sou · H5B381 · 2017-10-17 00:00:00 — Ytterligare en uppgift är att medverka i frågor om samhällsplanering för en hållbar utveckling och hushållning med naturresurser och samordna genomförande, utveckling, uppföljning och rapportering av det mål för friluftslivs- politiken som har fastställt. är en förvaltningsmyndighet under regeringen med en central roll i miljöarbetet. Myndigheten ansvarar bl.a. för frågor som handlar om klimat, mark och biologisk mångfald. I likhet med ska verka för att det generationsmål för miljöarbetet och de miljökvalitetsmål som har fastställt nås.61 I uppdrag ingår även att fördela statliga anslag till andra aktörer som exempelvis arbetar med skydd och skötsel av värdefull natur och ersättning för viltskador. ger också stöd till friluftsorganisationer. () är den myndighet i som ansva- rar för frågor om kulturarv och kulturmiljöer. Verksamheten är in- riktad på att leda och stödja det nationella arbetet med att bevara, använda och utveckla kulturarvet så att de nationella kulturmiljömålen uppnås.62 I myndighetens uppdrag ingår bl.a. att främja kunskapsför- sörjning och att bedriva informations- och rådgivningsverksamhet. RAÄ förvaltar också nationella databaser för kulturhistorisk infor- mation, däribland Fornsök i vilken man kan få information om alla kända registrerade fornlämningar och övriga kulturhistoriska läm- ningar i . 61Verksamheten regleras av Förvaltningslagen (1986:223), Myndighetsförordningen (2007:515), Förordning (2012:989) med instruktion för samt aktuellt regleringsbrev. 62Verksamheten regleras av Förvaltningslagen (1986:223), Myndighetsförordningen (2007:515), Förordning (2014:1585) med instruktion för samt aktuellt reglerings- brev. Sjöar och vattendrag är vanliga inslag i det svenska skogslandskapet. Havs- och vattenmyndigheten (HaV) är statlig förvaltningsmyndig- het på miljöområdet för frågor om bevarande, restaurering och håll- bart nyttjande av sjöar, vattendrag, hav och fiskresurserna.63 Myndigheten leder bl.a. en bredare samverkan kring åtgärdsar- bete inom havs- och vattenförvaltningen med deltagande från bl.a. , och länsstyrelserna. är regeringens företrädare i länen. Enligt länsstyrel- sernas gemensamma instruktion ska de verka för att nationella mål får genomslag i länet som hänsyn ska tas till regionala för- hållanden och förutsättningar.64 Av instruktionen framgår det att länsstyrelserna bl.a. har uppgifter i fråga om naturvård och kultur- miljöfrågor. I 5 a § slås det vidare fast att ska verka för att det generationsmål för miljöarbetet och de miljökvalitetsmål som har fastställt nås och ska vid behov föreslå åtgärder för miljöarbetets utveckling. I fråga om sitt miljöarbete ska länsstyrel- serna rapportera till . Länsstyrelserna har tillsynsansvar för artskydd och fornlämningar vid skogsbruksåtgärder. Fem länsstyrelser är även vattenmyndigheter med huvudansvar för det nationella genomförandet av ramdirektivet för vatten. Skogsvårdslagen och flera andra lagar som har nämnts i detta kapitel innehåller straffbestämmelser. åtalsanmäler exempelvis det myndigheten bedömer är ett brott mot skogsvårdslagen eller varefter åklagare avgör om ären- det ska drivas vidare i domstol. 63Verksamheten regleras av Förvaltningslagen (1986:223, Myndighetsförordningen (2007:515), Förordning (2011:619) med instruktion för Havs- och vattenmyndigheten samt aktuellt regleringsbrev. 64Förordning (2007:825) med länsstyrelseinstruktion. Vidare bör nämnas att enligt 40 § skogsvårdslagen får de beslut som fattar med stöd av skogsvårdslagen eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av skogsvårdslagen över- klagas hos allmän förvaltningsdomstol. I tilldelas kommunerna vissa tillsynsuppgifter med an- knytning till skogsbruk. Som har nämnts tidigare äger kommuner dessutom inte sällan mark i tätortsnära områden och har genom sitt i (2010:900) reglerade planmonopol ett bety- dande inflytande över markanvändningen i många områden. 