sou · H4B394 · 2017-01-01 00:00:00 — Enligt en av tio svarande diskuteras frånvaro däremot mer sällan än en gång per termin eller aldrig. Andelen svarande som anger att frånvaro diskuteras i elevhälso- teamet en eller eller en eller i måna- den är lägre i grundsärskolan än i . Elevhälsans kunskap om frånvaro Nio av tio svarande anser att elevhälsan på skolan i ganska eller mycket stor utsträckning har kunskap om faktorer som utgör en risk för att utveckla frånvaro. Åtta av tio svarande bedömer att elevhälsan på skolan i ganska eller mycket stor utsträckning har kunskap som underlättar vid arbetet med omfattande frånvaro hos enskilda elever. Andelen som bedömer att elevhälsan i ganska eller mycket liten utsträckning har sådan kunskap är . På en fråga om i vilken utsträckning elevhälsan på skolan arbetar utifrån metoder som i forskning har stöd för att minska frånvaro svarar drygt hälften att man i ganska eller mycket stor utsträckning gör detta. Resultaten på frågan åskåd- liggörs i följande figur. I mycket stor utsträckning I ganska stor utsträckning I varken stor eller liten I ganska liten utsträckning I mycket liten utsträckning Andelen svarande som anger att man i ganska eller mycket liten ut- sträckning arbetar utifrån metoder som i forskning har stöd för att minska frånvaro är . Av de svarande har en relativt hög andel, , angivit svarsalternativet ”vet inte”, vilket vid sidan av att den svarande inte har kännedom om frågan också kan åter- spegla att elevhälsan på skolan inte har hanterat ärenden som gäller frånvaro. Samverkan mellan elevhälsan och lärare De svarande rapporterar att riktlinjer för samverkan mellan elev- hälsan och lärarna finns i av skolorna. När det gäller samarbetet mellan elevhälsan på skolan och lärarna kring elever som uppvisar tidiga tecken på frånvaro anser nio av tio svarande att det fungerar ganska eller mycket bra. Andelen som anser att samarbetet fungerar ganska dåligt är och av de svarande har angett svarsalternativet ”varken bra eller dåligt”. En fråga i enkäten gällde om elevhälsan på skolan har ett särskilt arbetssätt för informationsöverföring som gäller elever med proble- matisk frånvaro vid övergångar mellan årskurser och/eller skolor. Enligt de svar som rapporterats har ett sådant särskilt arbetssätt, medan anger att ett sådant saknas. Samverkan mellan elevhälsan och BUP När det gäller samverkan mellan elevhälsan och BUP (barn- och ungdomspsykiatrin) anser knappt fyra av tio svarande att den funge- rar ganska eller mycket bra, medan knappt tre av tio anser att den fungerar ganska eller mycket dåligt. Svaren presenteras enligt svars- alternativ i följande figur. Varken bra eller dåligt Svarande i fristående grund- och grundsärskolor anser i högre grad än svarande i kommunala skolor att samverkan med BUP fungerar mycket bra. Samverkan mellan elevhälsan och I enkäten ställdes en fråga om skolan har personal som kan hantera frågor som rör socialtjänst, till exempel en socialsekreterare eller social koordinator. Sådan personal finns på drygt hälften av skolorna. Vad gäller samverkan mellan elevhälsan och anger drygt hälften av de svarande att det fungerar ganska eller mycket bra, vilket framgår av följande figur. Varken bra eller dåligt Som framgår av figuren ovan anser drygt en av tio svarande att samverkan mellan elevhälsan och fungerar ganska eller mycket dåligt. Vad behövs för att samverkan ska fungera? I enkäten ingick en fråga om vad som behövs för att samverkan ska fungera över lag. I frågan ingick ett antal fasta svarsalternativ och därutöver fanns en möjlighet att ange andra alternativ. Svaren på frågan redovisas i följande figur. En struktur för regelbunden Cheferna för resp. verksamhet ger stöd till samverkan En specifik modell för hur De vanligast förekommande svaren var att det behövs en struktur för regelbunden samverkan (av de svarande) samt rikt- linjer för samverkan (). Av de svarande angav svarsalternativet ”annat” som behövs för att samverkan ska