sou · H5B361 · 2017-06-29 00:00:00 — Om inte annat har beslutats upphör övervakningen vid prövotidens utgång. Paragrafen innehåller bestämmelser om övervakning under villkor- lig frigivning. Ändringarna behandlas i avsnitt 9.3.2. Bestämmel- serna motsvarar till viss del 26 kap. 11 § . I första stycket anges förutsättningarna för beslut om att ställa den villkorligt frigivne under övervakning. Övervakningen påbörjas efter villkorlig frigivning. Själva beslutet om övervakning fattas innan tidpunkten för villkorlig frigivning eller därefter. Liksom tidi- gare ska beslut om övervakning meddelas när det finns anledning att anta att ett behov av övervakning föreligger. Övervakning ska inte beslutas i sanktionssyfte utan endast när det behövs för att minska risken för att den frigivne begår nya brott eller för att på annat sätt underlätta hans eller hennes anpassning i samhället. Någon ändring i sak är inte avsedd. I andra stycket anges att Kriminalvården fattar beslut om över- vakning. Av 26 kap. 18 § framgår att Kriminalvården får ompröva ett beslut om övervakning. Om t.ex. den frigivnes situation förändras på ett sådant sätt att det inte längre finns något behov av övervakning kan Kriminalvården besluta att övervakningen ska upphöra. Frågan behöver därmed inte underställas övervak- ningsnämnden. Regler om överklagande av Kriminalvårdens beslut i fråga om övervakning finns i 37 kap. 7 § . Paragrafens tredje stycke anger tiden för övervakningen. Av bestäm- melserna framgår att övervakningen, om inte annat beslutas, upp- hör vid prövotidens utgång. För villkorligt frigivna som har en prövotid motsvarande innebär den nya regleringen ingen förändring. För dömda med längre prövotid innebär förändringen en skärpning i förhållande till vad som tidigare gällt. För denna grupp av frigivna innebär bestämmelserna att övervakningen fort- går även efter det att av prövotiden har förflutit om inte Kriminalvården beslutar att övervakningen ska upphöra. Den fri- givne ska stå under övervakning när det finns ett behov av det. Behovet av övervakning är vanligen som störst i tiden närmast efter den villkorliga frigivningen. För att övervakningen ska fortgå även efter det att av prövotiden har löpt ut krävs inte att den frigivne har misskött sig. Det är tillräckligt att det fortfarande finns ett behov av övervakning i syfte att minska risken för att den frigivne begår nya brott eller för att på annat sätt underlätta hans eller hennes anpassning i samhället. Genom ändringen tydliggörs alltså att den frigivne själv har möjlighet att påverka om han eller hon ska stå under övervakning genom att sköta anvisningar för övervakningen och följa meddelade föreskrifter. Om den frigivne är skötsam och i övrigt fullgör sina åligganden efter frigivningen talar det mot fortsatt övervakning. Endast i undantagsfall kan det antas finnas behov av övervakning än . 13 § Övervakningen och kriminalvården i frihet i övrigt bedrivs under led- ning av Kriminalvården. Kriminalvården förordnar övervakare och får förordna en eller flera per- soner att biträda vid övervakningen. Paragrafen anger att övervakningen och kriminalvården i frihet (fri- vården) sker under ledning av Kriminalvården. Paragrafen motsva- rar 26 kap. 12 § . Någon ändring i sak har inte gjorts. 14 § Under övervakningen ska Kriminalvården genom stöd och kontroll verka för att den frigivne inte begår nya brott och för att hans eller hennes anpass- ning i samhället även i övrigt främjas. En kontroll- och tvångsåtgärd ska stå i rimlig proportion till syftet med åtgärden. Om en mindre ingripande åtgärd är tillräcklig ska den användas. För varje frigiven som står under övervakning ska upprättas en individuellt utformad plan för övervakningen. Övervakningen ska planeras och utformas efter samråd med den dömde och i samverkan med berörda myndigheter. I paragrafen regleras Kriminalvårdens arbetsuppgifter och ansvar vid övervakning. I första stycket anges Kriminalvårdens övergripande uppgifter vid övervakning. Frågorna