sou · H5B330 · 2017-03-31 00:00:00 — Med beaktande av sociala skyddshänsyn får pokerspel i turne- ringsform anses vara ”mindre riskfyllda” i förhållande till annat kort- spel där tiden mellan insats och vinst är relativt kort. Mot bakgrund av detta föreslås ett krav på att det i lokalen inte får förekomma annat spel om pengar. Utredningen har också övervägt att föreslå ett förbud mot serve- ring och förtäring av alkohol i spellokalen. I utredningens referens- grupper har det funnits visst stöd för en sådan ordning. har många gjort gällande att ett alkoholförbud skulle medföra att detta skulle försvåra eller helt omöjliggöra kanaliseringen till detta lagliga sätt att spela poker. Utredningen har mot denna bakgrund valt att inte föreslå något alkoholförbud och inte heller att det, likt för spel på värdeauto- mater eller restaurangkasino, bör finnas krav på att spelet endast får bedrivas på ställen där det finns ett serveringstillstånd för alkohol. En annan sak är att det i många fall kan komma att krävas ett serve- ringstillstånd i alla fall. Kravet på att det ska råda god ordning på spelplatsen, att berörd kommun och ska yttra sig över licensansökan och en ändamålsenlig tillsyn får enligt utred- ningens mening anses vara tillräckliga mekanismer för att undvika att olämpliga miljöer för spelformen används eller utvecklas. För att säkerställa att spelarna inte använder sig av tekniska hjälp- medel föreslås ett krav på att teknisk utrustning inte får användas av dessa i samband med turneringen. Spelet får exempelvis inte be- drivas på datorer. Kravet införs för att säkerställa att det fullt ut ska vara fråga om en fysisk turnering. står det klart att en modern turnering kräver teknisk utrustning. Hit hör t.ex. monitorer, datorer som hanteras av tävlingsledningen, elektroniska stoppur och Utredningen finner inte någon anledning att förbjuda sådan utrustning så länge som den inte hanteras av någon delta- gande spelare. Vid anordnade av kortspelsturnering får inga andra avgifter än insats tas ut. Insatsen får inte betalas med kontanter och ska betalas innan kortspelturneringen startar. Inte heller vinster får utbetalas kontant. Enligt utredningens förslag är det regeringen som bestämmer vilka kortspel som får anordnas i turneringsform. Utredningens bedöm- ning är att det i ett första skede bör vara tillåtet att anordna spel på pokervarianterna Hold’em och . Bör då alla större pokerturneringar enbart kunna anordnas av det statliga monopolbolaget? När det gäller större återkomman- de pokerturneringar, t.ex. i poker, anser utredningen att dessa bör kunna anordnas av fler arrangörer, särskilt mot bakgrund av den modernisering av den svenska spelmarknaden som utredningen föreslår. Det är t.ex. rimligt att den nytta/fördel som tillkommer och dess dotterbolag genom dessa företags rätt att kombinera pokerspel online med landbaserade poker- turneringar också tillkommer andra spelföretag som har rätt att be- driva pokerspel online. I har lagstiftaren löst frågan om enstaka större poker- turneringar genom att tillåta ett årligt nationellt mästerskap under vilket sker genom ett särskilt upphandlingsförfarande där det endast kan bli en ”vinnare”. Uppfyller flera sökande kraven tillståndet ut. I har lagstiftaren valt en lösning som bygger på att an- ordnaren träffar ett samarbetsavtal med någon av de aktörer som har tillstånd till landbaserat kasinospel i . Dessa tillstånd till större turneringar kan ges . Utredningen finner att ingen av de modeller våra grannländer har valt optimalt passar in i den nya svenska regleringsmodellen som utredningen föreslår. En modell som bygger på en upphandling av rätten att anordna ett årligt mästerskap förefaller komplicerad och riskerar att leda till oönskade resultat. Att tänkta anordnare, san- nolikt också konkurrenter till , skulle vara hänvisa- de till detta bolags kasinon för att få anordna större turneringar är problematiskt, inte minst ur konkurrenssynpunkt. Det måste också noteras