sou · H5B320 · 2017-03-15 00:00:00 — Kvinnor söker oftare utbildningar inom vård- och omsorg som har relativt hög konkurrens och män oftare till tekniska utbild- ningar med jämförelsevis färre sökande per plats. Drygt en tredjedel av de som sökte ett program på grundnivå, 59 000 personer, blev inte antagna till något av programmen i första urvalet. De som inte antas får ett reservnummer som motsvarar placeringen i urvalet i respektive urvalsgrupp. Sökande som deltog i urvalsgrup- perna BI och HP och som inte antogs fick alltså två reservplaceringar per utbildningsalternativ. I åldersgruppen 19-åringar var det som inte antogs till något program. Andelen sökande som inte antagits ökade med åldersgrupperna och i åldersgruppen 30–var det som inte antagits till något program. Av de som inte antagits i första urvalet var kvinnor och män. Inför det andra urvalet ska samtliga sökande meddela om de vill stå kvar som sökande till utbildningarna som de är antagna och reservplacerade till. Sökande får kvarstå på upp till sju reservplacer- ingar motsvarande heltidsstudier. Svarskravet medför att antalet reserver automatiskt minskar i samband med det andra urvalet genom de prioriteringar och nedstrykningar av antalet sökalternativ som måste göras. Efter andra urvalet var det av 19-åring- arna som fortfarande stod utan antagning till något av programmen och i åldersgruppen 30–var det . Andelen kvinnor och män som inte blivit antagna till något program var samma som efter första urvalet, . 6.4Sökande och antagna utan tidigare högskoleutbildning sökte 410 000 individer till någon högskole- utbildning. Av dessa hade 131 000 inte tidigare studerat på högskolan. Till stor del utgörs denna grupp av personer som enbart kan söka till utbildning som vänder sig till nybörjare och därför är gruppen rele- vant för utredningen. Statistiken omfattar sökande till såväl program som kurser. Bland sökande utan tidigare högskoleutbildning var det vanligare att söka till program än till kurs, sökte till något program och sökte till någon kurs. Den enskilt vanligaste åldern på sökande var , följt av . Drygt hälften av de sökande utan tidigare högskoleutbildning var . fanns i åldersgruppen 22–. De flesta sökande var alltså personer i de yngre åldersgrupperna men 17 950 sökande utan tidigare högskoleutbildning var eller äldre. SOU 2017:20 Sökande till högskolan Sökande utan tidigare studier i högskolan, åldersgrupp och kön Källa: SCB, avrundat till närmaste 10-tal. Sökande utan svenskt personnummer ingår inte. Precis som för sökande till program på grundnivå så bestod grup- pen sökande utan tidigare högskoleutbildning till störst del av kvin- nor. Det gäller samtliga åldersgrupper och andelen kvinnor ökade ju äldre de sökande var. Fram till och med andra urvalet antogs 57 000 av de sökande. Det motsvarar av de sökande som inte tidigare studerat i hög- skolan. Av dessa antogs till något program och 24 pro- cent antogs till någon kurs. Tabell 6.10 Antagna utan tidigare studier i högskolan, åldersgrupp och kön Källa: SCB, avrundat . Antagna utan svenskt personnummer ingår inte. Av antagna som inte hade tidigare högskolestudier var , varav 19-åringar. Andelen kvinnor var och andelen män var . Minst skillnad mellan könen fanns bland de yngre antagna. Med antagning menas att den sökande har erbjudits plats på en utbildning, vilket inte behöver innebära att personen påbörjar utbild- ningen. Bortfall och återbud av antagna efter det andra urvalet och fram till terminsstart är omfattande. När återbud lämnas, och om det finns ledig plats på utbildningen, ska reserver i tur och ordning erbjudas plats och antas. Av de 57 000 antagna som inte tidigare studerat på högskolan började 43 900 att studera medan 13 100 valde att inte påbörja några studier på högskolan. För att fylla platser antogs därför ytterligare 3 700 reservplacerade utan tidigare hög- skolestudier genom lokal reservantagning i samband med att utbild- ningarna och terminen