sou · H5B321 · 2017-03-31 00:00:00 — har även visat hur efterfrågan på personal och därmed kostnader skulle påverkas av en rad för- ändringar i äldres hälsa och arbetssätt inom vård och omsorg. Antalet årsarbeten inom äldreomsorg beräknas behöva öka med mellan 107 200 () och 121 600 () , beroende på hur hälsan bland den äldre befolk- ningen utvecklas. Ökningen i behovet av personal beräknas bli be- tydligt lägre inom hälso- och sjukvården, 24–. I har man även satt det ökade behovet av arbets- kraft inom äldreomsorg i förhållande till beräknad tillgång till ar- betskraft. Man fann då att en brist om 65 000 årsarbetare111 kan uppkomma . Bristen på personal i relation till den arbetsföra befolkningen beräknades bli störst på , i , och Dalarna.112 Arbetsförmedlingen redovisar återkommande framtidsutsikterna för omkring 200 yrken. Utbudet av arbetskraft grundas bland annat på pensionsavgångar, yrkesrörlighet och migration. Efterfrågan bedöms med stöd av uppgifter från och parterna på arbetsmarknaden. I följande yrken väntas mycket liten konkurrens, vilket innebär mycket goda möjligheter till arbete: distriktssköterskor, geriatrik- sjuksköterskor, gymnasielärare i yrkesämnen, tandsköterskor och undersköterskor. Liten konkurrens bedöms finnas för: arbets- terapeuter, läkare, biståndshandläggare, kockar, tandläkare, psyko- loger och sjuksköterskor (grundutbildade). Balans mellan tillgång och efterfrågan bedöms uppkomma för fysioterapeuter. 111Årsarbetare är ett volymmått på arbetskraft. Det uttrycker antal personer som arbetar heltid, med de heltidsmått som gäller på arbetsmarknadens olika områden. Den ljusnande framtid är vård. från rekryteringsperspektiv innebär dessa bedömningar att en mer eller mindre uttalad brist på arbetskraft bedöms finnas för samtliga yrkesgrupper inom vård och omsorg om äldre personer, förutom fysioterapeuter, om tio år.113 () genomför beräkningar av tillgång och efterfrågan för 57 utbildningsgrupper. Senaste prognosen sträcker sig . Beräkningarna bygger på den utbildningsdimensionering som fanns 2013 och tar hänsyn till för- ändringar i sysselsättningsutveckling och inom olika näringsgrenar. Tillgången på arbetsterapeuter beräknas öka , sam- tidigt som efterfrågan beräknas öka , vilket innebär en förväntan om viss brist . Tillgången till läkare beräknas öka under prognos- perioden, förutsatt att nuvarande invandringsöverskott om i ge- nomsnitt 300 läkare, består. Efterfrågan beräknas öka med , vilket indikerar balans, förutsatt att invandringsöver- skottet består. Tillgången till psykologer beräknas öka fram , som efterfrågan bedöms öka med närmare 50 pro- cent. Mot slutet av prognosperioden förväntas därför risk för visst överskott. Var finns jobben? Bedömning till och med och en långsiktig utblick. : Arbetsförmedlingen, 2016. Tillgången till fysioterapeuter förväntas öka med närmare 15 pro- cent , som efterfrågan beräknas öka med . Detta förväntas leda till viss brist på fy- sioterapeuter. Under förutsättning att nytillskottet av sjuksköterskor huvudsak- ligen kommer att arbeta i , beräknas tillgången öka med . Efterfrågan väntas öka i ungefär samma omfattning, varför en relativt balanserad situation förväntas. Tillgången till specialistutbildade sjuksköterskor förväntas ligga kvar på oförändrad nivå, som efterfrågan beräknas öka med . Dagens brist förväntas bli större. En stor efterfrågan på geriatriksjuksköterskor förväntas. Tillgången till socionomer beräknas öka med , som efterfrågan beräknas öka med . Detta förväntas leda till överskott under hela prognosperioden. Tillgången till tandläkare beräknas vara i stort sett oförändrad, medan efterfrågan beräknas öka med . Det innebär risk för brist på tandläkare. Nuvarande utbildningsdimensionering förväntas innebära en minskning av tillgången , som efterfrågan beräknas öka . Prognosen visar därför brist. Tillgången till yrkeslärare beräknas minska med 25–, som efterfrågan beräknas öka . Det be- räknas därför fortsatt finnas brist på yrkeslärare.114 