sou · H4B394 · 2017-01-01 00:00:00 — Det kan också bli fråga om sjukhusundervisning utifrån det ansvar som regleras i skollagen. Ett par rektorer menar att man vid upprepad anmäld frånvaro skapar kontakt med elevhälsan, företrädesvis genom skolsköterskan. Ändå anger flera rektorer att det kan fordras andra insatser än dessa och då är elevhälsan också en given resurs som bör engageras i utred- ningen av orsaker till frånvaron. Samverkan med andra aktörer bedöms fungera olika bra Flera rektorer uppger att de har gjort orosanmälningar till de sociala myndigheterna när elevers frånvaro blivit problematisk. Flera har också återkommande kontakter med myndigheterna kring dessa och andra elever i skolan. Några rektorer menar att myndigheternas möjligheter att bidra till en förbättrad situation är små, beroende på arbetsbelastning eller bristande resurser. En rektor anger att myndig- heterna inte genomför utredningar av frånvaro, eftersom frånvaro betraktas som skolans ansvarsområde. En annan rektor beskriver det som frustrerande att behöva vänta på myndigheternas agerande då det är känt att snabba åtgärder är nödvändiga. Samverkan, upp- ger rektorn, fungerar hyggligt med ett av socialkontoren som har ett s.k. hemmasittarteam, men inte med andra. Det finns också exem- pel på att företrädare för mer regelbundet deltar i skolans sammanträden. En rektor talar om prestige som ett hinder i samverkan med sociala myndigheter. Andra beskriver att samverkan med sociala myndig- heter är tillfredsställande och anger s.k. SIP-möten som en möjligen framkomlig väg för samverkan (SIP står för Samordnad Individuell Plan, vilken regleras både i socialtjänstlagen och hälso- och sjuk- vårdslagen). Vissa anger också s.k. BUS-möten som en mötesplats där olika regionala aktörer kan behandla frågor med anknytning till frånvaroproblematik (BUS står för Barn och unga i behov av sär- skilt stöd). I sina riktlinjer anger bl.a. en kommun att skolan ska ha rätt att få viss information om anmälda ärenden av kommunens socialtjänst, såvida det inte bedöms som olämpligt. Bland rektorerna finns det flera som har nätverk, bl.a. genom huvudmännens försorg, där de tillsammans med andra skolledare kan diskutera arbetet med att främja skolnärvaro och hantera från- varo. Ett par rektorer uppger dock att de inte har nära tillgång till externa diskussionspartner, och bland dem som har nätverk finns också de som anser att de är ensamma i att hävda sitt arbetssätt. Närvarofrämjande insatser i stort och smått Även om rektorerna betonar de individuella insatserna för elever som uppvisar problematisk frånvaro anser de också att skolan kan göra mycket för att skapa förutsättningar för en god närvaro. Flera rektorer poängterar skolans bemötande och relationerna mellan lärare och elever som centrala för närvaron och trivseln i skolan. Ett par rektorer uppmanar lärarna att inte ”skälla ut” elever som kommer för sent till första lektionen då det kan förmodas att det för eleven är ett stort steg att över huvud taget komma dit. En annan poängterar att närvaron ökar om elevernas starka sidor fram- hålls i möten med dem. Det är också viktigt att ge stöd åt lärare om man ser mönster i frånvaron på vissa lektioner. Bra scheman utan håltimmar är enligt en annan rektor närvarofrämjande. Ett främjande arbetssätt som framhålls av flera rektorer är att skolan anstränger sig att stärka sammanhållningen och gemenska- pen mellan elever. Gemensamma sociala och kulturella aktiviteter är exempel på sådana insatser som nämns. En rektor betonar vikten av att eleverna får en god överblick över de lokaler de ska vistas i då de kommer som nya elever till skolan så att det blir lätt att hitta I en skola har rektorn infört hemklassrum för årskurserna 7–9 i avsikt att öka tryggheten i de stora byggnaderna. En annan skola har inrättat enskilda studierum med tillgång till personal. ”En liten skola i skolan” är ett begrepp som kan sammanfatta dessa syften i de fall skolan i sig inte är en liten skola. Som nämnts