startade. Differensen mellan antalet som läm- nade återbud och antalet reserver som antogs kan bero på att läro- sätena tillämpat så kallat överintag, det vill säga att lärosätena i urvalet antagit fler studenter än de haft platser till. Det kan även bero på att utbildningarna inte hade tillräckligt med behöriga reserver att fylla de lediga platserna med. I gruppen antagna utan tidigare högskoleutbildning var bortfal- let av antagna studenter . Även bland andra antagna är bortfall av liknande storleksordning vanligt. Överintag är därför ett vanligt sätt för lärosätena och utbildningarna att minska omfattan- de reservantagning. 6.5Konkurrenssituation och lägst meritvärde för antagning Avgörande för att bli antagen är hur många som söker utbildningen och hur många platser utbildningen har. En utbildning kan vara väl- sökt utan att ha särskilt hög konkurrens eftersom antalet platser är stort. Ett sätt att beskriva konkurrensläget är att se hur många sökande som är reservplacerade. För att beskriva konkurrenssituationen på program på grundnivå har antagningsstatistik efter första urvalet använts.2 Program/inrikt- ningar med färre än fem platser i urvalsgruppen har exkluderats. Vid sökning av hur många program som inte hade några reserver i urvalsgruppen BI återfanns 162 program av totalt 1 305 program. Till av programmen var det alltså ingen konkurrens i urvals- gruppen BI. Högst tio reserver fanns till 251 program, vilket kan definieras som att av programmen hade låg eller ingen konkurrens i urvalsgruppen BI. Om vi definierar minst 100 reserver som hög konkurrens så hade 624 program, vilket motsvarar 48 pro- cent av programmen, hög konkurrens. 75 program hade över 1 000 reserver. Flest reserver hade juristprogrammen i och med strax över 4 000 reserver vardera i urvalsgruppen BI. I urvalsgruppen högskoleprov gällde att 196 program av 1 300 inte hade några reserver, vilket motsvarar av program- men. Högst tio reserver fanns till 334 program, vilket innebär att av programmen kan betraktas ha haft låg eller ingen kon- kurrens i högskoleprovsgruppen. Hög konkurrens, med fler än 100 reserver, var det till av programmen. 56 program hade över 1 000 reserver. Flest reserver hade samma utbildningar som för urvalsgruppen BI, med runt 3 500 reserver vardera i högskoleprovs- gruppen. Ett annat sätt att analysera konkurrenssituationen är att jämföra de meritvärden som krävdes för att antas till olika utbildningar, det vill säga meritvärdet hos den sist antagne. I första urvalet räckte meritvärde 15,00 i BI för att bli antagen till av program- men. Till hälften av programmen behövdes lägst 17,00 för att bli antagen. Lägst meritvärde 19,00 krävdes för antagning till 266 pro- gram, varav 20,00 för 134 av programmen. Till 61 program krävdes lägst meritvärde 21,00 och 22,00 eller högre behövdes för att bli antagen till 12 av programmen. Det fanns tre program som i första urvalet inte kunde anta samtliga sökande med högsta meritvärdet i BI utan där fanns reserver med meritvärdet 22,50. Det var läkar- programmet och psykologprogrammet på samt läkarprogrammet på . I urvalsgruppen HP gällde för hälften av programmen att det räckte med 0,90 i högskoleprovsresultat för att bli antagen i första Med lägst 1,00 på högskoleprovet kunde man bli antagen till av programmen. Till 51 program behövdes 1,50 eller högre för att bli antagen varav det för 14 program krävdes lägst ett provresultat på 1,70. Högsta meritvärde, 2,00 behövdes inte för att bli antagen till något program. Störst konkurrens var det till läkar- programmen på och , med 1,85 som lägsta meritvärde för antagning i högskoleprovsgruppen. Det har varit svårt att ur NyA-systemet få fram statistik över sökan- de till de utbildningar som utredningen omfattar eftersom systemet i första hand är ett handläggnings- och beslutsstöd i antagningspro- cessen. Det är önskvärt att systemet kan utvecklas så att det blir möjligt att ta ut statistik som rör sökande och antagna för de utbild- ningar