sou · H4B36 · 2017-01-01 00:00:00 — Fastighetsägarna, Tiggeri och olovlig bosättning – -etik/tiggeri Forum för levande historia, hemsida – Forum Idéburna organisationer med social inriktning, Idéburet offentligt partnerskap, 150923 – partnerskap/ Hoppets stjärna, arbete i /– Kommittédirektiv 2015:131, Tilläggsdirektiv till människohandelsutredning (Ju 2014:22) – Lagar/Utredningar/Kommittedirektiv/Tillaggsdirektiv-till- 2014-ars_H3B1131/ Landguiden, , hemsida – Läkarmissionen – n/om_lakarmissionen?element_id=22550 , Beslut om avflyttning och städning i Sorgenfrilägret, 151027 – , , , , Dubbelt så många tiggande EU-migranter , , 150429 – /nyheter/inrikes/dubbelt-sa-manga-tiggande-eu- migranter-senaste-aret , EU:s tillväxt och sysselsättningsstrategi – /sverige-i-eu/europa-2020-strategin , Uppdrag om hur markägares möjligheter att få handräckning vid otillåtna bosättningar kan förbättras – mojligheter-for-markagare-att-avlagsna-otillatna-bosattningar- utreds/ Registrering av romer, artikelserie, Romact, Romernas situation i – http://coe- /romact-countries/ Röda Korset, EU-migranter – SAM-hjälp, Biståndscenter, Mottagare - SOS Barnbyar , : Barn som behöver hjälp att drömma – som-behover-hjalp-att-dromma/ Svenska , hemsida – , Internationell arbete, – Stöd romer som lever i utsatthet – The EEA and Grants, Inclusion on the ground – the ROMACT Approach – Ground-the-ROMACT-Approach Charter for development of social initiatives in stations – , Hälften av svenskarna vill förbjuda tiggeri (klipp), 150430 – /nyheterna/klipp/h%C3%A4lften-av- svenskarna-vill-f%C3%B6rbjuda-tiggeri-3177327 Unhcr, Refworld, Trafficking in Persons Report 2010 – – Vanligt ställda frågor för FEAD – fonden för europeiskt bistånd för dem som har det sämst ställt – Värdighet här – förändring där, Organisationer verksamma i och , 150917 – RU-o-BIU-version-2.2.pdf översikt på – /en/country//overview Nationell samordnare för arbetet med utsatta EES- medborgare som vistas tillfälligt i En särskild utredare som ska fungera som nationell samordnare ska stödja det arbete som utförs av myndigheter, kommuner, landsting och organisationer som möter utsatta EES-medborgare som vistas tillfälligt i , dvs. , och som inte har uppehållsrätt. I samordnarens uppdrag ingår bl.a. att främja erfarenhetsutbyte och samverkan mellan berörda aktörer som inom sina respektive ansvarsområden kommer i kontakt med dessa människor, främja kontakter mellan aktörer i och aktörer i de utsatta EES-medborgarnas hemländer och sprida kunskap om EES-medborgarnas rättigheter när de vistas tillfälligt i utan uppehållsrätt. Uppdraget är tidsbegränsat och syftet är att ge aktörerna stöd i deras arbete med att skapa långsiktigt hållbara förutsättningar för samverkan. Genom en förbättrad samverkan kan det tillfälliga stödet till dessa personer utformas på ett ändamålsenligt sätt. Uppdraget ska redovisas . Främja erfarenhetsutbyte och samverkan Reglerna om fri rörlighet inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) innebär en långtgående rätt för EES-medborgare och deras familjemedlemmar att fritt röra sig och uppehålla sig i hela EES. Regeringen värnar den fria rörligheten. Rätten till fri rörlighet för EES-medborgare är av väsentlig betydelse för den europeiska integrationen och ska inte inskränkas. En sida av den fria rörligheten är att allt fler människor inom EES som lever i svår fattigdom och utanförskap söker sig till i hopp om att hitta försörjning här. Dessa mycket utsatta kvinnor och män kommer huvudsakligen från och och många av dem är fattiga romer som i vissa fall är utsatta för antiziganism. Många kommer till för att finna möjligheter till försörjning. Det förekommer, om än i mindre omfattning, att de har med sig sina barn i . De lever ofta under mycket dåliga förhållanden i och befinner sig i en utsatthet som kan få konsekvenser för hälsan och som innebär en risk för att utsättas för brott. har även tältläger fungerat som boplatser. Kommunernas insatser till stöd