behandlas i avsnitt 9.3.2. Reglerna motsvarar 26 kap. 14 § andra stycket . Genom stöd och kontroll ska Kriminalvården verka för att den frigivne inte återfaller i brott och för att hans eller hennes anpassning i samhället i övrigt främjas. I detta ligger liksom tidigare ett ansvar avseende dels själva över- vakningen av den frigivne, dels de formella åtgärder som står till förfogande för att få den frigivne att följa de regler som gäller för honom eller henne. På Kriminalvården faller också ett särskilt ansvar att ge stöd i fråga om kontakter med andra myndigheter och aktörer. Stöd kan också avse mindre formaliserade åtgärder så som hjälp med att göra en budget eller andra mer praktiska frågor. I andra stycket har tagits in en proportionalitetsregel. Ändringen behandlas i avsnitt 9.3.5. Genom ändringen klargörs att kontroll- och tvångsåtgärder ska prövas mot proportionalitetsprincipen. En kontroll- och tvångsåtgärd ska föregås av intresseavvägning där olägenheten för den enskilde ställs i relation till vad som förväntas uppnås med åtgärden. Enskilda åtgärder måste stå i rimlig proportion till syftet och om det är fråga om flera åtgärder måste beaktas att dessa sammantaget inte blir allt för ingripande. En bedömning av åtgärdens eller åtgärdernas art, styrka, räckvidd och varaktighet måste göras i varje enskilt fall. Vid prövningen måste övervägas om en mindre ingripande åtgärd kan vara tillräcklig. Det ligger i sakens natur att mer ingripande åtgärder kräver starkare skäl. Vad som sagts ska tillämpas beträffande samtliga åtgärder som innebär kon- troll eller tvång. I tredje stycket finns regler om den plan som ska upprättas för övervakningen och hur övervakningen ska planeras. Ändringen behandlas i avsnitt 9.3.2. Det är viktigt att övervakningen följer en tydlig struktur och att det står klart för den frigivne vad som åligger honom eller henne under övervakningen. Därför anges att en plan för övervakningen ska upprättas. Bestämmelserna innebär ett för- tydligande av den ordning som gäller (jfr 5 kap. 3 § frivårds- förordningen). För fängelsedömda upprättas en individuell plan för verkställigheten (1 kap. 5 § fängelselagen). Föreskriften om att en plan ska upprättas för övervakningen innebär inte att en ny plan behöver upprättas. Kriminalvården bör även framöver vid plane- ringen utgå från hela verkställigheten, dvs. både tiden i anstalt och tiden efter villkorlig frigivning. Det är dock viktigt att den plan som fastställs under verkställigheten följs upp och revideras inte bara under anstaltsvistelsen utan också inför och för vill- korlig frigivning i de fall den frigivne ställs under övervakning. Det bör anges tydliga ramar för den frigivne om vad han eller hon har att iaktta under övervakningen. Till förtydligande anges i paragrafens tredje stycke att övervakningen ska planeras och utformas i sam- verkan med berörda myndigheter. Den som ställs under övervakning bör motiveras att medverka vid planeringen och därför anges att samråd ska ske med honom eller henne. Det sagda betyder inte att det är den dömde som be- stämmer vilka åtgärder som bör komma i fråga. Behovet av insatser måste liksom tidigare prövas utifrån syftet att motverka att den frigivne begår nya brott och även i övrigt främja hans eller hennes anpassning i samhället. 15 § Den som står under övervakning ska följa planen för övervakningen och hålla övervakaren underrättad om sin bostad, sin sysselsättning och andra förhållanden av betydelse för övervakningen. Den övervakade är också på kallelse skyldig att inställa sig hos över- vakaren och i övrigt enligt hans eller hennes anvisningar upprätthålla kontakt med övervakaren. I den mån Kriminalvården har bestämt det, gäller vad som har sagts om övervakaren även tjänsteman vid eller annan person. I paragrafen regleras de skyldigheter som åvilar den frigivne under övervakningen. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 9.3.2, motsvarar till övervägande del 26 kap. 13 § . Vissa språkliga justeringar har gjorts. Reglerna i första stycket knyter an till reglerna om en plan för övervakningen i 26 kap. 14 § andra stycket och anger att den som står under övervakning är skyldig att följa den plan som gäller för övervakningen. Skyldigheten för den som står under övervakning att hålla kon- takt med övervakaren och hålla övervakaren underrättad om sin bostad, sin sysselsättning och andra förhållanden av betydelse för övervakningen kvarstår oförändrat. Någon ändring i sak är i den delen inte avsedd. I andra stycket finns regler om skyldighet för den som står under övervakning att på kallelse inställa sig hos övervakaren och i övrigt enligt hans eller hennes anvisningar upprätthålla kontakt med över- vakaren. Motsvarande skyldighet för den övervakade gäller också i förhållande tjänsteman vid eller någon annan person om Kriminalvården har bestämt det. Någon ändring i sak är inte av- sedd. 16 § Den som står under övervakning får meddelas en särskild föreskrift om det behövs för att minska risken för att han eller hon begår nya brott eller för att på annat sätt underlätta hans eller hennes anpassning i samhället. En så- dan föreskrift ska meddelas för , högst åt gången. En särskild föreskrift får avse 1.på vilket sätt och i vilken omfattning den frigivne ska hålla kontakt med övervakaren eller Kriminalvården, 2.deltagande i brotts- och missbruksrelaterad programverksamhet, 3.missbruksvård, psykiatrisk vård eller annan behandling, 4.arbete, utbildning eller annan sysselsättning, 5.kontrollerat boende eller andra anvisningar om boendet, 7.skyldighet att lämna blod-, urin-, utandnings-, saliv-, svett- eller hårprov för kontroll av att den frigivne inte är påverkad av alkohol, andra beroende- framkallande medel, något sådant medel som avses i 1 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel eller någon sådan vara som omfattas av lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor. Särskilda föreskrifter meddelas av Kriminalvården. I den plan som upp- rättas enligt 14 § får Kriminalvården meddela ytterligare anvisningar om vad som gäller . Paragrafen, som delvis motsvarar 26 kap. 15 § , inne- håller bestämmelser om särskilda föreskrifter. Frågorna behandlas i avsnitt 9.3.3. I första stycket anges förutsättningarna för att meddela särskilda föreskrifter. Anstaltsvistelsen ska även framöver vara det centrala sanktionsinnehållet i fängelsestraffet och en förskrift får inte beslutas endast i syfte att åstadkomma en skärpning av reaktionen. Liksom frågan om den frigivne bör ställas under övervakning måste åtgärderna prövas utifrån syftet att motverka att den frigivne åter- faller i brott och för att även i övrigt främja hans eller hennes anpassning i samhället. Med att föreskrifter får meddelas om det behövs för att minska risken för att den frigivne begår nya brott förtydligas att föreskrifter kan beslutas i kontrollsyfte. En föreskrift bör inte meddelas om det inte finns praktiska möjligheter att kontrollera efterlevnaden. Endast den som står under övervakning ska därför kunna meddelas särskilda föreskrifter. Genom föreskrifter ges övervakningen ett mer tydligt och strukturerat innehåll. Om den frigivne t.ex. inte upprätthåller kontakten med övervakaren på det sätt som övervakaren anvisat enligt 26 kap. 15 § kan den frigivne meddelas en särskild föreskrift av- Det krävs dock inte att det föreligger någon tidigare misskötsamhet för att en särskild föreskrift ska kunna meddelas. Den frigivnes förhållanden kan vara sådana att det redan inför den villkorliga frigivningen står klart att det finns ett behov av en särskild föreskrift. Eftersom tiden för övervakning följer prövo- tiden finns det inte något behov av att kunna låta en föreskrift kvarstå efter det att övervakningstiden upphört. Behovet av särskilda föreskrifter ska prövas löpande under över- vakningen. Föreskrifter ska alltid meddelas för , högst åt gången. I andra stycket anges de olika föreskrifterna. I punkten 1 finns föreskrift om