3.13.4Allmänheten och ideella organisationer Skogen och brukandet av skogen berör och engagerar många män- niskor. Det kan handla om allt ifrån enskilda representanter för all- mänheten till större organisationer som representerar olika intressen som exempelvis kan vara knutna till skogen som livsmiljö och/eller som arena för olika slags aktiviteter. Här görs ingen närmare upp- räkning av vilka dessa aktörer är eller vilka intressen de representerar. Noterbart är dock att miljöorganisationer har getts en särskild ställ- ning i när det gäller de frågor om klagorätt som be- handlas närmare i kapitel 14. En mycket stor del av det operativa arbetet inom skogsbruket (av- verkningar, terrängstransport, plantering m.m.) utförs av entrepre- nörer, företrädesvis av små företag som ofta arbetar på uppdrag av skogsägarföreningar och skogsbolag. Entreprenörernas roll beskrivs närmare i kapitel 4. 4 Svenskt skogsbruk – en översikt I detta kapitel ges en orientering om det svenska skogsbruket, med tyngdpunkt på att översiktligt beskriva de åtgärder som förekommer inom det skogsskötselsystem som dominerar skogsbruket i , nämligen trakthyggesbruket. Som har redovisats tidigare utgör skogs- politikens mål och de skyldigheter som finns angivna i skogsvårds- lagen viktiga ramar för brukandet av skogen. Andra bestämmelser som måste beaktas finns i bl.a. . Översikten omfattar ingen utvärdering av olika skötselsystem och skogsbruksåtgärder eller hur dessa på olika sätt bidrar till att uppnå de skogspolitiska målen. Redo- visningen gör inte heller anspråk på att vara fullständig och inkluderar exempelvis inte några närmare reflektioner kring de skyldigheter i bl.a. skogsvårdslagen som skogsbrukare har att förhålla sig. Dessa skyldigheter, inklusive de som bl.a. gäller olika former av hänsyn som ska tas i samband med brukande av skogen, redovisas mer utförligt i de efterföljande kapitlen. 4.2Svenskt skogsbruk – en översikt I skogsvårdslagens portalparagraf (1 §) slås det fast att ”Skogen är en nationell tillgång och en förnybar resurs som ska skötas så att den uthålligt ger en god avkastning som den biologiska mång- 1 Detta och efterföljande avsnitt bygger till övervägande del på uppgifter från den s.k. Skogs- skötselserien. Skogsskötselserien är en sammanställning av kunskap om skogsskötsel och består av 20 olika delar. Innehållet har skrivits av forskare och har därefter bearbetats redaktionellt både sakligt och språkligt. Bakom serien står , Skogsindustrierna, Lant- bruksuniversitet (SLU) och LRF Skogsägarna. Svenskt skogsbruk – en översikt Vid skötseln ska hänsyn tas även till andra allmänna intressen”. Begreppet skogsskötsel omfattar alla de skogliga åtgärder som ut- förs i ett skogsbestånd exempelvis röjning, avverkning och plantering. Skogsskötseln syftar vanligen i första hand till produktion av timmer och massaved. har intresset för biobränslen ökat och ut- tag av energisortiment i form av skogsbränsle har blivit vanligare. Det som då främst avses är grenar och toppar (grot) som tas ut i samband med föryngringsavverkning och sådan stamved som inte svarar upp mot skogsindustrins krav.2 Skogsbränsleproduktionen är dock van- ligen inte styrande för de skötselinsatser som görs. Stubbskörd för energiproduktion förekommer endast i begränsad utsträckning.3 När skogsskötselåtgärder utförs ska hänsyn tas till natur- och kulturmiljö, rekreation och andra allmänna intressen. Bestämmelserna om denna hänsyn och de frågor om ansvar som kan kopplas till dessa frågor beskrivs närmare i kapitel 9. Trakthyggesbruk har varit det dominerande skogsskötselsystemet i . Trakthyggesbruket bygger på att skogen i huvudsak är enskiktad, dvs. att träden är lika höga och vanligen då också ungefär lika gamla. Andra brukningsmetoder kan användas i fler- eller fullskiktad skog (se vidare nedan). Trakthyggesbrukets cykliska karaktär samlas ibland under begrep- pet omloppstid och består av följande faser: 2Skogsskötselserien nr 17, Skogsbränsle. 3Sveriges , Stubbskörd – hur påverkas klimat och miljö?, 2017. 