för dessa personer ser olika ut. Vissa kommuner där utsatta EES-medborgare befinner sig lägger stort fokus på uppsökande arbete, andra ger finansieringsstöd till idéburna organisationer för att de ska kunna ge stöd till gruppen. Några kommuner har i samarbete med idéburna organisationer startat härbärgen särskilt riktade till hemlösa EES-medborgare. Några kommuner har gett akut bistånd i form av biljetter till hemresa. Det civila samhället visar ett stort engagemang till stöd för dessa människor och t.ex. har många trossamfund öppnat sina lokaler för övernattningar och omsorg. Det finns ett behov av att hitta väl fungerande samverkansformer mellan kommuner, landsting, myndigheter och organisationer som inom sina respektive ansvarsområden kommer i kontakt med dessa socialt och ekonomiskt utsatta EES-med-borgare när de vistas tillfälligt i , dvs. , utan uppehållsrätt. Genom en förbättrad samverkan kan det tillfälliga stödet till dessa personer utformas på ett ändamålsenligt sätt. Bland de EES-medborgare som befinner sig i en utsatt situation och som tigger kan det även förekomma personer som varit i än och som saknar uppehållsrätt. Det kan även förekomma att de söker arbete och önskar bosätta sig i . De aktörer som möter utsatta EES-medborgare kommer sannolikt i kontakt med personer vars rättsliga grund för vistelsen i är oklar. Samordnarens uppdrag gäller emellertid främst de EES-medborgare som vistas tillfälligt i , dvs. , och som inte har uppehållsrätt. –skapa förutsättningar för att kommuner, landsting, myndigheter och organisationer som kommer i kontakt med målgruppen ska kunna utbyta erfarenheter i fråga om insatser m.m., –sprida exempel på hur stöd till utsatta kvinnor och män kan utformas under deras tillfälliga vistelse i , –särskilt uppmärksamma den utsatthet som barn riskerar att befinna sig i och förmedla exempel på hur ansvar att ta tillvara barnens rätt till stöd kan utformas, –sprida exempel på hur kommuner och andra huvudmän på frivillig basis kan erbjuda dessa barn utbildning, –främja en aktiv samverkan mellan berörda aktörer, vilket kan vara särskilt viktigt i de fall då det sker ett avlägsnande från tillfälliga boplatser, –lämna förslag till regeringen på hur samverkan mellan de berörda aktörerna kan utvecklas inom ramen för respektive huvudmans ansvarsområde, och –verka för att kvinnors respektive mäns erfarenheter uppmärksammas och att de blir delaktiga i utformningen av de tillfälliga insatserna. Främja kontakter mellan och de utsatta EES-medborgarnas hemländer Det finns ett stort engagemang i det svenska civilsamhället för att stödja EES-medborgare som befinner sig i en utsatt situation under sin tillfälliga vistelse i . Flera organisationer arbetar också direkt i exempelvis för att ge stöd till människor som lever i fattiga områden och som i vissa fall är utsatta för diskriminering och antiziganism, i syfte att förbättra levnadsvillkoren för dem där. Svenska kommunföreträdare har också varit på besök i målgruppens hemländer och på plats skapat kontakter med lokala myndigheter och organisationer. De kunskaper som inhämtas på detta sätt kan bidra till att stödet i främjar de utsatta EES- medborgarnas möjligheter att själva positivt påverka sin livssituation när de återvänt till sina hemländer. –främja och underlätta kontakter mellan svenska idéburna organisationer och kommuner och lokala organisationer och myndigheter i målgruppens hemländer t.ex. i samband med återvändande, –kartlägga och beskriva målgruppens, kvinnors och mäns, sociala och ekonomiska rättigheter i hemländerna, –kartlägga och beskriva hur andra medlemsländer arbetar med EES-medborgare som vistas tillfälligt inom en annan medlemsstat och som inte har uppehållsrätt, och –kartlägga och beskriva vilka kontakter som tas på lokal nivå mellan och hemländerna. Sprida kunskap om enskildas rättigheter är enligt socialtjänstlagen (2001:453) skyldig att lämna bistånd till den som vistas i kommunen om behovet inte kan tillgodoses på