kontaktskyldighet. Regleringen motsvarar 26 kap. 15 § fjärde stycket andra meningen . Det är angeläget att den frigivne håller en kontinuerlig kontakt med övervakaren. En allmän skyldighet för den frigivne att upprätthålla god förbindelse med övervakaren följer av 26 kap. 15 § . I normalfallet är täta och regelbundna kontakter mellan övervakaren och den frigivne särskilt viktiga i början av övervakningstiden. En särskild föreskrift om kontaktskyldighet ger möjlighet att på ett tydligt sätt markera den frigivnes skyldighet att hålla kontakt med övervakaren. En sådan föreskrift kan t.ex. användas för att bryta en negativ utveckling. Förhållandena kan vara sådana att det redan vid den villkorliga frigivningen står klart att en kontaktföreskrift behövs för att minska risken för återfall i brott. kan också meddelas i de fall den frigivne inte sköter de anvisningar om kontakt som angetts i planen för övervakningen. I punkterna 2 och 3 finns regler om missbruksvård, psykiatrisk vård eller annan behandling respektive deltagande i brotts- och missbruksrelaterad programverksamhet. Reglerna motsvarar 26 kap. 15 § första stycket 3 . Genom ändringarna tydliggörs skillnaden mellan å ena sidan sådan vård och behandling som innebär hälso- och sjukvård i egentlig mening, dvs. medicinsk behandling, och å andra sidan deltagande i programverksamhet. som avser medicinsk behandling förutsätter, i normalfallet, att den fri- givne inte motsätter sig åtgärden. En särskild föreskrift kan inte ersätta ett sådant beslut om tvångsvård som i vissa fall kan fattas enligt de särskilda bestämmelser som gäller för sådan vård. En föreskrift om deltagande i programverksamhet som avser att bryta missbruk, ett kriminellt beteende eller liknande kan dock meddelas även mot den frigivnes vilja. Om den frigivne visserligen har ett behov men saknar motivation att delta i en verksamhet kan det i stället vara aktuellt med föreskrift om deltagande i ett motivations- progam. I punkten 4 anges att en särskild föreskrift kan avse arbete, ut- bildning eller annan sysselsättning. Bestämmelserna motsvarar i huvudsak 26 kap. 15 § första stycket 2 . Med arbete avses avlönat arbete på grund av anställning eller annan förvärvs- verksamhet. Att en förskrift också kan avse annan sysselsättning innebär att tillämpningsområdet vidgas. Begreppet sysselssättning ska ges en vid tolkning. En föreskrift om sysselsättning kan t.ex. avse studier, ideellt arbete i en förening eller praktik. Det viktiga är att det ur ett återfallsförebyggande perspektiv framstår som en lämp- lig sysselsättning, att sysselsättningen bedrivs regelbundet och är möjlig att kontrollera. Enligt punkten 5 kan en särskild föreskrift avse kontrollerat boende eller andra anvisningar om boendet. Motsvarande reglering fanns tidigare i 26 kap. 15 § första stycket 1 . Ändringen avser att förtydliga att en föreskift om boendet också kan avse någon form av kontrollerat boende. Möjligheten att meddela före- skrift om boendet är viktig som stöd, men också ur kontrollsyn- punkt. I punkten 6 finns föreskrift om vistelseort. Bestämmelserna motsvarar 26 kap. 15 § första stycket 1 . En föreskrift om vistelseort kan avse såväl ett förbud för den frigivne att vistas på en viss plats eller visst område, som en skyldighet för den frigivne att vistas på en viss plats eller inom ett visst område. Liksom tidigare kan en föreskrift av aktuellt slag användas när det är särskilt angeläget att hålla den frigivne borta från en viss miljö. Det kan vara för att motverka återfall i brott gentemot en viss person men också för att förhindra att den frigivne uppehåller sig i en kriminell miljö där han eller hon riskerar att utsättas för sådan påverkan som är negativ för hans eller hennes anpassning. Före- skrift om skyldighet för den frigivne att vistas på viss plats eller inom ett visst område bör användas restriktivt och vanligen be- gränsas till vissa särskilt angivna tider, t.ex. att den frigivne ska vistas i bostaden under ett visst antal timmar . I