att utredningens förslag när det gäller fördelningen av den svenska spelmarknaden får betydelse också i detta sammanhang. Svenska Spels rätt att med licens anordna poker- spel online kvarstår, medan rätten att anordna landbaserat kasino- spel i därför avsedd lokal fortsatt tillkommer ett av staten helägt bolag. Som framgår av kapitel 27 kan det dock inte vara samma spel- företag som driver båda dessa verksamheter. Det uppstår därför ett särskilt behov av att, så långt möjligt, se till att villkoren blir lika för alla spelföretag som anordnar spel inom ramen för samma licens. Utredningen föreslår en modell som innebär att ett spelföretag med en licens som innefattar rätt att anordna kasinospel online (vilket inkluderar poker) ensamt eller tillsammans med annat sådant spel- företag ska kunna få licens att anordna högst en årlig turnering i kortspel. Förutsättningarna för sådana enstaka turneringar måste vara an- norlunda än för en ordinär licens till kortspel i turneringsform. Inte minst gäller detta antalet deltagare. Den av Casino Cosmopol anord- nade hade över 6 100 deltagare. deltog 7 543 spelare (ställdes in p.g.a. överbelastnings- attacker). Mot denna bakgrund anser utredningen att gränsen för det högsta antalet deltagare i turneringen (inklusive satellit- och andra kvalturneringar) bör sättas vid 10 000 spelare. När det gäller insatser, vinster, tillåten sponsring och kostnader menar utredningen att det kan vara lämpligt att uppsätta följande begränsningar: –värdet av varje spelares insats i turneringen får uppgå till högst 1/8 prisbasbelopp () –högst 25 prisbasbelopp () av vinstpotten tillfaller en spelare –högst av spelarnas insatser täcker spelföretagets kost- nader i samband med turneringen, och –högst av vinstpotten utgörs av andra medel än av spelarna gjorda insatser. För denna form av turneringsspel bör annars gälla samma förutsätt- ningar som i övrigt gäller för kortspel i turneringsform. Detta inne- bär bl.a. krav på att det i lokalen inte förekommer annat spel om pengar och endast personer som fyllt vistas i de lokaler där turneringen äger rum. I landbaserade kasinon i därför avsedd lokal bedrivs det också annat spel i lokalerna. I praktiken utesluter detta att det anordnas kortspel i turneringsform enligt dessa bestämmelser på , dvs. i licensierade landbaserade kasinon. Detsamma gäller för sådana lokaler där det anordnas landbaserat kommersiellt spel (tidigare restaurangkasinon) och spel på fartyg i internationell trafik om inte det andra spelet stängs ner. Med stöd av en licens för landbaserade kasinon i därför avsedd lokal kan ett sådant kasino självfallet anordna egna kortspel i tur- neringsform, men den föreslagna regleringen utesluter att andra spel- företag, även statliga sådana, än de som har licens för ett landbaserat kasino är anordnare. Vem kan få licens? För att erhålla licens krävs att sökanden uppfyller vissa i lagen upp- ställda krav. Detta mot bakgrund av att pokerspelet kommer kunna drivas kommersiellt och det är viktigt att säkerställa att anordnaren inte är olämplig. När det gäller tillstånd till roulettspel, tärningsspel och kortspel görs en förhållandevis omfattande vandelspröv- ning av den som söker tillstånd. Vid denna prövning ska tillstånds- myndigheten beakta sökandens erfarenheter på området, ekonomiska förhållanden, vilja och förmåga att fullgöra sina skyldigheter mot det allmänna, laglydnad i övrigt samt andra omständigheter av bety- else. Vid ansökan ska Lotteriinspektionen inhämta eller av sökan- den begära handlingar som styrker att sökanden inte är försatt i kon- kurs eller underkastad näringsförbud och inte heller har förvaltare enligt 11 kap. 7 § , intyg om yrkesmässig kompetens för de personer som ansökan avser, handlingar som styrker sökan- dens ekonomiska förhållanden, handlingar som styrker sökandens vandel och – om sökanden är en juridisk person – registreringsbevis. Utredningen finner ingen anledning att vid lämplighetsbedöm- ningen av sökanden