sou · H5B325 · 2017-04-05 00:00:00 — –Det finns svårigheter med att dra en gräns mellan å ena sidan mobbning och å den andra sidan relationsstörningar och (all- varliga) meningsmotsättningar. Denna svårighet förefaller vara den som är mest framträdande i den praktiska tillämpningen. Att begreppet kränkande särbehandling så som det används i bl.a. i föreskrifter Organisatorisk och social arbets- miljö (AFS 2015:4) utgår helt från den enskildes subjektiva upp- levelse, försvårar gränsdragningen. Den försäkrades subjektiva upplevelse kan skilja sig från den bedömning som handläggaren gör i frågan. –Bevistekniska svårigheter finns i ärenden som rör mobbning och kränkande särbehandling, se avsnitt 14.5.3. –En omständighet kan sett isolerat höra till undantagsbestäm- melsen, t.ex. låg eller utebliven löneförhöjning, men utgöra en beståndsdel av en sammantagen situation av mobb- ning, jfr FÖD 1993:6. I den praktiska tillämpningen verkar inte synen vara enhetlig i frågan om enskilda omständigheter ska lyftas ut så som hörande till undantaget eller om en helhetsbe- 23 Vägledning 2003:4 Version 13. Förmåner vid arbetsskada. Förtydligande av 39 kap. 5 § socialförsäkringsbalken dömning ska göras av de omständigheter som är för handen i be- dömningen av om undantagsbestämmelsen är tillämplig eller inte. –Svårigheter finns särskilt i ärenden som rör kränkande särbehand- ling och mobbning. Dessa problem hänger samman med brist- ande metodisk tillämpning i förhållande till såväl 39 kap. 3 § SFB som till 39 kap. 5 § SFB (se avsnitt 15.2 och 15.3). 14.5.3Särskilt om bevissvårigheter i ärenden om arbetsskada som gäller trakasserier och kränkningar För ärenden och mål som rör mobbning har särskilda beviskrav utvecklats. Rättsfallet FÖD 1987:40 har fått mycket stor betydelse. I rättsfallet var fråga om huruvida relationsstörningar mellan en översköterska och hennes chef på en tandvårdsklinik utgjort skad- lig inverkan i sköterskans arbete. Det fanns också uppgifter om att trakasserier förekommit. I målet uttalas rörande de trakasserier som sköterskan uppgav att hon utsatts för att ”När det gäller påståen- den att en av parterna har utgjort en skadlig faktor i arbetet för den andra parten måste det med en ganska hög grad av sannolikhet framgå att vederbörande har uppträtt på ett klandervärt sätt”. Detta uttalande anses lägga fast principen att beviskravet i ärenden som rör trakasserier och kränkningar är högt. Beviskravet innebär så som det beskrivs i vägledning om arbetsskada24 och tillämpas av domstolarna, att uppgifter om trakasserier och kränk- ningar måste bekräftas även av annan bevisning än den försäkrades egna uppgifter för att dessa ska godtas. Erfarenheterna visar att det är svårt för den försäkrade att fram- bringa sådan bevisning.25 För den som utsatts för mobbning det kan vara svårt eller alls inte möjligt att få stödbevisning från arbets- givaren, facket eller kollegor på arbetsplatsen för att en situation som skulle kunna utlösa arbetsskadeskyddet på grund av trakasse- rier och kränkningar har förekommit. Det kan röra sig om händelser som inträffat sedan på en arbetsplats där man inte längre arbetar eller som inte längre finns kvar. 24Försäkringskassan Vägledning 2003:4 Version 13 Förmåner vid arbetsskada. 25Se t.ex. , 2000. Mobbning bland vuxna: Arbetskamraterna måste våga vittna. Förtydligande av 39 kap. 5 § socialförsäkringsbalken med en chef som utpekas som orsak till den försäkrades psykiska skada är av förklarliga skäl ofta ovilliga att lämna vittnesmål till stöd för den försäkrades berättelse. Härtill kommer att det finns en tydlig tendens i bevisvärderingen i dessa ärenden att det i praktiken har krävts att arbetsgivaren verifierar den försäkrades berättelse för att uppgifter om trakasserier och mobbning ska godtas. I verifika- tionen läggs inte sällan då inte bara krav på att själva händelserna i sig ska bekräftas, utan även på att det ska ha funnits ett klandervärt syfte bakom det inträffade. Även själva utredningsarbetet