sou · H5B35d2 · 2017-02-01 00:00:00 — har bland annat upplyst utredningen om att behovet av sådana intyg finns för arbetstagare som sänds ut till vissa länder, såsom , men även för andra länder utanför EU/EES finns liknande behov. Intygen behövs bland annat för att tydliggöra att socialavgifter inte ska behöva betalas i två länder. Konsekvenser för företag, myndigheter och organisationer För innebär förslaget att fler beslut om intyg kan behöva fattas, eftersom inte har någon skyldighet att fatta beslut och utfärda sådana intyg om en person är försäkrad som inte omfattas av och rådets för- ordning (EG) nr 883/2004 av om samordning av de sociala trygghetssystemen1 (förordning 883/2004), förordning (EEG) nr 1408/71 av om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familje- medlemmar flyttar inom gemenskapen2 (förordning 1408/71) eller avtal om social trygghet. Antalet personer som det kan bli aktuellt för, är svårt att bedöma. Enligt uppgift från fattade myndigheten sammanlagt 14 768 beslut om tillämplig lagstiftning med stöd av förordning 883/2004, förordning 1408/71 respektive avtal om social trygghet. Av dessa gällde 4 510 beslut tillämplig lagstiftning vid utsändning av arbetstagare till annan EU/EES-stat enligt artikel 12 i förordningen, varav 4 144 bifall, och 5 604 beslut om tillämplig lagstiftning för arbetstagare med verksam- het i en eller flera stater enligt artikel 13.1 och 13.3 i förordningen. Uppgift saknas om hur många som sänds ut till tredje land som har ingått något avtal om social trygghet med. Det är därför svårt att förutse hur många som kommer att använda möjligheten att begära föreslaget intyg vid utsändning till tredje land. 1EUT L 284, 30.10.2009, s. 1. 2EGT L 149, , s. 2. ändå att antalet beslut som kan bli aktuella vid utsändning som en följd av förslaget är betydligt färre än motsvarande vid utsändning inom EU/EES. För övrigt bedömer jag att efterfrågan på intyg till personer som arbetar eller bor i är låg, och att begäran om intyg från dessa personer inte kommer att generera någon ökad belastning för För- säkringskassan. Konsekvenser för de offentliga finanserna Jag bedömer att förslaget inte medför några konsekvenser för de offentliga finanserna i . Jag bedömer inte att förslaget ger några sysselsättningseffekter. Jag bedömer inte att förslaget medför några konsekvenser för jäm- ställdheten i . 30.1.2Ändrade kriterier för bosättningsbedömning i gränsöverskridande situationer I kapitel 19 presenterar jag ett förslag om att införa en tydligare skilje- linje mellan prövningen av socialförsäkringsrättslig bosättning i icke gränsöverskridande respektive gränsöverskridande situationer, genom en ändring i 5 kap. 3 § SFB. Nuvarande bestämmelse i 5 kap. 2 § SFB föreslås endast utgöra grund för att bedöma bosättning i icke gräns- överskridande situationer, medan bosättning i gränsöverskridande situationer ska bedömas enbart med stöd av 5 kap. 3 § SFB (se av- snitt 19.3). Som regel är bosättningsbedömningen i gränsöverskrid- ande situationer mer komplex än i icke gränsöverskridande situa- tioner, eftersom det ofta krävs att flera omständigheter beaktas och att en mer utförlig utredning görs för att kunna göra en välavvägd bosätt- ningsbedömning. En tydligare skiljelinje bestämmelserna emellan möj- liggör vid behov en mer omfattande och välavvägd bosättningsbedöm- ning i gränsöverskridande situationer. De kriterier som ligger till grund för bedömningen av bosättning i gränsöverskridande situatio- ner kompletteras och vidareutvecklas. Kriterierna ska endast vara vägledande, förutom kravet på uppehållstillstånd som är ett styrande kriterium. Vidare föreslår jag att det i SFB ska förtydligas att barns bosätt- ning ska bedömas och fastställas fristående från föräldrarnas (se avsnitt 19.4). Konsekvenser för den gränsöverskridande rörligheten Jag bedömer inte att förslagen kommer att medföra några konsekven- ser för hur många som rör sig till och från . Däremot skulle an- talet