I Trender och Prognoser beräknades 160 000 undersköterskor sak- nas . Det föranledde SCB att genomföra en fördjupad analys av vård- och omsorgsutbildad personal.115 Nästan nio av tio bland personer med vård- och omsorgsutbild- ning är kvinnor. Hälften av de cirka 200 000 med sådan utbildning som är sysselsatta arbetade i sektor. De utrikesfödda är varken över- eller underrepresenterade bland vård- och omsorgsut- bildade. Däremot är andelen sysselsatta lägre bland utrikes födda med sådan utbildning. minskade antalet inrikes födda kvinnor med vård- och omsorgsutbildning, som de utrikesfödda kvinnorna ökade i nästan motsvarande grad. arbetade av de vård- och omsorgsutbildade inom vård och omsorg.116 Bland männen var denna andel dock , jämfört med kvinnornas . har beräknat hur många fler som be- höver genomgå yrkesutbildning till undersköterska för att beräk- nad framtida efterfrågan ska kunna mötas. slutförde cirka 4 300 elever vård- och omsorgsutbildning på gymnasieskolan. 114Statistiska Centralbyrån (SCB). Trender och Prognoser 2014. befolkningen, utbildningen, arbetsmarknaden med sikte . : SCB, 2014. 115Statistiska Centralbyrån (SCB). Vård- och omsorgsutbildade – och . : SCB, 2015. 116Branscherna vård och omsorg samt sociala tjänster. efter har antalet minskat. examinerades 4 500 elever efter studier i yrkesämnen inom vård och omsorg från komvux. Den genomsnittliga åldern på de examinerade från komvux med vård- och omsorgsutbildning är . Men ökningen av examinerade avser framför allt personer i åldrarna . En växande andel av de examinerade från komvux har utländsk bakgrund. För kvinnor ökade andelen till och för männen var motsvarande andelar och . Andelen män bland de exami- nerade har ökat kontinuerligt (se tabell 8.4). Källa: Databasen , efter , Vård- och omsorgsutbildade – och . Arbetskraftsdeltagandet bland vård- och omsorgsutbildade är för- hållandevis lågt, , jämfört med genomsnittet för gymnasialt utbildade och för eftergymnasialt ut- bildade. I ett scenario beräknar SCB effekten av om arbetskraftsdelta- gandet ökar till samma nivå som specialistsjuksköterskor, om kom- vuxutbildningen fördubblas och vård- och omsorgsprogrammet i gymnasieskolan ökar sin volym . Med dessa för- ändringar skulle den beräknade bristen, med nuvarande utbild- ningsdimensionering, på 160 000 undersköterskor minska till 40 2015. En sådan utökning av utbildningsvolymen mot- svarar cirka 6 200 examinerade personer per år.117 117 (). Vård- och omsorgsutbildade – och . Tema- rapport 2015:4. : SCB, 2015. har regeringens uppdrag att rapportera be- dömningar av tillgång och efterfrågan på barnmorskor, läkare, sjuk- sköterskor, tandläkare och tandhygienister. års slutsatser märks bland annat följande: Tillgången på läkare, framför allt yrkeserfarna läkare och specia- listläkare och i synnerhet specialister i allmänmedicin och psyki- atri, är fortsatt otillräcklig. Det finns utrymme för en ökning av utbildningsplatser för sjuk- sköterskor, men lösningen på den bristande tillgången bör främst beakta vikten av att stimulera fler sjuksköterskor utan specialisering att vidareutbilda sig. För tillgången till sjukskö- terskor utan specialisering är det viktigt att se över balansen mellan tillväxten av antal sjuksköterskor i hälso- och sjukvården och tillväxten av andra, främst icke legitimerade, yrkes- grupper.118 Jag har redovisat flera prognoser och bedömningar av framtida tillgång och efterfrågan på yrkesutbildad personal. De är värde- fulla som illustration av hur vissa förändringar i samhället, t.ex. befolkningens ålderssammansättning, påverkar behovet av och tillgången till personal. Men de har också uppenbara svagheter. Flera faktorer som påverkar tillgång och efterfrågan är svåra eller omöjliga att långsiktigt förutse. Det gäller t.ex. migrationens om- fattning, den samhällsekonomiska utvecklingen, yrkessamman- sättning i personalen, arbetskraftsdeltagande och sysselsättnings- graden bland yrkesutbildad personal och hur behoven av vård och omsorg kommer att förändras. Flertalet genomförda analyser avser nationell nivå. Men de regionala skillnaderna är betydande och växande. Som Långtidsut- redningen 2015 visat förväntas många län möta betydande ut- maningar i sin kompetensförsörjning framöver. Nationella planeringsstödet 2016. Tillgång och efterfrågan på vissa personalgrupper inom hälso- och sjukvård samt tandvård. : , 2016. visar min bedömning vill jag beskriva några, av många, osäker- hetsfaktorer som har betydelse både på tillgångs- och efter- frågesidan. 