sou · H5B333 · 2017-04-25 00:00:00 — konstaterade att hyresgästen i lägenheten förvarat narkotika i en sådan mängd och annan utrustning att det måste hållas för visst att överlåtelsesyfte hade funnits. Hyresvärden hade enligt hyresnämnden inte visat att själva lägenheten varit lokal för försäljning eller att lägenheten till övervägande del tagits i anspråk för detta ändamål. Hyresrätten var därmed inte förverkad. av narkotika i lägenheten konstaterade hyresnämnden att det i sig inte stred mot någon hyresrättslig bestämmelse och att det inte hade visats att vare sig innehavet eller den tänkta försäljningen lett till störningar eller annat obehag för övriga hyresgäster i sådan grad att det kunde medföra avtalets upphörande. Avtalet förlängdes av hyresnämnden och hovrätten avslog hyresvärdens överklagande (ÖH 3010-07). En hyresgäst hade i tingsrätten dömts för grovt bedrägeri bestå- ende i att han hade hyrt ut lägenheten till olika personer och tagit förskottshyror men inte hade låtit vederbörande personer få tillträde till lägenheten. fann att hyres- gästen därigenom använt sig av den omtvistade lägenheten som brottsobjekt och att hyresrätten därför hade förverkats. Hovrätten instämde i nämndens bedömning (SÖH 342/2002). Förvaring av stöldgods i lägenheten ledde inte till förverkande enligt 42 § första stycket 9 hyreslagen eftersom förvaringen av stöld- godset inte bedömdes ha skett affärsmässigt eller som ett led i en organiserad brottslighet (ÖH 4950-06). Förverkandegrunderna framgår av 42 § och kan även åberopas i en förlängningstvist inom ramen för 46 § första stycket 1. Därutöver kan hyresvärden i en förlängningstvist stödja sig på 46 § första stycket 2 som stadgar att hyresgästen inte har rätt till förlängning av ett hyresavtal när denne (i annat fall än förverkande) åsidosatt sina förpliktelser i så hög grad att avtalet inte skäligen bör förlängas. Syftet med bestämmelsen är att även sådan misskötsamhet som inte medfört hyresrättens förverkande kan leda till att hyresgästen går miste om sin rätt till förlängning av hyresavtalet. Hyresvärden skulle annars sakna tillräckliga medel för att kunna upprätthålla Kriminella grupperingars användning av hyreslägenheter ordning och skick i fastigheten.11 Kraven på hyresgästens skötsam- het måste enligt lagförarbetena vidare ställas högt. En alltför långt- gående tolerans mot en misskötsam hyresgäst skulle annars urholka värdet av de andra hyresgästernas besittningsskydd. Vid avgörande av frågan om förlängning är det i allmänhet helhetsbilden av hyres- gästens förhållanden snarare än isolerade episoder som är avgör- ande. Ofta åberopas bristande och försenade hyresbetalningar till stöd för upphörande enligt denna del av 46 §. Med avseende på situationer som kan utgöra störningar eller brottslig verksamhet finns det dock möjlighet att tillämpa denna punkt i vissa fall. Det kan gälla sådana beteenden som inte varit tillräckligt allvarliga för ett förverkande eller att det brister i de formella förutsättningarna. Det senare kan vara fallet om t.ex. en rättelseanmaning inte har skickats innan uppsägningen trots att detta borde ha skett enligt reglerna för förverkande, eller att rättelseanmaningen i sig varit brist- fällig som sådan. Vid åsidosättande av förpliktelser ska dessutom en avvägning ske mellan olika faktorer. Resultatet av denna avvägning kan bli att hyresgästens avtal förlängs trots att dennes åsidosättande i och för sig varit tillräckligt för att avtalet skulle kunna ha upphört. Vid av- vägningen kan hänsyn tas till ömmande personliga förhållanden, hyresgästens långvariga innehav av lägenheten och om förändringar har inträtt i de omständigheter som låg bakom åsidosättandet av förpliktelserna och att det finns anledning att anta att ytterligare åsidosättanden inte kommer att ske. Departementschefen påpekade också att påföljden vid bristande skötsamhet i viss mån bör anpassas till hyresgästens möjligheter att få annan bostad på orten.12 Det är inte, som i de flesta förverkandesituationer, formellt nöd- vändigt att uppsägningen föregåtts av en varning för att hyresförhåll- andet ska kunna bringas att upphöra enligt denna punkt. Hyresgäs- ten står i princip risken och ansvaret för det åsidosättande av sina för- pliktelser som han gör sig skyldig till. Vid införandet av det tillägg om varningsmeddelande som gjordes med ikraftträdande i paragrafens andra stycke har dock uttalats i förarbetena att huvud- regeln bör vara att ett hyresavtal inte upphör på grund av åsidosatta förpliktelser, om inte uppsägningen har föregåtts av en varning. 