sou · H5B392 · 2017-11-28 00:00:00 — I ett dokument framgår att myndighetens rättsenhet fått i uppdrag att utreda om det finns rättsliga hinder för att ta bort uppgift om kön på . Resultaten presenteras i den interna rapporten redning avseende borttagande av könsuppgift på . Bakgrun- den är en annan rapport från , det tidigare nämnda ställningstagandet om registrering av identitetsuppgifter, som visade att asylsökande som inte ville ange sin juridiska könstillhörighet med nuvarande system tvingades till detta varje gång de behövde visa sitt . I utredningen konstateras att Migrationsöverdomstolen har an- gett att identitet består av namn, födelsetid och medborgarskap. Av MIGRFS 08/2015 2 § framgår att ska innehålla foto- grafi, dossiernummer, personuppgifter som finns i den centrala utlänningsdatabasen, samt uppgift om utlänningens rättsliga status. Den tidigare nämnda rapporten om registrering av identitets- uppgifter skickades till ett antal aktörer på remiss. Bland andra SKL och var kritiska till att ta bort uppgift om kön från . SKL menade att kön kan ha betydelse vid till exempel placeringar av ensamkommande barn och ungdomar. framhöll att uppgift om kön behövs i vissa sammanhang, till exempel då det är reglerat i lag att en kvinna inte får kroppsvisiteras av en man. Det kan också uppstå problem om en person ska omplaceras till skyddat boende. ”Utan könsbestäm- melse på kan en persons egna uppgifter om kön inte läggas till grund för att t.ex. placeras i ett skyddat boende för kvin- nor om vederbörande för polispersonalen framstår som en man”, skriver , som också framhåller att endast man och kvinna finns som juridiska kön i . Bedömningen i utredningen blir att det inte finns några juridiska hinder för att ta bort uppgift om kön från , men att det ändå finns skäl att behålla det, bland annat med anledning av polisens påpekanden. Rapportförfattaren menar att detta inte utgör diskriminering, eftersom det finns två juridiska kön i . Om LMA-kortens utformning ändå ska ändras, måste MIGRFS 08/2015 ändras, och kostnader beräknas. Fler perspektiv på transpersoners levnadsvillkor Vid ett möte med en representant för myndigheten framfördes till utredningen att den nuvarande praktiken med registrering av kön på kan leda till ett missgynnande av transper- soner. Dessutom är praktiken inte konsekvent. Personer som kan visa upp ett pass får det kön som är angivet i passet på sitt LMA- kort. De som inte visar upp pass har möjlighet att få det kön som de själva önskar angivet. Detta bekräftar deltagarna i RFSL Newcomers verksamhet för utredningen. uppgav för utredningen att missgynnande skulle kunna ske till exempel i situationer då en transkvinna registreras som man, och därefter behandlas som asylsökande man genom hela processen och bland annat placeras på boenden tillsammans med män. Det finns också en risk för att myndigheten i och med registrer- ingen inte uppmärksammar hur komplex personens asylansökan kan vara och att personen kommer in i ”fel spår” i myndighetens interna hantering. Denna risk förstärks av att det inte finns något system för att registrera en persons självidentifierade kön, om detta inte överensstämmer med det juridiska könet, eller det tillskrivna könet. (Detta innebär också att personer som flyttar till inom ramen för till exempel bestämmelserna om arbetskraftsinvandring och har fått ett annat juridiskt kön än man eller kvinna i sitt ursprungsland trots detta tvingas välja mellan de två alternativ som står till buds i .) Att myndigheten inte har något system som fångar upp transpersoners behov märks också i den nedan refererade rapporten om kvalitet i asylprövningarna. Av de 190 granskade fallen var en- dast 5 transpersoner, och dessa kom med i materialet av en slump. Alla hade registrerats som män eller kvinnor och ingen markering hade gjorts om transidentitet