1.Om den genomsnittliga sysselsättningsgraden ökar till 95 pro- cent av heltid bland kommunalt anställda inom vård och omsorg skulle rekryteringsbehovet hos kommunerna minska med 28 000 personer. 2.Den genomsnittliga pensionsåldern för kommunalt anställda 2012 var . Uppskjuten pensionering med skulle minska rekryteringsbehoven inom välfärds- tjänsterna med 31 000 personer –2022.119 3.Ett ökat arbetskraftsdeltagande120 bland vård- och omsorgs- utbildade (undersköterskor) ger betydande ökningar av arbets- utbudet. Om arbetskraftsdeltagandet skulle öka till samma nivå som för specialistsjuksköterskor skulle den beräknade bristen på undersköterskor 160 000 begränsas till cirka 140 000, dvs. minska med 20 000 personer.121 1.Införande av välfärdsteknik kan komma att begränsa efterfrågan på personal. Införande av nattillsyn med kamera i för 140 äldre personer innebär att fyra heltids undersköterske- tjänster inte behövs.122 Om dessa effekter skulle upp- komma även i andra kommuner vid genomförande i samma omfattning skulle cirka 360 heltidstjänster kunna undvaras. Det motsvarar av antalet årsarbeten under- 119Sveriges Kommuner och Landsting. viktigaste jobb finns i välfärden. Hur möter vi rekryteringsutmaningen? : Kommuner och Landsting, 2015. 120Med arbetskraftsdeltagande avses hur stor andel av de vård- och omsorgsutbildade som deltar i arbetskraften, dvs. som förvärvsarbetar eller står till arbetsmarknadens förfogande (inskrivna på Arbetsförmedlingen). 121Statistiska Centralbyrån (SCB). Vård- och omsorgsutbildade – och . : SCB, 2015. 122Personlig uppgift , stad. Men flera tillämpningar av välfärdsteknik kan sammantaget komma att begränsa efterfrågan på personal. 2.Minskad förekomst av fallolyckor skulle kunna begränsa perso- nalbehovet. Kostnaderna för fallolyckor uppskattades 2006 till 4,8 miljarder och förväntas öka på grund av den demografiska utvecklingen till år 2050.123 Om fallolyckorna kan halveras innebär det då en minskning av kostnaderna med . Detta motsvarar ungefär 6 700 under- sköterskor.124 3.Minskad förekomst av högt blodtryck bland äldre skulle med- föra att 6 000 färre personer skulle drabbas av stroke varje år125, vilket leder till en minskning av cirka 3 miljarder i vård- och omsorgskostnader.126 Det motsvarar cirka 5 000 under- sköterskor. 4.Nyinsjuknandet i demenssjukdom har stor inverkan på personal- behovet i vård och omsorg om äldre. Det finns flera studier som visar minskat insjuknande, men ännu är inte dessa uppgifter säkerställda. Spännvidden i prognosen över antalet personer med demenssjukdom ligger mellan 170 000 personer och nästan 250 000 personer. Av landets cirka 150 000 demens- sjuka bodde cirka 66 000 i särskilt boende.127 Om en lika stor andel som 2012 förutsätts bo i särskilt boende kommer ökningen av äldre personer med demenssjukdom som bor i särskilt boende att variera, beroende på antaganden om antalet nyinsjuknande mellan 8 800 personer och 44 000 personer. Omvandlat till antal undersköterskor motsvarar detta mellan Fallolyckor bland äldre. : , 2009. 124Enligt uppgifter från SKL och SCB är genomsnittskostnaden för en undersköterska, inklusive lönekostnadspålägg . Av de totala kostnaderna för äldreomsorg utgör personalkostnader , enligt uppgift från SKL. Dessa uppgifter har använts för att uttrycka de kostnaderna i antal undersköterskor. : , 2009. 126Klevmarken, A. och , B. (eds.) Simulating an Ageing Population. A microsimulation approach applied to . Contributions to Economic Analysis 285. : , 2008. Demenssjukdomarnas samhällskostnader i . : , 2014. 