för licens att anordna kortspel i turnerings- form, frångå den lämplighetsbedömning som föreslås för merparten av övriga licenstagare i spellagen. I fråga om juridiska personer ska prövningen avseende lämpligheten även omfatta den som har ett kvalificerat innehav av andelar i den juridiska personen eller ingår i dess ledning. För vidare resonemang kring kvalificerat innehav, se avsnitt 16.4. Tid och villkor för licens Enligt spellagen beviljas en licens för av högst . Tanken är att licenser normalt sett ska ges . I detta fall finner dock utredningen att det finns skäl att avvika från huvudregeln, inte minst eftersom denna typ av spel normalt sett inte kommer att bedrivas som någon permanent verksamhet. Särskilt gäller detta de enstaka större kortspelsturneringarna. Licenstiden för turneringsspel bör därför vara högst och avse högst två turneringar per dag. När det gäller de större kortspelsturneringarna blir det fråga om ettåriga licenser för en turnering. För att säkerställa en effektiv tillsyn är det viktigt att licensen är kopplad till en viss angiven plats och uppgifter om detta måste anges i ansökan. Detta är viktigt för att ska kunna ut- föra tillsyn och utreda om verksamheten kommer att bedrivas på ett sätt som är sunt. Vid ansökan om anordnande av förströelsespel enligt lagen (1982:636) om anordnande av visst automatspel får tillstånd inte ges innan berörd kommun och har hörts i ärendet. Vid en ansökan om anordnande av restaurangkasinospel, ska berörd kommun ges tillfälle att yttra sig. Bakgrunden till detta är att respek- tive kommun har kännedom om lokala förhållanden och kan därför antas bidra med värdefulla uppgifter när det gäller omständigheter som ska beaktas vid lämplighetsprövningen. Utredningen finner att denna ordning bör bestå och att även ska ges till- fälle att yttra sig innan licens för anordnande av kortspel i turnerings- form kan meddelas. Överväganden som får betydelse för prövning- en, exempelvis att spel inte ska användas som stöd i kriminell verk- samhet, bör kunna belysas på ett tillfredsställande sätt genom att både och berörd kommun kommer in med upp- Det är dock inte nödvändigt att inhämta yttrande om det redan av övriga omständigheter framgår att ansökan ska avslås. Enligt vad som gäller enligt den föreslagna spellagen i övrigt kom- mer att ha möjlighet att förena en licens med villkor för licensens utövande. Sådan möjlighet ska finnas både i samband med licensgivningen och under licensens giltighetstid. Av 21 kap. 1 § enligt förslaget till ny spellag framgår att avgifter får tas ut i ärenden om licens, registrering och tillsyn enligt spellagen. Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, får med- dela föreskrifter om storleken på och betalning av avgifterna. Ut- redningens bedömning är att regeringen ska meddela föreskrifter om avgiften vid ansökan om licens, medan meddelar föreskrifter om avgifter för tillsyn. Av avsnitt 14.13.4 framgår att regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, bör få meddela föreskrifter om insatser, vinster och återbetalningsprocent (23 kap. 2 § spellagen). Detta gäller också för landbaserat kommersiellt spel. Enligt utredningens bedöm- ning bör dock insatser, vinster och återbetalningsprocent för enstaka årlig turnering i kortspel regleras i lagen. Detta till följd av att dessa turneringar sannolikt kommer att ha en mängd deltagare och inne- fattar – om de ska ha tillräcklig attraktivitet – höga belopp avseende både insatser och vinster. Såvitt avser licens för kortspel i turneringsform gäller därutöver att regeringens eller myndighets rätt att meddela föreskrifter avser dels vilka kortspel som får anordnas i turneringsform (23 kap. 6 § spellagen), dels om spelansvarsåtgärder och andra krav för spelets bedrivande (23 kap. 2 § 6 spellagen). Enligt utredningens bedömning bör de förra meddelas av reger- ingen (se bilaga 7) och de senare av . Direktiven till utredningen anger följande beträffande vinståterbetal- ningsnivåer: