sou · H4B349 · 2017-01-01 00:00:00 — Vidare föreskrivs att företaget ska ges tillfälle att yttra sig över verkets ”utkast till beslut” i stället för ”utkast till stämningsansökan”. Företag har en lagstadgad rätt att yttra sig över utkast till stämningsansökan enligt paragrafen. Enligt policy ges företagen även rätt att yttra sig över utkast till beslut om åläggande enligt 3 kap. 1 §.1 Det är mot denna bakgrund naturligt att ”utkast till stämningsansökan” 1 Se bl.a. webbplats. byts ut mot ”utkast till beslut” när verket ges beslutanderätt även avseende konkurrensskadeavgifter. 15 § På ansökan av ett företag som anmäler en överträdelse av förbudet i 2 kap. 1 § eller i artikel 101 i EUF-fördraget ska i ett beslut förklara om förutsättningarna för eftergift enligt 12 § första stycket är uppfyllda. Ett sådant beslut är bindande för verket och domstol, om verkets beslut enligt 5 § överklagas. Paragrafen innehåller bestämmelser om eftergift av konkurrens- skadeavgift. Utredningens överväganden finns i avsnitt 9.4.1. Ändring görs genom att frasen ”i mål enligt 5 §” byts ut mot ”om verkets beslut enligt 5 § överklagas”. Detta sker eftersom det är fråga om mål då det är som, efter reformen, är den första beslutande instansen i fråga om konkurrensskadeavgift enligt 5 §. Förklaringen om eftergift är, liksom tidigare, bindande för verket samt för domstolarna för det fall att verkets beslut överklagas. 20 § För att konkurrensskadeavgift ska få påföras måste ha meddelat beslut om sådan avgift från det att överträdelsen upphörde. Om det berörda företaget får del av ett beslut om undersökning enligt 5 kap. 3 § eller ges tillfälle att yttra sig över utkast till beslut, ska tiden i stället räknas från detta skedde. I sådana fall gäller dock att avgift får påföras endast om beslut om konkurrensskadeavgift har meddelats från det att överträdelsen upphörde. Paragrafen behandlar regler om preskription i fråga om konkurrensskadeavgift. Utredningens överväganden finns i avsnitt 9.4.1. Ändringarna i paragrafen görs i de delar som krävs med anledning av att ges beslutanderätt avseende konkurrensskadeavgifter. Preskriptionstiden räknas även fortsättningsvis från och med den dag överträdelsen begicks. För att konkurrensskadeavgift ska få påföras krävs numera att verket har meddelat beslut om avgift från det att över- trädelsen upphörde, i stället för att stämningsansökan har delgetts . En konsekvensändring i fråga om preskriptions- avbrott sker genom att utkast till ”stämningsansökan” byts ut mot utkast till ”beslut”. Den absoluta preskriptionstiden anpassas också till beslutanderätt och innebär att konkurrensskadeavgift endast får påföras om verkets beslut om konkurrensskadeavgift har meddelats, i stället för som tidigare verkets stämningsansökan har delgetts den som anspråket riktas mot, från det att överträdelsen upphörde. 22 § Konkurrensskadeavgift ska betalas till från det att beslutet vann laga kraft eller inom den som anges i beslutet. Om konkurrensskadeavgiften inte betalas , ska lämna den obetalda avgiften för indrivning. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Verkställighet får ske enligt utsökningsbalkens bestämmelser. Paragrafen innehåller regler om betalning av konkurrens- skadeavgift. Utredningens överväganden finns i avsnitt 9.3.2, 9.3.3 och 9.4.1. Första stycket ändras i konsekvens med att ges beslutanderätt i fråga om konkurrensskadeavgift. Dels görs ändringar genom att ”domen” byts ut mot ”beslutet” eftersom verkets utökade beslutanderätt innebär att det i hela rättskedjan kommer att vara fråga om beslut och inte dom. Dels utgår frasen om godkännande av avgiftsföreläggande, eftersom möjlighet att meddela avgiftsföreläggande nu föreslås utgå ur konkurrenslagen. Andra stycket förblir oförändrat. 