sou · H5B389 · 2017-11-16 00:00:00 — vad de var bara för , beroende på att dessa genomförs via appar som krypterar samtalen i stället för via tradi- tionell telefoni eller mobiltelefoni. Dessutom har det uppgetts för oss att en kommentar som hörs i de samtal som alltjämt går att avlyssna mellan två misstänkta är ”vi går över till WhatsApp” eller liknande kommunikationsmedel (vilka är krypte- rade) när det framgår att de avlyssnade ska tala om kriminella aktivi- teter. En annan indikation på säkerhetsmedvetandet är att det bland beslagtagna mobiltelefoner har påträffats telefoner som har krypte- rats särskilt av kommersiella företag för att uppnå en nivå av kryp- tering som inte tidigare noterats. Dessutom har det förklarats för oss att det går trender i vilken utrustning som används utifrån vad som är känt om säkerhetsbrister i olika tekniska utrustningar. Exempelvis ansågs bland kriminella grupperingar Blackberry- telefoner vara helt ogenomträngbara. När emellertid vissa åtgärder vidtogs från de brottsbekämpande myndigheternas sida för att komma till rätta med denna problematik spreds ryktet om det bland kriminella och de brottsbekämpande myndigheterna kunde se en övergång till teknisk utrustning från andra varumärken i stället. De uppgifter vi således fått vid studiebesöken stämmer väl överens med vad experterna från de brottsbekämpande myndigheterna anfört i sina behovsbeskrivningar, se beträffande detta i kapitel 8 och i bilaga 2. Ändrad karaktär på det dödliga våldet i ? Som redovisats ovan har det dödliga våldet52 i varit tämligen . 2015 var dock ett undantag i negativ riktning då 112 personer föll offer för dödligt våld. Detta motsvarar en ökning jämfört med det genomsnittliga antalet offer för dödligt våld . föll 106 personer offer för dödligt våld. Det är också högre än det genom- 52 Med dödligt våld avses fullbordade mord, dråp, barnadråp och misshandel med dödlig utgång. Fall som av rättsväsendet bedömts som nödvärn undantas. Med konstaterade fall avses anmälda brott om dödligt våld (dödsfall) där man kunnat konstatera att det med stor sannolikhet är dödligt våld som är dödsorsaken. Med fall avses unika individer som fallit offer för dödligt våld. Endast fall där gärningen har begåtts i och har anmälts till polisen eller annan brottsutredande myndighet ingår i statistiken. Brottsutveckling av betydelse för utredningen snittliga antalet offer. En förklaring som Brå framhöll i en kommen- tar till ökningen var att antalet offer i ärenden med fler än ett fall hade ökat, från tio personer i fem ärenden till 22 personer i nio ärenden . Brå konstaterade också att andelen brott där skjutvapen var involverade ökat i jämförelse med tiden . och 00-talet användes skjutvapen i av fallen medan statistiken för perioden –2015 vittnar om att skjutvapen i stället använts i av fallen. användes skjutvapen i 29 pro- cent av fallen.53 användes skjutvapen i av fallen. I Det dödliga våldet i –2014 – En beskrivning av utvecklingen med särskilt fokus på skjutvapenvåldet framgår att andelen offer för dödligt skjutvapenvåld i till följd av kriminella konflikter ökat väsentligt sedan början av 1990- talet. Från att ha stått för –1995 till att –2013 stå för 48 procent.54 Även om kriminella konflikter innefattar mer än konflikter inom ramen för organiserad brottslighet och det enligt Brås studie inte går att säga exakt vilken typ av motiv inom de kriminella konflikterna som blivit vanligast och inte heller att uttyda om det finns någon systematisk förändring kan det rimligen antas att konflikter relaterade till organiserad brottslighet ligger bakom i vart fall en del av ökningen. En gemensam nämnare för mycket av det dödliga skjutvapen- våldet inom ramen för kriminella konflikter är enligt rapporten att det verkar ha föregåtts av någon form av planering – även om de bakomliggande motiven kan vara nog så bagatellartade. Det dödande våldet har alltså mycket sällan utförts i den situation där konflikten med offret först uppstått. Utifrån vittnesmålen i utred- ningarna förefaller gärningspersonen i stället ha sökt upp offret i en ny situation.55 53Se Brås rapport fall av dödligt våld – en genomgång av anmält dödligt våld 2015. 