är vissa av skolorna ganska små, och även bland de större har ansvar och orga- nisation skapats för att åstadkomma överskådliga enheter, skolor i skolan. Rektorerna i de mindre skolorna anger bl.a. att litenheten, vilken leder till att alla elever blir sedda, är närvarofrämjande. Elev- hälsans dagliga tillgänglighet och att dess personal rör sig i skolan är en närvarofrämjande faktor enligt en rektor. Flera av de intervjuade rektorerna framhåller också skolans trygghetsarbete som ett viktigt inslag i att främja skolnärvaro. I en av skolorna är både en skol- ledare och skolsköterskan delaktiga i ett trygghetsråd. I en annan skola arbetar man utifrån en modell för arbete mot kränkande behandling som utarbetats av en skolforskare och bedömer att skolan därigenom skapar inte bara trygghet, utan också goda rutiner hos eleverna. Rektorn lägger också vikt vid att personal som nyanställs ska vara införstådda med att ett bra bemötande är en del i arbetssättet. Personalens samsyn i detta och att frånvaro tas på allvar ligger enligt rektorn till grund för det goda arbetet. I en skola har man skapat en kamratstödjargrupp som arbetar för allas väl- befinnande. Elevhälsan har en betydelsefull roll Elevhälsoteamen (EHT) uppges av samtliga de intervjuade ha en central betydelse i arbetet med frånvaro. En rektor har beslutat att anställa skolsköterskan för att få tillräckligt inflytande över funk- tionen. Normalt i den kommunen och i flera andra kommuner är att en skolsköterska har en kommuncentral anställning och ”hyrs in” av skolan. En annan skola har anställt en kurator med särskild erfarenhet av problematisk frånvaro. I flera skolor är det som nämnts någon ur EHT, ofta skolsköters- kan, som tar kontakt med hemmet när en elevs frånvaro bedöms vara problematisk. I några fall nämns också elevhälsans betydelse när det fordras samverkan med barn- och ungdomspsykiatrin eller med de sociala myndigheterna. Rektorerna uppger överlag att de har ett nära samarbete med EHT, inte minst när det gäller frånvaro. På vissa skolor äger möten med EHT rum , medan de på andra skolor sker en gång . En rektor träffar EHT . I vissa skolor tas frånvaron regelmässigt upp vid mötena, medan den på andra behandlas vid behov. En rektor upp- ger sig leda EHT-mötena och är en del i teamet. På ett par skolor är det EHT som ansvarar för kartläggningen/utredningen av orsaker till frånvaro. Skolorna har valt att låta olika funktioner ingå i EHT. Alla rekto- rer nämner skolsköterskan, specialpedagogen och kuratorn. Skol- psykologen som i regel är centralt placerad och har ansvar för flera skolor kan också ingå och anlitas till teammöten och i ärenden där det bedöms som viktigt. I en skola räknas också mentorn som en EHT-funktion och i flera skolor ingår studie- och yrkesvägledaren. Som nämnts ovan räknar sig också rektorn i en skola och biträ- dande rektorn i något fall till EHT. Vissa av rektorerna anger en särskilt god tillgång till elevhälsa och hänför detta till skolornas specifika ansvar som specialskola, grundsärskola eller med en stor grupp elever som i följer grundsärskolans läroplan. Huvudmännens stöd skiljer sig åt Många rektorer uppger sig få ett gott stöd från huvudmännen. I ett par fall efterfrågar huvudmännen särskilt redovisningar av skolor- nas arbete mot frånvaro och/eller resultat av detta. Flera huvudmän fordrar återkommande rapporter om elever som överskrider en viss gräns i sin problematiska frånvaro. På en del håll ger också huvud- männen stöd för vad skolan kan göra i sammanhanget. Stödet skiftar dock kraftigt i tydlighet. Medan vissa dokument förefaller konkreta och instruktiva håller andra en mer moralfilosofisk ton. Det finns också på vissa håll en rik dokumentflora där många av de sociala be- kymren skolan hanterar diskuteras och blandas, inklusive frånvarons orsaker och konsekvenser. Skolornas arbetssätt för att ge snabb återkoppling på frånvaro före- faller i huvudsak som både smidigt och snabbt. På vissa håll före- kommer dock brister och