personer som anses vara socialförsäkringsrättslig bosatta i kunna öka något jämfört med . Regelförändringen berör bland annat tredjelandsmedborgare med uppehållstillstånd i som vistas i landet än . I avsnitt 5.2.2 uppskattar jag kort- tidsmigrationen från tredjeland till i genomsnitt omkring 23 000 per- soner , även om den siffran ska tolkas med stor försiktighet. Det är alltså sådan migration där vistelsen i överstiger men vid mättillfället understiger . Bland dessa finns dock sannolikt en grupp personer som blir folkbok- förda i , samt vid en socialförsäkringsrättslig bosättningsbe- dömning skulle uppfylla nuvarande villkor i 5 kap. 2–3 §§ SFB. Bland dessa finns troligen även en del säsongsarbetare från tredjeland med uppehålls- och arbetstillstånd. Dessa personer skulle sannolikt inte uppfylla övriga kriterier jag föreslagit för bosättningsbedömning i gränsöverskridande situationer för att anses vara socialförsäkrings- rättsligt bosatt i . Den nuvarande tillämpningen lägger stor vikt vid att vistelsen ska vara än för att en person ska anses bosatt i . gäller sannolikt även det motsatta, nämligen att personer som vistats än i vid en samlad bedömning ändå inte anses vara bosatta i landet. Utöver vistelsens längd innebär mitt förslag att även andra kriterier ska ges större vikt vid bedöm- ningen av huruvida en person ska anses bosatt i jämfört med hur bedömningen görs och även detta kan innebära en annan bedömning för vissa personer jämfört med . Sammantaget be- dömer jag att ökningen av antalet försäkrade för bosättningsbaserade förmåner blir begränsad. Konsekvenser för företag, myndigheter och organisationer Mer utvecklade och förtydligade kriterier för att bedöma socialför- säkringsrättslig bosättning i gränsöverskridande situationer i bidrar framför allt till ett tydligare definierat regelverk, vilket i sin tur bidrar till ökad rättsäkerhet. De föreslagna kriterierna ger större tyd- lighet i vad som ska beaktas vid bosättningsbedömningen, eftersom den enligt min mening bidrar till en mer ingående och mer välavvägd bedömning av huruvida en person har en väsentlig anknytning till och om han eller hon därmed ska omfattas av det svenska socialförsäkringssystemet genom bosättning. Jag bedömer även att de föreslagna kriterierna ger ett bättre stöd vid tillämpningen genom att de tydliggör och utvecklar kriterierna för socialförsäkringsrättslig bo- sättning i . Detta är helt centralt eftersom bosättning i är grunden till att avgöra om en person omfattas av socialförsäkrings- systemet och i längden tillgång till bosättningsbaserade förmåner, och det är därför viktigt att ha väl utvecklade verktyg för att bedöma an- knytning till landet och i förlängningen säkerställa att endast de som ska omfattas av svensk socialförsäkring genom bosättning faktiskt gör det. Förslaget medför vidare att nuvarande regelverk och tillämpning kan förenklas och förtydligas genom att ett mer likartat regelverk för alla personer i gränsöverskridande situationer införs samt genom att ett mer likartat administrativt tillvägagångssätt och praxis för sådana situationer utvecklas. Genom den föreslagna vidareutvecklingen och kompletteringen av de kriterier som ska ligga till grund för bedöm- ningen av bosättning i skulle en mer likartad bedömning kunna göras för de flesta personer i gränsöverskridande situationer, oavsett om samordningsbestämmelserna eller enbart svensk rätt ska tillämpas. Detta bedömer jag kommer att bidra till en tydligare och effektivare tillämpning och administration på systemnivå för de an- svariga myndigheterna och Pensions- Å andra sidan, i vissa enskilda fall kan de utökade och vidareutvecklad kriterierna för bosättning enligt 5 kap. 3 § SFB leda till en mer ingående och resurskrävande handläggning för att bedöma bosättning i de enskilda fallen för tillämpande myndigheter. Vidare är det möjligt att handläggningstiden hos Försäkrings- kassan och , åtminstone vid tillämpning av en ny bestämmelse, kan öka