54Se Det dödliga våldet i –2014 – En beskrivning av utvecklingen med särskilt fokus på skjutvapenvåldet (Rapport 2015:24) s. 32. Procentsatsen anger den procentuella andel som kriminella konflikter stod för av allt dödligt skjutvapenvåld. Övriga kategorier (vilka samtliga minskat vid jämförelse mellan de två perioderna) är familje-/partnervåld, spontanbråk/dispyter, rån-/inbrottsmord samt övrigt/okänt. 55Brå-rapport 2015:24 s. 34. 8Uppgifter från brottsbekämpande myndigheter I direktiven anges att utredningen vid genomförande av uppdraget ska inhämta upplysningar från företrädare för berörda myndigheter och organ, bl.a. , , Polis- myndigheten, Säkerhetspolisen och . Utredningen ska också särredovisa dessa myndigheters behov av hemlig dataavläsning. Utredningen har under sitt arbete haft mycket kontakter med representanter för de brottsbekämpande myndigheterna avseende bland annat behovet av hemlig dataavläsning och hur en sådan metod praktiskt skulle kunna användas. Främst har dessa kontakter bestått av löpande samtal och e-postkorrespondens med utred- ningens experter. Emellertid har även studiebesök gjorts vid flera av de i expertgruppen representerade myndigheterna. För kartlägg- ningen av behovet av hemlig dataavläsning har utredningen dess- utom hämtat in behovsbeskrivningar från utredningens experter som arbetar vid de brottsbekämpande myndigheterna. I detta kapitel sammanfattas de uppgifter som lämnats i behovs- beskrivningarna.1 redovisas emellertid något om hur de tvångsmedel som finns används och vilken nytta de bedöms medföra i den brottsbekämpande verksamheten. Kapitlet avslutas med en uppsamling av olika uppgifter som framkommit vid utred- ningens kontakter med företrädare för de brottsbekämpande myndigheterna som vi bedömt vara av betydelse för frågor som rör hemlig dataavläsning. 1 Behovsbeskrivningarna finns i återgivna i helhet i bilaga 2. Uppgifter från brottsbekämpande myndigheter 8.2Användningen av hemliga tvångsmedel i redovisar regeringen till användningen av vissa hemliga tvångsmedel. Redovisningen sker efter att Åklagarmyndig- heten i samverkan med , , och Säkerhetspolisen tar fram en årlig rapport som ges in till . Av redovisningarna och, avseende den hemliga tvångsmedelsanvändningen , framgår bland annat följande. meddelades 7 643 tillstånd till hemliga tvångsmedel under förundersökning. Motsvarande antal –2016 var 7 417 (2013), 8 052 (2014), 9 582 (2015) och 10 428 (2016). I omkring 1 000 förundersökningar används hemliga tvångsmedel. Det innebär att det endast är i en mycket liten andel av alla förundersök- ningar som hemliga tvångsmedel används. Vanligast bland de hemliga tvångsmedlen är hemlig övervakning av elektronisk kommunikation. Sådan övervakning omfattade 2 022 perso- ner i 4 398 tillstånd , 2 104 personer i 5 959 tillstånd och 2 290 personer i 6 800 tillstånd . Hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation omfattade 1 235 personer i 3 564 tillstånd , 1 158 personer i 3 465 tillstånd och 1 253 personer i 3 456 tillstånd . Motsvarande antal för hemlig kameraövervak- ning var 89 personer i 69 tillstånd , 122 personer i 114 tillstånd och 117 personer i 143 tillstånd . För hemlig rums- avlyssning var antalen 21 personer i 16 tillstånd , 51 personer i 44 tillstånd och 55 personer i 54 tillstånd år 2016.2 När det gäller vilken typ av brottslighet som misstankarna avsett kan konstateras såvitt avser t.ex. hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation att avsåg av tillstånden narkotikabrott/narkotikasmuggling, våldsbrott, ekonomisk brottslighet, tillgreppsbrott, sexual- brott/människohandel och avsåg andra brott.3 Fördel- ningen är nästan identisk för användningen av hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation 2016.4 2Regeringens skrivelse 2016/17:69 s. 16 ff. och , dnr ÅM 2016-308. 