sou · H5B364 · 2017-06-29 00:00:00 — allmän plats: en gata, en väg, en park, ett torg eller ett annat område som enligt en detaljplan är avsett för ett gemensamt behov, bebygga: att förse ett område med ett eller flera byggnadsverk, bebyggelse: en samling av byggnadsverk som inte enbart består av andra anläggningar än byggnader, byggherre: den som för egen räkning utför eller låter utföra pro- jekterings-, byggnads-, rivnings- eller markarbeten, byggnad: en varaktig konstruktion som består av tak eller av tak och väggar och som är varaktigt placerad på mark eller helt eller delvis under mark eller är varaktigt placerad på en viss plats i vatten samt är avsedd att vara konstruerad så att människor kan uppehålla sig i den, : den eller de nämnder som fullgör kommu- nens uppgifter enligt denna lag, byggnadsverk: en byggnad eller annan anläggning, byggprodukt: en produkt som är avsedd att stadigvarande ingå i ett byggnadsverk, exploateringsavtal: ett avtal om genomförande av en detaljplan mellan en kommun och en byggherre eller en fastighetsägare avse- ende mark som inte ägs av kommunen, dock inte avtal mellan en kommun och staten om utbyggnad av statlig transportinfrastruktur, genomförandetiden: den tid för genomförandet av en detaljplan som ska bestämmas enligt 4 kap. 21–25 §§, kvartersmark: mark som enligt en detaljplan inte ska vara allmän plats eller vattenområde, 5 Senaste lydelse 2014:902. miljönämnden: den eller de nämnder som fullgör kommunens uppgifter på miljö- och hälsoskyddsområdet, nybyggnad: uppförande av en ny byggnad eller flyttning av en tidigare uppförd byggnad till en ny plats, ombyggnad: ändring av en byggnad som innebär att hela bygg- naden eller en betydande och avgränsbar del av byggnaden påtagligt förnyas, omgivningsbuller: buller från flygplatser, industriell verksamhet, spårtrafik och vägar, planläggning: arbetet med att ta fram en regionplan, en översikts- plan, en detaljplan eller områdesbestämmelser, samlad bebyggelse: sammanhål- len bebyggelse där bygglov behövs med hänsyn till omfattningen av byggnadsverk i bebyggelsen, sammanhållen bebyggelse: bebyggelse på tomter som gränsar till varandra eller skiljs åt endast av en väg, gata eller parkmark, tillbyggnad: ändring av en byggnad som innebär en ökning av byggnadens volym, tomt: ett område som inte är en allmän plats men som omfattar mark avsedd för en eller flera byggnader och mark som ligger i direkt anslutning till byggnaderna och behövs för att byggnaderna ska kunna användas för avsett ändamål, underhåll: en eller flera åtgärder som vidtas i syfte att bibehålla eller återställa en konstruktion, funktion, användnings- sätt, utseende eller kulturhistoriska värde, och ändring av en byggnad: en eller flera åtgärder som ändrar en konstruktion, funktion, användningssätt, utseende eller kulturhistoriska värde. 5 § Av översiktsplanen ska framgå 1.grunddragen i fråga om den avsedda användningen av mark- och vattenområden, 2.kommunens syn på hur den byggda miljön ska användas, utvecklas och bevaras, 3.hur kommunen avser att tillgodose de redovisade riksintres- sena och följa gällande miljökvalitetsnormer, 4.hur kommunen i den fysiska planeringen avser att ta hänsyn till och samordna översiktsplanen med relevanta nationella och regionala mål, planer och program av betydelse för en hållbar utveckling inom kommunen, 5.hur kommunen avser att tillgodose det långsiktiga behovet av bostäder, och 6.sådana områden för lands- bygdsutveckling i strandnära lägen som avses i 7 kap. 18 e § första stycket . 