1968:91 bihang A s. 62 f. 1968:91 bihang A s. 91. Kriminella grupperingars användning av hyreslägenheter Rättspraxis om åsidosatta förpliktelser En hyresgästs brottslighet som riktar sig mot någon som inte bor i omgivningen eller inte bedöms bedrivas systematiskt i hyreslägen- heten faller inte in under de ovan nämnda grunderna för förverkande. Sådan brottslighet och störande beteende kan dock bedömas utgöra skäl för att inte medge hyresgästen förlängning av hyresavtalet vid hyresvärdens uppsägning. Vid bedömningen av om hyresgästen där- vid åsidosatt sina förpliktelser brukar hyresnämnderna och hov- rätt hänvisa till hyresgästens skyldighet att, förutom att se till att de kringboende inte utsätts för störningar i boendet, vid sin använd- ning av lägenheten också i övrigt iaktta allt som fordras för att be- vara sundhet, ordning och gott skick inom fastigheten (25 § hyres- lagen), se bl.a. RH 2010:84. Av rättspraxis följer också att den hyres- gäst som riktar hot mot hyresvärden eller någon som är anställd hos hyresvärden därigenom ofta bedöms ha brustit i skyldigheten att iaktta gott skick, se bl.a. RH 1997:19.13 Följande exempel från rättspraxis kan vidare nämnas. Hyresgästen hade vid två telefonsamtal med företrädare för hyres- värden uttalat sig hotfullt med hänvisning till ”kriminella kretsar” och även talat om ”mc-gäng”. Uttalandena hade enligt hovrätten varit ägnade att inge hyresvärdens företrädare en känsla av obehag och osäkerhet, något som även blivit fallet. Hyresgästen hade även i ett brev till företrädaren uttalat sig ironiskt och hånfullt om dennes son. Hyresgästen hade inte heller bidragit till att reda ut situationen när företrädaren tagit personlig kontakt efter det första telefonsamtalet. Avtalet förlängdes inte (ÖH 4177-05). En hyresgäst hade vid telefonsamtal med en av hyresvärden an- ställd person hotat att döda henne. Trots att det varit fråga om en enstaka händelse har hyresgästen ansetts ha åsidosatt sina förplik- telser i så hög grad att hyresavtalet skäligen inte borde förlängas (RH 2010:84). Hyresgästens make hade dömts för olaga hot mot anställd hos hyresvärden. Såvitt framkommit var det första gången under hyres- gästens långvariga boende () som maken misskött sig, och händelsen bedömdes ha kommit som en överraskning för hyres- 13 I rättsfallet förklarades emellertid hyresrätten förverkad på den grunden att hyresgästen allvarligt brustit i vad som fordras för att bevara gott skick inom fastigheten. Kriminella grupperingars användning av hyreslägenheter Hyresgästens försummelse kunde därför inte medföra att hon åsidosatt sina förpliktelser i så hög grad att hyresavtalet skäli- gen inte borde förlängas. Här kan tilläggas att det alltså inte räcker att en familjemedlem eller annan som hyresgästen har ett visst an- svar för har misskött sig. Det förutsätts också att hyresgästen för egen del har brustit i tillsynen över denne för att sanktioner ska kunna riktas mot hyresgästen. Hyresvärdens överklagande avslogs (ÖH 5057-10). Hyresgästen, född , hade tillsammans med fadern dömts för ett flertal inbrott i grannlägenheter och hyresgästen dessutom för olaga hot. Hyresgästen hade därigenom åsidosatt sina förplikt- elser. Av hyresgästens egna uppgifter och brottmålsdomarna fram- gick att hyresgästen närmast varit ett viljelöst redskap i faderns händer. Enligt läkarintyg hade det inte gått att upptäcka något kri- minellt initiativ från hyresgästen och då