fungera. Totalt inkom 115 synpunkter. Här förekommer varierande svar, vilket belyser att förutsättning- arna verkar skilja sig mycket åt mellan olika skolor. Det finns ett antal svarande som påpekar att de inte upplever problem med skol- frånvaro och sålunda inte har behov av samverkan, medan det på andra skolor redogörs för stora svårigheter som gäller samverkan, vilket kan exemplifieras genom följande citat: Tyvärr är det så att både BUP och socialtjänst saknar så mycket perso- nal att det känns som om allt håller på att haverera. Behoven i vårt om- råde är mycket stora. De som jobbar gör sitt bästa, men kan givetvis inte sköta allt. känns det som om barnen bollas runt … och ingen vill ta ansvaret. Då hamnar det i skolans knä eftersom det är hos oss barnen är. Vi känner att vi får strida mycket för att våra barn och deras föräldrar ska få rätt hjälp av andra instanser, då många av våra föräldrar inte alltid har förmåga att göra detta själva. I svaren lyfts att tidiga insatser och samarbete behövs för att arbetet ska vara framgångsrikt. För att samverkan ska fungera behöver alla vara delaktiga: elevhälsa, övriga instanser, vårdnadshavare och skol- ledning. Det måste finnas ett intresse av att se till helheten för eleven. Att samordning av insatser sker utifrån elevens behov underlättar också för vårdnadshavarna och minskar antalet möten. SIP, en samordnad individuell plan, nämns av ett par svarande som positiv för samverkan. SIP är lagstadgad . Planen ska upprättas tillsammans med den person som har behov av insat- ser från både socialtjänst och hälso- och sjukvård när insatserna be- höver samordnas. Detta gäller oavsett personens ålder eller svårig- heter. Syftet med planen är att säkerställa samordning. Skolfam nämns av ett par svarande som positiv för samverkan kring elever i familjehem. Skolfam är en arbetsmodell för att stärka skolresultat i för barn i familjehem. Modellen bygger på principen att samverka för att förebygga misslyckanden i skolan. Svarande på enkäten lyfter att samverkan förutsätter att det finns tid, vilja, engagemang och resurser. De samverkande parterna behö- ver också ha information och kompetens. Det krävs ansvarstagande från alla aktörer. Det behövs goda relationer, prestigelöshet, flexi- bilitet samt öppenhet. Därutöver krävs förståelse och respekt för varandras verksamheter och ansvarsområden. Samverkan underlättas av att man har kännedom om organisationen av arbetet och kontakt- personer på t.ex. . Samverkan kan också främjas av att gemensamma utbildningar ordnas mellan samverkansparter. Flera svarande lyfter att de rådande bestämmelserna om sekretess försvårar samverkan och att bättre information behövs om elever som utreds av för att skolan ska kunna underlätta för den enskilda eleven. En svarande lyfter dock, att det som behövs för att samverkan ska fungera är att på ett tidigt stadium be om vårdnadshavares till- stånd att samarbeta runt barnet och därmed få bryta sekretessen. Skolans orosanmälningar till lyfts av några skolor som ett problemområde. Det finns erfarenheter av att orosanmäl- ningar inte tas på allvar och att skolan saknar återkoppling på oros- anmälningar. prioriterar inte frånvaroproblem, det behövs mer än så i ett område som vårt där den sociala problematiken är så stor. Frånvaron ses som sekundär. Ett antal skolor skriver att mer personal och mindre omsättning bland personal skulle underlätta samverkan. Flera svarande skriver att omsättningen bland personalen på är hög och att detta försvårar samverkan, eftersom samverkan förutsätter konti- nuitet och kännedom om eleven. På frågan ”Vad anser du krävs för att den problematiska frånvaron ska minska?” inkom svar från drygt 670 skolor. Därutöver valde 169 skolor att lämna ytterligare synpunkter på arbetet med från- varo på skolan. Eftersom samma teman återkom i svaren på de båda frågorna redovisas dessa tillsammans i det följande. Återkommande teman i svaren var att skolornas värdegrunds- arbete har stor