5.hur kommunen avser att tillgodose det långsiktiga behovet av bostäder, 6.sådana områden för lands- bygdsutveckling i strandnära lägen som avses i 7 kap. 18 e § första stycket , och 7.områden med samlad be- byggelse. Det krävs bygglov för 3.annan ändring av en byggnad än tillbyggnad, om ändringen innebär att a) byggnaden helt eller delvis tas i anspråk eller inreds för ett väsentligen annat ändamål än det som byggnaden senast har an- vänts för eller enligt senast beviljade bygglov har anpassats till utan att den avsedda användningen kommit till stånd, b) det i byggnaden inreds någon ytterligare bostad eller någon ytterligare lokal för handel, hantverk eller industri, eller c) byggnaden byter färg, fasadbeklädnad eller taktäckningsmate- rial eller byggnadens yttre utseende avsevärt påverkas på annat sätt. Första stycket 3 c gäller bara om byggnaden ligger i ett om- råde som omfattas av en detalj- plan. Första stycket 3 c gäller bara om byggnaden ligger i ett om- råde som omfattas av en detalj- plan eller inom samlad bebyggelse. Föreslagen lydelseFör en- och tvåbostadshus och tillhörande komplement- byggnader inom ett område med detaljplan eller inom samlad bebyggelse krävs det, trots 2 §, inte bygglov för att färga om, byta fasadbeklädnad eller byta taktäckningsmaterial, om åtgär- den inte väsentligt ändrar bygg- nadens eller områdets karaktär.Första stycket gäller inte om kommunen enligt 8 § första stycket 2 a eller c har bestämt att åtgärden kräver bygglov. SOU 2017:64 Bilaga 2 Trots 2 § första stycket 1, 2 Trots 2 § första stycket 1, 2 och 3 b krävs det inte bygglov för och 3 b krävs det inte bygglov för en ekonomibyggnad för jord- en ekonomibyggnad för jord- bruk, skogsbruk eller annan lik- bruk, skogsbruk eller annan lik- nande näring, om åtgärden vidtas nande näring, om åtgärden vidtas i ett område som inte omfattas av i ett område som inte omfattas av en detaljplan eller inom samlad 5 § För en- och tvåbostadshus och tillhörande komplement- byggnader inom ett område med detaljplan krävs det, trots 2 §, inte bygglov för att färga om, byta fasadbeklädnad eller byta taktäckningsmaterial, om åtgär- den inte väsentligt ändrar bygg- nadens eller områdets karaktär. Första stycket gäller inte om kommunen enligt 8 § första stycket 2 a har bestämt att åtgär- den kräver bygglov. Lydelse enligt SFS 2014:900 För en- och tvåbostadshus och tillhörande komplementbygg- nader, murar och plank utanför ett område med detaljplan krävs det, trots 2 § och föreskrifter som har meddelats med stöd av 16 kap. 7 §, inte bygglov för att 1. göra en liten tillbyggnad, om åtgärden inte vidtas närmare grän- sen än , eller 6Senaste lydelse 2011:335. 7Senaste lydelse 2014:900. Bilaga 2 SOU 2017:64 2. uppföra en komplementbyggnad, en mur eller ett plank i omedelbar närhet av bostadshuset, om åtgärden inte vidtas närmare gränsen än . En åtgärd som avses i 1 eller 2 får vidtas närmare gränsen än , om de grannar som berörs medger det. Första och andra styckena gäl- Första och andra styckena gäl- ler inte om kommunen enligt 8 § ler inte om kommunen enligt 8 § första stycket 3 har bestämt att första stycket 3 har bestämt att åtgärden kräver bygglov eller om åtgärden kräver bygglov eller om åtgärden vidtas inom en samman- åtgärden vidtas inom samlad hållen bebyggelse och bygglov be- hövs med hänsyn till omfattningen av byggnadsverk i bebyggelsen. I den omfattning som kommunen med stöd av 4 kap. 15 eller 42 § har bestämt ska gälla som undantag från kravet på bygglov krävs det, trots 2 §, inte bygglov för att 1.inom ett område med detaljplan, genomföra en åtgärd på det sätt och som kommunen har bestämt i planen, eller 2.inom ett område som omfattas av områdesbestämmelser på det sätt som kommunen har bestämt i områdesbestämmelserna a) vidta en åtgärd som avser en komplementbyggnad, b) göra en liten tillbyggnad, c) göra en tillbyggnad till eller annan ändring av en industribygg- nad, eller d) vidta en åtgärd som avser ett enkelt fritidshus, en kolonistuga eller annan liknande byggnad. För att inom en sammanhål- len bebyggelse vidta en åtgärd som avses i första stycket 2 a eller b krävs medgivande från berörda grannar för att åtgärden ska få vidtas utan bygglov, om ett sådant medgivande behövs med hänsyn till omfattningen av byggnadsverk i bebyggelsen. För att inom samlad bebygg- else vidta en åtgärd som avses i första stycket 2 a eller b krävs medgivande från berörda gran- nar för att åtgärden ska få vidtas