det är t.ex. ett bekymmer om vårdnads- havare har svårt att kommunicera med systemet och än värre om både vårdnadshavare och lärare tappar tilltro till det. tycks det finnas utrymme för andra vägar – telefon – för dem som inte har tillgång till, behärskar eller hinner använda Internet vid anmälan av giltig frånvaro. Men en fråga kan vara, vilket stöd som kan erbju- das huvudmän och skolor så att de får tillgång till bra system, då de befintliga systemen verkar variera i kvalitet och användarvänlighet. Det är också tydligt att det ofta krävs en omfattande implemente- ring av systemen för alla som ska använda dem. Sammantaget ger de intervjuade förhållandevis exakta uppgifter om hur många som enligt deras bedömning har en problematisk från- varo och hur denna frånvaro tar sig uttryck. De förefaller inte sällan vara djupt engagerade i frågan och att ha god kännedom om de enskilda elevernas situation. Systemen ger goda möjligheter att be- vaka situationen för enskilda elever liksom att analysera mönster. Intervjuerna ger en bild av att betoningen i uppföljningen ligger på att följa upp individuell frånvaro, men att analyser av vad i skolan som kan leda till frånvaro görs i mindre utsträckning. Att skolan skapar stress är en faktor som kan leda till frånvaro menar rekto- rerna, men rektorerna anger oftast att den problematiska frånvaron är orsakad av faktorer som skolan inte kan påverka. Det är nödvän- digt och bra att på ett effektivt sätt kunna följa enskilda elevers från- varobeteende, mönstren kan också synas i förhållande till den en- skilde. kan man fråga i vilken grad hemförhållanden, funk- tionsnedsättningar och andra bakgrundsfaktorer ska få bli till hinder för skolgången. Det finns rektorer i undersökningen som resonerar kring att upptäcka systemfel i skolans arbetssätt. Kan analyserna bidra till förståelsen av vad skolan bör göra för att komma åt den samlade problematiska frånvaron? Är det alltid den enskilde eleven som kan förväntas sitta inne med svaret? Även de skolor som inte använder datoriserad registrering av närvaro uppger att de för anteckningar om den. Rektorerna känner både till sina elever och deras föräldrar i dessa skolor och det före- faller mycket sällan som om frånvaro utgör ett problem. det undantagsvis har uppkommit problem arbetar skolorna efter en liknande åtgärdstrappa som de övriga. Det innebär i princip att det första steget i åtgärdstrappan är en omedelbar reaktion – telefon- samtal, sms eller mejl – när frånvaron inte är föranmäld till skolan. När frånvaron fortsätter att vara problematisk kallas elev och vård- nadshavare till samtal. Flera rektorer poängterar vikten av att i sam- talen komma elevens känslor nära och nå en förståelse för vad som är ett hinder för närvaro. Skolorna erbjuder åtgärder och i de fall inte detta räcker tas ytterligare steg i trappan, samtal med flera med- verkande aktörer och orosanmälan. Vitesföreläggande omnämns, men ingen beskriver detta som ett lyckosamt steg. En tidigare reak- tion på frånvaro än ett sms i anslutning till första lektio- nen är svår att tänka sig, men hur tidigt reaktionen på problematisk frånvaro kommer från skolan skiljer dem åt. En fråga är om inte detta bör ges en mer gemensam ram. En annan fråga är om det kan finnas en risk att skolan alltför mycket intresserar sig för de be- som finns på andra håll än i skolsituationen och t.o.m. vid- tar åtgärder som överträder gränsen för elevers integritet. Elevhälsan eller yrkesgrupper i elevhälsoteamet är i nästan alla åtgärdssteg en närvarande aktör, antingen som ansvarig för samtal med frånvarande, för uppföljning, kartläggning/utredning av orsaker och/eller för dialogen och utformandet av stödinsatser till elever. Flera rektorer lutar sig tydligt mot elevhälsans kunnande. Det som skiljer sig åt mellan skolorna, är vilken yrkesgrupp i elevhälsan som engageras till vad och vilka som ingår i teamen. Likaså skiljer det hur ofta teamen sammanträder eller diskuterar frånvarofrågor. Det är troligt att