innebär svårigheter, eftersom För- säkringskassan måste utreda förhållanden som rör personer som inte är parter i ärendet. JO har i beslut 911017, dnr 3979-1990 angett att den utpekade inte hade någon laglig rätt att få yttra sig över en exponerings- utredning i ett arbetsskadeärende. Inte heller arbetsgivare med ansvar för en viss arbetsplats har sådan rätt. I det aktuella ärendet hade beslutsunderlaget varit tillräckligt utan att den utpekade hade hörts och JO ansåg därför att det inte fanns anledning att kritisera handläggningen hos . JO slog dock fast att det inte är tillfredsställande att utredningen av en arbetsskada kan innebära skadliga följder för den utpekade utan att denne hörts. Enligt Vägledning 2003:426 ska handläggaren så långt det går ge den utpekade möjlighet att ge sin syn på saken. Det krävs då att handläggaren kan förklara vad ärendet gäller utan att avslöja sekretessbelagda uppgifter. Det kan krävas att den för- säkrade måste ge sitt samtycke till att nödvändiga sekretessbelagda uppgifter kan lämnas till den som utpekats. Om utredningen inte kan föras vidare på grund av att den försäkrade inte vill lämna ett sådant medgivande har ansetts ha fullgjort sin utredning, se Kammarrättens i dom i mål nr 8374-08. Det är dock inte säkert att den försäkrades uppgifter bekräftas i denna kontakt. Skulle ärendet gå vidare till domstol kan den person som utpekas endast höras som vittne, vilket medför att hen inte har möjlighet att överklaga en dom som pekar ut vederbörande som felande.27 Vägledning 2003:4 Version 13 Förmåner vid arbetsskada. 27Se JO:s ämbetsberättelse 1992/93 s. 453 ff. Förtydligande av 39 kap. 5 § socialförsäkringsbalken 14.6Hur vanliga är ärenden som rör 39 kap. 5 § SFB? Utredningens uppdrag är att förtydliga 39 kap. 5 § SFB. Det är inte möjligt att få fram statistiskt underlag om hur vanligt förekom- mande det är att denna bestämmelse har tillämpats eller varit aktu- ell i ärenden om arbetsskada. Tillgänglig statistik om arbetsskade- ärenden hos eller i domstolarna är inte nedbruten på sådan detaljnivå att denna information går att ta fram. När det gäller mobbning finns dock statistik från . Utred- ningen redogör i följande avsnitt kortfattat för de statistiska upp- gifter som gått att ta fram och som är relevanta i sammanhanget. Utredningen redogör även för information om förekomsten av mål om livränta som rör arbetsskada på grund av kränkningar och trakasserier som indikerar förekomsten av sådana i domstol. I arbetsskadestatistik finns uppgifter om anmälda arbetsskadesjukdomar som orsakats av kränkande särbehandling. I begreppet kränkande särbehandling inbegrips i detta sammanhang begreppen kränkning, mobbning, trakasserier och utfrysning. I denna statistik framgår att antalet anmälningar har ökat . uppgick antalet anmälningar till totalt 1 160 stycken. Av samtliga arbetsskador anmälda –2015 gjordes majoriteten, 3 595 stycken av totalt 4 486 anmälningar av kvinnor. Högsta antalet anmälningar härrörde från arbetstagare i ålders- grupperna 35–44, 45–54 respektive 55–64, dessa åldersgrupper har över 1 000 anmälningar var . Allra högst antal anmälningar, 1 504 stycken, har åldersgruppen 45–54. Nedbrutet på exponeringsfaktorerna problem i relationerna med kollegor och problem i relationerna till överordnade är fördelningen dem emellan ganska jämn för kvinnorna, 1 808 anmälningar rör problem i relationerna med kollegor och 1 919 anmälningar pro- blem i relationerna till överordnade. Männen anmälningar fördelar sig med 371 stycken rörande problem med relationerna till kollegor respektive 557 stycken i relationerna till överordnade. Förtydligande av 39 kap. 5 § socialförsäkringsbalken till näringsgren sticker vård och omsorg och sociala tjänster ut med totalt 2 301 anmälningar. För såväl kvinnor som män är detta den näringsgren där flest anmälningar gjorts, 2 019 av kvinnor och 282 från män. Inom näringsgrenen är det vård och omsorg i särskilda boendeformer för äldre personer som har flest anmäl- ningar, 