något, då fler aspekter behöver beaktas vid bosättningsbedömningen. Administrationskostnaderna skulle därmed kunna öka något, men jag bedömer att det kan hanteras inom ramen för befintliga förvaltningsanslag. Gällande förslaget om barns bosättning görs vid till- lämpning av SFB bedömningar av om barn ska anses bosatta här i landet. I många situationer, såväl nationella som gränsöverskridande, behöver handläggare bedöma och fastställa ett barns faktiska bosättning för att kunna bedöma rätten till en förmån. Mitt förslag kan dock leda till att behöver göra något fler bedömningar av barns bosättning än , men det finns redan en upparbetad rutin och erfarenhet av sådana bedömningar. Jag bedömer därför att förslaget troligtvis inte kommer att medföra några större administrativa kostnader för . Konsekvenser för de offentliga finanserna Om fler personer skulle bedömas uppfylla villkoren för att vara för- säkrade för bosättningsbaserade förmåner i SFB, skulle det kunna medföra ökade försäkringsutgifter. Som beskrivs ovan bedömer jag dock inte att förslaget gör att så många fler kommer att bli försäkrade för bosättningsbaserade förmåner. Vidare bör i detta sammanhang understrykas att en person som bedöms som bosatt i enligt det föreslagna begreppet jämfört med det tidigare begreppet inte är det- samma som att denne kommer att erhålla socialförsäkringsförmåner eftersom han eller hon även måste uppfylla de aktuella förmåns- villkoren. Jag bedömer även att förslaget ger en bättre och tydligare grindvakt till socialförsäkringen, genom att de som bedöms vara socialförsäkringsrättsligt bosatta har en tydligare anknytning till . Förtydligandet om att barns bosättning ska bedömas enskilt bör inte innebära någon större förändring jämfört med . ska vara bosatt i är ett villkor för rätt till ersättning för bland annat föräldrapenning och närståendepenning. Men det kan inte ute- slutas att det ändå förekommer att föräldrapenning på sjukpenning- nivå utbetalas till föräldrar som är folkbokförda i men arbetar och bor med sina barn i ett annat EU/EES-land, då har ett mer omfattande försäkringsskydd vid vård av barn än i det flesta andra medlemsstater i kombination med att risken för upptäckt be- döms vara liten. Vid ett förtydligande att barns bosättning ska be- dömas fristående från förälderns, ökar möjligheten att upptäcka och förhindra felaktiga utbetalningar. Jag bedömer inte att förslaget ger några sysselsättningseffekter. Jag bedömer inte att förslaget medför några konsekvenser för jäm- ställdheten i . 30.1.3Egenföretagare med fast driftsställe i verksamma utomlands I kapitel 18 presenteras ett förslag till förtydligande av 6 kap. 2 § andra stycket SFB. För fysiska personer som bedriver näringsverk- samhet med fast driftsställe i ska verksamhet som hänför sig till driftstället anses som arbete i , även om arbetet utförts i ett annat land (se avsnitt 18.6.4.). Förslaget bedömer jag endast vara ett förtydligande av vad som gäller , och bör därför inte medföra några ekonomiska, administrativa eller andra konsekvenser. 30.1.4 Utsändning av arbetstagare till och från I kapitel 18 presenterar jag ett par förslag som rör utsändning av arbetstagare till en annan stat. Förslaget om att den utsände behöver uppfylla villkoren i 4 kap. 3 § SFB för att arbetet ska anses som arbete i bedömer jag endast vara ett förtydligande, som inte medför några ekonomiska, administrativa eller andra konsekvenser (se av- snitt 18.6.4). För utsända arbetstagare av annan än statlig arbetsgivare, enligt 6 kap. 4 § andra stycket SFB, föreslår jag en möjlighet för Försäkrings- kassan att medge att arbete utomlands som utsänd anses som arbete i i som längst (se avsnitt 18.6.3). De konsekvenser som beskrivs nedan avser detta förslag. Konsekvenser för den gränsöverskridande rörligheten Förslaget bedömer jag kan bidra till att underlätta rörligheten över gränserna mellan och tredje land som inte har något avtal om social trygghet med. Till vilken