denne fortsättningsvis inte skulle ha kontakt med fadern förväntades ingen fortsatt krimina- litet från hyresgästen. Hovrätten ansåg risken för fortsatt brottslig- het liten och förväntade sig att hyresgästen med stöd av sociala myndigheter skulle kunna stå emot eventuell framtida påverkan från fadern. Det ansågs därför oskäligt att upplösa hyresförhållandet (ÖH 4729-04). Hyresgäst i vars bostadslägenhet funnits dynamit som hans bekanta hade haft med sig till lägenheten har inte från hyres- rättsliga utgångspunkter vidtagit tillräckliga åtgärder för att förvissa sig om att dynamiten avlägsnats därifrån. Bland annat mot bak- grund av de förödande konsekvenser som skulle ha kunnat bli fallet om dynamiten detonerat vid t.ex. en brand i huset bedömdes hyres- gästen ha i så hög grad åsidosatt sina förpliktelser att hyresavtalet skäligen inte borde förlängas (ÖH 8422-12). Hyresgästen hade dömts för bl.a. grov misshandel och vållande till annans död, grovt brott, till fängelse . Brottsligheten be- gicks i prövningslägenheten mot en person som varken var granne, boende i området eller anställd hos hyresvärden. Hovrätten konsta- terade att grova brott mot nämnda personkategorier normalt medför avtalets upphörande men fann att man i detta fall måste göra en mer nyanserad bedömning. Avgörande vikt ansågs böra till- mätas grannars befogade rädsla och obehag. Vid en sammantagen bedömning ansåg hovrätten att omständigheterna inte var sådana att hyresgästen genom brotten åsidosatt sina skyldigheter som hyres- Kriminella grupperingars användning av hyreslägenheter gäst på det sätt som krävs för att hyresförhållandet skulle upphöra av hänsyn till grannars intressen (ÖH 2919-05). I följande fall medförde dock brottslighet begången i lägenheten hyresavtalets upphörande. Hyresgästen hade dömts för misshandel, våldtäkt och sexuellt utnyttjande till fängelse och . Det var fråga om upprepad brottslighet, begången på likartat sätt och som ägt rum under . Brotten hade begåtts i prövnings- lägenheten och riktat sig mot flickor och unga kvinnor. Brotten hade väckt stor uppmärksamhet. Hovrätten konstaterade att grova hot eller misshandel av någon granne eller anställd hos hyresvärden normalt medför avtalets upphörande men bedömningen måste göras mer nyanserat när brotten hade riktats mot någon annan. Brottens svårighetsgrad och den grad av uppmärksamhet de hade väckt måste beaktas. Avgörande vikt borde tillmätas grannars befogade rädsla och det obehag de kan känna om hyresgästen tillåts bo kvar (jfr ÖH 2919-05 ovan). Hovrätten framhöll att hyresvärdar och hyres- gäster gemensamt har ett intresse och en skyldighet att se till att god boendemiljö upprätthålls. Hyresgästerna har rätt att känna trygg- het i boendet. Brotten som hade ägt rum i prövningslägenheten var av en typ som skapar starka känslor och typiskt sett skapar otrygg- het och påverkar kringboende negativt, vilket även omvittnats av grannar. Vid en sammantagen bedömning fann hovrätten att grannar- nas rätt att känna trygghet i boendet vägde särskilt tungt. Till skill- nad från hyresnämnden fann hovrätten att hyresgästen åsidosatt sina förpliktelser i så hög grad att avtalet inte skulle förlängas (ÖH 4497-06). I ett annat fall hade hyresgästen i prövningslägenheten begått liknande brott (våldtäkt mot barn i tre fall) som i närmast föregå- ende fall och dömts till fängelse. Hovrätten fann här dock, bland annat mot bakgrund av den behandling mot återfall i brott som hyresgästen genomgått och den relativt långa tid som gått sedan brotten begåtts (november–), att grannarna inte hade befogad anledning att befara att säkerheten och tryggheten i boendet skulle äventyras om hyresavtalet förlängdes. Trots allvaret i de brott som hyresgästen begått bedömde därför hovrätten att han inte hade åsidosatt sina förpliktelser som hyresgäst på sådant sätt att hyresavtalet skäligen borde upphöra. Avtalet förlängdes (ÖH 611-13). Kriminella grupperingars användning av hyreslägenheter 6.2.2Fastighetsägarens ansvar