23 § En påförd konkurrensskadeavgift faller bort i den mån verkställighet inte har skett från det att betalningsskyldighet inträdde enligt 22 §. Paragrafen innehåller regler om betalning av konkurrensskade- avgift. Utredningens överväganden finns i avsnitt 9.4.1. Bestämmelsen justeras i konsekvens med ändringen i 22 § genom att inträdandet av betalningsskyldigheten direkt knyts till den tidpunkt som anges i 22 §. Vidare ändras paragrafen genom att den del som handlar om avgiftsföreläggande tas bort med anledning av att möjligheten för att förelägga företag att betala konkurrensskadeavgift föreslås utgå i och med att verket ges beslutanderätt om konkurrensskadeavgift. 12 § Innan fristen enligt 11 § har löpt ut, eller om före fristens utgång beslutar att genomföra en särskild undersökning, får en part och någon annan medverkande i en företagskoncentration inte vidta någon åtgärd för att fullfölja koncentrationen. Förbudet gäller inte om före fristens utgång, eller sedan beslut om särskild undersökning har meddelats, beslutar att lämna koncentrationen utan åtgärd. Om det finns särskilda skäl, får besluta om undantag från förbudet i första stycket. Om det är nödvändigt för att säkerställa att förbudet i första stycket följs, får meddela förbud eller åläggande för parterna eller andra medverkande i företagskoncentrationen. Paragrafen innehåller bestämmelser om automatiskt fullföljds- förbud vid prövning av företagskoncentrationer. Utredningens överväganden finns i avsnitt 9.5. Paragrafen ändras i första stycket med anledning av att utredningen föreslår ett utökat automatiskt fullföljdsförbud som även ska omfatta fas 2. Första meningen ändras genom att ett tillägg görs så att part eller annan medverkande i en koncentration, förutom innan fristen i 11 § har löpt ut (fas 1), inte heller får vidta fullföljdsåtgärder om innan fristens utgång beslutar om en särskild undersökning (fas 2). Längden på fas 2 framgår av 13 § andra stycket. Andra meningen ändras genom att undantaget från automatiskt fullföljdsförbud anges gälla även i de fall då beslutar att lämna koncentrationen utan åtgärd efter det att ett beslut om särskild undersökning har meddelats (fas 2). Andra och tredje styckena är oförändrade, vilket innebär att de numera även omfattar fas 2. 13 § Om inom den i 11 § angivna fristen har beslutat om särskild undersökning får verket besluta om förbud enligt 1 § eller åläggande enligt 2 §. Beslut om förbud eller åläggande ska fattas från ett beslut om särskild undersökning. Innan fattar beslut om förbud eller åläggande ska den som beslutet riktar sig till ges tillfälle att yttra sig över verkets utkast till beslut. Om har beslutat att lämna en företagskoncentra- tion utan åtgärd, får beslut enligt första stycket fattas endast om verkets beslut att lämna företagskoncentrationen utan åtgärd har grundat sig på oriktig uppgift som lämnats av part eller annan medverkande i koncentrationen. Paragrafen innehåller bestämmelser om beslut om förbud eller åläggande i fråga om företagskoncentrationer. Utredningens överväganden finns i avsnitt 9.4.2. Första stycket ändras i konsekvens med att ges beslutanderätt i fråga om företagskoncentrationer genom att ”väcka talan” byts ut mot ”fatta beslut”. Andra stycket ändras på motsvarande sätt som första stycket, med anledning av att verket ges rätt att fatta beslut om förbud och ålägganden. Tidsfristen från det att beslut om särskild undersökning har fattats till dess att beslut om förbud eller åläggande meddelas bestäms , vilket är samma tidsfrist som föreligger mellan beslut om särskild undersökning och väckande av talan hos domstol. Denna tidsfrist är i princip densamma som den som gäller för enligt artikel 10.3 i förordning nr 139/2004 (). Med hänsyn till att tidsfristen i stort stämmer överens med den i förordning nr 139/2004 och då detta även innebär samma tidsrymd som enligt dagens bestämmelser, vilka är välbekanta för parterna, är det lämpligt att tidsfristen förblir oförändrad. Tredje stycket ändras i konsekvens med att ges utökad beslutanderätt. Tillägg har gjorts efter ordet ”beslut” i andra delen av meningen med formuleringen ”att lämna en företagskoncentration utan åtgärd” för att förtydliga vilket beslut som åsyftas i den delen. 