annat sätt. Det görs alltid en individuell bedömning av behovet. EES-medborgare och deras familjemedlemmar som saknar uppehållsrätt betraktas som turister och har normalt sett inte rätt till bistånd annat än i akuta Bistånd beviljas då oftast i form av tillfällig logi, pengar till mat och biljett till hemresa. Den som har uppehållsrätt, t.ex. som arbetstagare eller arbetssökande med en verklig möjlighet att få ett arbete, har däremot samma rätt till bistånd som övriga bosatta i . Det finns behov av att öka kunskapen om EES-medborgares rättigheter när de vistas tillfälligt i . –medverka till att sprida kunskap till allmänheten såväl som till statliga myndigheter, kommuner, landsting och organisationer om EES-medborgares rättigheter när de vistas tillfälligt i , dvs. , och inte har uppehållsrätt, och –sprida information om möjligheterna för statliga myndig-heter, kommuner, landsting och organisationer att ansöka om medel från Fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt. Fri rörlighet inom EES Utgångspunkten för den fria rörligheten för EES-medborgare och deras familjemedlemmar är att en EES-medborgare får vistas i en annan medlemsstat inom EES utan annat krav än giltigt id-kort eller pass så länge han eller hon inte blir en orimlig belastning för den mottagande statens sociala biståndssystem. För att en EES-medborgare ska ha rätt att vistas i än ställs vissa krav, t.ex. att personen är anställd i den mottagande staten, är arbetssökande med en verklig möjlighet att få anställning eller har tillräckliga tillgångar för sin egen och sina familjemedlemmars försörjning och har en heltäckande sjukförsäkring. Denna rätt till vistelse regleras i 3 a kap. utlänningslagen (2005:716) och benämns uppehållsrätt. Kommuner och Landstings enkät Kommuner och Landsting (SKL) skickade ut en enkät till landets kommuner för att kartlägga kommunernas kontakter med EES-medborgare i akut hemlöshet. Totalt har 204 kommuner besvarat enkäten, vilket innebär ett deltagande på . Av dessa svarar cirka en tredjedel att de haft kontakt med gruppen. En majoritet av dessa uppger att gruppen har ökat. Man uppskattar att det totalt rör sig om mellan 800 och 2 000 EES- medborgare. Ett mindre antal kommuner har svarat att barn förekommer. Vanligaste formen av stöd är hjälp till en hemresa följt av akut logi, rådgivning och ekonomiskt bistånd. Drygt hälften av kommunerna uppger att det finns andra aktörer i kommunen, t.ex. frivilligorganisationer och kyrkor som ger stöd och hjälp till akut hemlösa utrikesfödda personer. En lika stor andel är med och finansierar och stöder dessa aktörer. Förslag på viktiga insatser för att skapa en bättre situation för den grupp av EES-medborgare som nämns i enkäten är stöd till hemlandet, nationell samordning, stöd till basbehov, samverkan mellan kommuner och myndigheter och höjd kunskap om rättsläget. EES-medborgare som saknar uppehållsrätt har begränsade rättigheter till socialt stöd under sin tillfälliga vistelse i . I det följande beskrivs rättigheter för EES-medborgare i inom några för uppdraget relevanta områden. Samordning av social trygghet inom EES – hälso- och sjukvård EES-medborgare som vistas tillfälligt i har sin socialförsäkringstillhörighet i ett annat land och tillhör följaktligen det landets socialförsäkringssystem. Enligt och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om samordning av de sociala trygghetssystemen har EES-medborgare som vistas i en annan medlemsstat rätt till nödvändig (ickeplanerad) vård i det landet. Mot uppvisande av det europeiska sjukförsäkringskortet har den vårdsökande rätt till vård mot samma patientavgifter som försäkrade i det land där vården ges. Försäkringslandet ansvarar för kostnaderna. Det finns ett administrativt samarbete mellan medlemsländerna för att administrera återbetalningarna. Rätt till bistånd enligt socialtjänstlagen I vägledning Rätten till socialt bistånd för medborgare inom EU/EES-området () beskrivs socialnämndens ansvar för insatser