Spelanordnarnas vinståterbetalning är att likställa med priset på spel. En högre vinståterbetalningsnivå, dvs. ett lägre pris på spelandet, leder till mer spelande. En reglering av vinståterbetalningsnivåer kan således användas för att påverka omsättningen och inriktningen på spelandet. Enligt dagens reglering ska vinståterbetalningen för s.k. egentliga lotterier (lottning, gissning, vadhållning eller liknande spel samt mark- nads- och tivolinöjen) uppgå till och högst (16 § lotterilagen). I regeringens tillstånd till och , som beslutats enligt 45 § lotterilagen, varierar återbetalningsnivån för olika spelformer från för lotterier och nummerspel till för värdeautomater. Även enligt kasinolagen ska vinståter- betalningen för värdeautomater och andra automatspel uppgå till . I samband med att ett licenssystem införs är det befogat att se över regleringen av återbetalningsnivåerna. Utredaren ska mot denna bakgrund bedöma om det finns behov av att reglera vinståterbetalningsnivåerna för lotterier och i så fall lämna förslag till en reglering. Det bör också framhållas att det i direktiven anges att vid utform- ningen av den nya regleringen ska förutsättningarna för finansiering av statens verksamhet och allmännyttiga ändamål bevaras i så hög utsträckning som möjligt och att efterfrågan på onlinespel ska kana- liseras till säkra och kontrollerade erbjudanden, på ett sätt som inte leder till ökat spelande. Ytterligare en utgångspunkt är att alla spel- företag ska kunna få licens om de uppfyller de krav som uppställs i lag. Kännetecknande för ett licenssystem är just att marknaden öpp- nas för konkurrens. Att frågan om vinståterbetalningsprocent är central och en viktig del beror enligt utredningen framför allt på dess betydelse ur konkurrenssynpunkt. Som angetts i kapitel 2 avses med vinståterbetalningsprocent (ibland vinstandel) den procentandel av insatsernas värde som vinsterna sam- manlagt ska motsvara. Lotterilagens (1994:1000) reglering av återbe- talningsprocent för olika spelformer avser att säkerställa att en till- räcklig andel av insatserna återbetalas som vinst och att den kommer de behöriga intressena till godo. Lotterilagens regler gäller dock inte om regeringen meddelat särskilt tillstånd enligt 45 §, vilket är fallet såvitt avser ATG:s och merparten av Svenska Spels spel och lotterier. I sådana fall regleras vinstandelarna i tillståndet. Möjligheter att anordna spel på värdeautomater, dvs. spelauto- mater som betalar ut vinst bara i form av värdebevis eller liknande, infördes åter genom lotterilag, efter att i stort sett allt spel på spelautomater som gav penningvinster varit förbjudet . Återbetalningsprocenten bestämdes för sådant spel till minst 85 pro- cent. Regeringen anförde att det självfallet var av vikt att en tillräckligt stor andel av insatsen återbetalas som vinst, och den valda minimi- andelen motiverades av en avvägning mellan spelarens och spelanord- narens intressen. 14.3Svenska Spel och ATG ATG:s och merparten av Svenska Spels verksamhet regleras endast genom de särskilda tillstånd som bolagen har med stöd av 45 § lotteri- lagen. I dessa tillstånd anges vilka återbetalningsprocent som gäller för olika slags spel. Återbetalningsprocenten för Svenska Spels värde- automater regleras dock i 27 § lotterilagen. För ATG gällande högsta återbetalningsprocent varierar mellan beroende på spelform. Vid vadhållning hos gäller att högsta återbetalningsprocenten varierar mellan medan högsta återbetalningsprocenten vid övriga spel- former, inklusive Stryktips och Måltips, ligger på mellan . Enligt 2 § andra stycket kasinolagen (1999:355) får tillstånd till kasinospel även omfatta spel på penningautomater och andra auto- matspel som avses i 6 § lotterilagen. Varken kasinolagen eller lotteri- lagen reglerar återbetalningsprocent för sådant automatspel. I reger- ingens tillstånd till att anordna kasinospel har dock fastställts att värdet av vinsterna i penningautomatspel och andra automatspel i