3Regeringens skrivelse 2016/17:69 s. 17. 4Åklagarmyndighetens rapport , dnr ÅM 2016-308 s. 5. Uppgifter från brottsbekämpande myndigheter I underrättelseverksamheten har möjlighet att under vissa förutsättningar (se kap. 3) använda hemlig avlyssning eller övervakning av elektronisk kommunikation och hemlig kamera- övervakning enligt reglerna i lagen om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott (preventivlagen). –2016 har den möjligheten inte utnyttjats av vid något tillfälle.5 Det finns också möjlighet för och att inhämta vissa uppgifter från operatörer enligt lagen om inhämt- ning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekäm- pande myndigheternas underrättelseverksamhet (inhämtningslagen). Så har skett 647 gånger , 698 gånger och 688 gånger . I verksamhet har det uteslutande handlat om in- hämtning beträffande grov narkotikasmuggling (121 tillstånd , 2015 och 2016). I verksamhet har tillstånden också primärt rört grov narkotikabrottslighet (inklu- sive smuggling). Över hälften av besluten har –2016 gällt sådan brottslighet. Även beträffande annan allvarlig brottslighet, såsom synnerligen grovt vapenbrott, grovt rån och mord, har beslut enligt inhämtningslagen meddelats av Polismyndigheten.6 Såvitt avser nyttan med de hemliga tvångsmedlen under förunder- sökning anförs bland annat följande 2015. Av redovisningen framgår att användningen av hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation avseende av de misstänkta har varit till nytta. Motsvarande siffror för hemlig rumsavlyssning var och för hemlig kameraövervakning . […]Fördel- ningen av de olika formerna av nytta visar att hemlig avlyssning av elek- tronisk kommunikation, i likhet med föregående år, främst har haft betydelse genom att uppgifterna har stärkt misstankarna mot den miss- tänkte, använts som underlag vid förhör eller lett till ytterligare tvångs- medel mot den misstänkte. Bland de lägst frekventa av alla redovisade nyttor är att uppgifterna har lett till att en misstänkt har avförts från utredningen. Beträffande hemlig rumsavlyssning har tvångsmedlet 5Se regeringens skrivelse 2016/17:69 s. 28 och , dnr ÅM 2016-308 s. 29. 6Se bilaga till , dnr ÅM 2016-308. Uppgifter från brottsbekämpande myndigheter främst haft betydelse genom att uppgifter från tvångsmedlet har lett till stärkta misstankar mot den misstänkte.7 Det bör i sammanhanget påpekas att det är komplext vad som ska anses utgöra nytta. Begreppet, och svårigheter med detta, har disku- terats vid tidigare tillfällen.8 Som exempel på tillfällen då de brotts- bekämpande myndigheterna bedömt åtgärderna vara till nytta kan emellertid nämnas att det genom tvångsmedelsanvändningen fram- kommit uppgifter som använts i förhör, uppgifter som stärkt miss- tankarna mot misstänkt, uppgifter som lett till annan tvångsmedels- användning mot misstänkt eller annan och när det framkommit överskottsinformation. års redovisning angav , som i samverkan med andra brottsbekämpande myndigheter förser reger- ingen med underlaget till den årliga redovisningen, bland annat följande som ett problem vid hemlig tvångsmedelsanvändning. Kriminella personer som är medvetna om att de kan komma att avlyss- nas tenderar att övergå från telefonsamtal till att med hjälp av annan elektronisk utrustning kommunicera på sådant sätt att vedertagen avlyssning inte är möjlig. Värdet av hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation minskar och för att nå eftersträvat resultat måste andra tillgängliga hemliga tvångsmedel användas, t.ex. hemlig kameraöver- vakning och hemlig rumsavlyssning. Behovet av att kunna avlyssna annan datatrafik har ökat och kan förväntas fortsätta att öka.9 Resonemanget utvecklas ytterligare i , i vilken nyttan av den hemliga tvångsmedelsanvändningen 2016 konstaterades ha minskat i vissa avseenden jämfört . I rapporten anges bl.a. följande. Det föreligger förhållandevis stora skillnader mellan de olika nyttopara- metrarna . Att uppgifterna har utgjort underlag i för- hörssituation, att uppgifterna har medfört att effektiv spaning har kunnat genomföras och att uppgifterna har bidragit till att annat tvångs- medel använts mot den misstänkte är de nyttor som förekommer i en större andel ärenden än 2015. Det som är gemensamt för dessa nyttor är att tvångsmedlet medfört att förundersökningen kunnat drivas 7Regeringens skrivelse 2015/16:49 s. 28. Det ska anmärkas att nyttan avseende hemlig övervakning av elektronisk kommunikation, liksom nyttan avseende inhämtning enligt inhämtningslagen, redovisas genom exempel i stället för med siffror avseende nyttoeffekter. 