sou · H5B347 · 2017-06-02 00:00:00 — Men det finns även ett antal konkreta beräkningsexempel byggda på svenska för- hållanden som tydligt pekar på att de samhällsekonomiska konse- kvenserna kan vara betydande. Dessa exempel belyser såväl kost- naderna med att inte åtgärda problem tidigt som att vinsterna kan vara påtagliga, givet att insatserna har effekt. Ett sådant exempel rör samhällsekonomiska kostnader orsakade av skolmisslyckanden eller försenat inträde på arbetsmarknaden. Olika beräkningsexempel presenterade av med flera (2014) där de samhällsekonomiska kostnaderna vid ett uppskjutet arbets- marknadsinträde på grund av skolmisslyckande presenteras. Kal- kylerna bygger på ett antal antaganden, men utgör sannolikt underskattningar av de verkliga kostnaderna. Beräkningarna pekar på att de samhällsekonomiska konsekvenserna för en person som hamnar utanför arbetsmarknaden uppgår till . Den största delen av detta utgörs av det uppskattade värdet av produktionsbortfall, och till detta kommer kostnader för försörjningsstöd. För en person som dessutom har fysiska och psykiska besvär som kräver vårdinsatser, samt också blir föremål för en mängd olika insatser från de olika aktörerna på arbetsmarknaden blir kostnaden nästan 5,4 miljoner . Dessa beräkningar kan kontrasteras med vad olika tänkbara in- satser tidigare i händelsekedjan skulle ha kostat. Om personernas skolmisslyckande sammanhängde med bristande stödinsatser kunde exempelvis mindre klasstorlek ha inneburit ett annat utfall för dessa personer. med flera (2013) har visat att mindre klass- storlek är kopplat till bättre kognitiv funktion på kort och medellång sikt, på större chans till avslutad utbildning samt bättre lön under vuxenlivet. De finner också att det är samhällsekonomiskt lönsamt att minska klasserna. Inom ramen för arbete genomfördes ett antal hälsoekonomiska utvärderingar av åtgärder i förskola och grund- skola (et al. En av de utvärderade åtgärderna gällde de samhällsekonomiska konsekvenserna av daglig schemalagd fysisk aktivitet, baserat på det så kallade . Resultat från projektet visar att daglig idrott inte bara förbättrade barnens motorik utan också deras skolprestationer (och 2014), och att en signifikant högre andel av dem med daglig idrott var behöriga att söka till gymnasieskolan efter årskurs 9 (jämfört med kontrollgruppens ). Detta skapar sammantaget potentiella samhällsekonomiska vinster i form av ökat produktionsvärde till följd av färre skolavhopp och ökat arbetslivsdeltagande samt genom redu- cerade kostnader för sjuklighet som vida överstiger de skattade kostnaderna för insatsen. Utslaget per elev i årskullen så motsvarar investeringen en kostnad på för samtliga i grund- skolan med en förväntad produktionsvinst och reducerade sjuklig- hetskostnader på efter utgången grundskola (et al. 2012, s. 21). görs förstås insatser, inte minst riktade mot barn och unga, till stora kostnader för samhället. Genom att studera de samhällsekonomiska kostnaderna genom att i journaler och akter följa insatserna för verkliga personer kan faktiska kostnader sum- meras, och idealt sett vägas mot resultat. Detta har gjorts i ett projekt drivet av SKL. I syfte att studera de faktiska processerna samt deras resultat och kostnader har insatserna insamlats för 20 individer som under uppväxten varit föremål för omfattande interventioner från skola, socialtjänst och hälso- och sjukvård (et al. för dessa barnavårdsärenden ligger mellan 400 000 och kronor i dagens pengavärde, och mediankostnaden är (Uppdrag psykisk hälsa 2015). Projektet pekar på att dessa insatser ofta har brister i kontinuitet, att skolfrånvaro borde ha föranlett tydligare och tidigare reaktioner, samt på en avsaknad av uppföljning och utvärdering av de insatser som gjorts. Givet de stora kostnader som är knutna till insatserna finns därmed rimligen en potential att använda dessa resurser på ett bättre sätt. Vi vill med dessa exempel visa på den samhällsekonomiska poten- tialen i den inriktning vi pläderar för liksom i många av de förslag vi lägger, i synnerhet rörande det tidiga livet. De svårigheter som är kopplade till att göra mer exakta beräkningar menar vi stöder den argumentation vi för i kapitel 5 om behovet av mer utvecklad och sammanhållen infrastruktur för kunskapsuppbyggnad och evidens- försörjning inom välfärdsområdet. 