14 § får förlänga fristen i 13 § andra stycket med högst en månad i sänder, om parterna i koncentrationen samtycker. I de fall annan medverkande anmält koncentrationen enligt 7 § 2 krävs även dennes samtycke. Om koncentrationen ägt rum på det sätt som anges i 3 § andra meningen är förvärvarens samtycke tillräckligt. Om det finns synnerliga skäl, får fristen förlängas utan sådant samtycke som anges i första stycket. Paragrafen reglerar förutsättningarna för förlängning av den frist inom vilken ska fatta beslut i fråga om en företagskoncentration. Utredningens överväganden finns i avsnitt 9.4.2. Paragrafen ändras i första stycket endast på så sätt att i stället för domstol ges beslutanderätt för förlängning av fristen. I övrigt är det samma kriterier som tidigare som gäller. Fristen får även fortsättningsvis, enligt huvudregeln i första stycket, inte ändras om inte parterna samtycker. Andra stycket är oförändrat. Besluten i såväl första som andra styckena bör även fortsättningsvis gå att överklaga och paragrafen behöver därför tillföras uppräkningen i 7 kap. 1 § konkurrenslagen av de beslut av som får överklagas till domstol. Se närmare nedan under kommentaren till den paragrafen samt även i avsnitt 9.4.2. 15 § Om beslut enligt 13 § överklagas, ska Patent- och avgöra ärendet från det att tiden för överklagande gick ut. Den i första stycket angivna fristen får förlängas av domstolen under samma förutsättningar som anges beträffande i 14 §. Ett förbud enligt 1 § eller ett åläggande enligt 2 § får dock inte meddelas senare än efter det att företagskoncentrationen uppkom. Paragrafen anger inom vilken tid Patent- och ska meddela beslut i ett ärende om förbud eller åläggande i fråga om en företagskoncentration. Utredningens överväganden finns i avsnitt 9.4.2. Första stycket ändras i konsekvens med beslutanderätt i 13 §. I stället för att domstolen ska meddela ett förbud eller åläggande från det att talan väckts ska den vid överklagande av verkets beslut avgöra ärendet från överklagandetidens utgång. Beräknandet av tidsfristen knyts alltså till tidpunkten för beslut. Andra stycket ändras genom att det tydliggörs att domstolen har samma möjligheter som har enligt 14 § att förlänga fristen för prövningen. Den maximala tiden som en prövning får ta förblir oförändrad. 16 § Om Patent- och beslut överklagas, ska Patent- och marknadsöverdomstolen avgöra ärendet från det att tiden för överklagande gick ut. Bestämmelserna i 15 § andra stycket gäller också för Patent- och marknadsöverdomstolens prövning. Paragrafen anger inom vilken tid Patent- och marknadsöver- domstolen ska meddela beslut i ett ärende om förbud eller åläggande i fråga om en företagskoncentration. Utredningens överväganden finns i avsnitt 9.4.2. Paragrafen ändras endast genom att ”dom” och ”målet” byts ut mot ”beslut” och ”ärendet” i konsekvens med verkets utökade beslutanderätt. Samma möjligheter till förlängning av fristen gäller som för Patent- och . 16 a § får tillfälligt stoppa löptiden för en frist som anges i 11 § eller 13 § andra stycket, om en part i företagskoncentrationen inte har följt ett åläggande enligt 5 kap. 1 § första stycket 1. Fristen börjar löpa igen första arbetsdagen efter det att åläggandet har följts. På begäran av en part i företagskoncentrationen får tillfälligt stoppa löptiden för den tidsfrist som anges i 11 § under så många arbetsdagar som verket bestämmer. beslut enligt första stycket kan prövas av domstol i samband med prövningen av ett överklagat ärende enligt 13 §. Paragrafen innehåller bestämmelser om möjligheter att under vissa förutsättningar stoppa löptiderna för de frister som anges i 11 § eller 13 § andra stycket. Utredningens överväganden finns i avsnitt 9.4.2. Första och andra styckena är oförändrade. Vad avser tredje stycket har ändringar gjorts i konsekvens med att beslut enligt första stycket även fortsatt ska kunna prövas av domstol i samband med prövningen av en