728 från kvinnor och 71 från män. Därefter följer öppna sociala insatser för äldre personer med 336 anmälningar från kvinnor och 34 från män och boende med särskild service för personer med utvecklingsstörning eller psykiska funktionshinder med 331 anmäl- ningar från kvinnor och 53 från män. Näringsgrenen utbildning har totalt 731 anmälningar under aktuell period, varav störst antal an- mälningar härrör från förskoleutbildning, 327 anmälningar från kvin- nor och 17 från män, respektive grundskoleutbildning och för- skoleklass, 309 anmälningar från kvinnor och 61 från män. Även om antalet anmälningar från män är lägre kommer flest antal anmäl- ningar från män från samma näringsgrenar där kvinnor har flest anmälningar. I undersökning Arbetsorsakade besvär 2016 finns information om hur stor andel av den arbetande befolkningen som uppgett att de fått besvär till följd av olika exponerings- faktorer. Besvären behöver inte ha resulterat i en anmälan om arbetsskada. Av statistik nedbrutet på kön och exponeringsfaktor kan utläsas följande för perioden –2016. Andelen sysselsatta män som uppgett exponering för mobbning och trakasserier uppgår till mellan . För sysselsatta kvinnor fluktuerar exponeringsfaktorn mobbning och trakasserier mellan och , medan den ökade till . undersökning har av syssel- satta kvinnor angett att de varit utsatta för mobbning eller trakasse- rier. Exponeringsfaktorn våld och hot förekommer i högre grad bland kvinnor än bland män. När det gäller exponeringsfaktorn stress och psykiska påfrestningar –2016 upp- ger och av sysselsatta män att de expone- rats för denna faktor, med högst notering . För sysselsatta kvinnor är motsvarande siffror mellan och med högst notering 2016. Se tabellerna 14.1 och 14.2. SOU 2017:25 Förtydligande av 39 kap. 5 § socialförsäkringsbalken Tabell 14.1 Arbetsorsakade besvär 2016 Jämförelser åren 2000–2016. Andel av sysselsatta män. Tabell 14.2 Arbetsorsakade besvär 2016 Jämförelser åren 2000–2016. Andel av sysselsatta kvinnor. 14.6.2Andel beviljade livräntor på grund av skador av psykisk natur Av statistik framgår att beviljandegraden för livränta på grund av skador av psykisk natur ökat, se figur 6.16 i avsnitt 6.3.1. Detta torde visa att RÅ 2010 ref. 101 har fått genom- slag i tillämpningen. Figur 14.1 nedan visar antal ansökningar och bifall fördelat på kön för psykiska sjukdomar och syndrom samt beteendestörningar –2015. Förtydligande av 39 kap. 5 § socialförsäkringsbalken Figur 14.1 Antal ansökningar och bifall fördelat på kön 2005–2015 för psykiska sjukdomar och syndrom samt beteendestörningar 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 Källa: Bearbetning av statstik från . Hur tillämpningen av 39 kap. 5 § SFB förhåller sig till utfallet inom arbetsskadeförsäkringen vad gäller ansökningar och bifall på grund av skador av psykisk och psykosomatisk natur går inte att utläsa. statistik är inte nedbruten på sådan nivå att denna uppgift går att få fram. 14.6.3Tillgänglig information om antal mål i domstol som rör arbetsskada på grund av mobbning statistik över avgjorda mål i domstol visar antal mål av en viss måltyp, men är inte nedbruten på underkategorier inom måltyp. Officiell statistik över antal domar där tillämpning av 39 kap. 5 § SFB varit aktuell saknas därför. När det gäller mobbning specifikt har professorn i offentlig rätt i sin forskning analyserat avgöranden från kammar- rätterna rörande mobbning, sammanlagt 59 stycken domar om mobb- ning och arbetsskada härrörande från perioderna 2005–2009 och Förtydligande av 39 kap. 5 § socialförsäkringsbalken 2010–2012.28 För den första tidsperioden –2009 har hon genom- fört en kvantitativ studie av domar och därvid funnit sammanlagt 48 stycken avgöranden om mobbning i ett grundmaterial uppgående till totalt 1 327 stycken domar rörande arbetsskada. En fingervisning över förekomst i domstolarna av mål om livränta i vilka den skad- liga inverkan uppgetts bestå i mobbning eller kränkande särbehand- ling kan fås genom en sökning på databasen av sökningen blir inte helt statistiskt tillförlitligt, men visar att det rör sig om få fall. Vid en sökning i databasen på söksträngen ”livränta” och ”mobbning” är –2016 antalet mål i förvaltningsdomstolarna relativt kring 20 stycken och från kammarrätterna som högst sju mål, men i övrigt under fem mål . En sökning på orden ”kränkande sär- behandling” och ”livränta” visar en topp 2010 med 22 mål, därefter färre än tio mål – 2016. För förvaltningsrätternas del resulterar sistnämnda sökning i mellan 15–35 mål . 