rektorer väljer ansvar i frånvaroarbetet utifrån med- arbetarens personliga kompetens och engagemang, snarare än ut- ifrån den formella kompetensen. Det finns exempel på tydlig framgång i att motivera elever med långvarig frånvaro till att återgå till skolan. Detta kan dock innebära att antalet sökande vårdnadshavare/elever med problematisk från- varo blir så stort till en skola att motivationsarbetet där riskerar att få orimliga proportioner. Dessutom anser en rektor att arbetet för att klara av återvändandet så att många elever kan fullfölja sin grund- skoleutbildning med en höjd självkänsla, inte premieras i huvud- mannens styrning. Rektorn uppger att flera av dessa elever relativt snabbt faller ur gymnasieskolan där motsvarande arbete inte alltid drivs vidare. Samtal vid överlämningar förekommer inte heller. fråga är om man kan möjliggöra övergångar med överlämningar i ett skolsystem där ansvaret är uppdelat på många huvudmän som i vissa fall dessutom konkurrerar. Hur kan skolor samarbeta bättre på detta område utan åtgärder som fordrar mycket omfattande admi- nistrativa insatser? Skolornas insatser för att främja närvaro är av många slag. Dels gör skolorna insatser riktade till den enskilde för att hen ska ges förutsättningar att återvända till skolan eller att klara av den dagliga skolgången, dels för att skapa en skolmiljö som främjar närvaro. De förstnämnda är övervägande individinriktade och kan ofta inrymmas under bestämmelserna som gäller särskilt stöd även om åtgärds- program sällan nämns av rektorerna. I flera fall anges dock att åtgär- derna ska dokumenteras och följas upp. Vissa skolor går mycket långt i sin ambition att få elever till skolan; samtal och eventuellt undervisning i hemmet, frukost och hämtning. Det finns också exem- pel på att rektorn inte önskar att eleven möter lärare i sitt hem utan söker möjligheter att få till möten på en neutral plats. Det kan vara värt att notera att när det gäller särskilt stöd har Skolinspektionen tidigare riktat kritik mot att skolornas stöd i form av särskild undervisningsgrupp eller anpassad studiegång inte sällan utformas utifrån en standardföreställning utan tillräcklig grund i den enskilde elevens behov. Det är med denna intervjustudie som grund inte möj- ligt att avgöra hur skolornas utredningar rimmar med åtgärderna, men det framgår att skolorna söker flera vägar att nå eleverna och att vissa har ansträngt sig mycket för att vinna eleverna för en fortsatt skolgång. När det gäller främjande eller förebyggande insatser nämner rektorerna trygghetsarbete för hela skolan, men också åtgärder för att skapa mindre sammanhang. Gemensamma aktiviteter är exempel på insatser för att skapa sammanhållning i skolan. Analogt satsar skolorna också på sammanhållande insatser på grupp/klassnivå. Ett exempel är satsningen på hemklassrum också i senare år. I flera skolor är elevhälsan involverad i det förebyggande arbetet och särskilt i trygghetsskapande insatser som t.ex. arbete mot mobb- ning och kränkande behandling. Generellt talar rektorerna också om bemötande och förhållandet mellan lärare och elev som en nyckel- fråga när det gäller tryggheten i skolan. En fråga är varför få där- emot talar om strukturer i undervisningen som trygghetsskapande. Intervjumall för intervjuer med rektorer inom ramen för utredningen vända frånvaro till närvaro Intervjun inleds med några ord om vad vi vet om den aktuella skolan, varför den valts etc. Det som anges inom parentes i frågemallen nedan kommer inte rutin- mässigt ställas som frågor, men möjligen vid behov utgöra följdfrågor. Ofta kan det i stället vara framkomligt att be rektorn ge exempel när svaren blir för allmänna. Det som står inom parentes kan fungera som minnesstöd för intervjuaren. 1.Hur ser frånvarosituationen ut på er skola? (Har det varit så ?) 