vid kriminell verksamhet i lägenheterna I 6 kap. 12 § finns en straffsanktionerad förpliktelse för fastighetsägare att vidta åtgärder som skäligen kan begäras för att få hyresavtal att upphöra om han får reda på att lägenheten väsent- ligen används för prostitution. Om en hyresvärd upplåter en lägenhet till att helt eller till väsent- lig del användas för prostitutionsverksamhet – exempelvis under täckmantel av massageinstitut eller dylikt – torde inte någon tvekan råda om att hyresvärden främjat verksamheten på sådant sätt att han eller hon gjort sig skyldig till koppleri enligt 6 kap. 12 § första stycket brottsbalken.14 I paragrafens andra stycke finns dessutom en särskild regel som tar sikte på det fallet att en hyresvärd får veta att en uthyrd lägenhet helt eller till väsentlig del används för prosti- tution. Hyresvärden anses ha främjat tillfälliga sexuella förbindelser mot betalning, om prostitutionsverksamheten fortsätter eller åter- upptas och värden underlåter att göra vad som skäligen kan begäras för att upplåtelsen ska upphöra. Kriminaliseringen omfattar dock inte det fall att en hyresvärd mot normal hyra upplåter en vanlig lägenhet som bostad åt en prostituerad. För att undgå straffansvar ska hyresvärden antingen förmå hyres- gästen att upphöra med prostitutionsverksamhet i den förhyrda lägenheten eller också göra vad som skäligen kan begäras för att få upplåtelsen att upphöra. För straffbarhet krävs vidare att hyresvär- den visas ha fått kunskap om att lägenheten används till prostitution. Hyresvärd som av polis eller sociala myndigheter underrättas om förhållandet blir – förutsatt att uppgifterna är riktiga – i princip skyldig att göra vad som skäligen kan begäras för att få bort hyres- gästen från lägenheten, såvida han inte kan få garantier för att lägen- heten inte längre kommer att användas på aktuellt sätt.15 I proposi- tionen till lagen framhålls vidare följande: 1983/84:105 s. 42 och 58. 1983/84:105 s. 58 f. Kriminella grupperingars användning av hyreslägenheter Vad som skäligen kan begäras av hyresvärden är i första hand att han – under åberopande av den särskilda förverkandegrunden i hyreslagen – säger upp hyresavtalet och, om det behövs, begär handräckning för att få hyresgästen att avflytta.16 Det saknas såvitt känt rättspraxis på området. 6.3Brottslighet i organiserad form och dess användning av hyreslägenheter har fokus ökat och stora resurser lagts ned på att bekämpa den organiserade brottsligheten. Regeringen har successivt intensifierat sitt arbete och har avseende grov organiserad brottslig- het bland annat skärpt lagstiftningen och gett uppdrag inom detta område till Polisen och Brå. Den grova organiserade brottsligheten berör alla delar av sam- hället. Inom den organiserade brottsligheten utgör kriminaliteten en affärsmässig verksamhet. Med det avses att brott inte är engångs- företeelser, utan bedrivs på yrkesmässiga grunder och syftet är fram- för allt att tjäna pengar. Eftersom verksamheten som de kriminella gängen utför är brottslig måste den skyddas från myndigheter och angrepp från andra kriminella och svekfulla personer i eller i när- heten av verksamheten. Skyddet byggs upp dels genom att organi- sationen genom våldshandlingar och hot mot dem som riskerar att angripa verksamheten etablerar ett våldskapital, dels genom att nät- verken försöker undvika att dra uppmärksamhet åt sig genom att agera diskret och vara ytterst försiktiga. Skyddet av organisationen eller gänget är följaktligen en mycket viktig del i verksamheten och livsföringen för dessa gärningspersoner.17 De kriminella organisationerna skapar genom den brottsliga verksamheten kapital, kompetens, kontakter och status som sedan kan användas för att ytterligare skydda och underlätta den fortsatta verksamheten. Denna ständigt pågående process medför att brotts- ligheten blir systemhotande och ett större problem för samhället än dess ”kriminella kärnverksamhet” (som t.ex. narkotikabrott och stölder). Den kriminella verksamheten blir också systemhotande 1983/84:105 s. 59. 