sou · H4B394 · 2017-01-01 00:00:00 — Efter projektets slut har kom- munen behållit tjänsten i vilken det ingår att medverka på elevstödjar- konferenser, träffa föräldrar och elever för att tillsammans med lär- are informera om hur kan hjälpa till att vara en lots över till hjälpinsatser, att konsultera förskola/skola eller göra för- handsbedömningar av anmälningar till samt att infor- mera på skolor om . Kommunen såg i utvärderingen av Psynk att antalet orosanmälningar till minskade. En motsvarande tjänst är social koordinator, vilken beskrivs i kapitel 8 om närvaroarbete. 24 Midshult, Y. (2013). Ökad skolnärvaro – ett förbättringsområde inom Modellområde 2009–2011 samt det fortsatta arbetet 2012 inom Psynk. Samverkan – närvaro med gemensamma krafter I kommun har man utökat elevhälsan med ett team, Team Agera, som utgör ett samarbete mellan skolan och social- tjänsten. Teamet erhöll inledningsvis finansiering från Folkhälso- myndigheten. I teamet som finns på skolan ingår socialarbetare och lärare som ska fungera som en brygga från skolan till socialtjäns- ten.25 Teamet erbjuder tjänster som annars brukar erbjudas av social- tjänsten för barn i familjer med missbruksproblem, psykiska problem eller våld. I verksamheten ingår förebyggande arbete, individuella kon- takter med barn och ungdomar samt föräldrastöd. Arbetet utvär- derades –2014. Utvärderingen visade att satsningen hade resulterat i ökad närvaro och förbättrad kunskapsutveckling bland de elever som tog del av den. Satsningen hade även resulterat i bättre självförtroende och stärkt självkänsla hos deltagarna. Hos de äldre eleverna sågs en signifikant minskning av den anmälda frånvaron. Målet med verksamheten var att nå fram till barn i riskmiljöer och utvärderingen visar att Team Agera bidrar till att barn som riskerar att falla illa kan identifieras och barn och familjer i behov upptäckas. Verksamheten har utvecklats och byggts ut. bedriver ett projekt som avser samverkan mellan skola och socialtjänst där flera stadsdelar ingår. Målet är att alla elever ska nå behörighet till gymnasieskolan.26 Elever med hög frånvaro i årskurs 7–9 rapporteras till det multi- kompetenta team som finns i stadsdelarna och som består av minst en personal från skola och en från socialtjänst. Personalen från social- tjänsten kan vara en elev- eller ungdomscoach. Deltagande skolper- sonal kan vara skolkurator, studie- och yrkesvägledare, skolsköterska eller socialpedagog. En del team har personal från öppenvård. Teamen har kontakt med , elev och föräldrar. Det har funnits en styrgrupp i varje stadsdel. I en delrapport uppger de intervjuade eleverna att deras närvaro har ökat, men på grund av bristande frånvaroregistrering är närvarostatistiken mer osäker. Det rapporteras också, att deltagande föräldrar kan ha upp- hört med att anmäla ogiltig frånvaro som giltig, vilket eventuellt har lett till en ökning av den ogiltiga frånvaron. Personal från skolan och från anser att projektet har lett till att man fått en 25Sorbring, E. & , A. (2016). Ett utökat och fördjupat elevhälsoarbete genom tvärprofessionell samverkan. 26Stockholms stad (2015). PPSS Pilotprojekt samverkan mellan skola och socialtjänst. Samverkan – närvaro med gemensamma krafter ökad förståelse för varandras uppdrag, profession, möjligheter och utmaningar, vilket har inneburit att samverkan har förstärkts och förbättrats. ”SamTid” i är ett samarbete mellan Bild- ningsförvaltningen och Socialförvaltningen.27 Närvaroteamet är cen- tralt placerat på elevhälsan. Samarbetet startade som ett projekt 2012 och är en permanent verksamhet, vilken också har ut- ökats. Inledningsvis fokuserades elever i årskurs 6–9 i den kom- munala , men riktar sig arbetet även till elever i årskurs 5–8 och till fristående skolor. I närvaroteamet ingår en social- pedagog och en behandlingsassistent och därutöver har teamet till- gång till en specialpedagog och till kommunens familjeenhet. I kommun samverkar kommunens sektor Utbild- ning och sektor Socialtjänst