punkten 7 finns regler om skyldighet att lämna urin-, blod- och utandningsprov m.m. för kontroll av att den frigivne inte är på- verkad av beroendeframkallande medel. Bestämmelserna motsvarar 26 kap. 15 § andra stycket . Regeln har ändrats. För att en föreskrift om provtagning ska kunna meddelas krävs inte att det också beslutats om en förskrift om vård och behandling. om provtagning bör även framöver företrädesvis användas i anslutning till en förskrift om vård och behandling eller deltagande missbruksrelaterad programverksamhet. Det finns emellertid också andra situationer när det kan ställas krav på nykterhet, såsom t.ex. vid fullgörande av en föreskrift om kontrollerat boende, arbete och annan programverksamhet. Det är också rimligt att den som står under övervakning är nykter vid kontakter med övervakaren. I tredje stycket anges att Kriminalvården beslutar om särskilda föreskrifter samt att Kriminalvården i planen för övervakningen får meddela ytterligare anvisningar om vad som gäller under övervak- ningstiden. Regeln om att Kriminalvården får besluta om särskilda föreskrifter är ny och innebär en ändring jämfört med vad som tidigare gällt. Liksom tidigare ska Kriminalvården kunna lämna när- mare anvisningar om övervakningen. Frågan behandlas i avsnitt 9.3.6. 17 § Om det är särskilt påkallat för att minska risken för att den frigivne begår nya brott, får Kriminalvården besluta om elektronisk övervakning för att kontrollera efterlevnaden av en föreskrift enligt 16 §. Elektronisk övervakning får meddelas åt gången. Paragrafen är ny och innehåller bestämmelser om elektronisk över- vakning. Frågan behandlas i avsnitt 9.3.4. I första stycket anges att Kriminalvården får besluta om elek- tronisk övervakning om det är särskilt påkallat för att minska risken för att den frigivne begår nya brott. Med att behovet av kontroll ska vara särskilt påkallat avses att det finns en hög risk för återfall i brott. Vid bedömningen av om elektronisk övervakning bör med- delas måste prövas om syftet i stället kan uppnås genom en mindre ingripande åtgärd. Elektronisk kontroll ska användas för att kontrollera efter- levnaden av en särskild föreskrift. Om den frigivne t.ex. meddelats ett förbud att vistas på en viss plats eller inom ett visst område kan det finnas ett behov av att kontrollera efterlevnaden genom elek- tronisk övervakning, om risken för återfall är hög. Om den frigivne meddelats en föreskift om vistelseort till skydd för ett visst brotts- offer måste dock beaktas att behovet av kontroll kan vara tillgodo- sett genom att den frigivne meddelats kontaktförbud enligt lagen (1988:688) om kontaktförbud. Ett annat tänkt användningsområde är att kontrollera efterlevnaden av en föreskrift om boendet. Om elektronisk övervakning används i anslutning till en föreskrift om boende bör kontrollen i normalfallet inskränkas till kontroll av att den frigivne befinner sig på boendet . Elektronisk över- vakning efter villkorlig frigivning får inte vara så ingripande att den är att jämställa med en sådan begränsning av rörelsefriheten som äger rum inom ramen för verkställighet av ett fängelsestraff genom intensivövervakning med elektronisk kontroll. I lagen (2001:617) om behandling av personuppgifter i kriminal- vården och förordningen (2001:682) med samma namn finns be- stämmelser om behandling av personuppgifter i samband med verk- ställighet av påföljd. I andra stycket anges att elektronisk övervakning får meddelas åt gången. De åtgärder som vidtas under övervakningen ska vara proportionerliga i förhållande till det syfte som föranleder dem. Åtgärdens varaktighet är en av de omständig- heter som ska beaktas inom ramen för proportionalitetsprövningen. Beslut om elektronisk övervakning får därför meddelas åt gången. 