4Begreppet föryngringsavverkning används i allmänna råd till 10 § skogsvårds- lagen och definieras då som annan avverkning än sådan röjning eller gallring som främjar skogens utveckling och som inte har till syfte att ta skogsmarkens i anspråk för annat ändamål än virkes- produktion. Emellanåt betecknas denna trakthyggesfas för slutavverkningsfasen. Begreppen för- yngringsavverkning eller slutavverkning ersätts i vissa sammanhang alltjämt av de mer negativt värdeladdade uttrycken kalavverkning eller kalhuggning. Svenskt skogsbruk – en översikt Med föryngring avses etableringen av ett skogsbestånd som ersätter det bestånd som har avverkats. Kravet i 5 § skogsvårdslagen på an- läggning av ny skog har funnits mer eller mindre oförändrat , även om acceptansen för föryngring med lövträd har ökat under . Föryngringen kan genomföras på flera olika sätt men brukar van- ligen delas in i naturlig föryngring eller skogsodling (plantering eller sådd). Vid naturlig föryngring nyttjas främst det naturliga fröfallet från fröträd, hyggeskanter och/eller från den gamla skogen. Oavsett föryngringsmetod genomförs vanligen någon form av beredning av marken innan man planterar eller för att förbättra förutsättningarna för naturlig föryngring. Syftet är att öka överlevnaden hos plantorna, öka tillväxten samt att vid naturlig föryngring öka antalet fröplantor. Genom markberedningen blottläggs vanligen mineraljorden. Hygges- harvning är den vanligaste markberedningsmetoden, men även andra metoder förekommer.5 genomfördes maskinell mark- beredning på cirka 155 000 hektar.6 Plantering är den vanligaste föryngringsmetoden eftersom den ger snabb återbeskogning och är möjlig att använda på de flesta marker. av föryngringsarealen planteras vilket är en ökning då motsvarande siffra var cirka 60 pro- cent.7 Skogsvårdslagens krav på snabb återbeskogning är en av för- klaringarna till att plantering är den vanligaste föryngringsmetoden. Plantering görs nästan uteslutande manuellt. Maskinell plantering används endast vid någon enstaka procent av planteringarna.8 planterades cirka 163 000 hektar.9 Skogsodlingen domineras av plantering av barrträdsplantor och då företrädesvis tall eller gran, men det förekommer även frösådd och utplantering av sticklingar. De olika föryngringsmetoderna kan även kombineras. 5En mer radikal markberedningsmetod som förekom var s.k. hygges- plöjning. Metoden är inte längre tillåten. 6Skogsstyrelsen, Åtgärder i skogsbruket 2016, officiella statistik, Statistiska meddelanden JO16 . 7Skogsstyrelsen, Årsredovisning 2016. 8Skogsskötselserien nr 3, Plantering av barrträd. 9Skogsstyrelsen, Åtgärder i skogsbruket 2016, officiella statistik, Statistiska meddelanden JO16 . Svenskt skogsbruk – en översikt Återbeskogningsresultatet följs vanligen upp (åter- växtkontroll). Är resultatet otillfredsställande, kan det i vissa fall vara nödvändigt att komplettera genom en s.k. hjälpplantering eller en kompletteringssådd för att föryngringen ska uppfylla kraven i skogs- vårdslagen. Om planteringen inte anses uppfylla skogsvårdslagens krav och inslaget av naturlig föryngring inte räcker, kan det vara nöd- vändigt att göra en omplantering. Naturlig föryngring av tall har tillämpats på cirka en fjärdedel av den årliga föryngringsarealen. Andelen har dock minskat och var –2013 nere på i genomsnitt 18 pro- cent av arealen.10 För gran är andelen cirka en procent. lämpar sig bättre för naturlig föryngring än gran, eftersom tallen bl.a. har en jämnare fröproduktion, är mindre drabbad av exempelvis stormska- dor, och fröträdens virkesvärdestillväxt blir oftast högre. Ur virkes- produktionsperspektiv lyckade naturliga föryngringar av tall resulte- rar i täta bestånd som ger goda förutsättningar för produktion av sågtimmer till en lägre kostnad än för plantering. Med naturlig föryng- ring kan man å andra sidan inte tillgodogöra sig de egenskaper som de odlade plantorna kan ha fått genom växtförädling.11 Vidare kan röj- ningskostnaderna bli högre i självföryngrade ofta täta bestånd. Begreppet naturlig föryngring innefattar också föryngring genom skottskjutning från rötter och stubbar, vilket kan användas vid odling av vissa lövträd.12 Naturlig föryngring används också vid föryngring av bok. Sådd används på bara 3–av arealen.13 Vid sådd kan dock förädlat plantagefrö användas. Kostnaden för sådd är 50 till 70 pro- cent lägre än för plantering.14 följer löpande upp föryngringsskyldigheten och konstaterar att föryngringsresultaten har förbättrats sedan den nu- 10Skogsstatistisk årsbok 2014, s. 126. 