betydelse: Vi har ingen problematisk frånvaro på vår skola. Våra elever har extremt hög närvaro. Utifrån ett mer allmänt perspektiv anser jag att relation- erna som finns för eleven i vardagen är en avgörande faktor. De posi- tiva relationerna minskar frånvaro tillsammans med extra anpassningar i undervisning, miljö etc. Stor vikt behöver läggas vid värdegrundsfrågor; trivsel, arbetsro, ett gott likabehandlingsarbete, elevinflytande och delaktighet. Det behövs ett gott klassklimat, trygghet samt goda relationer i skolan. Det måste finnas en nolltolerans mot mobbning och kränkande be- handling. Det bör finnas arbetsro på lektioner, respekt för varandras olikheter samt tydlighet och struktur på lektioner och raster. Vuxen- närvaro bland eleverna omnämns också som viktig och t.ex. rastvärdar kan främja närvaron i skolan. Skolan behöver arbeta med relations- skapande aktiviteter. Pedagogerna behöver finna sätt att inkludera alla elever och strukturera undervisningen så att den också passar för elever med svårigheter i sin skolgång. Vikten av att eleverna är närvarande behöver kommuniceras: En positiv – och väl förankrad värdegrund på skolan och en äkthet i att sakna eleverna då de inte är i skolan. Vi måste ringa eleven och störa/sakna dem och välkomna dem till skolan. I flera svar lyfts vårdnadshavarnas viktiga roll. Föräldrar har stor betydelse för att motverka frånvaro. Skolan behöver ha ett gott samarbete och goda relationer till föräldrar. Vårdnadshavarna behö- ver ha kännedom om de regler och rutiner som gäller närvaro och frånvaro i skolan. Skolans kontakt med vårdnadshavare är också central i arbetet med problematisk frånvaro. Goda kontakter mellan skola och hem främjar elevernas närvaro. Vi har ingen problematisk frånvaro på skolan. Vi förespråkar ett nära och intensivt samarbete med hemmet. Vi gör hembesök om inte vård- nadshavaren kommer till skolan. Vi försöker involvera eleverna i plane- ring av aktiviteter och vi låter föräldrar komma till skolan så ofta de vill. I vissa fall behöver föräldrar stöd i sitt föräldraskap, vilket belyses i följande citat: Det upplevs ibland som om föräldrar inte får det stöd de skulle behöva i sin föräldraroll av sociala myndigheter och BUP. Det är inte möjligt eller inom skolans ansvarsområde att arbeta i hemmen med vårdnads- havare när det gäller att motivera barnen att gå till skolan samt skapa strukturer i hemmiljön som möjliggör bättre närvaro i skolan. Självklart är det ett tufft jobb i de fall eleven har vårdnadshavare som av olika skäl inte orkar vara goda vuxna förebilder. Vårt kompensatoriska uppdrag blir då mycket tungt. Vi har fantastiska föräldrar, men alla orkar inte – så ser det ut! I svaren lyfts också att det är viktigt att alla vuxna kring eleven, så- väl skolpersonal som vårdnadshavare har en samsyn kring elevens behov och mående. Hemmiljön behöver ge eleven goda rutiner för mat, vila, sömn och studier. Vårdnadshavarna behöver prioritera skolan och förmedla detta till sitt barn. I vissa fall kan vårdnads- havare behöva externt stöd i sin roll. Det kan också finnas behov av föräldrautbildning om frånvaro. I ett antal svar lyfts elevers ledig- heter som ett bekymmer och att föräldrar behöver uppmärksam- mas på att återhållsamhet gäller vid beviljande av ledigheter. När det gäller organisationen av arbetet lyfts behovet av en tydlig ansvarsfördelning och ett systematiskt arbetssätt, vilket exemplifie- ras genom följande citat: På vår skola är det mentorerna som ska ha koll på elevernas frånvaro. Vi vill att de ska ge indikationer till oss på elevhälsan, då de märker att de börjar dra iväg. Vi har då rutiner för att de ska kontakta vårdnads- havare och boka in ett möte för att prata om detta. Jag som kurator, tittar på frånvaron på alla barn för att också ha koll. gör inte lärarna sitt jobb, och här brister det för oss. När det blir gör vi alltid en anmälan till den kommun som barnen kommer ifrån. Dock är det inte alla kommuner som gör något åt