grad är svårt att bedöma, då uppgift om hur många som är utsända till tredje land saknas. De upp- gifter som finns rör utsända arbetstagare från till en annan medlemsstat i EU/EES genom registrering av A1- intygen. Under åt 2015 utfärdade drygt 4 000 A1- intyg till utsända arbetstagare från till en annan medlemsstat. Utsändning till tredje land bedömer jag vara mindre vanligt än så. Konsekvenser för företag, myndigheter och organisationer Förslaget bedömer jag underlättar för svenska företag att verka och konkurrera på en internationell marknad. Den svenska ekonomin är djupt integrerad i världsekonomin. För företag verksamma på den globala marknaden är det viktigt att personal som är utsänd har en adekvat social trygghet. De utsändningsregler som finns fyller en viktig funktion i detta avseende, och en möjlighet till förlängning ger ytterligare bättre förutsättningar. Förslaget borde inte medföra några ökade administrativa bördor för , eftersom det inte kan anses utvidga person- kategorierna utan enbart är en möjlighet att fortsatt vara försäkrad vid förlängning av utsändningstiden. är den myn- dighet som har detta uppdrag. Förslaget kan dock resultera i något fler beslut, men jag bedömer ändå att den ökningen blir begränsad. Konsekvenser för de offentliga finanserna Jag bedömer inte att förslaget kommer att medföra att särskilt många kommer att utnyttja möjligheten till förlängning till land utanför EU/EES, utan det kommer att vara en relativt liten grupp och för- slaget kommer. Som beskrivs ovan torde vidare det främsta alter- nativet till förlängd utsändning vara arbete i . Några ökade försäkringsutgifter eller minskade skatteintäkter bedömer jag därför inte föreligger. Jag bedömer inte att förslagen får någon inverkan på sysselsättningen i . fortsätter arbetstagaren att om- fattas av svenskt socialförsäkringsskydd, och arbetsgivaren betalar därmed socialavgifter för den utsända. För de flesta som sänds ut torde det främsta alternativet till en förlängning av utsänd- ningstiden vara att återvända till sin anställning i . Jag bedömer inte att förslaget medför några konsekvenser för jäm- ställdheten i . 30.1.5Utökat försäkringsskydd för medföljande till biståndsarbetare och statligt utsända arbetstagare I kapitel 21 redovisas flera förslag som särskilt berör maka eller make till biståndsarbetare och statligt utsända arbetstagare. För medföljande make eller maka till biståndsarbetare föreslår jag att efterskyddstiden i 6 kap. 12 § SFB även ska gälla för dem. Efterskyddstiden ska börja löpa dagen efter att han eller hon har återvänt till , om utlands- tjänstgöringen varat som längst . Detta ska endast gälla om medföljande maken eller makan har återvänt till efter avslutad utlandsvistelse. Förslaget ger likartad rätt till arbetsbas- erade förmåner för medföljande make eller maka till biståndsarbetare som för biståndsarbetare, och medför även att de får en reell möjlighet till vilande sjukpenninggrundande inkomst (SGI) under utlandsvistel- sen i enlighet med 26 kap. 24 § SFB (se avsnitt 21.1.2). För medföljande till statligt utsända arbetstagare föreslår jag att det ska införas särbestämmelser för medföljande make eller maka till statligt anställda gällande efterskyddstid och vilande SGI. Därutöver föreslås vissa särskilda villkor för föräldrapenning. Förslaget innebär att det vid fastställande av 240-dagarsvillkoret ska bortses från utlands- vistelsen (se avsnitt 21.2.4). Konsekvenser för den gränsöverskridande rörligheten Förslaget om efterskydd för medföljande make eller maka till bi- ståndsarbetare och statligt utsända bedömer jag kunna underlätta för statliga arbetsgivare att sända ut personal utomlands. Som framhållits av tidigare utredningar kan medföljandes situation påverka en an- ställds benägenhet att söka utlandstjänst negativt. Till vilken grad mina förslag kommer att få en positiv inverkan på gränsöverskridande rörelse för biståndsarbetare, statligt utsända och deras medföljande är