utan bygglov. Första och andra styckena gäller inte om en bygglovsprövning är nödvändig för att tillvarata grannars intressen eller allmänna intres- sen. Lydelse enligt SFS 2014:900 Utöver det som följer av 2–7 §§ krävs det bygglov i den ut- sträckning som framgår av 1.föreskrifter som har meddelats med stöd av 16 kap. 7 §, 2.det som kommunen för ett område som utgör en värdefull a) i en detaljplan har bestämt för att vidta en åtgärd som avses i 4 § första stycket 3, 4 a–4 c §§ eller 5 § första stycket, b) i en detaljplan eller områdesbestämmelser har bestämt för att underhålla eller ändra ett byggnadsverk eller bebyggelseområde som avses i 8 kap. 13 §, c) i områdesbestämmelser har bestämt för att i området byta en färg, fasadbeklädnad eller taktäckningsmaterial eller vidta någon annan åtgärd som avsevärt påverkar byggnadens yttre utse- ende, 3. det som kommunen i om- rådesbestämmelser har bestämt för att utanför en sammanhållen bebyggelse vidta åtgärder som avses i 6 § första stycket 1 och 2, 3. det som kommunen i om- rådesbestämmelser har bestämt för att utanför en samlad be- byggelse vidta åtgärder som av- ses i 6 § första stycket 1 och 2, 4.det som kommunen i områdesbestämmelser har bestämt i fråga om ekonomibyggnader för jordbruk, skogsbruk eller liknande näring, 5.det som kommunen i en detaljplan eller områdesbestämmelser har bestämt för att anordna eller väsentligt ändra anläggningar för sådana grundvattentäkter som avses i 11 kap. 11 § 1 . Första stycket 4 och 5 gäller endast om det finns särskilda skäl för en bygglovsprövning. 8 Senaste lydelse 2014:900. Bilaga 2 SOU 2017:64 Om ett byggnadsverk innebär ett område med detaljplan innebär stora olägenheter för trafiksäker- stora olägenheter för trafiksäker- heten på grund av att förhållan- heten på grund av att förhål- dena har ändrats, får byggnads- landena har ändrats, får bygg- nämnden förelägga ägaren att ta bort byggnadsverket eller att vid- att ta bort byggnadsverket eller ta någon annan åtgärd med det att vidta någon annan åtgärd med som avhjälper eller minskar det som avhjälper eller minskar Om byggnadsverket är en byggnad, får ett föreläggande att ta bort eller flytta byggnaden meddelas endast om byggnaden kan flyttas utan svårighet eller har ett ringa värde. Första och andra styckena gäl- ler inte sådana byggnadsverk som avses i 52 § väglagen (1971:948). lägga ägaren av en fastighet eller lägga ägaren av en fastighet eller en byggnad inom ett område med en byggnad att anordna stängsel detaljplan att anordna stängsel el- eller ändra utfart eller annan ut- ler ändra utfart eller annan ut- gång mot gator eller vägar, om gång mot gator eller vägar, om det behövs med hänsyn till det behövs med hänsyn till tra- dock inte sådan anslutning till all- män väg som avses i 40 § väglagen (1971:948). 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelserna i 9 kap. 2 och 3 §§ i den nya lydelsen tilläm- pas första gången på åtgärder som påbörjas efter ikraftträdandet. Förslag till förordning om ändring i förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd Härigenom föreskrivs att 42 § förordningen (1998:899) om miljö- farlig verksamhet och hälsoskydd ska ha följande lydelse. Om det i en kommun finns Om det i en kommun finns tätbebyggt område som inte om- fattas av detaljplan, får kom- omfattas av detaljplan, får kom- munen, om särskilda skäl föran- munen, om särskilda skäl föran- leder det, föreskriva att en leder det, föreskriva att en bestämmelse som avses i 37 eller bestämmelse som avses i 37, 39 40 § första stycket 2 skall gälla eller 40 § första även sådant tätbebyggt område. gälla även sådant område med 1.Denna förordning träder i kraft . 