8Se t.ex. SOU 2007:22 s. 186 och SOU 2012:44 s. 481. 9Åklagarmyndighetens skrivelse till regeringen av användningen av vissa hemliga tvångsmedel (Dnr ÅM-A 2016/0093). Uppgifter från brottsbekämpande myndigheter framåt på ett bättre sätt. Övriga nyttor har minskat i varierande grad. Två av de nyttor som har minskat mest är dels att uppgifterna från tvångsmedlet har åberopats som bevisning i stämningsansökan (minsk- ning från till ), dels att misstankarna stärkts (minskning från till ) Dessa förhållanden skulle kunna tas till intäkt för att värdet av hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation generellt sätt har minskat . Kriminella personer som är medvetna om att de kan komma att av- lyssnas tenderar att övergå från telefonsamtal till att med hjälp av annan elektronisk utrustning kommunicera på sådant sätt att vedertagen avlyssning inte är möjlig. Den tekniska utvecklingen som innebär en övergång från traditionella telefonsamtal och sms till kommunikation via s.k. chattappar i smarta mobiltelefoner innebär också i sig en minsk- ning av nyttan av hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation. Dessa appar har oftast inbyggd kryptering som gör att vanliga avlyss- ningsmetoder i många fall blivit verkningslösa. Värdet av hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation minskar således och för att nå eftersträvat resultat måste andra tillgängliga hemliga tvångsmedel användas, t.ex. hemlig kameraövervakning och hemlig rumsavlyssning. Behovet av att exempelvis kunna avlyssna eller avläsa annan datatrafik har ökat och kan förväntas fortsätta att öka.10 Det bör nämnas att den i avsnittet redovisade statistiken avser Polis- myndighetens, och verksam- heter. I regeringens skrivelse redovisades uppgifter om Säkerhetspolisens hemliga tvångsmedelsanvändning. Av den redovisningen framgår att det i Säkerhetspolisens verksam- het, med stöd av bestämmelserna i både och pre- ventivlagen, fattades totalt 377 beslut om hemlig av- lyssning eller övervakning av elektronisk kommunikation, hemlig kameraövervakning och hemlig rumsavlyssning. Under fattade Säkerhetspolisen 109 beslut med stöd av inhämtningslagen. Motsvarande siffror var 307 beslut om hemlig avlyssning eller övervakning av elektronisk kommunikation, hemlig kamera- övervakning och hemlig rumsavlyssning samt 167 beslut om inhämt- ning enligt inhämtningslagen. De aktuella siffrorna avser såväl de initiala besluten som förlängningar av dessa ().11 Det kan också nämnas att vi vid våra studiebesök hos de brotts- bekämpande myndigheterna stött på kritiska röster avseende den årliga nyttoredovisningen. Dessa har gjort gällande att redovisningen 10Åklagarmyndighetens rapport , dnr ÅM 2016-308 s. 10. 11Åklagarmyndighetens rapport , dnr ÅM 2016-308 s. 29 f. Uppgifter från brottsbekämpande myndigheter är ett trubbigt instrument. Den verkliga (eller faktiska) nyttan skulle enligt de som uttalat sig i denna fråga kunna vara väsentligt högre om ändamålsenliga verktyg fanns för att få ut den fulla potentialen av tvångsmedelsbestämmelserna och tvångsmedelstillstånden. Som exempel har anförts problemet med krypterad kommunikation. Detta problem framkommer inte så tydligt som vore önskvärt i den årliga nyttorapporteringen eftersom varje liten nytta vid avlyss- ningen räknas. Det innebär att en åtgärd kan anses ha varit till nytta även när i stort sett all kommunikation som avlyssnats varit kryp- terad, om bara en liten mängd klartextinformation som erhållits har lett till någon av de nyttoeffekter som efterfrågas i underlaget. Nyttan som uppstått är då 100-procentig eftersom frågeställningen i någon mening är binär; dvs. antingen nytta eller ingen nytta. Detta gäller trots att den faktiska nyttan bara är en bråkdel av vad den kan antas vara om man i stället fick tillgång även till resterande del av kommunikationen. 