eller om särskilda behov. De asylsökande transpersoner som utredningen har träffat ger exem- pel på problem som kan förekomma med de tolkar som Migrations- verket hyr. En person redogör för ett tillfälle då en tolk vägrade att översätta de ord som beskrev personens könsidentitet, vilket var centralt för förståelsen av personens asylskäl. Personens advokat stoppade då intervjun och personen fick en ny intervju, men först . Om personen hade haft ett annat juridiskt Fler perspektiv på transpersoners levnadsvillkor biträde som inte varit lika insatt i frågorna, hade risken varit stor att intervjun bara hade fortsatt och personens chans att få sin ansökan prövad korrekt hade varit mycket sämre. Brist på kunskap om asylsökande transpersoners särskilda utsatthet Flera av deltagarna i RFSL Newcomers verksamhet uppfattar myn- dighetsrepresentanter från till exempel Polisen, och Arbetsförmedlingen, liksom personal som arbetar på SFI, Svenska för invandrare, som inte så insatta i de specifika erfarenheter som asyl- sökande transpersoner kan ha och vilka svårigheter dessa erfaren- heter kan vara förenade med. De berättar bland annat om upp- levelser av att myndigheterna inte tar hänsyn till att asylsökande transpersoner kan ha erfarenhet av traumatiska upplevelser orsakade av utsatthet på grund av könsidentitet och/eller könsuttryck. Det kan handla om strukturell diskriminering från ursprungslandets myndigheter eller hot från närstående eller andra. Om det här är vardagen i där lagarna finns, men friheten ändå är inskränkt för hbtq-personer, var i världen finns det då mänskliga rättig- heter? (Berättelse 102 ). Av volontärer hos RFSL Newcomers i har utredningen fått beskrivningar av asylsökande transpersoner som saknar ord för att beskriva sin identitet i en svensk kontext. Andra har inte denna utmaning, utan kan tydligt beskriva sin identitet på ett sätt som blir tydligt för till exempel svenska myndighetspersoner. Oavsett hur den enskilda personens tillgång till språk ser ut är det vanligt att asyl- sökande är upprörda över att inte tror på deras transidentitet och ber dem bevisa den. När de berättar blir de inte trodda. En person på som jobbade speciellt med hbtq-per- soner, sa åt mig att jag måste beskriva hur jag är som hbtq-person och skaffa en partner som bevis på att jag är hbtq. Men jag är ju ickebinär (berättelse 101). Fler perspektiv på transpersoners levnadsvillkor Utredningen har fått kännedom om att asylsökande utsatts för trakasserier, våld och sexuellt våld på asylboenden. (Detta redogörs också för i kapitlet om transpersoners levnadsvillkor, i avsnittet om arbetet på RFSL:s brottsofferjour.) Det är mycket vanligt att per- soner inte anmäler det de utsatts för. Det kan bero på misstro gentemot eller rädsla för myndigheter och polis, men också på att den som anmäler kanske tvingas fortsätta bo tillsammans med dem hen har anmält och att personen är rädd för vad som då kan hända. Personer som blivit utsatta är också rädda för att en anmälan kan påverka deras asylansökan negativt. Många asylsökande transpersoner har en svår ekonomisk situation. Exempelvis är praxis avseende vård som inte kan anstå och huru- vida könsbekräftande hormonbehandling ingår i detta olika runt om i landet (vilket vi också berör i kapitel 15 om den könsbekräft- ande vården). Det innebär att asylsökande transpersoner i stället köper hormoner via internet, vilket kräver mer pengar än vad en per- son som lever på dagersättning har. Många känner sig tvingade att utföra olika sorters arbete svart, och några har sex mot ersättning i syfte att få tag i tillräckligt med pengar. Ett ytter- ligare och särskilt behov är att kunna skaffa sig kläder som stämmer överens med könsidentiteten, liksom att kunna köpa smink av samma orsak. När man ansöker om pengar till kläder så gäller det vinterkläder, och det är