EES-medborgare samt rättspraxis inom området. Varje kommun svarar för inom sitt område och har det yttersta ansvaret för att enskilda får det stöd och den hjälp som de behöver (2 kap. 1 § socialtjänstlagen [2001:453], förkortad SoL). Alla personer som vistas i en kommun kan an-söka om ekonomiskt eller annat bistånd enligt bestämmelserna i och har rätt till en individuell prövning. Rätten att ansöka om bistånd och skyldighet att pröva en ansökan gäller även för EES- medborgare. Även de regler som gäller för ansvarsfördelningen mellan bosättningskommun och vistelse-kommun i 2 a kap. SoL gäller i tillämpliga delar för EES-medborgare. På samma sätt som ska göra en bedömning av varje enskilt fall i fråga om personer som bor i och som ansöker om bistånd i en annan kommun än hemkommunen ska i varje enskilt fall bedöma om en EES-medborgare som söker bistånd har uppehållsrätt i eller inte och vilka biståndsinsatser som han eller hon kan ha rätt till. Personer som inte bedöms bosatta i en kommun där de tillfälligt vistas har endast rätt till bistånd för att avhjälpa en akut nöd-situation som inte går att lösa på annat sätt. I praktiken innebär det oftast att personen får bistånd till mat, logi eller resa till hemkommunen. Detta resonemang kan föras även i förhållande till EES-medborgare som bedöms sakna uppehållsrätt och där-med inte har sin egentliga hemvist i . Vad som är nödvändig hjälp för att avhjälpa en akut nödsituation måste bedöma i varje enskilt fall. Kommunernas socialnämnder har ett särskilt ansvar för barn och unga, vilket kommer till uttryck i SoL. Huvudprincipen är att ska behandla barn och unga som har uppe-hållsrätt i på samma sätt som barn och unga som är bosatta i . Barn som inte har uppehållsrätt i har som huvudregel endast rätt till sådana insatser från social-tjänsten som syftar till att avhjälpa en nödsituation. Om inleder utredning och utredningen visar att barnet behöver skydd och stöd, ska erbjuda insatser. Vilka insatser som ska erbjudas avgörs från fall till fall. Om familjen inte har uppehållsrätt i men ändå väljer att stanna kvar i , måste hantera situationen. Inom ramen för att utreda barnets behov och stöd och skydd kan socialnämnden även behöva kontakta sociala myndigheter i barnets hemland. Bland de EES-medborgare som befinner sig i en socialt utsatt situation och som tigger kan det även förekomma personer som söker arbete. Enligt förordning (EU) 492/2011 om arbets-kraftens fria rörlighet inom unionen har arbetssökande från andra EES- länder rätt att få samma hjälp från Arbetsförmedlingen som svenska medborgare. Enligt Arbets-förmedlingens handläggarstöd för inskrivning ska Arbetsförmedlingen skriva in alla som har rätt att arbeta i och som vill bli inskrivna. Därefter ska handläggaren göra en sedvanlig arbetsmarknadspolitisk bedömning av vad som kan erbjudas den sökande i fråga om insatser, program m.m. Enligt skollagen (2010:800) har den som är bosatt i landet rätt till utbildning i olika skolformer (t.ex. grundskola). Med bosatt i landet avses i skollagen den som ska vara folkbokförd här enligt folkbokföringslagen. Även vissa andra personer som inte är folkbokförda ska an-ses bosatta här och har viss rätt till utbildning enligt skollagen. Dessa är bl.a. asylsökande och personer som vistas här utan stöd av myndighetsbeslut eller författning. Den som på grund av har rätt att vistas i utan att ha uppehållsrätt, och inte ska folkbokföras här enligt folkbokföringslagen (1991:481), har inte rätt till utbildning här under vistelsen. Kommuner och andra huvudmän för grundskola har befogenhet, men inte skyldighet, att ta emot andra än de som enligt skollagen har rätt till utbildning i . Risk för brottslighet kopplad till utsatta EES-medborgare Tiggeri som sådant är inte olagligt i . Ofta har de som befinner sig i och tigger kommit hit på grund av fattigdom och i vissa fall diskriminering och antiziganism i hemländerna. Det finns dock en risk för att de som tigger blir utnyttjade och