6.3Bedömningar av konsekvenser i vissa fall Våra 94 förslag kan delas in i kategorier längs olika dimensioner. Dels har vi i flera fall använt förslag som tidigare lagts fram av spe- cialinriktade utredningar. Dessa utredningar har gjort egna konse- kvensanalyser vilka vi inte återupprepar här. Flera av utredningarna är också under beredning i . Dessa förslag lyfts fram för att belysa att de har en påverkan också på den jämlika hälsan, samt att det redan pågående arbetet inom olika politikområden är av betydelse också i detta sammanhang. handlar våra förslag om behovet av fördjupade utrednings- uppdrag. Dessa syftar i sin tur att ta fram mer detaljer och besluts- underlag kring frågor där vi gjort principiella bedömningar av bety- delsen för jämlik hälsa. Det blir i dessa fall inte meningsfullt att försöka analysera de vidare konsekvenserna och därmed föregripa utredningsarbetet. Själva utredningsuppdragen är förknippade med en kostnad, vilken dock bör kunna hanteras inom ramen för respektive departements utredningsbudget. Flera förslag riktar sig till kommuner och landsting. Den kom- munala finansieringsprincipen innebär att kommunsektorn ska er- sättas om kommuner och landsting åläggs obligatoriska åtgärder. Våra förslag har oftast inte den karaktären utan kan mer ses som rekommendationer till kommuner, landsting och regioner, och det blir därmed upp till varje huvudman att avgöra om de förslag vi lägger är lämpliga att utgå ifrån i sitt arbete. berör dessa förslag metodfrågor som kan handla om att arbeta på ett annat sätt eller om omprioriteringar vilket bör kunna göras inom givna budgetramar. I de fall det därutöver rör sig om en ambitionshöjning kan staten överväga stödja detta ekonomiskt, vilket då bör ske i samråd mellan staten och kommunsektorn/SKL. För några av våra förslag är det dock möjligt att närmare bedöma de ekonomiska konsekvenserna. I avsnitt 4.3.3 läggs tre konkreta för- slag för vilka Kommissionen låtit göra konsekvensberäkningar i SCB:s mikrosimuleringsmodell FASIT1 (dessa beräkningar redo- görs för mer utförligt i bilaga 3). 1 FASIT (Fördelningsanalytiskt statistiksystem för inkomster och transfereringar) är en mikro- simuleringsmodell som beräknar effekterna av förändringar i skatte-, avgifts- och transfererings- systemen för individer och hushåll. Det är möjligt att beräkna hur förändringar i dessa system påverkar olika grupper i samhället samt vilken effekt de får på de offentliga finanserna. Det första förslaget är att indexera riksnormen i det ekonomiska biståndet med årlig ändring i inkomstindex. Kommissionen bedömer att förslaget upphäver ett successivt ökande avstånd mellan marginal- grupper och genomsnittshushåll. Enligt beräkning i FASIT-modellen skulle förslaget medföra ökade kostnader för kommunerna mot- svarande . Ökningen tillfaller endast kommu- nerna och dessa måste kompenseras enligt finansieringsprincipen. Denna kostnad bör emellertid tolkas med försiktighet. FASIT- modellen bygger på en rad olika antaganden som gör resultaten rela- tivt osäkra. Kommissionen menar att det finns skäl att anta att kost- nadsökningen sannolikt blir väsentligt mindre än vad skattningen via FASIT-modellen ger vid handen (se vidare bilaga 3). Det andra förslaget är att inte räkna in barnbidraget i inkomstun- derlaget för prövning av ekonomiskt bistånd. Kommissionen bedömer att förslaget är mycket träffsäkert avseende gruppen ekonomiskt utsatta familjer med barn, där förbättrade inkomster potentiellt kan ha större och mer långsiktiga hälsoeffekter än i andra hushållskonstella- tioner (se 2016). Enligt beräkning i FASIT-modellen skulle förslaget medföra ökade kostnader för kommunerna