svårt att få tag på kläder som är rätt för ens transidentitet (RFSL Newcomers). För transpersoner som flyttar till från andra länder kan lättill- gänglig information om bland annat könsbekräftande vård och mötesplatser för transpersoner vara svårt att hitta på andra språk än svenska (eller engelska). Fler perspektiv på transpersoners levnadsvillkor Jag visste inte hur svårt eller enkelt det var att få hormoner i före jag kom hit, så jag hade hormoner med mig. /…/ Det har varit min [svensktalande] fru som har hittat informationen, då den inte finns speciellt lätt tillgänglig på andra språk (berättelse 59). Förutom bristen på lättillgänglig information kan forum för hbtq- personer vara otillgängliga för personer som inte pratar svenska eller engelska. Jag tycker de forum som finns för transpersoner är mycket viktiga. Jag skulle vilja delta mer aktivt, men det är svårt om man inte pratar flyt- ande svenska/engelska (berättelse 59). Bland de asylsökande transpersoner som utredningen har varit i kontakt med tycker många viktigt det är viktigt att få prata med och umgås med andra som har liknande erfarenheter. Det finns vissa grupper, exempelvis RFSL Newcomers, som vänder sig till asylsök- ande, papperslösa och nyanlända hbtq-personer. Newcomers vänder sig dock till hela gruppen hbtq-personer och ett önskemål är att det ska etableras arenor där bara transpersoner kan träffas. RFSL Newcomers är allt jag får höra. Jag letar efter en stödgrupp endast för transpersoner, men jag hittar ingen. Jag behöver det stödet8. RFSL Newcomers upplevs dock som en viktig resurs. Den finns på flera RFSL-avdelningar runt om i landet och erbjuder bland annat lektioner i svenska, rådgivning och stöd. Språklektionerna på RFSL Newcomers kan ses som ett komplement till SFI. Många uppfattar att SFI har en brist på hbtq-perspektiv, vilket gör att transpersoner ibland inte känner sig bekväma och trygga i en SFI-kontext. I de cirklar där man lär sig svenska är jag inte så öppen, eftersom det är ofta är personer från många olika kulturer där, och många har invand- rat från mer HBTQ-fientliga land. Jag skulle önska att det fanns fler forum för att lära svenska tillsammans med andra HBTQ-personer (berättelse 59). 8 Intervju gjord till utredningen av konsult, 2017/01563. Fler perspektiv på transpersoners levnadsvillkor Offentliga biträdens syn på asylprocessen för hbtq-personer RFSL Ungdoms verksamhet Newcomers Youth publicerade som- maren 2017 resultatet av en enkät där organisationen har frågat 20 offentliga biträden som företräder unga hbtq-personer, däribland ensamkommande, om asylprocessen och (New- comers Youth ). De aspekter som biträdena lyfter fram är i stor utsträckning desamma som de utmaningar som asylsökande trans- personer har framfört till utredningen och som diskuteras ovan. Det största problemet som de offentliga biträdena påtalar är tro- värdighetsbedömningen, det vill säga att den asylsökande ska göra sin hbtq-identitet sannolik. Bedömningen genomsyras av förut- fattade meningar om hur hbtq-personer ska vara och bete sig och besluten tenderar således att vara godtyckliga. Inte heller görs till- räckliga undersökningar av potentiellt skydd i hemlandet, innan beslut fattas, menade biträdena. Som de asylsökande själva lyfter poängterar även biträdena att många aktörer, handläggare och tolkar med flera inom asylprocessen bör ges grundläggande hbtq-kompetensutbildning. Hälften av biträdena menar att hbtq-specialister (personer med sär- skild hbtq-kompetens som handlägger asylansökningar) är nödvän- diga för hbtq-personers rättssäkerhet, inte minst därför att det är oklart om de anställda på har adekvat kunskap för att hantera hbtq-ärenden. Den som möter transpersoner på måste veta något om transpersoner och hbtq i förväg. Det är inte den som söker asyl som ska vara lärare (berättelse 101). Flera