som högskoleförordningen har olika bestämmelser för. Till- sammans med UHR har utredningen ändå lyckats identifiera delar av den grupp sökande som de nya tillträdesbestämmelserna kommer att påverka. Till sökte troligtvis mellan 200 000 och 250 000 personer något program eller kurs som vände sig till nybör- jare. De allra flest som söker till universitet och högskolor har fått sin grundläggande behörighet till grundnivå genom gymnasial utbild- ning. SUHF:s rekommendation om reell kompetens kom 2012. I antag- ningsomgången var 1 210 sökande till program grundläggande behöriga i enlighet med rekommendationen. Ytter- ligare 2 520 sökande fick undantag från kravet på grundläggande behörighet. I den siffran ryms lokala beslut om reell kompetens men även undantag från till exempel kravet på svenska till engelskspråkiga utbildningar. Det är en relativt stor andel av sökande som inte upp- når kravet på grundläggande behörighet, . Behörig- hetsprovet som vi föreslår vänder sig både till de som bedöms för reell kompetens och för de som bedöms obehöriga på grund av brist i formella meriter. Majoriteten av sökande konkurrerar om plats i flera urvals- grupper. Ytterst få söker endast på urvalsgrunden högskoleprov. Om urvalsgrunden endast skulle vara förbehållen de som inte har gym- nasiebetyg eller motsvarande och om platserna tilldelades i förhål- lande till antal behöriga sökande så skulle gruppen i princip inte tilldelas några platser alls. Betydligt lägre andel av de äldre söker på urvalsgrunden hög- skoleprov än andel av de yngre. För sökande i de övre åldersgrup- perna verkar inte högskoleprovet, i lika hög utsträckning som för sökande i de yngre åldersgrupperna, ses som andra chans. Det är känt att kvinnor har högre betyg än män från gymnasie- skolan. Det ser vi också hos de sökande till högskolan. Männen har oftare ett högskoleprov att söka på och gör bättre resultat än kvin- norna. Det kan vara en av anledningarna till att det är en större andel av männen än av kvinnorna som blir antagna till de sökta utbild- ningarna. Kvinnor konkurrerar delvis ut varandra, bland annat genom att många kvinnor söker utbildningar inom samma område och genom att kvinnor konkurrenskompletterar sina betyg i större utsträckning än männen. Det är tydligt att det råder större konkurrens i urvalsgrunden betyg än i urvalsgrunden högskoleprov. Mest synligt blir det när vi tittat på vilka meritvärden som krävs för att bli antagen på olika utbildningar. Meritvärdet hänger starkt samman med hur många platser som ska tillsättas per urvalsgrund. Utredningen föreslår att platsfördelningen mellan urvalsgrunderna ska förändras (se av- snitt 10.3.1). En sak som förvånar är att så pass många av de antagna inte tar den studieplats de blivit erbjudna. Av antagna som inte hade tidigare studier i högskolan avstod helt från studier på något svenskt universitet eller högskola. Antagningsproces- sen är lång, från till , och det är uppenbart att förutsättningar och avsikter kan förändras. 7Kunskap om tillträdet till högskolan En av utgångspunkterna som utredningen har formulerat för sitt arbete är att förslagen så långt som möjligt ska vara förankrade i forskningen. Det är en fråga om kvalitet. Alltför ofta diskuteras till- trädesfrågor utifrån ett allmänt tyckande och anekdoter om barn, bekanta, bekantas barn och bekantas bekanta har fått eller inte fått plats på högskolan och varför. I det här kapitlet redogörs för delar av den kunskap som finns om tillträdessystemet och dess olika beståndsdelar. Genomgången gör inte anspråk på att vara heltäckande. I finns begränsat med forskning som rör tillträdessystemet, såväl i sin helhet som i de enskilda delarna. Huvuddelen av forsk- ningen har på nacken, vilket gör att vi har begränsat med kunskap om de nuvarande bestämmelserna. Den begränsning av forskning som finns i gör att vi också behöver ta del av forskning i andra länder. Sedan expansionen av den högre utbild- ningen i tog fart på riktigt har