2.Har ni erfarenhet av elever som har en problematisk frånvaro (av upprepad ströfrånvaro, elever som är i skolan men inte går på lektioner, fullständig frånvaro) Hur upplever lärarna situationen? Hur uppmärksammas frånvaro? (Frågorna ställs utgående från det material som finns i handlings- plan/rutin, dvs. vissa av frågorna kan behöva omformuleras om svaren redan framkommer i skolans handlingsplan.) 3.Hur registreras frånvaro på er skola (vilket system, vem registrerar, är flera personalkategorier involverade, hur informeras elev och vårdnadshavare om rutinen)? 4.Hur går skolan tillväga vid oanmäld frånvaro? (olika personalkategoriers roll) 5.Hur återkopplar ni problem med långvarig eller ofta återkommande frånvaro till elev och vårdnadshavare? när en elev är frånvarande i sådan omfattning att denne riskerar att hamna efter i den kunskapsmässiga och sociala utvecklingen). 6.Hur tar ni reda på orsakerna till en elevs problematiska frånvaro? (Vilka deltar i att ta reda på orsakerna? Vem har huvudansvar? Använder ni någon modell eller metod? Formulär eller specifik intervju?) 7.Hur följer ni upp långvarig eller återkommande giltig frånvaro? (Upplever ni att den är ett problem på er skola, är flera personalkategorier involverade?) 8.Hur följer ni upp frånvaron på skolnivå? Ser ni några särskilda mönster (kön, årskurs, ämnen, schema) i frånvaron? Har ni (i så fall) diskuterat det i skolan och arbetat för att bryta mönstren? 9.Hanterar alla lärare rutinerna för frånvaroregistrering lika? (vill en del lärare gärna gå egna vägar?) 10.Hur fungerar samverkan mellan skolan och BUP, socialtjänst, och ev. andra? (Har skolan ett arbetssätt för samverkan eller ordnas samverkan från fall till fall? Tydliga ansvarsgränser för olika personalkategorier?) 11.Hur vet ni att beslutade insatser för eleven genomförs och följs upp? 12.Vad brukar ni göra för att få tillbaka elever till skolan när de varit frånvarande i problematisk omfattning? Kan du ge exempel på hur det fungerar? 4.Åtgärder och stöd för åtgärdsarbete 13.Vilket stöd har ni från er huvudman när det gäller frånvaroarbetet? Vad skulle ni behöva? (Frågar huvudmannen efter elevfrånvaron?) 5.Det förebyggande och närvarofrämjande arbetet 14.Uppfattar du något särskilt i er verksamhet som bidrar till att främja hög närvaro i skolan? 15.Hur arbetar ni konkret kring trygghet och studiero för att främja närvaro? (vad gör olika personalkategorier) 16.Är det något du vill tillägga som passar i det här sammanhanget? 1.Statens bredbandsinfrastruktur som resurs. 3.Höghastighetsjärnvägens finansiering och kommersiella förutsättningar. 4.Politisk information i skolan – ett led i demokratiuppdraget. 5.Låt fler forma framtiden! Del A + B. Ku. 6.Framtid sökes – Slutredovisning från den nationella samordnaren för utsatta EU-medborgare. 7.Integritet och straffskydd. 8.Ytterligare åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Fjärde penningstvättsdirektivet – samordning – ny penningtvättslag – m.m. Del 1 + 2. 9.Plats för nyanlända i fler skolor. 10.EU på hemmaplan. 11.Olika vägar till föräldraskap. 12.Ökade möjligheter till modersmåls- undervisning och studiehandledning på modersmål. 13.Palett för ett stärkt civilsamhälle. 14.En översyn av tobakslagen. Nya steg mot ett minskat tobaksbruk.S. 15.Arbetsklausuler och sociala hänsyn – konvention nr 94 samt en internationell jämförelse. 16.Kunskapsläget på kärnavfalls- området 2016. Risker, osäkerheter och framtidsutmaningar. 17.EU:s reviderade insolvensförordning m.m. Ju. 18.En ny strafftidslag. 19.Barnkonventionen blir svensk lag. 20.Föräldraledighet för statsråd? 21.Ett klimatpolitiskt ramverk för . 22.Möjlighet att begränsa eller förbjuda odling av genetiskt modifierade växter i . 23.Beskattning av incitamentsprogram. 24.En ändamålsenlig redovisning. 25.Likvärdigt, rättssäkert och effektivt – ett nytt nationellt system Del 1 + 2. 26.På väg mot en ny politik för landsbygder – landsbygdernas utveckling, möjligheter och utmaningar. 27.Som ett brev på posten. Postbefordran och pristak i ett digitaliserat samhälle. 28.Vägen till självkörande fordon –en forskarkarriär för framtiden. 30.Människorna, medierna & marknaden. forsknings- antologi om en demokrati i förändring. 