motsvarande . Kostnadsökningen uppstår initialt hos kommu- nerna vilka måste kompenseras enligt finansieringsprincipen. Förslaget innebär däremot ingen kostnadsökning för själva barnbidraget. Förslaget innebär att den lägsta inkomstdecilen får ökade inkomster med i genomsnitt och är särskilt träffsäkert för ensamstående med barn. Det tredje förslaget är att höja inkomstgränsen för prövning av bostadsbidrag till . Kommissionen bedömer att bostadsbidraget är en fördelningspolitiskt träffsäker förmån som når hushåll med låga inkomster. Enligt beräkning i FASIT-modellen skulle förslaget medföra ökade kostnader med räknat . Nettoeffekten blir emellertid eftersom förslaget medför en minskning av både BTP (bostadstillägg för pensionärer) och det ekonomiska biståndet enligt dessa beräk- ningsmodeller. Kostnadsökningen uppstår för staten. Förslaget inne- bär att den lägsta inkomstdecilen får ökade disponibla inkomster med . Vi har i avsnitt 5.4 lagt ett förslag om att inrätta ett Råd för en god och jämlik hälsa med uppgift att främja forskning, utvärdering och en tätare dialog kring frågor om en god och jämlik hälsa. lanserades i vårt förra delbetänkande (SOU 2017:4, avsnitt 4.3.5), och konkretiseras i detta betänkande. Rådet är tänkt att fungera som en oberoende rådgivare åt reger- ingen i frågor om en god och jämlik hälsa, och att organiseras inom ramen för kommittéväsendet. Det bör ha tre huvuduppdrag, nämli- gen 1) att ha en löpande dialog med berörda departement, 2) att be- ställa och presentera forskningsrapporter om jämlik hälsa som berör de åtta föreslagna målområdena för folkhälsopolitiken, samt 3) att initiera och stödja utvärderingar av olika åtgärder och refor- mer i förhållande till uppsatta mål i folkhälsopolitiken. Vi bedömer att organisering inom ramen för kommittéväsendet, i likhet med flera redan existerande verksamheter med likartade upp- drag som t.ex. Expertgruppen för biståndsanalys respektive Expert- gruppen för studier i offentlig ekonomi, är ett kostnadseffektivt sätt att relativt snabbt få initiera en verksamhet. I linje med den beman- ning och det uppdrag vi skisserar i avsnitt 5.4 beräknar vi att grund- kostnaden för att bemanna kansliet (beräknat på full bemanning), plus kostnaden för dialogarbetet samt för att beställa underlags- rapporter externt blir . Detta utgör de upp- skattade kostnaderna för uppgift 1 och 2 ovan. Till detta kommer den tredje uppgiften att initiera, stödja samt bistå med utvärdering av nya typer av insatser för att öka likvärdighet och jämlikhet i hälsa. Det kan röra sig om både åtgärder och reformer med god och jämlik hälsa som huvudsakligt mål och om mer generella åtgärder och reformer och dess effekter när det gäller en god och jämlik hälsa. Insatser och utvärderingar bör göras på såväl nationell, som regional och lokal nivå. De senare med huvudsakligt syfte att lyfta nya och intressanta exempel och föra dessa vidare i en bredare kontext. Denna del är svårare att kostnadsbedöma, både vad gäller lämplig omfattning som tid för etablering och uppbyggnad. Vår sammantagna bedömning är dock att är ett rimligt resursbehov för denna del. Sammantaget ger detta ett uppskattat resursbehov om 16 till med full bemanning och verksamhet. Under en uppbyggnadsfas blir resursbehovet rimligtvis lägre. Kostnaden för Rådet ligger därmed i nivå med kostnaden för t.ex. Expertgruppen för biståndsanalys. 7Nästa steg på vägen mot en mer jämlik hälsa Med detta betänkande avslutar Kommissionen för jämlik hälsa sitt utredningsarbete. Arbetet med att skapa bättre samhälleliga förut- sättningar för en god och jämlik hälsa behöver däremot fortsätta länge till. Detta är också en viktig övergripande slutsats från vårt arbete, nämligen att det krävs ett envetet, tålmodigt och aldrig av- stannande arbete för att åstadkomma mer likvärdiga förutsättningar, och därmed också mer jämlika villkor och förhållanden, för män- niskor i olika sociala skikt och grupper. Eftersom de processer som genererar ojämlikhet är