framför allt forskning om urval och urvalsinstrumentens prognosvärde bedrivits. Det gjordes inte minst i samband med kompetensutredningens arbete och . föreslog då att ett studiefärdighetsprov skulle införas. Ett sådant prov inför- des på försök och kom att utvecklas till högskole- provet. Även efter högskoleprovets införande 1977 genomfördes prognosstudier som jämförde prestationer mellan dem som hade antagits via betyg respektive högskoleprov. bedrevs ett prognosprojekt vid . Kunskap om tillträde till högskolan högskoleprovet blev ett generellt urvalsinstrument 1991 och att alla därmed kunde använda sitt provresultat i urvalet.1 Det senaste stora svenska forskningsprojektet om tillträdessystemet i sin helhet var det så kallade (Validering av antagningssyste- met), som bedrevs vid respektive –2005. Vid bedrivs forsk- ning om urvalet generellt och högskoleprovet i synnerhet. Även () har publicerat studier som rör urvalet till högskoleutbildning. Utredningen har tagit del av doktorsavhandlingar och olika forsk- ningsartiklar på området. Det är inte ovanligt att företrädare för universitet och högskolor uttrycker åsikter om studenternas förkunskaper. Ofta handlar det om att förkunskaperna har försämrats, men emellanåt lyfts det ock- så att förkunskaperna inte har försämrats utan snarare förändrats, det vill säga att studenterna kan delvis andra saker . Exakt när den här förändringen skulle ha inträtt eller om det rör vissa grupper av studenter mer än andra är dock inte tydligt. I har vi inte något nationellt system för kunskapsbedöm- ning som gör det möjligt att följa kunskapsutvecklingen i gym- nasieskolan . , och menar i rapporten kunskapsbedömning i och av den svenska skolan – problem och möjligheter att ett sådant system behöver utvecklas. Enligt dem är inte betygen något bra instrument för att följa kun- skapsutvecklingen på grund av de problem med likvärdigheten i be- tygssättningen som finns. Inte heller kan de nationella proven i sin nuvarande utformning fungera för att följa kunskapsutvecklingen. Enligt författarna finns det likvärdighetsproblem också i bedöm- ningen av provsvar och det finns en stor variation i provbetyg . De internationella undersökningar som genomförs kan inte heller på ett tillfredsställande sätt visa på kunskapsutvecklingen 1 Det nya högskoleprovet – samband mellan provresultat och prestation i högskolan, rapport , . Kunskap om tillträde till högskolan nationellt.2 Utredningen för nationella prov föreslår i sitt betänkan- de Likvärdigt, rättssäkert och effektivt – ett nytt nationellt system för kunskapsbedömning (SOU 2016:25) att en försöksverksamhet med ett nytt system för nationell kunskapsutvärdering ska inledas. Syf- tet, som de föreslår, är att ge information om kunskapsutveck- lingen på nationell nivå över tid.3 I rapporten Den svenska utbildningspolitikens arbetsmarknads- effekter: vad säger forskningen? gör författarna en genomgång av vad man vet om svenska elevers kunskapsutveckling. När det gäller betygen drar författarna slutsatsen att de inte ger någon information om kunskapsutvecklingen . De betygsförändringar som finns, och framför allt inom vissa ämnen, förklaras mer rimligt med betygsinflation i olika ämnen. Nationella utvärderingar av kunskap i olika ämnen har genomförts i , den senaste 2003 av (NU03) och den omfattade grundskoleelever. Jämförelser mellan resultaten och en motsvarande utvär- dering 1992 som det hänvisas till i rapporten visar att resultaten i matematik, naturvetenskap och läsning var sämre 2003 än 1992. När det gäller engelska var resultatbilden mer splittrad och det var därför svårt att dra någon slutsats om resultatet 2003 jämfört med . Författarna konstaterar att det empiriska underlaget om resultat- utvecklingen är begränsad. Den nationella utvärderingen och de internationella studierna som till exempel (se avsnitt 7.2.1 nedan) ger dock ett säkrare underlag än vad betygen gör. De menar att ett huvudproblem med dessa utvärderingar och studier är att de endast ger information om utvecklingen inom vissa ämnesområden och endast delar inom dessa områden. De menar dock att det ger en bild av att resultaten inom matematik, naturvetenskap och läsför- ståelse i senare år har försämrats sedan början/mitten av och fram till i alla fall mitten av 2000-talet.4 Dåvarande genomförde 2007 en tematisk studie om studenternas förkunskaper och vilka krav högskolorna ställer.5 Studien initierades eftersom ville nyansera den bild 2Gustafsson J-E, , kunskapsbedömning i och av den svenska skolan – problem och möjligheter. 