samband med kasinospel ska motsvara minst 85 pro- cent av insatsernas värde. I lotterilagen föreskrivs att värdet av vinsterna i s.k. egentliga lotterier (se 4 § lotterilagen) ska motsvara och högst 50 pro- cent av insatsernas värde. För bingospel gällde samma lägsta åter- betalningsprocent. Någon högsta återbetalningsprocent föreskrevs däremot inte. Detta motiverade regeringen med att återbetalnings- procenten i bingospel genomsnittligt uppgår till utan att det påverkar marknaden (prop. 1993/94:182 s. 25). infördes ett antal bestämmelser i lotterilagen i syfte att göra det möjligt för folkrörelserna att anordna lotterier över internet. Regeringen fann att lotterier som anordnades över internet skulle hänföras till s.k. egentliga lotterier, oberoende av hur den fysiska förebilden för internetspelet karakteriserades. Sålunda skulle t.ex. bingospel på internet anses vara ett egentligt lotteri. Reger- ingen förklarade att lagändringen skulle göra det möjligt för folk- rörelserna att bedriva lotterier över internet under i stort sett samma förutsättningar som gällde för traditionella former av lotterier. Där- emot var det inte aktuellt att tillåta folkrörelserna att bedriva lotte- rier med andra vinstregler än dem som gällde för egentliga lotterier. Regeringen ansåg nämligen att det krävdes ytterligare kunskap om konsekvenserna av att införa särskilda vinstregler som skulle möjlig- göra högre vinster och som endast skulle träffa en viss kategori av lotterier (prop. 2001/02:153 s. 19). I direktiven till lotteriutredningen (dir. 2004:76) nämndes särskilt att den tekniska utvecklingen och internationaliseringen på spelområdet lett till ökad konkurrens i . Regeringen ansåg därför att det fanns skäl att analysera behovet av att vidta åtgärder i syfte att stärka sådana lotterier som kan förutses påverkas av den ökande konkurrensen. Det konstaterades att det, som ett sätt att möta denna konkurrens, hade rests krav på att lotterilagens övre gräns för vinståterbetalning skulle ses över. Regeringen ansåg att det var ange- läget att utredaren analyserade dessa frågor och även belyste de risker ur spelberoendesynpunkt som en ökad vinståterbetalning skulle medföra. I delbetänkandet Återbetalningsprocent (SOU 2005:21) kom till slutsatsen att den inte kunde förorda en höjning av återbetalningsprocentstaken för svenska aktörer. Ut- redningen, som inte hade till uppgift att föreslå en öppning av den svenska spelmarknaden, anmärkte att en förbättring av villkoren för svenska spelanordnare genom en höjning av återbetalningsprocent- staket innebar att de tveksamheter som redan då förelåg beträffan- de det svenska systemets förenlighet med ökade. Frågan om vinståterbetalningsprocent har inte varit föremål för någon offentlig utredning. Såväl som ATG har dock fått höjda återbetalningsnivåer på vissa spelformer. I den nationella konkurrensen på spelmarknaden, dvs. konkurren- sen mellan , ATG och olika folkrörelseaktörer, har aldrig återbetalningsprocent använts som ett marknadsföringsargument för att skaffa konkurrensfördelar. Återbetalningsprocentstaket har varit så lågt – normalt runt – att de smärre varia- tioner som kan ha förelegat mellan olika spelformer inte gjort det särskilt lämpligt som marknadsföringsargument. De spelformer som haft högre vinståterbetalningsprocent, främst vadhållning och auto- matspel, har inte varit utsatta för nationell konkurrens. Lotterilag- stiftningen har överhuvudtaget haft en tämligen ideell karaktär. Den har utformats särskilt med allmännyttiga ändamål – folkrörelsernas intressen – för ögonen och ett ständigt återkommande argument har varit att viljan att stödja en viss förening ofta väger tyngre hos lottköparen än intresset av vinst. Det är genom möjligheterna till spel över internet som frågan om återbetalningsprocent såsom konkurrensmedel kommit i ett annat läge. De internationellt verksamma aktörerna – de presumtiva licens- havarna – erbjuder betydligt högre vinståterbetalning än de svenska