11Skogsträdsförädling bygger på den väl etablerade principen att avla på de bästa individerna och sedan på deras bästa avkommor. För varje generation får man då träd med allt bättre egenskaper, när det exempelvis gäller vitalitet och tillväxt. 2007/08:108 en skogs- politik i takt med tiden gjorde regeringen bedömningen att föryngring med gran och tall bör ske med förädlat föryngringsmaterial i så stor utsträckning som möjligt. 12Detta är bl.a. vanligt vid odling av s.k. energiskog på , eftersom sälg- eller poppelarter föryngras på detta sätt. Energiskogsodling på räknas emellertid inte som skogsbruk och omfattas därför inte av bestämmelserna i skogsvårdslagen. Julgransodling omfattas inte hel- ler av dessa bestämmelser. 13Skogsstyrelsen, Årsredovisning 2016. 14Skogsskötselserien nr 5, Sådd. Svenskt skogsbruk – en översikt varande uppföljningsmetoden började användas . Vid det senaste tillfället uppskattades av för- yngringarna hålla godtagbar kvalitet.15 Ungskogsfasen omfattar tiden från det att plantorna når över bröst- höjd (1,) tills dess att de passerar cirka sju meters medelhöjd. Den helt dominerande skötselåtgärden under ungskogsfasen är röj- ning. röjdes cirka 425 000 hektar.16 Röjning kan utföras på flera olika sätt och med olika inriktning.17 Ofta inriktas röjningen på att ta bort lövträd som konkurrerar med de barrträd som skötseln vanligen syftar till att gynna och/eller för att minska stamantalet bland barrträden och därigenom koncentrera tillväxten till färre stammar. Eftersom virket normalt inte tas tillvara i samband med röjning, innebär åtgärden en kostnad för skogsägaren. leder röjningen sannolikt till att beståndets ekonomiska värde ökar som en följd av att kvaliteten på virket – och därmed vär- det – blir högre utan att den totala volymen nödvändigtvis blir stör- re. Kraftigare träd minskar också riskerna för snö- eller vindskador. Nästan all röjning utförs motormanuellt, dvs. med buren röj- motorsåg. Teknik för mekaniserad eller maskinell röjning har ännu inte blivit kommersiellt användbar. Svårigheterna att mekanisera röj- ningen har bidragit till att röjningskostnaderna relativt sett andra åt- gärder alltjämt är höga. När skötseln syftar till att ta ut skogsbränsle kan det finnas an- ledning att överväga att senarelägga röjningen och då tillvarata hela okvistade stammar som ett energisortiment.18 Röjning kan också genomföras med andra syften än att optimera virkesproduktionen. Det kan då handla om att öka framkomligheten i en tätortsnära skog eller motiveras av trafiksäkerhets- eller trygg- hetsskäl.19 Röjning kan även användas för att skapa förutsättningar 15Skogsstyrelsen, Årsredovisning 2016. 16Skogsstyrelsen, Åtgärder i skogsbruket 2016, officiella statistik, Statistiska meddelanden JO16 . 17Detta avsnitt om röjning bygger företrädesvis på Skogsskötselserien nr 6, Röjning. 18Definitionsmässigt handlar det då egentligen om en gallring, eftersom avverkade träd tas om hand och levereras vidare. 