17Brå, 18. Lokala åtgärder mot organiserad brottslighet s. 35 f. Kriminella grupperingars användning av hyreslägenheter om de kriminella organisationerna kan påverka myndighetsperso- ner, såsom tulltjänstemän och poliser, på ett otillbörligt sätt eller hota brottsoffer och vittnen, som kanske då inte vågar anmäla brott eller berätta om sina iakttagelser i domstol.18 Enligt Brå är det framför allt pengar som är drivkraften för den organiserade brottsligheten. En del av de mer etablerade grupper- ingarna har därför tagit steget över till ekonomisk brottslighet och inriktar sig på t.ex. bolagstömningar och bedrägerier snarare än mer traditionell brottslighet, som narkotikabrott och stölder.19 Den organiserade brottsligheten i har annars i huvudsak varit in- riktad på narkotika, smuggling av sprit, tobak och dopningspreparat, stölder, och i någon mån miljöbrott. Vidare är penningtvätt, män- niskohandel för sexuella ändamål samt koppleri, människosmugg- ling, illegal spelverksamhet, vapenhandel, och utpressning, grova rån och skjutningar vanligt förekommande inom den svenska orga- niserade brottsligheten.20 När insatser ska tillsättas mot organiserad brottslighet är det enligt Brå mer angeläget att det klargörs vad det är som ska bekäm- pas än att det görs försök att allmängiltigt definiera begreppet orga- niserad brottslighet. Först när problemet med brottsligheten och syftet med insatsen har identifierats kan de rätta åtgärderna vidtas. I syfte att få en bredare bakgrund har utredningen varit i kontakt med olika företrädare för kommuner, brottsbekämpande myndig- heter, fastighetsbolag och bostadsbolag för att kartlägga problemen med kriminella grupperingars användning av hyreslägenheter. De uppgifter som därigenom framkommit redovisas i det följande. Vi har också genomfört ett välbesökt seminarium i med syfte att stärka kunskapen om problemet samt sprida exempel på goda arbetsmetoder inom ramen för nuvarande lagstiftning men med systematiska metoder. 18Brå, 18. Lokala åtgärder mot organiserad brottslighet s. 36 f. 19Brå 2012:13 s. 349 f. 20Brå 2002:7 s. 8, NUC Rapport 2011:3 s. 2. Kriminella grupperingars användning av hyreslägenheter Utredningen har tagit hjälp av regionala underrättelsesektionen, Polisen i , som på utredningens uppdrag färdigställt en problembeskrivning avseende kriminella aktörers och nätverks an- vändning av bostadshyreslägenheter och hyreslokaler. De uppgifter som därigenom framkommit redovisas i det följande. Problembeskrivningen bygger på erfarenheter och uppfattningar om situationer där hyreslägenheter eller lokaler har bedömts utgöra en förutsättning eller ett medel för kriminell verksamhet. Kunskaps- underlaget består dels av information hämtad från förundersök- ningar och dels på bedömningar utifrån underrättelseinformation. Av materialet framträder en bild av där bostadslägenheter och lokaler används i de flesta kriminella verk- samheter och att det ofta föreligger oklara hyresförhållanden. I polis- utredningar om narkotikabrott är hantering av narkotika i såväl bostadslägenheter som lokaler vanligt förekommande. Det handlar ofta om, i fråga om bostadslägenheter, att lägenheterna är hyrda i andra eller tredje hand. Bulvaner förekommer ofta som hyresgäster och förses med de dokument och uppgifter som krävs för att ingå ett hyreskontrakt. Det kan vidare konstateras att de kriminella verksamheterna sträcker sig från småskaliga verksamheter såsom förvaring- eller försäljningsplatser av narkotika och stöldgods, till storskalig och systematisk verksamhet som tillverkningscentral av falska identitets- handlingar, narkotikaodlingar, plats för penningtvätt eller annan ekonomisk brottslighet. Det är också tämligen vanligt förekom- mande med prostitution i bostadslägenheter, i vissa fall som ett led i människohandel med sexuella förtecken. Det finns en stor mängd ärenden där polisen i samband med olika utredningsåtgärder har hittat vapen i hyreslägenheter eller lokaler. Den