och driver en verksamhet som arbetar med elever med normbrytande beteende, i vilken elever med långvarig frånvaro har kommit att ingå i hög utsträckning. Verksamheten, som kallas SKIFO (Skolan och IFO; Individ och Familjeomsorg) startade som ett projekt, men har övergått i reguljär verk- samhet. Verksamheten har en gemensam budget och man delar lokal och personal mellan de samverkande sektorerna. I SKIFO arbetar en specialpedagog, en socialpedagog och en familjebehandlare. Kom- munen har använt sig av socioekonomisk analys där man räknat på kostnaderna och vinsterna på längre tids sikt av att barn placeras i t.ex. familjehem jämfört med att kommunen investerar i lösningar på hemmaplan genom SKIFO. SKIFO har genom sitt arbete lyckats för- hindra placeringar och varit med och utarbetat lösningar på hemma- plan som ett alternativ till vistelse på institution. 12.6.2Hälso- och sjukvårdens roll vid problematisk frånvaro Det förekommer att elever som har en problematisk frånvaro också har en psykisk sjukdom, funktionsnedsättning eller en somatisk sjukdom. Skolan kan därför behöva samverka med aktörer inom hälso- och sjukvården, varav de vanligaste är BUP och BUH. Barn- psykiatrin nationellt har inga kliniska riktlinjer eller vårdprogram 27 , C. Jennische, Å. & , S. Projekt 2012–2013. Ett samarbete mellan och i . Samverkan – närvaro med gemensamma krafter för att utreda och behandla psykiatriska besvär vid problematisk frånvaro. Det har framförts till utredningen att barn- och ungdomspsykia- trin är ”osynlig” och att köer till utredning på BUP bidrar till från- varo. I utredningens enkät ingår en fråga om samverkan mellan elevhälsan och BUP. Knappt fyra av tio svarande anser att den fun- gerar ganska eller mycket bra, medan tre av tio anser att den fungerar ganska eller mycket dåligt. BUH är en annan samverkanspart från hälso- och sjukvården som kan vara aktuell vid problematisk frånvaro. Bland barn med autism rapportareras det vara vanligt med problematisk frånvaro. I vissa kommuner är det BUH som erbjuder stöd till dessa elever. Utredningen har ställt två frågor till landets barnpsykiatriska verk- samheter (offentliga och privata) och till landets BUH-mottagningar. Frågorna ställdes via mejlutskick genom samordnare eller verksam- hetschef och löd: 1.Har ni riktlinjer/rutiner/handlingsplaner för arbetet med barn, ungdomar och deras familjer i ärenden där det förekommer skol- frånvaro? 2.Ingår ni i en struktur för systematisk samverkan med t.ex. BUP eller socialtjänst kring t.ex. skolfrånvaro? Ungefär hälften av de 33 tillfrågade lämnade in svar. Vid de BUP- mottagningar som svarade på frågorna uppgav ingen att de har hand- lingsplaner/riktlinjer/rutiner och vid BUH svarade fyra respon- denter att de har sådana. Inom BUP svarade samtliga att de ingår i systematisk samverkan som avser generella frågor, men där skol- frånvaro kan behandlas. Både BUP och BUH uppgav att man sam- verkar genom samordnad individuell plan (SIP). Utredningen åter- kommer till SIP i avsnitt 12.6.4. nedan. I utredningen framkommer flera exempel på samverkan mellan skola och socialtjänst när det gäller frånvaro. Utredningen har inte fått kännedom om lika många exempel som gäller samverkan med hälso- och sjukvården. Däremot finns strukturer för samverkan mellan skola, BUH, BUP och socialtjänst som rör en bredd av frågor och inte enbart frånvaroproblematik. Det finns sannolikt kliniker och mottagningar som samverkar med andra aktörer i frågor som rör frånvaro, men som inte kommit till utredningens kännedom. Samverkan – närvaro med gemensamma krafter Interventioner för frånvaro som är relaterad till ångest och depression Ångestbesvär och depression kan förekomma vid frånvaro, varför eleven kan behöva stöd av BUP. Det finns vetenskapligt stöd för interventioner för att minska frånvaro som är relaterad till rädsla och ångestbesvär. Dessa studier gäller school-refusal eller school absenteeism. I en meta-analys ingick åtta studier med totalt 435 barn med medelåldern . Närvaro och symtom på ångest användes som mått på utfallet av interventionerna.28 Analysen visade att psykosocial behandling förbättrade närvaron. De behand- lingar som prövades mot en annan intervention eller väntelista (dvs. att deltagaren sätts på väntelista till behandling), var psykosociala behandlingar (primärt kognitiv beteendeterapi) som riktades till barn, lärare och föräldrar, eller till någon av dessa. I två studier fick barnet psykofarmaka för ångestbesvär. I tre av studierna var lärare involverade på något sätt. I de interventioner som har starkast stöd, dvs. kognitiv bete- endeterapi, innebär arbetet bland annat att eleven stegvis närmar sig skolmiljön och situationerna som väcker rädsla. Syftet är att eleven ska få korrigerande erfarenheter av att vara i skolan. Viktiga förut- sättningar för att detta ska lyckas är att skolan är en trygg miljö för eleven och att eleven får det stöd som behövs. Vid mindre besvär som inte är relaterade till skolan är det aktu- ellt med första linjen i den form den förekommer i den aktuella kommunen. Psykiska problem med stor påverkan på den dagliga livsföringen ska däremot behandlas av BUP. Utredningens bedöm- ning är att det i BUP-verksamheter behöver finnas kunskap om riskfaktorer för problematisk frånvaro. Vid problematisk frånvaro där det förekommer en psykiatrisk problematik som bedöms kräva barnpsykiatrisk vård bör BUP ha i uppgift att: Samverka med skola och eventuella andra aktörer. Den roll BUP har i samverkan är att bistå med psykiatriska kunskaper, stödja relationen mellan hem och skola samt ansvara för psykiatrisk bedömning, utredning och behandling utan fördröjning. 28 , m.fl. (2015). Treatment for school refusal among children and adolescents: A systematic review and meta-analysis. Samverkan – närvaro med gemensamma krafter Erbjuda evidensbaserad behandling för den psykiatriska proble- matik som är relaterad till frånvaron. Ge stöd till vårdnadshavare och syskon och ha en helhetsbild av situationen kring eleven. Det kan t.ex. innebära att stödja vård- nadshavarna att söka stöd för egen social eller psykiatrisk pro- blematik. När eleven återgår till skolan bör BUP finnas med . Det här beror på att det finns risk för att elever med problematisk frånvaro kan bli frånvarande på nytt. Utredningen känner till en barnpsykiatrisk slutenvårdsavdelning i där man arbetar med patienter som har problematisk från- varo. Det är inte känt för utredningen om det finns fler slutenvårds- avdelningar som behandlar barn och ungdomar med problematisk frånvaro eller om det finns specifika öppenvårdsmottagningar. Det förekommer att framför allt så kallade mellanvårdsteam inom barn- psykiatrin arbetar med den här patientgruppen, men utredningen saknar kännedom om eventuella publicerade resultat. Närvaro – ett gemensamt ansvar På motsvarande sätt som redan nämnts under samverkan med social- tjänsten ser utredningen att personal inom BUP, BUH och verk- samheter som arbetar med missbruk (vilket kan vara i kommunens regi eller delad regi mellan kommun, region eller landsting) behöver ha kunskap om frånvaro, vad som utgör risker för frånvaro och vilka konsekvenserna kan bli. I publikationen Vänd frånvaro till närvaro berättar att närvarofrågan står i fokus för alla parter.29 Ökad när- varo stärks genom att även BUP, polis, socialtjänst och ungdoms- mottagning ställer frågor om närvaro när de möter barn, ungdomar och vårdnadshavare. Det här förhållningssättet är gynnsamt, efter- som frånvaro kan vara ett symtom på andra problem som psykiska besvär, vilket leder till att berörda verksamheter kan upptäcka dolda problem. Frånvaro är därutöver en risk för andra s.k. riskbeteenden 29 SKL (2013). Vänd frånvaro till närvaro. Guide för systematiskt skolnärvaroarbete i kommuner. Samverkan – närvaro med gemensamma krafter som självskadebeteende, normbrytande beteende etc. Vinsten med att verksamheter utanför skolan frågar om frånvaro är att signalera betydelsen av närvaro för den sociala utvecklingen, hälsan och fram- tiden. En berättelse som utredningen får ta del av är från civilsam- hället. En skolpolitiker berättar om hur en tränare inleder varje träningspass med att fråga barnen om de har varit i skolan och om de har gjort läxorna. Om de inte har gjort det är de inte välkomna på träningen. 