19Skogsskötselserien nr 15, Skogsskötsel för friluftsliv och rekreation. Svenskt skogsbruk – en översikt för att behålla och öka mångfalden av arter i skogslandskapet. Genom röjning kan man gynna lövträdsförekomsten i ett bestånd till gagn för vissa hotade arter, men även gynna eller styra vilttillgången och/eller de skador som vilt kan orsaka på den växande skogen.20 Det ställs inte några uttryckliga krav i skogsvårdslagen om att ung- skog ska röjas, och omfattningen av röjning har varierat beroende på lagstiftning och andra skogspolitiska styrmedel.21 skogs- vårdslag fanns det ursprungligen tvingande regler om röjning, sam- tidigt som staten under vissa perioder även lämnade bidrag till röjning. Den totala arealen som röjs har ökat stadigt sedan botten- noteringen 1995, men har arealen med det som Skogssty- relsen bedömer har ett röjningsbehov också ökat.22 Röjning är en av de skötselåtgärder som enskilda skogsägare ofta utför själva, även om det har blivit allt vanligare att såväl skogsbolag, skogsägarföreningar som enskilda markägare väljer att lägga ut röjningen på entreprenad. Större skogs- bolag och skogsägarföreningar åtar sig även röjningsuppdrag och an- litar då vanligen underentreprenörer för arbetet. Till skillnad från under ungskogsfasen tar man under gallringsfasen till vara det virke som gallras bort. Gallring är en mycket vanlig åtgärd in- om det svenska skogsbruket och majoriteten av de svenska skogarna gallras en eller under sin omloppstid.23 gall- rades cirka 316 000 hektar24 vilket motsvarar av den produktiva skogsmarksarealen. Det finns emellertid ingen uttrycklig skyldighet angiven i skogsvårdslagen för en markägare att gallra sin skog. I likhet med röjningen syftar gallringen till att koncentrera tillväx- ten till färre träd, att förebygga självgallring (dvs. att beståndet blir så tätt att vissa träd dör p.g.a. konkurrens) och att därigenom skapa ett bestånd med ett högt virkesvärde vid föryngringsavverkningen sam- 20Skogsskötselserien nr 14, Naturhänsyn och nr 12, Skador på skog. 21I 6 § Skogsvårdsförordningen finns dock krav på att ny skog ska vårdas genom plantröjning om det behövs för att den ska utvecklas tillfredsställande. 22Skogsstyrelsen, Årsredovisning 2016. 23Skogsskötselserien nr 7, Gallring. 24Skogsstyrelsens årsredovisning 2016. Svenskt skogsbruk – en översikt tidigt som åtgärden genererar en intäkt. Om gallringen utförs sent, medför den dock även en ökad risk för snö- och vindskador och för mekaniska skador på den kvarstående skogen, eftersom gallringarna oftast är helmekaniserade. Vanligen används en s.k. gallringsskördare för avverkning och upparbetning av virket och en skotare för uttrans- port till bilväg. Det dominerande skälet till att gallra är att förbättra skogsbrukets ekonomi . Uttaget av gallringsvirke genererar vanligen en nettointäkt och bidrar också till en tillfällig ökning av dia- metertillväxten på de kvarstående träden. Grövre träd är mer lön- samma att hantera och har ofta ett högre virkesvärde än klenare träd. Diameterökningen är därför ett viktigt skäl till att skog gallras. Virkes- värdet ökar också vanligen genom att ingreppet påverkar beståndets täthet och genom att gallringen har stor inverkan på flera virkeskvali- tetsegenskaper. Vidare kan man vid gallringen välja att gynna träd med vissa önskade egenskaper.25 Det kan exempelvis handla om att spara träd med lite kvist och att ta bort sådana som har dubbla stammar, är toppbrutna eller som är påtagligt krokiga. Utöver att öka virkesvärdet kan gallringen, i likhet med röjningen, användas som ett viktigt medel för att främja natur- och kulturmiljö- värden i skogen. Det kan exempelvis handla att gynna önskvärda träd- slag, miljöer eller strukturer i skogen, att få skog av särskilt utseende, att öppna upp landskapet för att gynna utsikt, att påverka miljöer för jaktbart vilt eller att förbättra biotoper för fauna och flora. En gallring kan också öka framkomligheten i skogen och bidra till att skapa miljöer som uppskattas ur ett rekreationsperspektiv. Föryngringsavverkning är den avslutande fasen av trakthyggesbrukets cykliska förlopp. Efter föryngringsavverkningen följer en ny föryng- ringsfas och trakthyggesbrukets faser upprepas.26 är kalhuggning det helt dominerande sättet att föryngringsavverka i svenska skogar, vilket innebär att så gott som samtliga träd i beståndet avverkas vid ett och samma tillfälle. 25Skogsskötselserien nr 7, Gallring. 