utsatta för brott, t.ex. i form av människohandel, för vilket åtminstone två fällande domar har meddelats . Det kan också finnas en risk för att de utsätts för hatbrott. i har i uppdrag att samordna det arbete som bedrivs mot prostitution och människohandel. nationella operativa avdelning har i uppdrag att ta fram en nationell lägesbild av brottslighet kopplad till utsatta EES- medborgare. Den nationella lägesbilden förväntas vara klar tidigast . Fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt EU har beslutat att inrätta en europeisk fond för att ge stöd till personer som har det sämst ställt FEAD (och rådets förordning [EU] nr 223/2014 av om fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt). Fonden ska främja den sociala sammanhållningen, förbättra social delaktighet och därmed i slutänden bidra till målet att utrota fattigdomen i unionen genom att bidra till att uppnå 2020- strategins mål att antalet personer som riskerar fattigdom och social utestängning ska minska med minst 20 miljoner. ska fonden komplettera strukturfonderna. Fonden ska bidra till att uppnå det specifika målet att åtgärda de värsta formerna av fattigdom genom att tillhandahålla icke-finansiellt bistånd till dem som har det sämst ställt, genom livsmedelsbistånd och/eller grundläggande materiellt bistånd och åtgärder för social delaktighet i syfte att integrera dessa personer i samhället. Fonden omfattar ca –2020. anslag från fonden är . Fonden förutsätter en nationell medfinansiering . Fonden kommer i således att omfatta . Det övergripande målet för det svenska programmet är att socialt utsatta personers förutsättningar för social delaktighet och egenmakt ska öka. Aktiviteterna inom ramen för det svenska programmet kommer att utgöras av samhällsorienterande och hälsofrämjande insatser. Målgruppen för insatserna i är de EES-medborgare som är socialt och ekonomiskt utsatta när de vistas tillfälligt i , dvs. , utan uppehållsrätt. Svenska , som är en statlig myndighet vars uppgift är att förvalta bl.a. Europeiska socialfonden, är förvaltande myndighet för det svenska FEAD-programmet. Närmare föreskrifter om fonden finns i förordningen (2014:1374) om förvaltning av fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt. EU:s arbete med romsk inkludering I enlighet med ett meddelande om en EU-ram för nationella strategier för integrering av romer som beslutades har alla medlemsstater antagit nationella strategier för romers integrering. Europeiska kommissionen har utvärderat medlemsstaternas nationella strategier för integrering av romer och deras arbete med att genomföra strategierna. presenterade kommissionen den senaste utvärderingen som visar på att åtgärder för integrering av romer har vidtagits i alla medlemsstater och att det börjar göras framsteg i de flesta av dessa, även om det fortfarande går långsamt. och övriga medlemsstater deltar i kommissionens kontinuerliga uppföljning av medlemsstaternas strategier, bl.a. genom utbyte av erfarenheter. Regeringen för även dialog med den rumänska regeringen för att komma fram till vad som kan göras från sida, men också vad som kan ske inom ramen för EU-samarbetet. Regeringen tillsatta en kommission mot antiziganism (A 2014:03). Kommissionen ska komplettera och för-stärka samhällets insatser på området. Syftet med kommissionen är att åstadkomma en kraftsamling i arbetet mot antiziganism och att överbrygga den förtroendeklyfta som finns mellan den romska gruppen och samhället i övrigt. Kom-missionen ska bl.a. samla kunskaperna om antiziganism och i samråd med berörda aktörer bidra till att sprida och förbättra genomslaget av befintlig kunskap och medverka i olika former av utbildnings- och informationsverksamhet. Uppdraget ska redovisas . Det skydd som följer av den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna ska beaktas i samordnarens arbete. Vidare ska samordnaren i sitt arbete särskilt beakta barnets rättigheter enligt FN:s konvention om barnets rättigheter (). Samordnaren