31.Fastighetstaxering av anläggningar för el- och värmeproduktion. 32.En trygg dricksvattenförsörjning. Del 1 + 2 och Sammanfattning. 33.Ett bonus–malus-system för nya lätta fordon. 35.Vägen in till det svenska skolväsendet. 36.Medverkan av tjänsteleverantörer i ärenden om uppehålls- och arbets tillstånd. 37.Rätten till en personförsäkring. –ett stärkt konsumentskydd. 38.Samling för skolan. Nationella mål- sättningar och utvecklingsområden för kunskap och likvärdighet. –polisutbildningen som högskole utbildning. 40.Straffrättsliga åtgärder mot deltagande i en väpnad konflikt till stöd för en terroristorganisation. 41.Hur står det till med den personliga integriteten? –en kartläggning av . 42.Ett starkt straffrättsligt skydd mot köp av sexuell tjänst och utnyttjande av barn genom köp av sexuell hand- ling, m.m. Ju. 43.Internationella säkerhetsrätter i järnvägsfordon m.m. 44.Kraftsamling mot antiziganism. 45.En hållbar, transparent och konkurrenskraftig fondmarknad. 46.Samordning, ansvar och kommunikation – vägen till ökad kvalitet i utbildningen för elever med vissa funktionsnedsättningar. 47.En klimat- och luftvårdsstrategi Del 1 + Del 2, bilaga med underlagsrapporter. 48.Regional indelning – tre nya län. 49.En utökad beslutanderätt för . 50.Genomförande av sjöfolksdirektivet. 51.Villkor för intjänande och bevarande av tjänstepension. 52.Färre i häkte och minskad isolering. 53.Betaltjänster, förmedlingsavgifter och grundläggande betalkonton. 54.Till sista utposten. En översyn av postlagstiftningen i ett digitaliserat samhälle. 55.Det handlar om jämlik hälsa. Utgångspunkter för Kommissionens vidare arbete. 57.Utredningen om försvars- och säkerhetspolitiska samarbeten. Del 1 + Del 2. –en åtgärdsgaranti för läsning, skriv- ning och matematik. 60.Ett starkare skydd för den sexuella integriteten. 62.Ökad insyn i välfärden. 63.En robust personalförsörjning av det militära försvaret. 64.Förutsättningar enligt regeringsformen för fördjupat försvarssamarbete. 65.Ett samlat ansvar för tillsyn över den personliga integriteten. –ökad transparens och mer lika villkor. 67.En översyn av överskottsmålet. 68.Stärkt konsumentskydd på marknaden för högkostnadskrediter. 69.En inkluderande kulturskola på egen grund. 70.Ett starkt straffrättsligt skydd mot människohandel och annat utnyttjande av utsatta personer. 71.Snabbare omval och förstärkt skydd för valhemligheten. 72.Entreprenörskap i det tjugoförsta århundradet. 73.Begränsningar i föräldrapenningen för föräldrar som kommer till med barn. 74.Ökad insyn i partiers finansiering –ett utbyggt regelverk. 75.Översyn av skattereglerna för delägare i fåmansföretag. 76.Skatt på finansiell verksamhet. 77.En gymnasieutbildning för alla –åtgärder för att alla unga ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning. Del 1 + Del 2. 78.Ordning och reda i välfärden. 79.En känneteckensrättslig reform. 80.En gränsöverskridande mediepolitik. För upplysning, engagemang och ansvar. 81.Ett modernare utsökningsförfarande. 82.En översyn av lagstiftningen om företagsbot. 83.En svensk flygskatt. 85.Digitaliseringens effekter på individ och samhälle –fyra temarapporter. –, och i övermorgon. 87.Bättre skydd mot diskriminering. 88.Logistik för högre försvarsberedskap. 89.För digitalisering i tiden. 90.Forskning och utveckling på försvarsområdet. 91.Stärkt ställning för arbetskrafts- invandrare på arbetsmarknaden. 92.Värna demokratin mot våldsbejakande extremism. Nationell samordning och kommunernas ansvar. 93.Klassificering av nya psykoaktiva substanser. Uppmärksamma elevers frånvaro och agera. Genomförande av sjöfolksdirektivet. Villkor för intjänande och bevarande av tjänstepension. Ytterligare åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Fjärde penningtvättsdirektivet – samordning – ny penningtvättslag – m.m. Del 1 + 2. Arbetsklausuler och sociala hänsyn i offentlig upphandling – konvention nr 94 samt en internationell jämförelse. Föräldraledighet för statsråd?