26Skogsskötselserien nr 20, Slutavverkning. Svenskt skogsbruk – en översikt naturlig föryngring ska tillämpas, lämnas dock i allmänhet fröträd kvar på hygget. Vissa träd eller trädgrupper lämnas vanligen också kvar av miljöskäl.27 föryngringsavverkas runt skogs- mark, vilket motsvarar av den produktiva skogs- marksarealen i . Enligt har den nivån varit för- hållandevis stabil under de senaste tre decennierna.28 av nettotillväxten avverkas på den skogsmark som inte har undantagits från skogsbruk av naturvårdsskäl.29 Föryngringsavverkning där man ställer en skärm av träd innebär egentligen att man gör en så kraftig utglesning att beståndet efter av- verkningen inte längre uppfyller kraven i 10 § skogsvårdslagen på att främja skogens utveckling, men inte en så kraftig utglesning att det blir kalmark. En skärm av träd kan syfta till att beså marken med frön, skydda befintlig föryngring mot frost eller att öka det ekono- miska värdet hos de kvarvarande träden (timmerställning). Skärmen glesas normalt ut en eller två gånger innan den avvecklas helt. förekom det att bestånd avverkades i etapper genom att det höggs upp luckor eller avverkades i kanterna av beståndet. Dessa metoder är dock mycket ovanliga numera. Föryngringsavverkningarna är ofta helmekaniserade och fällning och upparbetning av virket utförs av den typ av skogsmaskin som kallas skördare. Virket terrängtransporteras sedan till bilväg av en s.k. skotare. Viss motormanuell avverkning sker med motorsåg, och då företrädesvis av självverksamma mindre skogsägare. Innan en föryngringsavverkning genomförs måste den anmälas till enligt 14 § skogsvårdslagen. I vissa fall räcker dock inte en anmälan utan det krävs tillstånd från myndigheten för att få avverka. Det gäller i fjällnära skog (16 § skogsvårdslagen) och i ädel- lövskog (27 § skogsvårdslagen). Skyldigheterna att anmäla avverk- ning eller att ansöka om tillstånd beskrivs mer utförligt i kapitel 5 och 6. 27Avverkningsmetoden kallas ändå kalhuggning om beståndets slutenhet efter avverkningen är så låg att beståndet klassificeras som kal mark. 28Skogsstyrelsen, Årsredovisning 2016. 29Skogsstyrelsen, Årsredovisning 2016. Svenskt skogsbruk – en översikt Till skillnad från det dominerande trakthyggesbrukets enskiktade skog bedrivs s.k. blädningsbruk i fullskiktad skog, dvs. skog med träd i alla storleksklasser.30 Vid blädningsbruk inriktas avverkningen på de större träden och föryngringen växer in i beståndet underifrån. Bläd- ningsbruk förutsätter skuggföredragande trädslag och i är blädning i första hand aktuell i granskog.31 Den skogspolitik som infördes ger skogsägaren stor frihet att själv välja hur skogen ska skötas. slog regeringen fast att nya skogsbruksmetoder bör tillämpas i ökad utsträckning och att en ökad frihet för markägaren att välja skogsskötselmetoder generellt sätt gyn- nar den biologiska mångfalden.32 Andra metoder än trakthyggesbruk förekommer dock endast i begränsad omfattning i . I förekommer begreppen kontinuitetsskogsbruk och kal- hyggesfritt skogsbruk (i vardaglig kortform hyggesfritt) som samlings- begrepp för flera olika skogsskötselåtgärder, skogsskötselmetoder och skogsskötselsystem. Gemensamt för dem är att marken aldrig lämnas kal.33 Exempel på andra skötselfilosofier i fullskiktad skog är i Conti- nuous Cover Forestry (CCF), Pro och . Vid CCF-bruk är skogsmarken ”kontinuerligt täckt med skog” i någon form. Även Pro bygger på grundtanken att skogsbruket ska be- drivas så att man efterliknar naturskogens utveckling. New Forestry är en nordamerikansk variant av samma grundidé.34 erbjuder information och utbildning kring hygges- fritt skogsbruk och i vart och ett av myndighetens distrikt finns en 30Skogsskötselserien nr 11, Blädningsbruk. 31Skogsskötselserien nr 11, Blädningsbruk. 1992/93:226, s. 46 och 57. 33Skogsskötselserien nr 11, Blädningsbruk. 34Skogsskötselserien nr 11, Blädningsbruk. Svenskt skogsbruk – en översikt eller flera personer som har ett särskilt ansvar för att kunna ge råd och vägledning kring hyggesfria metoder.35