av de tillfrågade biträdena är osäkra på eller kritiska till kun- skapen hos anställda om de särskilda behov som barn har, kunskap som är särskilt viktig när ensamkommandes asyl- skäl ska utredas. För unga hbtq-personer som kommer till Fler perspektiv på transpersoners levnadsvillkor med sin familj, finns också en problematik i att inte alltid erbjuder dem egna intervjutillfällen där föräldrarna inte deltar. Som andra problem anges tidspress, asyl- sökandes rädsla för att berätta och risker för hedersvåld. Endast en av fyra tillfrågade biträdena säger sig ha tillgång till tolkar som be- härskar hbtq-relaterade begrepp. Andra tolkar har inte velat säga vissa ord, till exempel ord för kön. Asylsökanden transpersoners särskilda utsatthet Utredningen har haft kontakt med , psykolog verk- sam vid Mansmottagning, som har lång erfarenhet av att möta asylsökande transpersoner och bland annat samarbetar med RFSL Newcomers i . Han menar att migranter ofta porträtteras som heterosexuella cispersoner som drabbats av krig eller en naturkatastrof. Transper- soner som flyr har dock ofta ett helt liv bakom sig med olika typer av våld och utsatthet. Under flykten döljer de ofta dessutom de verkliga orsakerna och försöker undvika andra migranter längs vägen. Att vara ensam gör flykten farligare. De transpersoner som flyr och kommer till möts av en blandning av rasism, transfobi och heterosexism, enligt . Asylprocessen och att hitta sin plats i det nya landet innebär ofta ytterligare stress. Många upplever att misstror dem när de berättar om sin könsidentitet. När ett positivt beslut om asyl slutligen kommer, kommer oron för att inte hitta en plats i samhället, saknaden efter dem man lämnat och sorg. De som söker samtalsstöd har ofta svår och komplex problematik. Asylprocessen och att hitta sin plats i det nya landet innebär ofta ytterligare stress. Att möta handläggare i en asylintervju är svårt för många, säger . Ofta behöver man återge traumatiska upp- levelser och formulera i ord sådant man berättat om, och man kan känna skam inför sig själv. Handläggaren kan tycka att berättelsen är otydlig. Den som kommer i behandling hos psy- kolog innan asylprocessen inleds har större chans att i lugn takt kunna gå igenom sin historia och därmed öka chanserna till att kunna presentera den på ett sammanhållet sätt inför . pekar också, liksom de svarande i RFSL Ungdoms enkät Fler perspektiv på transpersoners levnadsvillkor (Newcomer Youth ), på att har förutfattade meningar om hur en hbtq-person ska vara eller bete sig, till exempel hur en person ska ”komma ut” för sin omgivning. De som söker asyl har ibland svårt att identifiera sig med ”hbtq-karaktärer”. Termi- nologin ”att komma ut” som hbtq-person är okänd för många. Centralt för är också att påpeka att det är viktigt att inte göra asylsökande transpersoner till offer. vill tydliggöra hur det i stället är mod och hopp som driver personerna. I en masteruppsats undersöker (2016) erfaren- heter och strategier hos asylsökande hbtq-personer. Mellquist (2016) konstaterar att en viss ekonomisk situation och socialt nätverk är viktigt för asylsökande. För dem som inte har rätt nätverk, eller inte pratar engelska, blir det svårare att navigera i asylsystemet. Mellquist (2016) menar att asylprocessen är påfrestande för hbqt-personer därför att de både måste bevisa både sin hbtq-identitet och sin välgrundade rädsla för förföljelse i sitt ursprungsland. Mellquist tydliggör också att den som söker asyl skapar sina stra- tegier i spänningsfältet mellan asylprocessen hos och Newcomers. De gånger en asylsökande fått avslag, är RFSL Newcomers strategi ofta att guida personen för att öka chan- serna till ett nytt, positivt beslut. Inte sällan får personerna rådet att framträda i medier och berätta sin historia, eller delta i prideparader, det vill säga att vara öppen