9 700 och 48 400128 personer, dvs. en spännvid om cirka 35 000 undersköterskor. Framtida förekomst av demenssjukdom och behov av särskilt boende för dessa har därför avgörande betydelse för efterfrågan på personal framöver. Härutöver kan även medicinska genombrott komma att ge ut- ökade möjligheter till läkemedelsbehandling med syftet att mot- verka insjuknande eller att senarelägga sjukdomsutvecklingen. 5.Det finns stora skillnader mellan landets kommuner ifråga om andel bland äldre personer som får hemtjänst/hemsjukvård och särskilt boende. Det finns även stora skillnader i personalbe- manning, dvs. hur mycket personal man har i förhållande till verksamhetens omfattning. Utvecklingen framöver i detta avse- ende är också en betydande osäkerhetsfaktor. Det är uppenbart att det finns betydande osäkerhet om såväl ut- vecklingen av behov och efterfrågan på yrkesutbildad personal som tillgången till sådan personal. En hel del av dessa osäkerhetsfaktorer är möjliga att påverka med en genomtänkt politik. Det gäller både hur den yrkesutbildade arbetskraften tas tillvara och hur vård- och omsorgsbehoven utvecklas och tillgodoses . Jag redo- visar i kapitel 9 och 12 mina bedömningar och förslag ifråga om rehabilitering och förebyggande arbete respektive välfärdsteknik. Det är också min förhoppning att den handlingsplan jag lägger fram kommer att påverka flera av de faktorer som påverkar både behovet/efterfrågan på yrkesutbildad personal och tillgången till sådan personal. Som jag ser det är det nödvändigt att en handlings- plan är långsiktig, strategisk och uthållig, som det krävs beredskap för omställning vid behov. Det är en relativt begränsad andel av alla yrkesverksamma läkare, sjuksköterskor, arbetsterapeuter, fysioterapeuter och socionomer som arbetar inom vård och omsorg som helt och hållet vänder sig 128 Vi har här räknat med 1,1 årsarbeten undersköterska per äldre person i särskilt boende med demensinriktning. Källan är Stiftelsens . Lämplig bemanning – i boende särskilt avsett för personer med demenssjukdom. till äldre personer. Det innebär att överväganden om utbildnings- dimensionering måste ske utifrån ett vidare perspektiv än jag har i uppdrag att anlägga. I de prognoser jag redovisat för dessa yrkesgrupper har och Arbetsförmedlingen sökt beakta effekterna av en åldrande befolkning på efterfrågan på respektive yrkesgrupp. Jag har i avsnitt 8.2 visat att andelen bland yrkesverksamma inom den kommunalt finansierade vården och omsorgen om äldre som har befattningar som kräver högskole- utbildning inte påtagligt har förändrats och att den ligger på en låg nivå i förhållande till jämförbara verksamheter. Jag har också redovisat att det kommer att krävas fler medarbetare med sådan fördjupad yrkeskompetens som eftergymnasiala utbildningar ger. Av dessa skäl gör jag bedömningen att efterfrågan på läkare, sjuksköterskor, arbetsterapeuter, fysioterapeuter och socionomer kommer att öka mer inom vård och omsorg om äldre framöver än vad de demografiska förändringarna i sig leder till. Detta gäller i synnerhet för personer i dessa yrkesgrupper som har specialist- utbildning eller vidareutbildning inriktad mot äldrevård eller äldre- omsorg. Jag avser läkare med specialistutbildning inom geriatrik, psykiatri med äldreinriktning, specialistsjuksköterskor i äldrevård samt arbetsterapeuter, fysioterapeuter och socionomer med specia- list-/vidareutbildning inom området. Utöver de nu nämnda yrkesgrupperna är det min bedömning att även andra högskoleutbildade yrkesgrupper kan komma att efter- frågas. Det gäller psykologer, som endast undantagsvis arbetar inom den kommunala vården och omsorgen om äldre. Detsamma gäller logopeder, som inte alls arbetar bland äldre utanför sjukhus . Dietister medverkar i begränsad omfattning i kommunernas vård och omsorg, men behoven av denna yrkesgrupp kommer att öka. Äldrepedagog är en yrkesgrupp som