företagskoncentration. I och med att verket ges egen beslutanderätt görs ändringar som knyter prövningen till överklagandet av beslut. Det blir på grund av verkets beslutanderätt en prövning inom ramen för ett ärende och inte som tidigare, ett mål. 19 § Ett förbud enligt 17 § som har beslutats då rättegång inte pågår ska hävas om inte fattar beslut enligt 13 §. Detsamma gäller om verket beslutar att lämna företagskoncentrationen utan åtgärd. I dessa fall har även en skyldighet att omgående underrätta domstolen om sitt ställningstagande. Paragrafen innehåller vissa bestämmelser om hur förbud enligt 17 § ska hanteras i ärenden om företagskoncentration. Utredningens överväganden finns i avsnitt 9.4.2. Paragrafen ändras genom att ”väcker talan” byts ut mot ”fattar beslut” i konsekvens med utökade beslutande- rätt i fråga om företagskoncentrationer. Mot bakgrund av att interimistiskt beslut i 17 § även fortsättningsvis kommer att fattas av domstol läggs en mening om underrättelseskyldighet för verket till i de fall som framgår av paragrafen, för att säkra att information om verkets ställningstagande går fram till domstolen. Det är i aktuella fall viktigt att domstolen kan häva förbudet så snart det inte längre finns behov av det. 20 § Har efter genomförandet av en särskild undersökning beslutat att lämna en företagskoncentration utan åtgärd, får frågan prövas på nytt, om part eller annan medverkande i företagskoncentrationen har lämnat oriktiga uppgifter om sakförhållanden av väsentlig betydelse för avgörandet. Beslutet ska fattas från det att saken slutligt har avgjorts. Detsamma gäller om rätten efter överklagande upphävt beslut om förbud enligt 1 § eller åläggande enligt 2 §. ska i ett sådant fall väcka talan från det att saken slutligt har avgjorts. Paragrafen innehåller bestämmelser om rättskraft. Utredningens överväganden finns i avsnitt 9.4.2. Paragrafen ändras genom att den nya prövningen av frågan om att lämna en koncentration utan åtgärd i fall då någon part eller annan medverkande lämnat oriktiga uppgifter ska göras av . Vidare görs ytterligare en konsekvensändring genom att det är ett beslut som fattas och inte en talan som väcks. Ett nytt andra stycke läggs till för att skapa samma förutsättningar för att pröva frågan på nytt för det fall att de oriktiga uppgifterna skulle ha lämnats i domstol. 21 § Ett förbud enligt 1 § eller ett åläggande enligt 2 § får omprövas, om det finns anledning att upphäva eller mildra förbudet eller åläggandet därför att detta inte längre behövs eller är lämpligt. Ett beslut om omprövning får fattas av efter begäran av någon som berörs av avgörandet. Paragrafen innehåller bestämmelser om omprövning. Utredningens överväganden finns i avsnitt 9.4.2. Första stycket är oförändrat. Andra stycket ändras genom att ges möjligheten att besluta om omprövning i enlighet med instansordningens princip i och med att beslutanderätten i fråga om förbud och ålägganden i första instans tillfaller verket. 1 § Beslut av i följande frågor får överklagas till Patent- och : 1.åtgärder enligt 2 kap. 3 § andra stycket, 2.ålägganden som verket har meddelat enligt 3 kap. 1 § första stycket eller 3.beslut enligt 3 kap. 4 § andra stycket, 4.beslut enligt 3 kap. 5 §, 5.förbud eller ålägganden enligt 4 kap. 12 § tredje stycket eller 13 §, 6.beslut enligt 4 kap. 14 §, 20 § första stycket eller 21 § andra stycket, 7.ålägganden enligt 5 kap. 1 §, och 8.återkallelser av undantag enligt artikel 29.2 i rådets förordning (EG) nr 1/2003. Andra beslut av enligt denna lag får inte överklagas. Paragrafen anger vilka av beslut som får överklagas till domstol. Utredningens överväganden finns i avsnitt 9.4.3. Paragrafen ändras i första stycket genom att de beslut som föreslås fatta enligt utredningens förslag i 3 kap. 5 §, 4 kap. 13 §, 14 § första och andra stycket, 20 § första stycket samt 21 § andra stycket, har lagts till i uppräkningen över de beslut som är överklagbara i enlighet med 7 kap. 1 §. Detta har gjort att två nya punkter har lagts in och att tre andra hänvisningar till paragrafer har fått nya nummer i uppräkningen. Andra stycket är oförändrat. 