28Stendahl, 2013. De mobbade och rättvisan: När kränkande särbehandling blir en arbets- skada – en analys av domar från kammarrätterna 2005–2012. (7–8) s. 81–132. 15Överväganden och förslag rörande översyn av 39 kap. 5 § socialförsäkringsbalken Utredningens förslag: Bestämmelsen i 39 kap. 5 § socialförsäk- ringsbalken ges en ny lydelse och beteckning som förtydligar bestämmelsens funktion och omfattning i förhållande till det generella arbetsskadebegreppet. Föreslagen lydelse innebär inte någon ändring av arbetsskadebegreppets omfattning. Detta kapitel innehåller utredningens överväganden och förslag rörande förtydligande av nuvarande 39 kap. 5 § socialförsäkrings- balken, SFB. Vi redogör för varför och i vilka avseenden vi anser att behov av förtydligande av den s.k. undantagsbestämmelsen finns. Kapitlet avslutas med kommentarer som rör dels kränkande sär- behandling och trakasserier och dels förhållandet mellan undantags- bestämmelsen och det arbetsmiljörättsliga regelverket. 15.2Behov av förtydligad systematisk funktion 15.2.1Problem i tillämpningen på grund av otydlig systematisk funktion Utredningen har i avsnitt 14.3 redogjort för praxis avseende den prin- cip som kommer till uttryck i 39 kap. 5 § SFB. I avsnitt 14.5 beskrivs svårigheterna med att tillämpa bestämmelsen. Överväganden och förslag rörande översyn av 39 kap. 5 § socialförsäkringsbalken Utredningens bedömning är att flera av tillämpningsproblemen i anslutning till 39 kap. 5 § SFB, inte minst oklarheterna rörande bestämmelsens tillämpningsområde, beror på att bestämmelsen kom- mit att uppfylla dubbla funktioner. Slutresultatet av att en skadlig inverkan i arbetet inte anses föreligga och att en skada därmed inte kan godkännas som arbetsskada respektive av att en arbetsskada undantas från arbetsskadeskyddet genom särskild juridisk reglering är detsamma. Systematiken för att komma till detta slutresultat, nämligen avslag på ansökan om livränta eftersom en godkänd arbets- skada inte föreligger, skiljer sig dock åt sinsemellan för dessa två situationer. I det förstnämnda fallet är frågan om arbetsskade- försäkringen över huvud taget ska träda in och i det andra fallet är frågan om det rör sig om en skada som borde täckas av arbets- skadeskyddet men som undantas från skydd genom regleringen i undantagsbestämmelsen. I tillämpningen synes undantagsbestäm- melsen användas i båda fall trots att den egentligen enbart rör det . Utredningens slutsats är att detta förhållande inte tydligt lyfts fram och att undantagsbestämmelsens funktion inom arbets- skadeskyddet inte i tillräcklig grad är klargjord. Frågan i äldre vägledande rättsfall från tiden innan principen om att undanta vissa särskilt angivna omständigheter från arbetsskade- skyddet hade lagreglerats är om den uppkomna skadan omfattas av arbetsskadeskyddet eller inte. Denna äldre praxis gällande arbets- skadeskyddets omfattning handlar därför både om vad som faller utanför arbetsskadeskyddet som sådant och om de särskilt undan- tagna omständigheterna. Skillnaden mellan dessa båda situationer har inte tydligt kommit till uttryck i alla domar. Försäkringsdom- stolarna och FÖD uttrycker ibland principen om undantag för viss typ av omständighet genom skrivningar som ”inte skadlig inverkan i arbetsskadeförsäkringens mening”, ”inte skadlig inverkan i lagens mening”, ”inte sådan skadlig inverkan som avses i LAF” eller ”skad- lig inverkan i den mening som avses i lagen om arbetsskadeförsäk- ring”.1 I flera av de äldre avgörandena från FÖD är frågan dock inte så mycket om det förelegat skäl för att göra undantag från arbets- skadeförsäkringens skydd utan om det som förekommit utgjort skadlig inverkan i arbetet – eller om det över huvud taget visats att det förekommit en skadlig inverkan. 