det, men det finns flera kommuner som också hör av sig och det har blivit riktigt bra. Här behövs också rutin, på kommunen för detta. I svaren lyfts att huvudmannen behöver prioritera frånvaro och följa upp skolornas arbete. Riktlinjer för arbetet med frånvaro kan klargöra ansvarsfördelningen och arbetsgången. Det behöver finnas gemensamma och tydliga rutiner om elevhälsan ska involveras vid frånvaro och vilka åtgärder som ska ha vidtagits . Resurser behöver skjutas till så att elevhälsan i större utsträckning kan arbeta förebyggande och hälsofrämjande. Att be- driva ett effektivt arbete förutsätter att det finns personal som har tid att göra det. I några svar lyfts att skolan – på grund av att det är fråga om en liten skola och att litenheten i sig upplevs som närvarofrämjande – inte upplever problem med frånvaro. Att en liten skola kan vara närvarofrämjande motiveras av att åtgärder kan sättas in snabbare än i en stor skola och av att det finns en större social kontroll i en mindre skolmiljö där ”alla känner alla”. I ett par svar lyfts att det finns elever med hög frånvaro som inte orkar med stora klasser och några svarande lyfter specifikt att elever med en neuropsykiatrisk funktionsnedsättning kan ha behov av ett mindre sammanhang i skolan. Det handlar om att eleverna måste känna sig sedda och bli bemötta på individnivå. kan vi inte erbjuda alla elever den förmånen och detta leder till att de ibland väljer att stanna hemma. Stabilitet bland personalen främjar arbetet och i flera fall beskrivs att en hög personalomsättning har negativa effekter på samverkan och kontinuiteten i arbetet. I många svar lyfts betydelsen av tidigt uppmärksammande av frånvaro: Som sagt, vi har inte någon problematisk frånvaro på vår skola och ändå är det en stående punkt på våra veckovisa personalkonferenser och våra regelbundna möten med elevhälsoteamet, där vi bevakar och följer upp all ev. elevfrånvaro som skulle kunna uppstå som problematisk. Det finns skolor som enbart har elever i yngre ålder och där man inte upplever något problem med frånvaro. I svar från andra skolor skrivs däremot att tendenser till problematisk frånvaro kan ses redan hos elever i yngre ålder och bör uppmärksammas redan då: Riktlinjer finns för ogiltig frånvaro men saknas för hög giltig frånvaro. På låg och mellanstadieskola sjukanmäls elever av föräldrarna. Blir där- för inte lika tydligt och taget på lika stort allvar som rent skolk och det dröjer kanske längre innan man reagerar och kopplar på elevhälsa. Elevhälsan behöver få bättre möjligheter att arbeta hälsofrämjande och förebyggande. Vi är få personer på många elever och blir snabbt upp- tagna med individinsatser istället för att arbeta mer med grupper. Flera svarande betonar vikten av att orsakerna till frånvaro utreds. Det krävs klara riktlinjer, tydlig ansvarsfördelning och korta besluts- vägar, dialog och engagemang. Elevens situation i sin helhet behöver utredas, både när det gäller skola, familj och individuella faktorer. Betydelsen av snabba åtgärder vid frånvaro betonas av flera svar- ande. Åtgärderna måste baseras på att man ser och kartlägger elev- ens behov. Skolan behöver ha en god kännedom om eleven. När det gäller åtgärder behöver det finnas en flexibilitet på skolan och en beredskap och ett mod att tänka utanför ramarna utifrån elevens individuella situation. Åtgärderna måste följas upp och utvärderas samt eventuellt leda till en ny behovsanalys och nya åtgärder. Elevers behov av extra anpassningar och särskilt stöd behöver utredas och åtgärder vid behov sättas in. I ett svar lyfts behovet av en ökad till- gång till behandlande insatser för nyanlända. I de fall där en elev är frånvarande ska det finnas en kontakt mellan eleven, hemmet och skolan och en plan för elevens återgång till skolan. Skolan behöver arbeta med att göra det enklare för elever att komma tillbaka efter frånvaro, till exempel hur man pratar i klass- rummet om frånvaro, hur man välkomnar eleven och hur