allmänna uppfattningen bland poliser i är att skjutvapen har kommit att bli ett normaliserat och delvis nöd- vändigt attribut för personer involverade i organiserad eller seriell brottslighet. Senaste årens statistik över skjutningar i visar också en tydlig trend på att vapnen används mot personer och inte enbart är till för att skrämmas. I det perspektivet är hyreslägen- heterna, där kriminella aktörer ofta bor tillsammans med familj, för- Kriminella grupperingars användning av hyreslägenheter utsättningar för att kunna gömma vapen och att bedriva annan slags kriminell verksamhet. Uppgifter i polisutredningar tyder också på att hyresgäster in- volverade i kriminell verksamhet ibland har disponerat flera lägen- heter i samma fastighet vilket lett till mycket ”spring” på platsen. Boende på adressen har upplevt stor oro. rapporterades vådaskott i trapphuset i en hyresfastighet och miss- tankar om pågående grov brottslighet uppstod i samband med efterföljande polisingripande. I det aktuella fallet hyrdes lägenheter och lokaler i fastigheten av ett företag som kontrollerades av leda- ren för ett välkänt kriminellt nätverk. Denne och personer i dennes nätverk förvarade både narkotika och vapen i lokalerna och använde även lokalerna som bostad. Det finns uppgifter om relativt omfattande spelklubbsverksam- het i . Klubbarna finns både i förorterna och i innerstaden. Flera av dem kan liknas vid institutioner och de har en verksamhet som har existerat . Klubbarna tillhanda- håller och bedriver spel-, tobak-, alkohol- och matförsäljning. Vinster från verksamhet varken bokförs eller redovisas på ett korrekt sätt till skatteverket. Verksamheten bedrivs oftast i hyreslokaler som nyttjas för denna icke-tillståndsgivna och illegala verksamhet. används lokalerna för någon annan laglig verk- samhet, som exempelvis restaurang- eller frisörverksamhet. Spelklubbarna bevistas ofta av kriminella personer som använder dessa som en arena för att göra upp affärer. Det har visat sig att klubbarna kan vara en grogrund för kriminella konflikter, där risken för allvarligt våld är påtagligt då både besökare och innehavare inte sällan är beväpnade. Exempel på detta är två händelser i , då beväpnade personer besökte en illegal spel- klubb i Ronna med avsikten att ha ihjäl utpekade personer. Båda händelserna resulterade i dödligt våld, och flera skadade, och blev inledningen på en myndighetsgemensam insats i . Hyreskontakt kan också användas som underlag för bidrags- brott. I brottsuppläggen används felaktiga folkbokföringsuppgifter, skenseparationer eller skyddsbehov för att lyfta felaktiga bidrag eller kringgå kommunala bostadsköer. Problemet inbegriper också otillåten andrahandsuthyrning där en person kan hyra flera lägenheter i andra hand vilka denne sedan hyr ut i tredje hand, möjligtvis med förstahandshyres- Kriminella grupperingars användning av hyreslägenheter gästens goda minne. I okänd omfattning, men något som utifrån underlaget bedöms ske systematiskt, används dessa andrahands- kontrakt och inneboendekontrakt i kontakten med som efter prövning betalar ut ersättning. I närheten av organiserad kriminell verksamhet finns hypotetiskt en hotbild som kan bli överförd hotbild på grannar och boende i när- heten. Det ligger i kriminalitetens natur att det finns en hotbild mot dessa aktörer och att de inte sällan uppvisar en låg impulskontroll. Våldshandlingar som exempelvis skjutningar på allmän plats och mot bostäder riskerar att gå utöver andra. Det finns exempel på när kulor har träffat fel bostad och gått igenom fönster och dörrar. I det rapporterade underlaget finns exempel på hur kriminell verksamhet i bostäder och lokaler inneburit fara för andra boende i fastigheten. Det handlar om direkta olagligheter som grova vapen- brott, med innehav av automatvapen eller pistoler, illegal spelklubbs- verksamhet eller svartklubbar som besöks av kriminella individer men också om enskilda kriminellas bostäder och lokaler som utsätts för antagonistiska angrepp.