2.Föreskrifter som en kommun med stöd av 42 § i den äldre lydelsen har beslutat före ikraftträdandet gäller fortfarande. Förslag till förordning om ändring i förordningen (1998:929) om gaturenhållning och skyltning Härigenom föreskrivs att 1 § förordningen (1998:929) om gatu- renhållning och skyltning ska ha följande lydelse. dela föreskrifter som avses i 3 § dela föreskrifter som avses i 3 a § lagen (1998:814) med särskilda lagen (1998:814) med särskilda ning och skyltning. ning och skyltning. Denna förordning träder i kraft . Förslag till förordning om ändring i plan- och byggförordningen (2011:338) Härigenom föreskrivs att 6 kap. 3 § plan- och byggförordningen (2011:338) ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse I områden som omfattas av en Det krävs bygglov för att sätta detaljplan krävs det bygglov för upp, flytta eller väsentligt ändra att sätta upp, flytta eller väsent- ligt ändra skyltar eller ljusanord- 1. inom områden som omfat- tas av detaljplan, och 2. inom samlad bebyggelse. Bestämmelserna i 9 kap. 7 (2010:900) om att kommunen får besluta om undantag från krav på bygglov eller om mer långtgående krav gäller även för skyltar eller ljusanordningar. 1.Denna förordning träder i kraft . 2.Bestämmelserna i 6 kap. 3 § i den nya lydelsen tillämpas på åtgärder som påbörjas efter ikraftträdandet. 1. som ställs upp inom om- råde med detaljplan eller områ- desbestämmelser,2. som ställs upp inom samlad bebyggelse, eller3. som ställs upp inom övriga områden i mer än 90 kalenderda- gar . Förslag till förordning om ändring i miljöprövningsförordningen (2013:251) Härigenom föreskrivs att 4 kap. 6 § och 14 kap. 16 § miljöpröv- ningsförordningen (2013:251) ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Anmälningsplikt C och verksamhetskod 10.50 gäller för an- läggning för sortering eller krossning av berg, naturgrus eller andra 1. inom område som omfattas 1. inom område som omfattas av detaljplan eller områdes- av detaljplan eller områdes- 2. utanför område som omfattas 2. inom samlad bebyggelse, eller av detaljplan eller områdes- 3. inom övriga områden, om bestämmelser, om verksamheten verksamheten bedrivs på samma bedrivs på samma plats under en dagar under en tolvmånaders- Anmälningsplikt C och verksamhetskod 26.150 gäller för asfalt- verk eller oljegrusverk 1. som ställs upp inom om- råde med detaljplan eller områ- desbestämmelser, eller 2. som ställs upp utanför om- råde med detaljplan eller områdes- bestämmelser i mer än 90 kalen- derdagar . Denna förordning träder i kraft . Kort historik kring plan- och bygglagstiftningen i Regleringen av byggnader och samhällen har utvecklats allt eftersom nya behov har uppstått och ändrats. Dagens plan- och bygglagstift- ning är resultatet av ett långvarigt reformarbete som skett i många etapper. En kortfattad återblick följer här. Byggnadstadga och stadsplanelag 1907 Den första egentliga planlagstiftningen i kom med byggnadsstadga för rikets städer, som avlöste ett system med lokala byggnadsordningar. Den hade som ett av sina huvudsyften att mot- verka riskerna för brand och underlätta bekämpandet av bränder. I första hand genom bredare gator, en ordnad uppdelning av trädplan- terade esplanader samt genombrytning av större kvarter med bygg- nadsfria stråk, så kallade brandgator. I stadgan slogs fast ett allmänt plankrav. För varje stad skulle finnas en plan för stadens ordnande och bebyggande. Det skulle vara förbjudet att bygga i strid mot planen. Byggandet skulle underlättas genom att byggbara tomter bildades. Stadgan ledde till en omfattande stadsplaneläggning, men stad- gans rättsliga effekter begränsades av dess karaktär av administrativ förordning. Först genom lag om stadsplan och tomtindel- ning fick stadsbyggandet ett civilrättsligt underlag. Regleringssyste- met var inriktat på bebyggelse i stad, medan landsbygdens förhål- landen i stort sett lämnades utanför. Byggnadsstadgan fortsatte att gälla, men kommunerna fick både rätt och skyldighet att lösa in mark som skulle användas till gatumark och mark för allmänna platser. Stadsplanerna skulle fastställas av kungen eller regeringen. Kungen fick dock inte avvika från planen utan kommunens medgivande, vilket är upprinnelsen till det kom- munala planmonopolet. För att mer detaljerat kunna styra hur byggnadskvarter, gator