3SOU 2016:25 Likvärdigt, rättssäkert och effektivt – ett nytt nationellt system för kunskaps- bedömning. 4Den svenska utbildningspolitikens arbetsmarknadseffekter: vad säger forskningen? IFAU, rapport 2010:13. 5Förkunskaper och krav i högre utbildning, , rapport 2009:16 R. Kunskap om tillträde till högskolan om studenternas förkunskaper som lärare gav i de ämnes- och pro- gramutvärderingar som genomförde under perio- den –2006. Ämnes- och programutvärderingarna visade bland annat att många lärare ansåg att studenterna kunde för lite när de började på högskolan. En majoritet av de lärare som deltog i stu- dien ansåg att studenternas kunskaper hade förändrats och ofta till det sämre. Lärarna menade att studenterna har svå- rare att uttrycka sig skriftligt på svenska än tidigare och att de ofta också har svagare matematikkunskaper och ytligare kunskaper i engelska. Men lärare i olika ämnen i högskolan lyfter också att det finns brister i förkunskaperna i andra ämnen, till exempel i fysik och kemi. Annat som framfördes var att studenterna inte i tillräck- lig utsträckning hade motivation, ambition eller tog ansvar för sina studier samt att de krävde mycket hjälp och service. Det som fram- hölls mest var att förkunskaperna varierade mer . Det lärarna framhöll som positivt var att studenterna i allmänhet hade blivit bättre på att tala inför andra, samarbeta och hantera datorer. Lärarna i undersökningen förklarade till stor del de förändrade förkunskaperna med att gymnasiestudierna inte ger tillräckliga kunskaper för högre studier, vilket gäller både ämneskunskaper och andra viktiga färdigheter. Lärarna menade att den gymnasieskola som infördes , och som innebar en större valfrihet för både huvudmän och elever än tidigare, har inneburit en större variation av förkunskaper. Det kunde skilja mycket i kunskaper mellan stu- denter som hade gått samma program. Även det mål- och kun- skapsrelaterade betygssystemet lyftes fram som en orsak till de förändrade och varierade förkunskaperna, liksom att studentgrupp- erna har förändrats. Man menade att den breddade rekryteringen och det minskade söktrycket som man såg hade inneburit att många antagna hade jämförelsevis låga betyg och även i övrigt sämre meriter jämfört med dem som hade antagits tidigare. Men även det att många högskoleutbildningar hade för- ändrats bidrog till att elevers kunskaper inte längre matchade hög- skolans krav. En uppföljning av studenternas förkunskaper i matematik som har genomförts vid KTH är intressant i det här sammanhanget.6 6 Matematikkunskaperna 2015 hos nybörjarna på civilingenjörsprogrammen och andra program vid KTH – bearbetning av ett förkunskapstest, , . Kunskap om tillträde till högskolan har samma förkunskapstest i matematik genomförts bland nybörjarna på civilingenjörsprogrammen och några andra program på KTH. som provet gavs, 1997– 1999, låg de genomsnittliga lösningsfrekvenserna på cirka 55 pro- cent. försämrades resultatet kraftigt och sjönk till i lösningsfrekvens. –2011 låg lösningsfrekvensen på mellan för att därefter öka. Resultatet 2015 är det bästa och låg då på . Genomsnittsresultatet varierar dock kraftigt mellan de olika civilingenjörsprogrammen, vilket det har gjort . Resultatet mellan det bästa och det sämsta programmet varierar mellan i lösningsfrekvens. Även sprid- ningen i resultatet inom program är stor, vilket enligt rapporten innebär