12.6.3Utredningens bedömning avseende kunskap om riskfaktorer Utredningens bedömning: Personal som möter barn och ung- domar inom skolväsendet, socialtjänst och hälso- och sjukvård bör ha aktuell kunskap om riskfaktorer för problematisk från- varo för att kunna förebygga frånvaro och främja närvaro. Skälen för utredningens bedömning Kunskap om riskfaktorer för frånvaro hos personal som möter barn och ungdomar i skolan rekommenderas i den internationella litteraturen.30 Utredningen bedömer att huvudman, rektor, skol- personal och personal inom verksamheter som barnpsykiatri och socialtjänst behöver ha kunskap om riskfaktorer för problematisk frånvaro. Det finns flera skäl till detta. Då frånvaro förklaras av flera olika faktorer krävs en systematisk och bred kartläggning av faktorer inom samtliga områden: skolfaktorer, sociala faktorer och individfaktorer. Skolinspektionen31 ser i sin kvalitetsgranskning av omfattande frånvaro i att skolor brister i kartlägg- ningen av orsaker till frånvaro. Det leder i sin tur till att rätt åtgär- der inte sätts in. Att kunna ställa frågor och göra en meningsfull analys av frånvaron och vilka insatser som behövs förutsätter att personalen har kunskap om riskfaktorer för frånvaro. 30Gregory, I.R. & , A. (2014). Extended school non-attenders’ views: developing best practice. 31Skolinspektionen (2016). En granskning av skolors arbete med om- fattande frånvaro. Samverkan – närvaro med gemensamma krafter Frånvaro förklaras av faktorer inom olika områden, vilket bety- der att frånvaro inte alltid är en fråga enbart för skolan. Det är van- ligt att olika aktörer som behöver samverka kring elever med frånvaro har olika syn på vad som orsakar frånvaron. Kunskap om att frånvaro har sina förklaringar i flera områden kan underlätta samverkan. När det gäller att förebygga frånvaro och främja närvaro på en strukturell nivå betonar Skolinspektionen32 att varje skola behöver undersöka vilka faktorer och förutsättningar som bidrar till närvaro respektive frånvaro på den egna enheten. Vidare behöver varje skola undersöka strukturella faktorer och inte enbart söka förklaringar på individnivå. Kunskap om riskfaktorer krävs även av huvudmän och rektorer för att de ska kunna fatta beslut, organisera och planera så att närvaro kan främjas och frånvaro förebyggas. Utredningen känner bara till en svensk studie på kunskap hos skolpersonal om riskfaktorer för problematisk frånvaro.33 I studien rapporterade de svarande att frånvaro kan förklaras av flera olika faktorer, men det framkom också att de svarande främst förlägger förklaringarna till familj och elev. I utredningens enkät till elev- hälsan anger nio av tio att de har kunskap om riskfaktorer. Vi vet inte vilken kunskap personal inom barn- och ungdomspsykiatrin och har om riskfaktorer. Det är dock angeläget att respek- tive verksamhet som möter barn och ungdomar med riskfaktorer för problematisk frånvaro kontinuerligt uppdaterar sin kunskap om riskfaktorer. Kunskaper om frånvaro skulle för skolans vidkommande kunna inhämtas inom ramen för utbildnings- eller studiedagar, kontinuerlig fortbildning och inom ramen för ett systematiskt kvalitetsarbete. När det gäller personal inom socialtjänst och hälso- och sjukvård kan riktlinjer som följs upp genom föreläsningar och utbildnings- moment vara sätt för personalen att få del av aktuell kunskap om riskfaktorer. 32Skolinspektionen (2014). Rätten till utbildning. Resultatsammanställning efter kvalitets- granskning. 