utbildades på , men där utbildningen upp- hört. Socialpedagoger arbetar bl.a. med vuxna som har psykosociala problem. Min bedömning är att efterfrågan på högskoleutbildade personer med examen från olika utbildningar, som inte är företrädda i personalen, i ökad utsträckning kommer att efterfrågas inom vård och omsorg om äldre. Sammantaget är det min uppfattning att framtida efterfrågan på högskoleutbildad personal inom kommunernas vård och omsorg om äldre underskattats i befintliga prognoser. En samlad bedöm- ning av tillgång och efterfrågan för dessa grupper bör beakta detta och läggas till grund för överväganden om dimensionering av ut- bildningarna. Gymnasialt utbildade – grundutbildning Undersköterskor är den helt dominerande yrkesgruppen inom kommunernas vård och omsorg om äldre. De svarar för av arbetsvolymen. Tillgången till undersköterskor har därför avgörande betydelse för att klara kompetensförsörjningen. De analyser som genomfört och som jag redovisat visar att en betydande brist förväntas uppkomma för undersköterskor åren fram mot 2035. SCBs framskrivningar utgår från . Därefter har antalet examinerade från gymnasie- skolans vård- och omsorgsprogram minskat påtagligt. SCB har räknat med att 4 500 personer examinerades i vård- och omsorgs- ämnen från komvux . De analyser jag låtit genomföra visar dock att det endast varit knappt 700–800 personer som slutfört vård- och omsorgskurser motsvarande 1 400 poäng . Däremot har cirka 7 300 personer slutfört studier i dessa ämnen om totalt 1 000 poäng. Det pågår således en omfattande vuxenutbildning i vård- och omsorgs- ämnen129, men det är relativt få som genomgår samtliga yrkes- kurser, motsvarande ungdomsgymnasiets yrkesämnen. Examinationen från gymnasieskolans vård- och omsorgs- program har minskat . /11 examine- rades 3 700 elever och /15 var det 2 500 elever.130 Minsk- ningen, som utgör en tredjedel av tidigare utbildningsvolym, skedde från /14, då elever som påbörjat sina studier inom den nya gymnasieskolan (GY11) exami- nerades. 129Det framgår också av redovisning av uppdrag om insatser inom yrkesinriktad gymnasial vuxenutbildning och lärlingsutbildning för vuxna m.m. . Där framkommer att nästan 16 000 elever läste någon vård- och omsorgskurs inom komvux och att antalet minskade till drygt 10 2015. genomgick cirka 1 000 personer arbetsmarknadsut- bildning131 för att bli undersköterska.132 Hur många av dessa som uppnått 1 400 poäng i programgemensamma ämnen är inte möjligt att få uppgifter om. Min bedömning är att alla undersköterskor framöver behöver ha en kompetensnivå som motsvarar 1 400 poäng i yrkesämnen inom vård- och omsorgsprogrammet133. Med denna utgångspunkt blir utmaningen än större än vad analyser visar. I stället för en årlig utbildningsvolym om cirka 8 800 perso- ner är denna nivå cirka 4 000 personer. Det innebär att den stora brist som SCB prognosticerar kan förväntas bli än större. är det betydligt fler som lämnar komvux med studier i yrkesämnen motsvarade 1 000 poäng än som SCB utgått ifrån 2013. Det skapar goda förutsättningar för dessa personer att komplettera sin yrkesutbildning med de kurser som krävs för att nå upp till den nivå som jag förordar. Med utgångspunkt i de prognoser, osäkerhetsbedömningar och utvecklingen av vård- och omsorgsutbildningen är utan tvekan den största utmaningen för kompetensförsörjningen framöver att öka utbudet av undersköterskor så att det möter den ökade efterfrågan. Vad bör göras? Den demografiska omvandling vi står inför, med en växande vård och omsorg om äldre, och växande kvalitetskrav på vård- och om- sorgstjänster förutsätter en strategi med två huvuddelar. 1.En långsiktigt och uthålligt utökad omfattning på utbildningen inom vård och omsorg på gymnasial nivå, särskilt som vuxenut- bildning, samt ökad volym på specialistutbildning för under- sköterskor. : , 2017. 132Statistiken över arbetsmarknadsutbildningen är bristfällig. Uppgifter saknas om hur många personer som studerat vård- och omsorgsämnen om 1 400 poäng i gymnasieskolan. 