stora utmaningar för programmen. Eftersom vi inte har någon nationell undersökning som följer sven- ska elevers kunskapsutveckling och inte heller de natio- nella proven är konstruerade så att resultat går att jämföra , är de internationella kunskapsundersökningarna det vi har att utgå ifrån. En sådan är kunskapsundersökning (Pro- gramme for International Student ), som mäter 15-årin- gars, det vill säga elever i årskurs 9, kunskaper i naturvetenskap, läs- förståelse och matematik. genomförs och den senaste undersökningen genomfördes . mäter kunskaper och färdigheter utifrån ett internationellt ramverk som har tagits fram av experter på området. Stor vikt läggs vid elevernas förmåga att sätta in kunskaper i ett sammanhang. är sålunda inte i första hand en utvärdering av elevers kunskaper i relation till de deltagande ländernas kursplaner.7 Resultatet från 2012 visade att svenska 15-åringars kun- skaper i matematik, läsförståelse och naturvetenskap hade försämrats i jämförelse med andra . presterade svenska elever under OECD-genomsnittet inom alla tre områden. hade svenska 15-åringars genomsnittliga resultat för- 7 2015, , rapport 450, 2016. Kunskap om tillträde till högskolan sämrats mest jämfört med alla andra OECD-länder.8 PISA-under- sökningen visar på en annan bild. Av den framgår att svenska 15-åringar presterar på OECD-genomsnitt i naturvetenskap och matematik och på en högre nivå i läsförståelse. I både läsför- ståelse och matematik har den genomsnittliga resultatnivån bland svenska elever förbättrats jämfört med 2012, men resultatnivån ligger fortfarande på en lägre nivå jämfört med 2000 respektive 2003, vilka båda utgör basår för respektive kunskapsområde. Resultatet i naturvetenskap har inte förändrats signifikant jämfört med . relativa förbättring är tydligare än den absoluta. Det är en kombination av att resultat till viss del förbättrats i poäng, som OECD-genomsnittet har sjunkit, framför allt i naturvetenskap. I används även sju olika likvärdighetsindikatorer, bland annat betydelsen av elevens egen socioekonomiska bakgrund för resultaten, uttryckt som effektstorlek respektive styrka, betydelsen av skolans socioekonomiska sammansättning för en elevs resultat och skillnader mellan skolor i socioekonomisk sammansättning (skol- segregation). Jämfört med 2006 har likvärdigheten i försämrats när det gäller fem av sju indikatorer och ingen av indika- torerna visar på en förbättring. Ett resultat är att familjebakgrund nu har en större betydelse i än i ett genomsnittligt OECD-land.9 En annan internationell kunskapsundersökning är TIMSS Advan- ced (Trends in International Mathematics and Science Study). TIMSS Advanced är den enda internationella kunskapsmätningen i gym- nasieskolan och testar kunskaperna i avancerad matematik och fysik bland elever. I deltar ett urval av elever som läser minst kur- serna matematik 4 eller fysik 2 på naturvetenskaps- och teknikpro- grammet. Den senaste undersökningen genomfördes . Första gången deltog var 1995. Då presterade svenska gymnasie- elever bland de högsta i fysik och genomsnittligt i matematik. visade resultaten att elevers kunskaper försämrats kraftigt. I undersökningen 2015 har de svenska gymnasieelevernas resultat förbättrats i avancerad matematik men försämrats i fysik jämfört 8PISA 2012, sammanfattning av rapport 398, 2013. 9PISA 2015, , rapport 450, 2016. Kunskap om tillträde till högskolan med undersökningen 2008. De svenska eleverna presterar lägre än genomsnittet i matematik och i nivå med genomsnittet i fysik.10 I forskningen om antagningssystem, inte bara i utan också på andra håll, studeras framför allt de instrument som används för att välja ut de sökande som ska få en plats på en viss utbildning. Urvals- instrumentens validitet, det vill säga att de mäter det som de är av- sedda att mäta, och reliabilitet, det vill säga tillförlitligheten i mät- ningen, är viktiga kvalitetsindikatorer. Begreppet validitet innehåller en rad olika aspekter.