1 Se t.ex. FÖD 1984:52, FÖD 1989:27 och FÖD 1982:32. Överväganden och förslag rörande översyn av 39 kap. 5 § socialförsäkringsbalken Ett vanligt sätt att tillämpa 39 kap. 5 § SFB är att inleda hela arbetsskadeprövningen med att exkludera de omständigheter som bedöms höra till undantaget från den vidare prövningen. I många fall är det inte ifrågasatt att den aktuella omständigheten varit skadlig för den försäkrade och att det rört sig om en omständighet som har samband med arbetet. I sådana fall kan det förefalla logiskt att börja den egentliga prövningen med undantagsbestämmelsen, mot bakgrund av att undantagna omständigheter ändå inte kan leda till en godkänd arbetsskada. Prövningen riskerar dock att genom detta tillvägagångssätt bli mycket otydlig. Undantagsbestämmelsen förefaller nämligen då att i praktiken, utan tydlig inbördes ordning, användas för samtliga moment i arbetsskadeprövningen såvitt gäller den aktuella omständigheten, dvs. bedömningen om arbetsskade- skyddet alls ska träda in på grund av skadlig inverkan i arbetet, vid sambandsbedömningen mellan skadlig inverkan och skada samt vid bedömningen av om skadan beror på sådana faktorer som medför att den ska undantas från försäkringens tillämpningsområde (eller beror på andra exponeringsfaktorer som ska prövas inom arbets- skadeskyddet). Denna otydlighet är särskilt påtaglig i arbetsskade- ärenden som rör trakasserier och kränkande särbehandling.2 Sam- manblandningen av arbetsskadeprövningens olika moment medför bl.a. att det inte alltid tydligt framgår att beviskravet övervägande skäl gäller för den slutliga arbetsskadebedömningen i det enskilda fallet även när fråga är om trakasserier och kränkande särbehand- ling. Rätteligen borde först bedömas om det över huvud taget är frågan om sådana förhållanden som utgör skadlig inverkan samt om denna hör till arbetet, dvs. att det är fråga om skadlig inverkan i arbetet. Därefter borde bedömas om det finns samband mellan denna skad- liga inverkan i arbetet och skadan. Slutligen borde bedömas om undantagsbestämmelsen är tillämplig, jfr RÅ 1998 ref. 8.3 Redan det 2Jfr , 2013. De mobbade och rättvisan: När kränkande särbehandling blir en arbets- skada – en analys av domar från kammarrätterna 2005–2012. Nordisk Socialrättslig (7–8) s. 81–132. 3I rättsfallet RÅ 1998 ref. 8 var fråga om en försäkrad (facklig förtroendeman och byggnads- snickare) som begått självmord efter att ha deltagit i en längre tids ansträngande förhand- lingar om arbetsvillkoren på sin byggarbetsplats. Den första grundläggande frågan i målet var om den försäkrade varit utsatt för skadlig inverkan i arbetet, dvs. inverkan av en faktor i arbets- miljön som med hög grad av sannolikhet kunde ge upphov till sådana psykiska besvär som han hade och som ledde till att han begick självmord. (dåvar- ande Regeringsrätten) fann att den försäkrades arbetssituation Överväganden och förslag rörande översyn av 39 kap. 5 § socialförsäkringsbalken faktum att bestämmelsen i tillämpningen brukar benämnas vara en undantagsbestämmelse indikerar att 39 kap. 5 § SFB avser att av- gränsa arbetsskadeskyddet gentemot skador som enligt grundregeln i 39 kap. 3 § SFB borde godkännas. Utredningen redogör nedan för hur en systematiskt konsekvent tillämpning av arbetsskadeförsäkringens regelverk tydliggör såväl när undantagsbestämmelsen aktualiseras som rättsliga övervägan- den och bevisfrågor. – prövning i förhållande till 39 kap. 3 § SFB Huvudregeln i 39 kap. 3 § SFB En given utgångspunkt för att arbetsskadeskyddet alls ska träda in är att förutsättningarna i huvudregeln i 39 kap. 3 § SFB är upp- fyllda. Enligt denna ska en arbetsskada anses ha uppkommit på grund av skadlig inverkan i arbetet om