1 § Patent- och är rätt domstol i mål om 1.åläggande som avses i 3 kap. 2 §, 2.kvarstad enligt 3 kap. 21 §, 3.skadestånd enligt 3 kap. 25 §, 4.förbud som avses i 3 kap. 27 och 31 §§ och 32 § andra stycket, 5.förbud som avses i 4 kap. 17 §, och 6.utdömande av vite enligt 6 kap. 2 §. En talan enligt första stycket 3 får även väckas vid en tingsrätt som är behörig enligt 10 kap. . Paragrafen innehåller bestämmelser om behörig domstol. Utredningens överväganden finns i avsnitt 9.4.4. Paragrafen ändras i första stycket genom att nuvarande punkten 2 om konkurrensskadeavgift enligt 3 kap. 5 § utgår ur uppräkningen av mål mot bakgrund av att det blir fråga om ett ärende genom att ges beslutanderätt. Detta gör att därpå följande punkter ges nya nummer. Vidare utgår 4 kap. 13 §, 20 § och 21 § ur uppräkningen i nuvarande punkten 6, av samma skäl. Att ärendelagen är tillämplig när beslut överklagas till Patent- och framgår av 3 kap. 2 § första stycket lagen om patent- och marknadsdomstolar. I andra stycket görs endast en justering mot bakgrund av att skadeståndstalan efter ändringar i punkterna återfinns i punkten 3. 2 § Bestämmelserna i om tvistemål där förlikning om saken inte är tillåten tillämpas i mål som avses i –3 kap. 2, 27 och 31 §§ samt 32 § andra stycket och –3 kap. 21 § och 4 kap. 17 §, även om någon talan inte väckts. Bestämmelserna i lagen (1996:242) om domstolsärenden tillämpas i ärenden som inleds genom en ansökan till Patent- och marknads- domstolen. Paragrafen innehåller bestämmelser om tillämplig processlag. Utredningens överväganden finns i avsnitt 9.4.4. Paragrafen ändras i första stycket genom att 3 kap. 5 § samt 4 kap. 13 och 20 §§ och 21 § andra stycket utgår ur uppräkningen mot bakgrund av att ges utökad beslutanderätt i de frågor som regleras i dessa paragrafer. Andra stycket är oförändrat. 16 § I ärende enligt 3 kap. 5 § får ersättning för rättegångskostnad utgå för skälig kostnad som uppkommit efter det att part fått tillfälle att yttra sig över utkast till beslut. I ett sådant ärende får ersättning till staten utgå för kostnader som därefter uppstått på grund av att part uppsåtligen eller genom vårdslöshet orsakat onödig rättegång. Paragrafen innehåller bestämmelser om rättegångskostnader i fråga om konkurrensskadeavgiftsärenden. Utredningens överväganden finns i avsnitt 9.4.4. Paragrafen ändras i konsekvens med utökade beslutanderätt genom att utkast till ”stämningsansökan” byts ut mot ”beslut” och ”mål” byts ut mot ”ärende”. 17 § I ärende enligt 4 kap. 13 § får ersättning för rättegångskostnad utgå för skälig kostnad som uppkommit efter det att part fått tillfälle att yttra sig över utkast till beslut. Beslutar eller domstol om avskrivning av ärendet, svarar inte staten för parternas rättegångskostnader. Detta gäller endast när avskrivningsbeslutet beror på att parterna i företagskoncentrationen återkallat sin anmälan till . Handläggs ärendet i domstol för återkallelsen ska verket underrätta domstolen om att återkallelsen inkommit. Paragrafen innehåller bestämmelser om rättegångskostnader i företagskoncentrationsärenden. Utredningens överväganden finns i avsnitt 9.4.4. Paragrafen ändras i konsekvens med utökade beslutanderätt i fråga om företagskoncentrationer i 4 kap. 13 § genom att ”stämningsansökan” byts ut mot ”beslut” och ”mål” byts mot ”ärende” i första meningen. I därpå följande meningar görs ändringar i fråga om beslut om avskrivning mot bakgrund av att det nu blir möjligt för såväl som domstol att fatta beslut om avskrivning, beroende på var ärendet befinner sig i rättssystemet. Mot bakgrund av att domstolen inte längre blir uppmärksammad av på att anmälan återkallats genom att verket återkallar sin talan i domstol läggs en mening till om underrättelseskyldighet för verket i sådant fall. Innebörden av detta är att för det fallet att ett företagskoncentrationsärende handläggs i domstol och parten/parterna återkallar sin anmälan om företagskoncentration hos så är verket skyldigt att ””, dvs. så snart det är möjligt, meddela domstolen att så har skett. 