svårt att uppskatta. Dock berör förslaget en relativt liten grupp. Enligt uppgift från var 662 personer utsända vid utlandsmyndigheter från och myndigheter som Försvarsmakten och Polis- myndigheten. Antalet medföljande makar till utsända från var –2015 mellan 278 och 326 personer. Därutöver tillkommer en del personer som statliga myndigheter skickar ut men som inte är knutna till utlands- myndigheter. Säkra uppgifter om antalet utsända biståndsarbetare saknas också. Enligt uppgift från Sida hade de 171 personer utsända med 110 medföljande makar. Därutöver hade tecknat privata försäkringar för cirka 300 bistånds- arbetare knutna till organisationer som finns under deras paraply- Med antagandet att andelen medföljande bland dessa motsvarar Sidas biståndsarbetare, kan antalet medföljande till dessa uppskattas till cirka 200 makar. Konsekvenser för företag, myndigheter och organisationer Som beskrivs ovan berör förslagen ytterst få personer, och jag be- dömer att antalet ärenden hos inte kommer att öka nämnvärt som en följd av förslaget. För myndigheter som Försvarsmakten och be- dömer jag att förslaget kommer underlätta för myndigheterna att sända ut anställda. Försvarsmakten har uppmärksammat utredningen på att villkoren för medföljande make och maka är en försvårande om- ständighet för myndigheten att rekrytera personal för utlandstjänst- . Detsamma bedömer jag gäller för biståndsorganisationer. Konsekvenser för de offentliga finanserna Jag bedömer att förslagen kan medföra en liten ökning av kostnaderna för socialförsäkringssystemet, eftersom det innebär att medföljande familjemedlemmarna till biståndsarbetare kommer att kunna omfattas av de arbetsbaserade förmånerna och få en fastställd SGI baserat på den tidigare inkomsten när de återvänder till . Det betyder att de kan begära förmåner som föräldrapenning baserade på SGI-nivå. Av redovisningen ovan framgår dock att gruppen medföljande är relativt liten, så de ökade försäkringsutgifterna kommer att vara försumbara. Som beskrivs ovan var antalet medföljande makar till utsända från mellan 278 och 326 personer –2015. För personer som vistats långa perioder utomlands utan att arbeta är troligtvis den sjukpenningrundande in- komsten dessutom låg. Därutöver anser jag att SGI:n inte ska om- räknas med anledning av löneutvecklingen i eller indexeras i relation till antal år utomlands. Sammantaget borde därför kost- naderna i relation till dessa förslag vara mycket begränsade. Om förslagen medför att fler personer kommer att sändas ut, be- dömer jag inte heller att det medför några minskade skatteintäkter som behöver finansieras. De som sänds ut av staten anses vara arbets- tagare i och betalar därmed skatt i under utlands- Biståndsarbetare kan dock i vissa fall betala skatt där de arbetar. Förslaget om särskilda villkor för föräldrapenning för medföljande till statsanställda kan förväntas innebära vissa ökade försäkringsut- gifter, i första hand vad gäller föräldrapenning. Men även om det kan innebära en viss ökning av antalet medföljande som återvänder till i samband med att de blir föräldrar bedöms antalet helt nya ärenden dock vara begränsat. Det understryks av det faktum att gruppen medföljande är relativt liten (se ovan). Ett mer troligt scenario är att förändringen skulle möjliggöra för föräldrar att opti- mera sitt uttag av föräldrapenning på ett bättre sätt i förhållande till barnets utveckling och inte som avvakta tills kvalifikationsvillko- ret har uppnåtts. Mitt förslag kommer därför troligtvis leda till marginella kostnadsökningar och snarare en tidigareläggning av när föräldrapenningen tas ut. Det finns även en kostnadsbegräns- ning genom att de medföljandes SGI inte följer löneutvecklingen eller indexeras. Som beskrivs ovan kan medföljandes situation påverka en anställds benägenhet att söka utlandstjänst negativt. Utredningen har även informerats om att fler och fler svenska biståndsorganisationer väljer att anställa biståndsarbetare i