8.3Behovsbeskrivningar från de brottsbekämpande myndigheterna Den samlade bilden av de behovsbeskrivningar utredningen fått in är att några av de tvångsmedel som brottsbekämpande myndigheter får använda inte ger så mycket information som de skulle kunna ge. Det finns flera orsaker till detta men en förklaring som lyfts fram särskilt, och som enligt beskrivningarna också gör att det finns ett behov av hemlig dataavläsning, är relaterad till kryptering. En annan om- ständighet som särskilt lyfts fram i behovsbeskrivningarna är den ökade graden av anonymisering, med vilket avses medvetet eller omedvetet förhindrande för de brottsbekämpande myndigheterna att avlyssna och övervaka kommunikation. De brottsbekämpande myndigheterna har när det gäller den minskade betydelsen av befintliga tvångsmedel framhållit att det i många fall snarare beror på tur eller misstag i den misstänktes infor- mationshantering än skicklighet och ändamålsenliga verktyg om ett ärende blir framgångsrikt. Säkerhetspolisen har exempelvis anfört att det är oerhört otillfredsställande att framgång i utredningar av grov brottslighet kopplad till nationell säkerhet ska bygga på tur, särskilt som tur är väldigt sällan förekommande. Uppgifter från brottsbekämpande myndigheter Det är emellertid inte bara minskad betydelse eller förmåga hos de befintliga tvångsmedlen som lyfts fram som skäl för hemlig data- avläsning. Också den omständigheten att det inte finns laglig möjlighet till att vidta vissa åtgärder har framhållits i behovsbeskriv- ningarna. Till detta återkommer vi nedan. Avsnittet tar i det följande (8.3.1–8.3.5), utifrån olika typer av upp- gifter som hemlig dataavläsning skulle kunna användas för att hämta in, upp de behovsområden som de brottsbekämpande myndigheterna nämnt i behovsbeskrivningarna och avslutas därefter (8.3.6) med en redovisning av ett antal typfall på situationer där hemlig dataavläs- ning enligt behovsbeskrivningarna skulle kunna vara av betydelse för utredningar. 8.3.1Krypterad och anonymiserad kommunikation Ett genomgående drag i behovsbeskrivningarna är att dessa tar upp frågan om krypterad kommunikation och de negativa effekter kryp- teringen har på värdet av befintliga hemliga tvångsmedel (hemlig avlyssning och övervakning av elektronisk kommunikation samt inhämtning enligt inhämtningslagen). av den inter- netkommunikation som avlyssnas av och är krypterad. Således är av denna kommunikation möjlig att fånga upp i klartext efter tvångsmedels- tillstånd. Säkerhetspolisen har uppgett att problematiken med kryp- tering och anonymisering (se nedan) förekommer i samtliga ärenden som Säkerhetspolisen har. Det har framhållits att i stort sett samtliga appar och program som används för kommunikation har inbyggda funktioner för skydd och säkerhet som minskar värdet av hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation. I behovsbeskrivningarna har de brotts- bekämpande myndigheterna också anfört att bara har man kunnat se en kraftig ökning av den krypterade kom- munikationen. Flera av de brottsbekämpande myndigheterna har angett att den kommunikation som alltjämt kan avlyssnas är för brottsutred- ningarna (eller, när det är fråga om brottsförhindrande verksamhet, ärendena) tämligen ointressant. Det har också förts fram att ett vanligt fenomen när den avlyssnade ska diskutera något förmodat Uppgifter från brottsbekämpande myndigheter intressant för ärendet så sägs eller skrivs uttryckligen att man ska gå över till säker kommunikation. I många fall sker detta så explicit som att den misstänkte eller den som denne kommunicerar