man ser till att eleven kan ta igen det hen har missat. Samverkan har central betydelse när det gäller elever med proble- matisk frånvaro. Skolan behöver ta hjälp av extern expertis vid behov. Ett problem är att det kan dröja innan samverkan kommer igång, vilket kan exemplifieras genom följande citat: … Jag skulle vilja se snabbare gemensamma insatser. Det är svårt att komma till handling när skolan är kallad till möte … Svårigheter som gäller samverkan lyfts i flera svar: Det är svårt när vi från skolan har gjort allt som står i vår makt i form av anpassningar m.m. och problematiken ligger utanför vårt område. Vi blir maktlösa i skolan. Och vi ser att andra insatser behövs men de finns inte. Den stora personalomsättningen både på BUP men framförallt inom är ett mycket stort problem när vi skall jobba med barn med stor frånvaro. Bakom en elev med hög skolfrånvaro finns oftast en hel familj med problematik som måste få hjälp. Med ständigt nya och oerfarna socialsekreterare blir detta sällan fungerande. Ett annat problem när vi väl skall komma till insatser är kravet på frivillighet gällande insatser för eleven/familjen. Vill inte eleven/familjen kan var- ken BUP eller göra något. Det måste då gå ända till ett omhändertagande enligt LVU vilket sällan vill göra. Det är både ett stort beslut och kostar mycket resurser för dem. När det gäller orosanmälningar lyfts att det förekommer både att anmälningar inte leder till några åtgärder och att skolan saknar åter- koppling i ärenden, vilket motiveras med sekretesskäl. Det här kan leda till att skolan inte vet hur man ska hjälpa eleven. I svaren lyfts att personalen på skolorna behöver och resurser, men också medvetenhet och kunskap om skolfrånvaro. Det krävs mer kunskap och fortbildning om tidig upptäckt. Det behövs fortbildning som gäller skolfrånvaro och elever i behov av särskilt stöd samt neuropsykiatriska funktionsnedsättningar. I ett antal svar lyfts behovet att ha någon på skolan som har kun- skap och tid till att fånga upp elever i ett tidigt stadium av frånvaro. I arbetet med problematisk frånvaro kan det krävas stort tålamod och ihärdighet. Elevhälsan kan vara organiserad på olika sätt. En placering på skola eller alternativt både på skola och centralt/på förvaltning är vanlig bland kommunala huvudmän, medan elevhälsan hos enskilda huvud- män i de allra flesta fall har sin organisatoriska hemvist på en skola. I närmare nio av tio skolor med enskild huvudman och drygt sju av tio skolor med huvudman är rektor chef för elevhälsan. Enligt skollagen ska eleverna ha tillgång till elevhälsa: ”För elev- hälsans medicinska, psykologiska och psykosociala insatser ska det finnas tillgång till skolläkare, skolsköterska, psykolog och kurator. Vidare ska det finnas tillgång till personal med sådan kompetens att elevernas behov av specialpedagogiska insatser kan tillgodoses.” Specialpedagogisk kompetens behöver inte enbart syfta på personer med specialpedagogutbildning. Det kan också innefatta t.ex. special- lärare eller en skolledare med särskilt ansvar för specialpedagogiska insatser på skolan.2 I utredningens enkät ingick en fråga om hur många personal- resurser eleverna på skolan har tillgång till. Svaren visar att de enda yrkesgrupper som så gott som alla elever kan ha tillgång till är skol- sköterska, kurator och specialpedagog. Det här innebär att skol- lagens krav inte uppfylls när det gäller tillgång till elevhälsans specificerade yrkesgrupper. Tillgången till yrkesgrupperna varierar beroende på skola, typ av huvudman och skolform. Enkätsvaren visar också att specialpedagog och speciallärare är de yrkesgrupper där den största andelen arbetar heltid på en skola, i medeltal av dessa är heltidsarbetande. Skol- läkare och psykologer är yrkesgrupper som i liten utsträckning arbetar heltid på en skola. Studie- och yrkesvägledare arbetar också endast i liten utsträckning heltid på en skola. Många yrkesgrupper kan följaktligen behöva arbeta i flera olika verksamheter