aktörerna. Detta gäller såväl inom deras traditionella verksamhets- område, dvs. vadhållning, som inom andra spelformer över internet. Vid marknadsföring som riktas mot den svenska marknaden är det inte sällan den högre återbetalningsprocenten jämfört med de svenska spelen som framhävs. Tabell 14.1 Återbetalningsprocent efter spelform och aktör Återbetalning (% av insats) Spelmaskiner (Vegas) Källa: Lotteriinspektionen och för onlinespel () Den nuvarande regleringen i lotterilagen som avser vinståterbetal- ningsprocent har syftat till att säkra ett tillräckligt stort överskott till de behöriga ändamålen. En höjning av återbetalningsprocents- taket vid en omreglering riskerar att gå ut över dessa ändamål, och därmed även över den nuvarande lotterilagens krav på skälig av- kastning. Detta gäller dock under förutsättning att omsättningen i de aktuella spelen minskar eller förblir oförändrad. Om en höjning av vinståterbetalningsprocenten innebär att de nuvarande svenska aktörernas konkurrenskraft stärks och dessa därigenom kan återta marknadsandelar från de internationella aktörerna kan höjningen i stället innebära ett ökat tillskott till de behöriga ändamålen. 14.9Förslag från nuvarande tillståndshavare har i sin ansökan om tillstånd att anordna och förmedla kasinospel över internet enligt 45 § lotterilagen som gjordes föreslagit när det gäller insatsbegränsningar och vinståterbetal- ningsprocent att motsvarande villkor ska gälla som för de spel som i fysisk form erbjuds på Vad avser vinst- återbetalningsprocent har i ansökan angett att bolaget har för avsikt att inte ha en sämre vinståterbetalningsprocent än de oreglerade aktörerna, detta för att inte negativt påverka kanaliser- ingen av spelare. För nya kasinoliknande spel som bolaget får god- kännande om att erbjuda, föreslår att det delegeras åt Lotterinspektionen att fatta beslut om lämpliga insatsbegränsningar och vinståterbetalningsprocent. Det kan också framhållas att i en till regeringen inkommen skrivelse ansökt om att få anordna bl.a. sportvad- hållning till fasta odds med en återbetalningsprocent på . I ansökan anges att en höjd vinståterbetalning inte påverkar Oddset- produkternas riskfaktor ur ett spelansvarsperspektiv. ATG har i en utredning presenterat sitt förslag till ny spellag- stiftning.2 I förslaget anges att högsta möjliga vinståterbetalnings- procent ska regleras inom varje produktkategori, men får maximalt uppgå till . ATG menar att denna utredning bör föreslå lämpliga nivåer för respektive produktkategori. Det bör noteras att ATG föreslagit att spelbolag som erbjuder spel på hästar måste bidra till trav- och galoppsportens verksamhet genom att be- tala en avgift på bruttoomsättningen (vinståterbetalningsprocenten begränsas redan av den anledningen) eller nettoomsättningen. Enligt är det viktigt att marknaden får en prisreg- lering på alla spelformer. Återbetalningsprocenten på lotteri bör ligga på max för att föreningar ska ha rimliga möjligheter att finansiera delar av sin verksamhet genom spel och lotterier. Enligt skulle det vara förödande för folkrörelserna att tvingas konkurrera med bolag som har en återbetalning på 97–98 procent.3 Folkrörelsernas samarbetsorganisation för Spel och Lotterifrågor (Folkspel), (Novamedia), Kombispel i 1Dnr Fi2014/2407, s. 20. 2ATG, Svensk Travsport och , Ansvar och konkurrens på lika villkor, 2015, s. 10. AB (Kombispel), i (Idrottens Spel) och Föreningen centralorganisation (Svebico)4 samlade bedömning är att den nuvarande nivån fungerar väl. Nivån för traditionella lotterier bör enligt dem, liksom , vara 35–. Detta är en rimlig nivå på återbetalningen vilket gör det möjligt för rikslotterierna att ge överskott till allmännyttiga ändamål. När det gäller bingospel i bingohallar är det en åter- betalningsnivå på cirka 65–. Deras bedömning är att även detta är en nivå som fungerar väl. för onlinespel () har anfört att bransch- standarden gällande vinståterbetalningsprocenten för onlinespel är .