33Gren , M. m.fl. (2015). Teachers’ views on problematic school absenteeism in Swedish primary school students. Samverkan – närvaro med gemensamma krafter 12.6.4Hjälpmedel för samverkan mellan skola, socialtjänst och hälso- och sjukvården Många kommuner och landsting eller regioner har skapat struk- turer för samverkan genom avtal och överenskommelser som gäller barn och ungdomar. Ett vanligt namn på de här strukturerna är BUS som står för barn i behov av särskilt stöd (t.ex. BUS i län, VästBus i , NorrBus i kommuner). har tagit fram en vägledning för samverkan kring barn som far illa34 och en vägledning för placerade barns skolgång och hälsa. Det har framförts till utredningen att de här dokumenten är användbara även vid frånvaro. Ett annat exempel på att tydliggöra samverkan är som har tagit fram stödmaterial för de riktlinjer som finns kring samverkan mellan socialtjänst och skola.35 Samordnad Individuell Plan (SIP) Enligt socialtjänstlagen och hälso- och sjukvårdslagen är kommu- ner och landsting skyldiga att upprätta en samordnad individuell plan (SIP) när den enskilde har behov av insatser från både social- tjänst och hälso- och sjukvård för att få sina behov tillgodosedda, förutsatt att den enskilde ger sitt samtycke till att en sådan plan upprättas.36 Syftet med SIP är att tidiga och samordnade insatser ska erbjudas, att barns behov ska identifieras och att familjen ska känna till vilka insatser som pågår eller planeras. Därutöver ska SIP under- lätta uppföljning och säkerställa att barnets och familjens behov av stöd tillgodoses. Enligt lagstiftningen kan enbart och 34Socialstyrelsen (2013). Samverka för barns bästa – en vägledning om barns behov av insatser från flera aktörer. & (2013). Placerade barns skolgång och hälsa – ett gemensamt ansvar. 35Stockholms stad (2015). Stödmaterial för samverkan mellan stadsdelsnämndernas verksam- heter och skolan. 362 kap. 7 § socialtjänstlagen och 3 f § hälso- och sjukvårdslagen. Samverkan – närvaro med gemensamma krafter hälso- och sjukvården initiera SIP. Flera kommuner har också själva skrivit överenskommelser med skolan, vilket gett skolan möjlighet att initiera SIP. Det framförs i utvärderingar att SIP kommer in , trots att syftet med SIP är att samordnade insatser ska sättas in tidigt.37 I ut- redningens möten med olika aktörer framförs både positiva och negativa erfarenheter av SIP. Bland svårigheter nämns att ”ingen” SIP ses också som en god hjälp för att få till en funge- rande samverkan, vilket kan leda till att elever återgår i skolgång. Vid problematisk frånvaro kan det vara aktuellt att samverka med eller med hälso- och sjukvården. De brister som framkommer kring SIP gäller tydligheten kring ansvarsfördelningen som är en avgörande faktor för en bra samverkan. Det här kan verka konstigt, eftersom SIP handlar om att klargöra ansvarsfördelningen. Det verkar som att det snarare handlar om en brist på ”arbetsledare”. I en uppföljning av SIP framhåller föräldrar värdet av att ha en koordi- nator eller sammanhållande kontaktperson för SIP.38 Att det finns en s.k. ”case manager” nämns som en förutsättning för samverkan.39 Vid en SIP ska en huvudansvarig utses, men det är för övrigt ett delat ansvar som man ska komma överens om inom gruppen. Vid SIP- möten finns inte heller mandat över resurser, vilket kan leda till att arbetet inte framskrider. SKL framför i sin slutrapport över Psynk att skolan borde om- fattas av lagstiftningen gällande SIP. Utredningen anser att det finns alternativa lösningar till detta. Till exempel har man i en kommun tillsatt en person som är ansvarig för att kalla till SIP. Erfarenhet- erna av detta är att de som kallas till ett kommer och att SIP fungerar bra.40 I en annan kommun finns en enhet med 4–5 per- soner som arbetar som koordinatorer för barn som har fler än två myndighetskontakter. Enheten introducerar SIP, samordnar möten 37Regionförbundet län (2016). Uppföljning av arbetet med Samordnad Individuell Plan i län. 39Gellerstedt Coniavitis, L. (2010). Samverkan kring barn och unga i . 40Muntlig uppgift från nationella samordnaren för handlingsplan för den sociala barn- och ungdomsvården. Samverkan – närvaro med gemensamma krafter och kommer till den centrala elevhälsans möten. Enheten har på så sätt hela kommunens perspektiv och inte enbart en skolas eller ett områdes. 