och allmän platsmark skulle användas, reformerades stadsplanelagen 1931. En av nyheterna som infördes var att regeringen fick möjlighet att fastställa en stadsplan mot stadens vilja. För regleringen av bebyggelse byggnadsverksamhet på landsbygden infördes ett nytt planinstru- mentplaninstitut, byggnadsplanen. En annan nyhet var stomplanen, en översiktligs plan med uppgift att säkerställa möjligheter till framtida detaljplanering av områden utanför fastställd stadsplan. Enskilda markägares principiella rätt till tätbebyggelse bevarades dock, vilket medförde att samhället inte kunde bestämma över tätbebyggelsens lokalisering fullt ut. För att förhindra olämplig randzonbebyggelse utanför stadens planlagda mark måste städerna därför ändå upprätta stadsplaner för stora om- råden. Områden planlades som inte kunde byggas ut på ett rationellt sätt förrän långt fram i tiden, vid ett skede då den fastställda planen sannolikt inte längre var aktuell. Stomplaner som planeringsverktyg uppfyllde inte lagstiftarnas förväntningar och dess rättsverkningar kunde medföra stora kostna- der för kommunerna. Bara ett fåtal stomplaner kom att upprättas och den översiktliga planeringen försummades. byggnadslag innebar väsentliga förändringar i förhållandet mellan samhällets och den enskilde markägarens befogenheter. Det innebar att kommunerna kunde bestämma var och när planer skulle upprättas och vad de skulle innehålla. Bakgrunden till detta var att kommunerna skulle kunna styra lokalisering av nya bostäder till de mest lämpade platserna. Genom ändringarna i byggnadslagen stärk- tes det kommunala planmonopolet, men bestämmelserna om reger- ingens fastställande av kommunala planer blev kvar. Viktiga nyheter byggnadslag var också inrättandet av de översiktliga planinstituten, det vill säga generalplaner för städer och tätorter samt regionplaner för områden omfattande flera kommuner. Begreppet tätbebyggelse infördes också. Principen var att tät- bebyggelse bara fick komma till stånd där det allmänna ansåg det lämpligt utifrån en antagen och fastställd stads- eller byggnadsplan. 1959 tillkom en ny byggnadsstadga för att komma till rätta med det så kallade byggkrånglet. De lokala byggnadsordningar som dittills styrt byggnaders kvalitet och utformning ersattes med statliga och enhetliga byggnadsbestämmelser för hela landet. Krav infördes också på en byggnadsnämnd i varje kommun och ansvaret att upprätta byggnads- planer flyttades över från markägare/byggherre till kommunerna. inleddes arbetet med att omarbeta bygg- lagstiftningen. Bakgrunden var en alltför uppdelad och splittrad lag- stiftning, oklar planstatus och ett ökat behov av långsiktig hushåll- ning med mark och vatten. Den äldre (1987:10) trädde i kraft och ersatte då byggnadslagen och, byggnadsstadgan och samt lagen om påföljder och ingripanden mot olovligt byggande . infördes lagen om hushållning med naturresurser m.m. (1987:12), en ny lag med regler för hushållning med mark, vatten och den fysiska miljön i övrigt. Den stora skillnaden utifrån tidigare byggnadslagstiftning var att inriktade sig på planprocessen och behovet av tidig samordning för att lösa konflikter i förändring av mark- och vattenanvändningen. medförde också en de- centralisering och förtydligande av ansvarsfördelningen mellan stat, kommun och övriga parter. Kommunerna gavs nu möjlighet att själv anta rättsverkande planer. Vidare infördes krav att varje kommun skulle ha en kommunomfattande översiktsplan. Genom lagen ersattes de tidigare planinstrumenten planinstituten generalplan, stadsplan och byggnadsplan av översiktsplanen och Staten behöll enbart sitt direkta inflytande över riks- intressen, frågor som berör flera kommuner och frågor som rör män- niskors hälsa och säkerhet. Som ett resultat av ett stort antal utredningar för att förenkla plan- och byggprocessen och stärka kontrollen av byggandet, trädde en ny plan- och bygglag i kraft . Den nya lagen ersatte i sin helhet den äldre och lagen (1994:847) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk m.m. Nya bestämmelser om hänsynstagande till miljö- och klimat- aspekter vid planering och byggande tillkom, översiktsplanens stra- tegiska funktion betonades, liksom kravet på aktualitetsprövning. En möjlighet att begära planbesked av kommunen infördes och möjlig- heterna till så kallat enkelt planförfarande utvidgades. Dessutom slo- pades det tidigare kravet på att en detaljplan måste föregås av ett program. För att undvika dubbla planförfaranden infördes även bestämmel- ser om samordning av handläggning av vissa ärenden enligt PBL och andra lagar, t.ex. lagen (1995:1649) om byg- gande av järnväg. i våra nordiska grannländer Planeringssystemen i de nordiska länderna bygger på en stark planeringstradition med övergripande planer som kom- pletteras med mer detaljerad efterföljande planering. Planernas status, form och innehåll varierar dock liksom olika regionala och statliga myndigheters ansvar i den fysiska planeringen. planering/inriktning för (statlig regional plan) detaljplan i fler steg är till arealen något mindre än och är det tätast befolkade landet i . Landet har cirka 5,5 miljoner invå- nare, varav 1,3 miljoner människor bor i och omkring huvudstaden . av befolkningen bor i städer och av arealen är jordbruksmark. All fysisk planering i är förankrad i planlagen (planloven, PL), som fördelar ansvaret mellan Själva plansystemet grundas på –landsplanredogörelse, översikt av statliga intressen och natio- nella planeringsdirektiv för specifika geografiska områden –Fingerplanen för Huvudstadsområdet (statlig regional plan) –lokalplaner (detaljplan) har den fysiska planeringen i decentrali- serats och allmänheten involverats mer i processen. Den politiska debatten om planeringssystemet pågår även och sedan valet har en debatt pågått om att reformera det danska planeringssystemet. En direkt konsekvens är att ansvaret för den danska planeringslagen har flyttat från till . lades ett förslag fram för att modernisera planlagstiftningen. Lag- förslaget ger bl.a. nya möjligheter för utveckling i kustområden och utveckling av boende och näringsliv på landsbygden. Förslaget ska också ge tydligare ramverk för produktionsföretag, bättre utveck- lingsmöjligheter för detaljhandeln och mer flexibla ramar för stads- utveckling. Utöver detta bemöter förslaget kommuners och företags efterfrågan av en mer flexibel och effektiv planprocess. Planer för vatten och och Översikt av statliga tillväxtstrategier (inte fysisk (Statlig regional plan) Strategi för den rumsliga I lokalplaner ska strategierna i den övergripande kommunplanen kon- kretiseras. En lokalplan kan inte utarbetas för ett område som inte omfattas av kommunplanens ramverk. Enligt planlagen ska en lokalplan tas fram för större projekt. Termen större projekt är dock relativ och delvis beroende på vart projektet ska genomföras. Utbyggnad av ett bostadsområde eller avvikande markanvändning inom befintlig bebyggelse kräver dock alltid lokalplan. Likaså krävs lokalplan om kommunen vill införliva ett markområde utanför stadsbebyggelsen med den zonen, genomföra större avstyckningar eller större rivningar, samt i övrigt när det behövs för att säkra kommunplanens genomförande. När planläggning inte längre behövs kan en lokalplan upphävas. Lokalplanens utformning är flexibel och kan innehålla bestäm- melser om storlek och placering av byggnader, vägar, gång- och cykelbanor liksom bestämmelser om den estetiska utformningen av ett område. En lokalplan kan även vara tematisk och t.ex. omfatta bestämmelser för utformning av skyltar inom ett avgränsat område. Ett förslag till lokalplan ska offentliggöras med en gransknings- tid inom vilken invändningar mot förslaget ska , myndigheter och grannkommuner kan lägga veto mot ett förslag till lokalplan för de frågor som dessa har att bevaka. Ett veto innebär att planen inte kan antas innan enighet uppnås. Om parterna inte kan komma överens, kan frågan lyftas till ministeriet för avgörande.