tredjeland i stället för att använda sig av utsändningsreglerna i SFB. Ändrade möjligheter för medföljande make och maka att bibehålla sitt försäkringsskydd i kan där- med bidra till fler sysselsatta genom att fler biståndsarbetare och statligt anställda kommer att sändas ut. De utsända beskattas vanligt- vis i . Vidare är en möjlig konsekvens av förslagen att de också kommer att bidra till att färre sysselsatta i genom att fler makar, i absoluta tal, kommer att följa med sin partner till utlands- tjänstgöring, som annars skulle ha arbetat i . Min bedömning är att dessa båda effekter på det stora hela kommer att ta ut varandra, så att nettoeffekten på sysselsättningen i stort sett blir noll. Som beskrivs i avsnitt 21.2.4 kan det ibland vara svårt för med- följande make eller maka att arbeta , vilket även kan försvåra möjligheten att få arbete vid återkomsten till . Medföljande som inte arbetar för en svensk arbetsgivare förlorar sin SGI utan arbete, vilket betyder att de vid återkomsten till inte har rätt till arbetsbaserade förmåner om de inte har återupptagit sitt arbete eller återvänder till inom ramen för efterskyddstiden. Avsaknaden av SGI-skydd innebär att den medföljande hamnar utanför en viktig del av det svenska socialförsäkringssystemet både under utlands- vistelsen och vid återkomsten till . Förslagen medför bättre möjlighet för medföljande make och maka att ta ut sina föräldra- penningdagar på sjukpenningnivå, vilket kan bidra till ett mer jäm- ställt uttag av föräldraförsäkringen bland berörda föräldrar. 30.1.6Krav på uppehållsrätt för rätt till äldreförsörjningsstöd och bostadstillägg till pensionärer I kapitel 22 presenterar jag förslag på krav på uppehållsrätt för äldre- försörjningsstöd och bostadstillägg till pensionärer, som ett ytter- ligare villkor för rätt till ersättning (se avsnitt 22.5). Konsekvenser för den gränsöverskridande rörligheten Förslaget bedöms inte påverka rörligheten till och från nämnvärt eftersom äldreförsörjningsstödet och bostadstillägget för pensionärer endast utgör en del av det totala skyddet för pensionärer. Rörligheten till från andra EU/EES-stater är dessutom liten bland personer . Dock kan förslaget resultera i att vissa pensionärer som ansöker om dessa förmåner inte anses uppfylla kravet om uppehållsrätt i , vilket kan leda till att de inte bedöms ha laglig vistelse i landet. Av administrativa skäl kan dock Pensionsmyn- digheten inte informera om beslut i enskilda ärenden, så beslut innebär inte nödvändigtvis att personen avvisas från (se avsnitt 30.4.1). I det här sam- manhanget är det värt att påpeka att möjligheten för EES-medborgare att omfattas av andra bosättningsbaserade förmånerna som garanti- pension inte påverkas av förslaget. Förslaget innebär att kommer att behöva göra en egen bedömning av uppehållsrätten när personer ansöker om äldre- försörjningsstöd och bostadstillägg för pensionärer, vilket kan antas medföra en viss ökad administration för . Beslut om äldreförsörjningsstöd beviljas för en period av högst 12 månader i taget medan beslut om bostadstillägg för pensionärer kan beviljas löpande eller tidsbegränsat, vilket i de här fallen bedöms som lämplig. Beslut om bostadstillägg kan då följa längden på äldreförsörjnings- stödet, det vill säga 12 månader, så att uppehållsrätten fortlöpande kan bedömas. Det tidsbegränsade besluten innebär då att uppehållsrätten kommer att bedömas vid varje ansökan. De administrativa konse- kvenserna för till följd av förslaget bedömer jag som små. Konsekvenser för de offentliga finanserna Förslaget kan förväntas innebära vissa minskade försäkringsutgifter, genom att personer som saknar uppehållsrätt inte kommer att ha rätt till äldreförsörjningsstöd och bostadstillägg för pensionärer. Men hur vanligt förekommande det kommer att bli är svårt att uppskatta. En- ligt officiella statistik fick drygt 290 000 pen- sionärer bostadstillägg utbetalt till ett genomsnittligt årsbelopp på per betalningsmottagare.