övervägande skäl talar för det. Beviskravet övervägande skäl gäller såväl skadeorsaken som orsaks- sambandet.4 Den allra första frågan att ta ställning till är således om det förelegat skadlig inverkan i arbetet. Detta begrepp består i sin tur av två led – skadlig inverkan och i arbetet. Skadlig inverkan – klarlagda sakomständigheter och värdering av exponeringsfaktorns skadlighet Frågan om ”annan skadlig inverkan” har förelegat avgörs mot bak- grund av de faktiska omständigheterna i det enskilda ärendet. Därför krävs först att sakomständigheterna klarläggs. Det är den försäk- rade som har bevisbördan för att det förekommit exponering av en hade inneburit en psykiskt pressande situation av sådan intensitet och varaktighet att den med hög grad av sannolikhet kunnat ge upphov till psykiska besvär av allvarlig natur hos honom. Regeringsrätten hade då beaktat att en person med den försäkrades läggning med stor ansvarskänsla och höga krav på sig själv kan antas lättare ådraga sig en sådan form av besvär och också kan vara benägen att inte söka läkarbehandling för dem. Mot bakgrund härav fick anses att den försäkrade varit utsatt för skadlig inverkan i arbetet. Domstolen prövade sambandet mellan den skadliga inverkan och den uppkomna skadan. Avslutningsvis konstaterades att undantagsregeln (dåvarande 2 § 2 st. LAF) inte var tillämplig. 4 Se prop. 2001/02:81 s. 40–41 och s. 102. Överväganden och förslag rörande översyn av 39 kap. 5 § socialförsäkringsbalken faktor som utgör skadlig inverkan.5 Det åligger att så långt som möjligt tillsammans med den försäkrade utreda vad som har hänt.6 När sakomständigheterna är klarlagda får en bedömning göras av om den aktuella arbetsmiljöfaktorn utgjort skadlig inverkan. Skadlighetsbedömningen utgår inte från den enskildes subjektiva upplevelse utan är en helhetsbedömning av om det i arbetsmiljön har förekommit en faktor som kan ge upphov till en sådan skada som den försäkrade har och hur exponeringen av denna faktor sett ut (se avsnitt 4.5). För beteenden och förhållanden som inte alls kan anses vara skadliga blir arbetsskadeförsäkringen inte tillämplig. Därutöver måste somliga yrkesgrupper generellt visa en mental tålighet inför vissa yrkestypiska situationer, vilket t.ex. framkommer vid bedöm- ningen av rätten till kränkningsersättning för poliser.7 Bedöm- ningen av vad den försäkrade i sin yrkesroll måste tåla av psykisk belastning är i första hand en fråga som rör frågan om bedöm- ningen om det ska anses föreligga skadlig inverkan i arbetet, inte frågan om undantagsbestämmelsen är tillämplig eller inte (se även nedan i avsnitt 15.3.2 om vantrivsel). Är de psykiska belastningarna i sådana att de faller inom vad som får anses vara godtagbart för yrket i sig anses det inte finnas någon skadlig inverkan i arbetet. Var gränsen går för vad som utgör yrkesnormal psykisk påfrestning avgörs i rättstillämpningen. Utredningen anser att särskilt bedömningarna i ärenden som rör trakasserier och kränkningar skulle underlättas om momenten i arbets- skadebedömningen tydliggjordes. Utredningen har i avsnitt 14.4.1 redogjort för att det saknas en enhetlig begreppsbildning för det som i dagligt tal kallas för mobbning. Vilka beteenden som avses med begreppen kränkande särbehandling respektive mobbning vari- erar beroende på kontext och användningsområde. Första frågan att ställa sig är dock om utredningen i målet visat att det förekommit beteenden som, oavsett vilken benämning som används, utgjort skad- 5Se även , 2016. Mobbning på jobbet: uttryck och åtgärder. : Studentlittera- tur, s. 29. 6Se Vägledning 2003:4 Version 13 Förmåner vid arbetsskada. 7Se , Socialförsäkringsbalk (2010:110) 39 kap. 3 §, Lexino . Jfr även 2012. Kränkningens allvarsgräns – distinktionen mellan privat och professionell toleransnivå. Överväganden och förslag rörande översyn av 39 kap. 5 § socialförsäkringsbalken Det är i detta sammanhang som rättsfallet FÖD 1987:40 är av betydelse i fall som rör kränkande särbehandling och trakasse- rier.