12.2Förslag till lag om ändring i utsökningsbalken (1981:774) 1 § Verkställighet får under de förutsättningar som anges i detta kapitel äga rum på grund av följande exekutionstitlar: 1.domstols dom, utslag eller beslut, 2.förlikning som är stadfäst av domstol och medlings-överens- kommelse som har förklarats verkställbar av domstol, 3.godkänt strafföreläggande eller godkänt föreläggande av ordningsbot, 5.förbindelse angående underhållsbidrag, 6.förvaltningsmyndighets beslut som enligt särskild föreskrift får verkställas, 7.handling som enligt särskild föreskrift får läggas till grund för verkställighet, och 8.Kronofogdemyndighetens utslag eller beslut i mål om betalnings- föreläggande eller handräckning samt europeiskt betalningsföreläggande som har förklarats verkställbart av . Det som i balken sägs om dom gäller, om inte annat föreskrivs, i tillämpliga delar även domstols utslag eller beslut, Kronofogdemyndig- hetens utslag eller beslut i mål om betalningsföreläggande eller handräckning samt europeiskt betalningsföreläggande som har förklarats verkställbart av . Paragrafen behandlar verkställighet av olika exekutionstitlar. Utredningens överväganden finns i avsnitt 9.4.1 och 9.4.5. Första stycket punkten 3 ändras genom att ”avgiftsföreläggande” utgår ur uppräkningen. Denna ändring görs i konsekvens med ändringarna i konkurrenslagen som innebär att avgiftsföreläggande tas bort som handlingsalternativ för mot bakgrund av verkets utökade beslutanderätt i fråga om konkurrensskadeavgifter. Andra stycket är oförändrat. 14 § Godkänt strafföreläggande och godkänt föreläggande av ordningsbot verkställs såsom lagakraftägande dom. Paragrafen behandlar verkställighet. Utredningens överväganden finns i avsnitt 9.4.1 och 9.4.5. Bestämmelsen ändras genom att andra stycket utgår på grund av att avgiftsföreläggande utgår ur konkurrenslagen. 12.3Förslag till lag om ändring i lag (2014:836) om näringsförbud 17 § får framställa ett yrkande om näringsförbud enligt 7 § genom ansökan till Patent- och . Paragrafen behandlar möjlighet att framställa yrkande om näringsförbud. Utredningens överväganden finns i avsnitt 9.4.6. Paragrafen ändras genom att andra och tredje styckena tas bort och första stycket omarbetas med anledning av utökade beslutanderätt. ska alltjämt ha möjlig- heten att framställa ett yrkande om näringsförbud genom ansökan till domstol, när verket anser att frågan blir aktuell. Däremot kommer detta inte att kunna ske inom ramen för en talan om konkurrensskadeavgift eftersom det förfarandet inte längre kommer att finnas kvar efter den reform utredningen föreslår. överväganden om möjlighet att framställa yrkanden om näringsförbud genom ansökan till domstol gäller fortfarande (jfr prop. 2007/08:135 s. 172 f. och SOU 2006:99 s. 610 f.). 18 § Om inte något annat föreskrivs i denna lag, ska ett sådant ärende om näringsförbud som avses i 16 § och 17 § handläggas enligt lagen (1996:242) om domstolsärenden. Tingsrätten eller Patent- och ska hålla sammanträde, om detta inte är uppenbart obehövligt. Vid sammanträdet ska tingsrätten bestå av en lagfaren domare och tre nämndemän. Ärendet ska avgöras i samma sammansättning. I fall som avses i 17 § ska Patent- och vara sammansatt på det sätt som anges i 4 kap. 8 § lagen (2016:188) om patent- och marknadsdomstolar. Vid omröstning i rätten gäller 29 kap. . Utöver vad som följer av lagen om domstolsärenden får rätten besluta om nytt vitesföreläggande eller hämtning till rätten antingen eller till en senare dag, om den som ansökan riktas mot trots föreläggande om personlig inställelse inte inställer sig till sammanträdet eller inställer sig genom ombud. Paragrafen innehåller bestämmelser om handläggningen av ärenden om näringsförbud. Utredningens överväganden finns i avsnitt 9.4.6.