12.7Stöd för samverkan på ledningsnivå En fungerande samverkan är beroende av att man på ledningsnivå skapar förutsättningar för samverkan. Vid problematisk frånvaro krävs ofta samverkan över nämnd- och förvaltningsgränser och mellan kommun och region eller landsting.41 Utöver god samverkan på poli- tisk nivå krävs sådan även på ledningsnivå inom de aktuella verksam- heterna. Det finns exempel på positiva erfarenheter av samverkan mellan kommunala nämnder eller förvaltningar vid bl.a. problematisk från- varo. Enligt den nationella samordnaren för den sociala barn- och ungdomsvården finns det flera exempel på kommunpolitiskt över- gripande mål om ökad närvaro. Utredningen gör samma erfarenhet. Utredningen har haft kontakt med ett antal kommuner där sådan samverkan sker och har genom publicerade rapporter tagit del av ytterligare exempel på samverkan mellan förvaltningar.42 Vi har dock inte gjort en systematisk genomgång av alla kommuner. I den natio- nella samordnarens för den sociala barn- och ungdomsvården upp- drag ingår att stödja kommuner i att ta fram handlingsplaner för sin sociala barn- och ungdomsvård. I de här handlingsplanerna ingår ofta arbetet med att främja barns skolnärvaro. I om att motverka skolmiss- lyckanden skriver man att insatser behöver samordnas med andra satsningar som syftar till att motverka ojämlika livsvillkor generellt i samhället för att undvika att olika insatser motverkar varandra.43 Rapporten understryker vikten av att berörda förvaltningar tar ett hel- hetsgrepp och följer uppmaningen i strategin som the () har utformat i dokumentet Implementing a 41SKL (2013). Vänd frånvaro till närvaro. En guide för kommunernas systematiska närvaro- arbete. & , E. (2105). Skolnärvaro/skolfrånvaro. 42Se t.ex. (2015). PPSS Pilotprojekt samverkan skola och socialtjänst. 43Västra (2016). Att motverka skolmisslyckanden. Konsten att kunna ha två tankar i huvudet … Samverkan – närvaro med gemensamma krafter Health 2020 Vision. Governance for Health in the 21st century,44 näm- ligen att staten och civilsamhället behöver samverka för att lösa de stora samhällsutmaningarna, och att olika delar i statsförvaltningen behöver samverka för att nå gemensamma mål. Problematisk frånvaro kan, vid sidan av de negativa effekter den har för individen, också bli en utmaning för samhället. Det krävs att förvaltning och nämnder för socialt stöd och för utbildning samt hälso- och sjukvårdssektorn agerar tillsammans för att motverka problematiken. 12.7.1Mäta och förbättra förutsättningarna för samverkan Quality and Performance Measure (SQPM) är ett in- strument som mäter hur väl samverkan fungerar mellan skola och hälso- och sjukvård, t.ex. BVC, förskola/skola, elevhälsa och BUP. SQPM mäter hur bra verksamheterna bedöms vara på att upptäcka psykiska problem hos barn och ungdomar, att sätta in åtgärder, att remittera och vilket stöd man upplever sig få från samverkande verk- samheter. Instrumentet har tagits fram i , men har an- passats och utprovats för svenska förhållanden.45 Samverkan har stor betydelse i närvaroarbete. Samverkan inne- bär svårigheter och dessa behöver bli kända för verk- samheterna som samverkar så att de kan lösas. Utredningen anser därför att samverkan behöver utvärderas med hjälp av beprövade instrument för att optimera förutsättningarna och aktivt lösa problem. Utredningen konstaterar att även de bästa ansatser för samverkan kring att främja närvaro kan fallera på grund av personalbrist. Perso- nalbrist råder både inom elevhälsa och inom socialtjänst och långa väntetider förekommer till barn- och ungdomspsykiatrin, vilket får betydelse även för arbetet med problematisk frånvaro. Utredningen har bl.a. fått kännedom om att en kommun som haft en välfunge- 44WHO (2013). Implementing a Health 2020 vision: Governance for Health in the 21st century. Making it happen. 45Persson, S., & Hagquist, C. (2013).