ska även beakta ett jämställdhetsperspektiv i sitt arbete med uppdraget. Samordnaren ska också inhämta tidigare erfarenheter från den nationella samordnaren för hemlöshet (Bostad sökes - Slutrapport från den nationella hemlöshetssamordnaren ). Samråd och redovisning av uppdraget Samordnaren ska utföra uppdraget i nära samarbete med Kommuner och Landsting, , , och länsstyrelserna. Samordnaren ska samråda med Kommissionen mot antiziganism, den nationella samordnaren för sociala barn och ungdomsvården, i samordnare mot prostitution och människohandel, (S 2013:08), idéburna organisationer och andra relevanta aktörer. Samordnaren ska också ta del av EES-medborgarnas erfarenheter och främja personernas delaktighet i arbetet med uppdraget. Samordnare ska även, när så är relevant, föra dialog med barn och unga. Samordnaren ska och i den form som beslutas i dialog med () informera om arbetet. Uppdraget ska slutredovisas . Slutredovisningen ska sammanfatta erfarenheterna och beskriva resultatet av det arbete samordnaren har bedrivit samt de initiativ som har tagits. Sociala och ekonomiska rättigheter i hemländerna Enligt direktivet ska samordnaren kartlägga målgruppens sociala och ekonomiska rättigheter i och . Nedan följer en redogörelse av de socio-ekonomiska förhållandena i och . Samordnaren har utgått från statistik i tillgängliga rapporter, med reservation för att det har varit svårt att få fram heltäckande statistik. Bakgrund och ekonomisk utveckling lämnade in sin ansökan om EU-medlemskap 1995 och blev medlem 2007. Med egna energitillgångar, bördig jord och många industrier har goda ekonomiska grundförutsättningar. Den rumänska ekonomin blomstrade före finanskrisen med en ekonomisk tillväxt på . Tillväxten tog fart genom kapitalflöden från utlandet, men bromsade in kraftigt i och med finanskrisen . hamnade i en ekonomisk kris liksom övriga östeuropeiska länder. Den ekonomiska depressionen förvärrades ytterligare genom de lån som företag, banker och privatpersoner tagit i euro eller schweiziska franc före krisen. Rumänska valutan LEU försvagades mot euron och ekonomin hade stora underskott. IMF:s låneprogram togs i bruk när staten och i vidtog åtgärder för att balansera ekonomin. Balanseringsprogrammet omfattade bland annat en lönesänkning på för statsanställda, samt höjd moms. Under de fortsatta ansträngningarna för att stärka de offentliga finanserna beslutade regeringen att höja pensionsåldern, minska antalet sjukpensioneringar och skapa ett EU-fondsministerium för att effektivisera hanteringen av EU-medel. Utöver det försökte man stärka skatteindrivningen och minska den illegala arbetsmarknaden, bland annat genom kraftigt höjda böter för den som anställer ”svart” arbetskraft. Den stränga ekonomiska disciplinen i kombination med IMF:s låneprogram medförde att ekonomi börjat läka. kom den ekonomiska tillväxten igång, tack vare rekordstor skörd, ökad industriproduktion och en stor exportökning. Låg konsumtion gjorde dock att BNP återigen började sjunka. Missnöjet mot de hårda tiderna väckte protester som fick regeringen att avgå . Den konsumtion som landets invånare står för motsvarar av BNP. BNP per capita är . Landet är fortfarande ett av de fattigaste i . Fler får det dock långsamt bättre. Ungefär hälften av befolkningen är främst småbrukare på landsbygden. Jordbrukets andel av BNP är emellertid bara . Landets fortsatta utveckling beror på flera faktorer. Landet har hög ekonomisk tillväxt. Lönerna ökar snabbt men från låga nivåer. Den sociala utvecklingen har gått trögt. har till följd av den långa lågkonjunkturen blivit känsligare för eurokrisen än andra stater i regionen. Sårbarheten för eventuella bankkrascher ökar mot bakgrund av att landets banker i hög utsträckning ägs av banker från euroländer. Korruption och ekonomisk brottslighet utgör också en bromskloss och ett hot mot landets långsiktiga ekonomiska utveckling. I organisationen korruptionsindex hamnar mycket lågt av EU- länderna på listan.