133Denna nivå motsvarar nuvarande Allmänt råd från . I det fortsatta arbetet med att definiera vilka kvalifikationer som bör krävas för legitimation för undersköterskor samt de yrkeskrav som jag beskriver, behöver såväl omfattning som innehåll i denna nivå prövas på nytt. 2.En ny struktur för utbildningsplanering på regional och natio- nell nivå, grundad i en förbättrad statistik över tillgång och efterfrågan på yrkesutbildad personal. Jag återkommer längre fram till mina bedömningar och förslag i dessa delar. 8.6Hur kan balans mellan tillgång och efterfrågan uppnås? – en nationell strategi Mina bedömningar: Tillräcklig tillgång till yrkeskompetent personal är nödvändigt för att uppnå god kvalitet inom vård och omsorg om äldre personer. Det är en betydande utmaning att öka tillgången till yrkes- kompetent personal så mycket att den möter den demografiskt betingade ökningen av efterfrågan på sådan personal. Staten och huvudmännen samt privata utförare bör samverka utifrån långsiktigt givna statligt beslutade förutsättningar för att klara kompetensförsörjningen. Inom ramen för min handlingsplan lägger jag fram flera åtgärder för att skapa bättre förutsättningar för huvudmännens och privata utförares kompetensförsörjning. Det gäller främst utbildningssystemets utformning, samt statens samverkan med huvudmännen i kompetensförsörjningen. Huvudmännens och privata utförares arbete bör också följas upp med ett antal indi- katorer, som visar utvecklingen inom väsentliga områden för kompetensförsörjningen. I detta avsnitt redovisar jag mina bedömningar om vad som behöver göras för att uppnå balans mellan tillgång och efterfrågan på yrkes- utbildad personal inom vården och omsorgen om äldre personer. An- svaret för kompetensförsörjningen ligger på kommuner och landsting samt på privata utförare. Statens ansvar är att, inom olika politik- områden, skapa goda förutsättningar för huvudmän och utförare. Det finns möjligheter att till viss del påverka efterfrågan på yrkeskompetent arbetskraft och i högre grad att påverka tillgången till sådan. För att lyckas med detta behövs ett långsiktigt och ut- hålligt arbete där flera aktörer vidtar åtgärder – det gäller parterna på arbetsmarknaden och staten. Jag lägger därför dels fram ett antal förslag till förändringar i statliga åtgärder, dels förslag till för- ändringar inom verksamheterna som fortlöpande bör följas upp. Dessa båda komponenter ingår i den handlingsplan som jag nu lägger fram. Äldres behov av vård och omsorg Som jag visat i avsnitt 8.4 skulle en minskad förekomst av demens- sjukdom bland äldre personer framöver, som det finns vissa indikationer på, kunna avsevärt minska behovet av personal. Även i övrigt kan förekomsten av sjukdom och funktionsned- sättning i den äldre befolkningen komma att förändras på grund av livsstilsförändringar och förändringar i den fysiska miljön. Det kan innebära begränsningar i det demografiskt relaterade ökade vård- och omsorgbehovet, men det finns även risk för det motsatta. En ökad satsning på förebyggande av ohälsa och funktionsned- sättning som jag föreslår i min plan kommer förhoppningsvis att begränsa behovet av vård och omsorg. Som jag redovisat i kapitel 11 har anhörigas insatser ökat. Många går ner i sysselsättningsgrad eller slutar helt att förvärvsarbeta. An- delen personer i höga åldrar som bor i särskilt boende har minskat kraftigt och hemtjänst/hemsjukvård har inte byggts ut tillräckligt för att kompensera neddragningen i särskilt boende. Personal- volymen inom kommunernas vård och omsorg om äldre personer har ökat relativt kraftigt och mer än antalet personer i höga åldrar gjort. Med hänsyn till dessa förhållanden är det min bedömning att det inte är rimligt att räkna med minskade behov per person i höga åldrar framöver. Utgångspunkten bör i stället vara att de åldersstandardiserade134 behoven i den äldre befolkningen av offentligt finansierad vård och omsorg framöver kommer att vara i stort oförändrade.