med exem- pelvis uttrycker: ”Vi går över till WhatsApp”. När det gäller anonymisering avses bland annat att användaren av ett mobiltelefonabonnemang använder WiFi-surf i stället för inter- netanvändning via abonnemanget, vilket medför att den kommuni- kationen inte kan fångas upp vid hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation. Andra förfaranden som avses med anonymisering är användandet av anonyma, förbetalda kontantkort och särskilda internettjänster som medför att användarens IP-adress byts mot en anonym adress, vilket kan ske i flera led (jfr t.ex. beskrivningen i avsnitt 6.3.3). Konsekvenserna av den ökade krypteringen och anonymiseringen är stora enligt de brottsbekämpande myndigheterna. har exempelvis anfört att ett flertal utredningar redan från början väljs bort alternativt läggs ned eftersom någon annan väg till framgång i utredningarna inte finns. Det har också anförts att konse- kvensen av problematiken vid utredningar riktade mot organiserad brottslighet, som har en hierarkisk struktur, inte sällan blir att de som befinner sig i toppen av hierarkin klarar sig undan myndig- heterna. Detta trots att de brottsbekämpande myndigheterna anser sig ha en god bild av vilka dessa personer är. I stället är det de som befinner sig i de lägre skikten (i narkotikaärenden t.ex. missbrukare, langare och kurirer) som kan kommas åt. Det medför att brottslig- heten kan fortsätta i stort sett oförändrad trots de brottsbekämpande myndigheternas insatser eftersom elementen i de nedre delarna i hierarkin i hög utsträckning anses utbytbara. Ytterligare konsekven- ser är att utredningar som trots kryptering inte läggs ned är väsentligt mer tidskrävande och därmed kostsammare än andra utredningar och dessutom mer sällan leder till att brottsmisstänkta åtalas och döms. En annan aspekt av den ökande krypteringen är kryptering av teknisk utrustning. Sådan kryptering vållar enligt behovsbeskriv- ningarna stora problem för de brottsbekämpande myndigheterna när den tekniska utrustningen ska undersökas efter att den tagits i Uppgifter från brottsbekämpande myndigheter Enligt har kryptering av databärare ökat markant . Myndigheten har anfört att detta gör att det krävs mer resurser och ställs högre krav på planering inför till- slag, såsom spaning och offensiv taktik vid själva tillslaget, för att t.ex. hinna fram till en dator innan den stängs av och blir krypterad. När så har skett blir innehållet i den tekniska utrustningen nämligen oläsbart vid en analys. Säkerhetspolisen har påpekat att verktygen för kryptering numera är standard för alla att använda och att de ofta ingår som en del i operativsystemen och endast kräver enkla hand- grepp hos användare. Enligt är det en allt vanligare fråga från it-forensikerna som ska undersöka ett beslag hur väl skyddad informationen är. har också påpekat att mobiltelefoner och surfplattor i stort sett alltid är krypterade och därmed i prak- tiken omöjliga att komma åt informationen i utan lösenkod. Det har varit svårt att få fram konkreta uppgifter om hur vanligt förekommande det är med krypterad teknisk utrustning. Säkerhets- polisen har anfört att problematiken förekommer i stort sett i samt- liga dess ärenden. har angett att det finns geografiska skillnader i landet. Högst andel krypterade enheter finns i storstads- områdena (, och ) där omkring 50– av de beslagtagna enheterna är krypterade medan det i exempelvis endast förekommer kryptering vid av beslagen. har också anfört att mer- parten av de krypterade beslagen utgörs av låsta mobiltelefoner. Experterna från har gjort gällande att det är mer regel än undantag att mobiltelefoner är skyddade av lösenkod eller biometriskt skydd (t.ex. upplåsning genom avläsning av finger- avtryck). Man har dock anfört att även i fall där lösenordet varit känt och mobiltelefonen gått att analysera så har chatthistorik och viss annan information ändå inte kunnat läsas eftersom appar i mobil- telefoner använder sig av egen kryptering i stor utsträckning.