18 § Om det finns anledning till det får Kriminalvården ompröva meddelade beslut enligt 12 §, 13 § andra stycket, 16 och 17 §§ eller besluta om ytterligare åtgärder. Övervakaren får medge tillfällig jämkning av de anvisningar, föreskrifter och kontrollåtgärder som har beslutats. Paragrafen är ny och innehåller regler om omprövning och över- vakarens möjlighet att medge tillfällig jämkning. Bestämmelserna behandlas i avsnitt 9.3.6. I första stycket anges att Kriminalvården får ompröva meddelade beslut enligt 12 §, 13 § andra stycket, 16 och 17 §§. De åtgärder som vidtas i syfte att motverka återfall i brott och främja den fri- givnes anpassning i samhället behöver utgå från behoven i det en- skilda fallet. Genom att Kriminalvården har möjlighet att ompröva meddelade beslut skapas en flexibilitet i systemet och en möjlighet att snabbt inskrida med lämpliga åtgärder för att möta behoven. Reglerna i paragrafen är tillämpliga vid den frigivnes misskötsam- het, men misskötsamhet är inte en förutsättning för omprövning eller nya beslut. Det kan finnas olika anledningar till omprövning av tidigare beslutade åtgärder och beslut om ytterligare åtgärder. Således kan risk- eller behovsbedömningen t.ex. föranleda att det efter genomförda åtgärder krävs nya. Det kan också vara så att planerade åtgärder avbrutits eller inte kommit till stånd. Bestäm- melserna ger möjlighet att ändra meddelade föreskrifter och beslut samt förtydligar att Kriminalvården också i samband med ompröv- ning kan meddela nya föreskrifter och beslut. I andra stycket anges att övervakaren får meddela anvisningar, medge tillfällig lättnad och vidta jämkning. Bestämmelserna mot- svarar 26 kap. 17 § . Någon ändring i sak är inte avsedd. 19 § Om den frigivne bryter mot föreskrifter eller anvisningar som gäller för övervakningen får Kriminalvården vidta åtgärd enligt 18 § första stycket. Om en sådan åtgärd anses otillräcklig får Kriminalvården besluta att varning ska meddelas den frigivne. Om den frigivne på ett allvarligt sätt bryter mot sina åligganden under övervakningen och kan det antas att han eller hon inte kommer att rätta sig genom någon sådan åtgärd som Kriminalvården kan vidta enligt första stycket, får övervakningsnämnden förklara den villkorligt medgivna friheten förverkad till varje gång. När tiden för förverkande be- stäms ska särskilt beaktas arten och omfattningen av de överträdelser som föranleder förverkande. Om det är tillräckligt får övervakningsnämnden vidta åtgärd enligt första stycket. Paragrafen innehåller bestämmelser om åtgärder vid misskötsamhet. Frågan har behandlats i avsnitt 9.3.7. I första stycket anges Kriminalvårdens befogenhet vid missköt- samhet. Utöver de informella åtgärder som står Kriminalvården till buds inom ramen för det sedvanliga arbetet med övervakade har Kriminalvården vid misskötsamhet möjlighet att ompröva tidigare åtgärder och besluta om ytterligare föreskrifter. Kriminalvården kan också meddela beslut om elektronisk övervakning. När sådana åtgärder är otillräckliga får Kriminalvården besluta att varning ska meddelas den frigivne. Det kan antas att strängare krav på den övervakade och en ökad användning av särskilda föreskrifter leder till fler fall av missköt- samhet. Kriminalvården ska i första hand överväga om det finns anledning att ompröva tidigare meddelade föreskrifter eller med- dela nya föreskrifter. Varning är en relativt allvarlig åtgärd och bör tillgripas först när möjligheten att meddela nya eller ändrade före- skrifter och beslut anses otillräcklig. I andra stycket finns regler om förverkande av villkorligt med- given frihet på grund av misskötsamhet under övervakningen. Reglerna motsvarar delvis 26 kap. 19 § . Ändringarna innebär att förverkande kan ske med högst åt gången. Någon ändring av förutsättningarna för förverkande av villkorligt medgiven frihet är dock inte avsedd. Det krävs alltjämt att andra åtgärder bedöms vara otillräckliga för att få till stånd en rättelse. Förverkande ska i princip inte heller användas som ett straff för den frigivnes olydnad. Om den frigivne rättar sig, ska förverkande inte ske. Det krävs dock inte att det finns anledning att anta att den frigivne genom förverkandet kommer att vidta rättelse.