självförstärkande, där de som har lite mer också kommer att ha större möjligheter att få lite mer, behövs ett på- gående arbete enbart för att hålla ojämlikheten i samhället . Om klyftorna ska minskas krävs ytterligare ansträngning. är ett land där folkhälsan mätt på traditionellt sätt som spädbarnsdödlighet eller medellivslängd är väldigt god. Även om det finns påtagliga skillnader mellan sociala grupper i såväl hälsa som livslängd har också människor med kort utbildning eller låg inkomst relativt god hälsa i ett internationellt perspektiv. Detta är förstås ut- märkt, och vittnar om att de insatser som gjorts för att skapa mer likvärdiga och jämlika villkor och möjligheter också av- speglar sig i hälsoläget. Satsningar på förskola, utbildning och social- försäkringar liksom på sysselsättningsskapande åtgärder har bidragit till såväl ekonomisk tillväxt som goda livsvillkor för flertalet. Detta tillsammans med förbättringar inom hälso- och sjukvården och fram- steg i olika förebyggande insatser har varit viktigt för de generella hälsoförbättringar som kommit många till del. Våra historiska framgångar till trots är ojämlikheten i hälsa och livslängd likafullt mycket påtaglig också . Det är rimligen också så att ytterligare insatser är svårare att se och genomföra just för att Nästa steg på vägen mot en mer jämlik hälsa vi i redan kommit långt. Det är därför vi inte tror att vägen mot en mer jämlik hälsa går via en eller ett par avgörande åtgärder, utan att det är ett tålmodigt arbete med många olika frågor inom ett brett spektrum av sektorer som krävs. Därmed inte sagt att det sak- nas utrymme eller möjligheter för större eller mer genomgripande reformer. De tankar om en sammanhållen hälsovård för barn och unga som presenterats i kapitel 4 är ett sådant exempel. Men huvudsakligen är det ett systematiskt och uthålligt reform- arbete över ett stort antal samhällssektorer som krävs för att vi som samhälle ska röra oss mot en mer jämlik hälsa. Sådana reformer kan röra innehåll och utförande av välfärdstjänster med bäring på de livsvillkor som vi pekat ut som centrala för en god och jämlik hälsa, men även organisering, styrning och förutsättningar för utvärder- ing. Rent konkret handlar det ofta om behov av att förbättra till- gänglighet och kvalitet för de barn, ungdomar och vuxna som är i behov av mer eller annorlunda utformat stöd för att därigenom få samma förutsättningar som andra. Att på så sätt skapa mer likvär- diga förutsättningar genom olika insatser är ofta redan fastslaget i den lagstiftning som reglerar olika välfärdsverksamheter, det gäller nu att hitta vägar att uppnå detta. Men varför och hur ska andra samhällssektorer än hälsosektorn arbeta med hälsofrågor? Att diskutera om det är uppväxtvillkoren, utbildningen, arbetet, inkomsterna eller hälsan som är viktigast i livet är inte särskilt meningsfullt. Allt detta är viktiga delar av ett gott liv, en god välfärd, och alla dessa aspekter av ett gott liv hänger samman för såväl individer som för samhället. Därför är det också i alla sektorers intresse att bidra till att alla medborgare har rimliga villkor och möjligheter. Kunniga, kompetenta och friska människor har lättare att få arbete och försörja sig. Dålig hälsa påverkar å andra sidan både studieresultat som arbetsförmåga. Genom att alla sektorer bidrar till helheten genom att göra vad de kan för att skapa mer lik- värdiga villkor och möjligheter för människor bidrar de också till en mer jämlik hälsa. kan vi också konstatera att människor själva tenderar att ge hälsan större betydelse än andra aspekter av livet. Och det finns en klar logik i detta; hälsan handlar ytterst om den mänskliga existensen, men är också en avgörande aspekt av det dagliga livet. Utan att säga att hälsan ska vara det viktigaste värdet eller målet för all offentlig verksamhet kan insikten om att hälsan är det viktigaste Nästa steg på vägen mot en mer jämlik hälsa värdet för en övervägande majoritet av befolkning också tjäna som vägledning för politiska