyn för att säkerställa att prö- var de åtgärder som träffas av detaljplanekravet genom detaljplane- läggning11. Vi återkommer till frågan om staten i vissa fall behöver kunna ställa krav på planläggning i avsnitt 4.8. 11 kan dock för ett visst geografiskt område besluta att den statliga tillsyn som gäller detaljplaner också ska tillämpas i fråga om beslut om lov eller förhandsbesked (11 kap. 12 § PBL). Ett sådant beslut förutsätter att det finns särskilda skäl. Våra överväganden om kravet på detaljplan 4.5.4Förslaget från Plan- och byggutredningen bör inte genomföras Bedömning: Plan- och byggutredningens förslag, när det gäller kravet på detaljplan för ett nytt byggnadsverk där det råder stor efterfrågan på området för bebyggande, bör inte genomföras. Kravet på detaljplan för ett enstaka nytt byggnadsverk gäller bl.a. om det råder stor efterfrågan på området för bebyggande (4 kap. 2 § första stycket 3 a PBL). Trots detta krav är det i vissa fall möjligt att pröva ett byggnadsverk inom ett sådant område genom ett bygglov eller ett förhandsbesked. Denna möjlighet är dock begränsad. Enligt motivuttalanden till ÄPBL kan det t.ex. gälla komplettering med byggnader på obebyggda s.k. lucktomter eller nya bostäder i sam- band med generationsskifte i ett jordbruksföretag. I propositionen redogjorde den föredragande departementschefen för ytterligare två fall som exempel på hur detaljplanekravet skulle kunna tillämpas (prop. 1985/86:1 s. 556 f.). –Inom områden med bebyggelsetryck långt från tätorterna anses detaljplaneläggning kunna undvaras vid lämplighetsbedömningen, om förhållandena är okomplicerade. I sådana fall ska ett ställ- ningstagande i ett bygglovsärende kunna grundas på en preciserad översiktsplan eller en enklare planutredning. Med detta avses en utredning som klarlägger förutsättningar och restriktioner i grannskapet till den plats där en byggnadsåtgärd aktualiseras. –Närheten till ett område som redan har en samlad bebyggelse av viss omfattning kan också utlösa detaljplanekravet. Här anses det emellertid inte vara möjligt att säga något allmängiltigt, enligt förarbetena. Om det rör sig om några enstaka byggnader, vilkas lämplighet i stort kan bedömas på grundval av översiktsplanen, kan i vissa fall en enkel planutredning utgöra tillräckligt underlag för den slutliga lämplighetsprövningen av ett bygglovsärende. Enligt Plan- och byggutredningen kan dessa propositionsuttalanden inte anses vara ett uttryck för gällande rätt (SOU 1996:168 s. 472). Enligt utredningen avsågs de beskrivna fallen utgöra exempel på detaljplanekravets tillämpning enligt huvudregeln. Samma exempel återfinns nämligen i lagrådsremissen (s. 448) där det inte fanns någon Våra överväganden om kravet på detaljplan bestämmelse som gjorde det möjligt att pröva ett nytt enstaka bygg- nadsverk genom ett bygglov eller ett förhandsbesked. Huvudregeln är dock otvetydig, enligt Plan- och byggutredning- en: Det krävs detaljplan för en byggnad som ska förläggas inom område med bebyggelsetryck. Några möjligheter till undantag från detaljplanekravet ges inte, vilket var anledningen till regeringen efter lagrådsremissen med förslaget till ÄPBL ansåg att en sådan möjlighet behövdes (prop. 1985/86:1 s. 552 f.).