för att nå upp till en heltidstjänst. De vanligaste yrkesgrupperna som kartlägger orsaker till frånvaro i enskilda elevärenden är skolsköterska, kurator och specialpedagog. Hälsofrämjande arbete syftar till att stärka elevernas fysiska, psykiska och sociala välbefinnande. I enkäten ställdes en fråga om elevhälsan på skolan haft något hälsofrämjande arbete som bidragit till ökad närvaro. Över hälften av de svarande angav att elevhälsan inte haft något sådant arbete. angav att man haft ett sådant arbete, men att det inte bidragit till ökad närvaro. Andelen svarande som angav att elevhälsan på skolan haft ett så- dant arbete som bidragit till ökad närvaro var . Av de svarande angav sju av tio att man har ganska eller mycket goda möjligheter att prioritera arbetsuppgifter som kan främja när- varo. Fler än nio av tio uppgav att elevhälsoteamet på skolan infor- 2009/10:165. merar lärare om tecken på att barn far illa, neuropsykiatriska funk- tionsnedsättningar och depression eller ångest. Förebyggande arbete består av insatser som inriktas mot för- hållanden hos eleverna själva eller den omgivande miljön som iden- tifierats som problematiska i den meningen att de antas kunna på- verka elevernas utveckling och lärande negativt. På frågan om elev- hälsan haft något förebyggande arbete mot frånvaro svarade över hälften av alla skolor att man inte haft något sådant arbete. Ytterli- gare angav att man haft ett förebyggande arbete, men att det inte bidragit till ökad närvaro. Andelen svarande som uppgav att skolan haft ett förebyggande arbete mot frånvaro var . Enligt nio av tio svarande har elevhälsan i ganska eller mycket stor utsträckning kunskap om faktorer som utgör en risk för att ut- veckla frånvaro. Drygt hälften ansåg att elevhälsan i ganska eller mycket stor utsträckning arbetar utifrån metoder som i forskning har stöd för att minska frånvaro. Vid frånvaro kan skolan behöva samverka med BUP eller social- tjänsten. När det gäller samverkan med BUP ansåg fyra av tio svar- ande att samverkan fungerar ganska eller mycket bra, medan knappt tre av tio angav att den fungerar ganska eller mycket dåligt. Hälften av de svarande ansåg att samverkan med fungerar ganska eller mycket bra, medan andelen som angav att den fungerar ganska eller mycket dåligt var . Sammanfattningsvis tyder resultaten i enkäten på att eleverna inte har tillgång till elevhälsans yrkesgrupper i den omfattning som skollagen förutsätter. Därutöver saknas hälsofrämjande arbete som syftar till ökad närvaro och förebyggande arbete mot frånvaro på över hälften av skolorna. Svaren i enkäten tyder också på att det kan vara svårt att särskilja hälsofrämjande från förebyggande arbete och en viss begreppsförvirring verkar råda. När det gäller samverkan upplever skolorna ofta brister, speci- ellt i relation till BUP. Dessa brister riskerar att drabba elever som har behov av en välfungerande samverkan för att få sin rätt till ut- bildning tillgodosedd. Redovisning av intervjuer med rektorer inom ramen för utredningen Utredningen lät genomföra 14 intervjuer med rektorer under perio- den april–. Intervjuerna genomfördes i en halvstrukturerad form, utifrån en på förhand utarbetad mall, vilken bifogas i slutet av den här bilagan. Den öppna formen har medfört att respondenterna emellanåt gett mer utförliga svar på frågor. I de fall dessa uppgifter har bedömts vara av intresse för utredningen redovisas också dessa. De fjorton skolor som deltog i intervjuerna utsågs genom att de utmärkt sig genom ett mer utförligt positivt svar än andra på en fråga som gällde om skolenheten har goda exempel på arbetssätt eller åt- gärder för att komma till rätta med problem med långvarig ogiltig frånvaro. Frågan ingick i Skolinspektionens enkät om långvarig skol- frånvaro i den obligatoriska skolan hösten 2015.1 Skolorna är alltså inte representativa, utan valda för att bidra med positiva erfaren- heter i arbetet med att motverka frånvaro och att främja närvaro i skolan.