avvägningar och prioriteringar. Inte minst kan den ojämlika hälsan tjäna som en indikator på att det finns viktiga skillnader mellan människor i olika sociala grupper vad gäller villkor och möjligheter, vilka sätter sig i kroppen och leder till påtagliga skillnader i liv och hälsa. Hur samhället ska utvecklas och om ojämlikhet i hälsa ska prio- riteras är förstås ytterst politiska frågor. har det funnits en påtaglig politisk enighet runt tanken att en god och jämlik hälsa är viktigt. Däremot har det funnits skillnader i vilka medel man betonat, och kanske främst då i vilken utsträckning det är individens egna hälsoval som ska stödjas eller om det är de mer grundläggande förutsättningarna för hälsa man bör arbeta med. Vår uppfattning är att denna åtskillnad är förlegad och måste överkommas om vi ska kunna röra oss mot en mer jämlik hälsa. Ojämlikheten i hälsa börjar inte med levnadsvanorna, och kan inte lösas enbart i hälso- och sjukvården. Men det omvända gäller också; utan att arbeta med levnadsvanor och en mer jämlik hälso- och sjukvård kommer vi inte att nå en jämlik hälsa. För många av de mer grundläggande be- stämningsfaktorerna till hälsa, som kunskaper och kompetenser eller arbete och arbetsförhållanden, är det också viktigt i sig att arbeta mer med likvärdighet och mer jämlika förutsättningar. Problem inom skolan med sviktande kunskaper och avhopp liksom problem på arbetsmarknaden med arbetslöshet och kompetensbrister handlar i många fall just om hur olika slags ojämlikhet i förutsättningar och möjligheter inte har hanterats på ett framgångsrikt sätt. Det finns i också en bred samsyn kring jämställdhet och jämlikhet som viktiga värden. Detta är förstås inget unikt för , även om i flera avseenden har kommit längre än många andra länder i strävandena att skapa ett mer jämställt och jämlikt samhälle. Vårt arbete visar att det finns mer att göra för att nå en mer jämlik hälsa, både vad gäller att stärka individers egna möjligheter att agera och generera resurser och det allmännas förmåga att bidra med resurser i livet eller i situationer där de egna resurserna eller handlingsutrymmet inte räcker till. som vi i har all rätt att vara stolta över hur långt vi har kommit på vägen mot mer jämlik hälsa finns det nu all anledning att ta nästa steg på den vägen. , A., , och , M. (2009). Familjecen- traler i – en utvärdering. Västra Götalands- regionen: . , H., , B. och , Å. (red.) (2016). Kunskap om och arbetssätt i rättvisa och socialt hållbara städer. Mistra report 2016:1. Agerholm, J. (2016). Analysing equity in outpatient care in County and the impact of using different data sources. föreskrifter om organisatorisk och social arbetsmiljö. , S. och Widmalm, S. (2016). Att göra rätt – även när ingen ser på. Statsvetenskaplig tidskrift, 118(1), 7–17. , M., , P., , och , T. (2017). Arbetsmiljö och jämlik hälsa. Underlagsrapport till Kommis- sionen för jämlik hälsa. , M., , K. och Djurfeldt, A. (2012). Miljöns betydelse för sociala skillnader i hälsa. Ett diskussionsunderlag framtaget för Kommission för ett socialt hållbart . , L. och Hammarstedt, M. (2016). Boende med konsekvens – en om etnisk bostadssegregation och arbetsmarknad. Rapport till Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi, 2016:1. (2015). När kunskap ska styra – om organisatoriska och professionella villkor för kunskapsstyrning inom missbruksvården. , A. och , E. (2017). Förskolan – En investering i jämlika livsvillkor. Delrapport från Kommissionen för ett socialt hållbart . Anderstig, C. (2012). Försörjningskvoten i olika delar av – scenarier . Underlagsrapport 8 till Framtidskommis- sionen. Angelov, N. och , K. (2016). När skolan själv får välja – om friskolornas etableringsmönster. Annadotter, och , G. (2014). Uthyrningspolicy – jämförelse och diskussion av uthyrningsregler i nio bostadsföretag med för- djupning för stad. KTH Bygg- och fastighetsekonomi, och Byggande. Arbetsförmedlingen (2016). Arbetsförmedlingen (2017a). Var finns jobben? Arbetsförmedlingen (2017b). Perspektiv på arbetslösheten i olika grupper. Rapport, dnr: Af-2017/0004 4000. (2017). Arbetsmarknads-ekonomisk rapport – Tudelningen på arbetsmarknaden. (2015). Kvinnors arbetsmiljö 2011–2014 – Slut- rapport. (2016a). Arbetsorsakade besvär 2016. (2016b). Aronen, E.T. och Arajärvi, T. (2000). Effects of early intervention on psychiatric symptoms of young adults in low-risk and high- risk families. , 70(2), 223–232. Aronen, E.T. och Kurkela, S.A. (1996). Long-Term Effects of an . and Adolescent Psychiatry, 35(12), 1 665–1 672. (2015). What can be done? , E., Backström, C., , och , M-L. (2016). Arbetsintegrerade sociala företag. Underlagsrapport till analysgruppen Arbetet . Kansliet för strategi- och framtidsfrågor, Statsrådsberedningen. , D. och Karimi, A. (2016). Paternity leave and marital stability. Working paper 2016:23. Balkfors, A. (2015). Sociala investeringar i kommuner och landsting/regioner – resultat från enkätstudie. Barnett, S.W. och Belfield, C.R. (2006). ment and Social Mobility. The Future of Children, 16(2), 73–98. Bassett, D.R. Jr, Fitzhugh, E.C., , , , , , , , D.L., Welch, W.A. och Stout, A.B. (2013). Estimated energy expenditure in school based policies and living. , 44(2), 108–113. van den , M., Wendel-Vos, W., , M., Kemper, H., Mechelen, W. och , J. (2015). Health benefits of green spaces in the living environment: A systematic review of epidemiological studies. , 14(4), 806–816. (2016). Ekonomiskt bistånd: försörjningsvillkor och marginalisering – ett hinder för jämlik hälsa? Underlagsrapport till Kommissionen för jämlik hälsa. (2016). Fluoride varnish programmes for adolescents at school – caries, and costs. : Sahlgrenska Akademin, . , J., , och , H. (2009). Team i vård, be- handling och omsorg – Erfarenheter och reflektioner. : Student- litteratur. Benedetti, F. och Amanzio, M. (2013). Mechanisms of the placebo response. , 26(5), 520–523. (2007). Arbetsmarknaden och efterfrågan på högre utbildning – ett köns- och klassperspektiv. I: , J., (red.) – vart leder den? BFS 2015:1 FRI 1. allmänna råd (2015:1) om friyta för lek och utevistelse vid fritidshem, förskolor, skolor eller liknande verk- samhet. Bharadwaj, P., , J.V. och Løken, K.V. (2014). Smoking Bans, Maternal Smoking and . , 115, 72–93. , J., , M., , P., , H., Ardö, J., Wadbro, J., , P-O. och Skärbäck, E. (2008). Recreational values of the natural environment in relation to neighbourhood satis- faction, physical activity, obesity and wellbeing. Health, 62(4), e2. , A., , P., , J-E. och , B. (2010). Den svenska utbildningspolitikens arbetsmarknadseffekter: Vad säger forskningen? Blakely, T., Cobiac, L.J., Cleghorn, C.L., Pearson A.L., van der Deen, F.S., Kvizhinadze, G., Nghiem, N., McLeod, M. och , N. (2015). Health, Health Inequality, and Cost Impacts of Annual Increases in Tobacco Tax: Multistate Life Table Modeling in . PLoS Med., 12(7), e1001856. Blomstedt, Y., , M., , H., , L., Lönnberg, G., , K., Wall, S. och , L. (2015). Impact of a combined community and primary care prevention strategy on all-cause and cardiovascular mortality: a cohort analysis based on 1 million person-years of follow-up in County, , during 1990–2006. , 5(12), e009651. Bogic, M., Njoku, A. och Priebe, S. (2015). Long-term mental health of war-refugees: a systematic literature review. Health and Human Rights. 15(1), 29. , B., , M., , M., Ghaderi, A., , L. och , F. (2013). Infrequent attention to dietary and physical activity behaviours in conversations in Swedish child health services. Acta Paediatrica, 102(5), 520–524. , B., , L., Ghaderi, A. och , F. (2012). An Evaluation of Training in Motivational Interviewing for Nurses in . Behavioural and Cognitive Psychotherapy, 41(3), 1–15. (2014). En fungerande bostadsmarknad – en reform- agenda. (2010). Socialt hållbar stadsutveckling – en kunskapsöversikt. Regeringsuppdrag IJ2009/1746/IU. Dnr: 20114094/2009. (2014). Etableringshinder på bostadsmarknaden. (2015a). Boendesituationen för nyanlända – slutrapport. (2015b).