på ett västerländskt sätt så att Migra- tionsverket lättare ska identifiera personen som en hbtq-person. Detta kan kännas tvingande och reproducerar en västerländsk bild av att vara hbtq-person. Synlighet i medier ökar också risken för att bli utsatt av familj och personer från ursprungslandet. Motsatsen till en sådan påtvingad öppenhet, kallar Mellquist (2016) för ”hyper hiding” (hyperdölja eller hypergömma). Först flyr en person från ett land där hen har varit tvungen att dölja sin identitet för att undgå förföljelse. Ett avslag på asylansökan tvingar personen att leva gömd som papperslös för att undvika utvisning. För att kunna gömma sig för polisen döljer personen så mycket hen kan om sig själv, inklusive sin identitet, sitt ursprungsland, sitt namn och det faktum att hen är papperslös. Utredningen har också varit i kontakt med sjuksköterskan och kuratorn på i , en mottagning för män och transpersoner som har sex med män. Ven- hälsan är också en mottagning för människor som lever med hiv, Fler perspektiv på transpersoners levnadsvillkor oavsett kön och sexuell läggning. De berättar att de möter cirka 10– 20 asylsökande transpersoner i verksamheten . En del kom- mer för att testa sig, andra som patienter på hiv-mottagningen eller den psykosociala verksamheten hos kuratorer. och menar att antalet asylsökande transpersoner som kommer till ökar. De som är i en asylprocess vittnar rent generellt om stor utsatthet till exempel på boenden, uppger rep- resentanter, som menar att personerna verkar vara utsatta för fysiskt, psykiskt och sexuellt våld och hot om våld. De hör beskrivningar om misstro mot myndigheter och att de asylsökande ifrågasätts avseende sexualitet och könsidentitet. Många asylsökande transpersoner uttrycker frustration över att inte få påbörja eller fortsätta köns- bekräftande vård. De har haft en annan bild av sjukvården och trans- personers situation i innan de kom hit. Kvalitet på beslut i asylärenden med hbtq-skäl kom rättsavdelningen på med en analys- rapport om kvaliteten på asylärenden där den sökande angett ”hbtq- skäl” (2017). (2017) rättsavdelning menar att utredningarna oftast är tillräckligt fylliga för att utgöra ett gott beslutsunderlag. I de flesta fall följer utredningarna också den metod som rekommen- deras i myndighetens egna rättsliga ställningstagande angående ut- redning och prövning av den framåtsyftande risken för personer som åberopar skyddsskäl på grund av förföljelse på grund av sexuell läggning, könsöverskridande identitet eller könsuttryck (SR 38/2015), liksom UNHCR:s dokument 9: Claims to Refugee Status based on Sexual Orientation and/or Gender Identity within the context of Article 1 A (2) of the 1951 Convention and/or its Protocol relating to the Status of Refugees. (2017) förtydligar att relevanta rättsliga ställningstaganden inte följs i av fallen. är det ställningstagandet gällande metod för prövning av till- förlitlighet och trovärdighet (RCI 09/2013) som inte följs. Rätts- avdelningen menar också att landinformation används i de flesta ärenden där det finns behov av sådan information. Fler perspektiv på transpersoners levnadsvillkor Däremot menar rättsavdelningen att det, även om det finns många bra beslut, också finns beslut som uppvisar grundläggande brister i bevisvärdering av muntliga utsagor, prövning av tillförlitlighet och trovärdighet, individuella bedömningar och beslutsskrivning. Det finns dessutom ett specifikt problem som inte ses så ofta i andra typer av ärenden, framhåller rättsavdelningen: åberopad förföljelse i hemlandet prövas inte. Prövning görs endast vad gäller tillhörighet till gruppen och landinformationen – vilket ju alltså innebär att åbe- ropad bevisning om förföljelsen inte heller prövas. (2017) konstaterar att det inte är möjligt att söka fram hbtq-ärenden i datasystemet och att de granskade ärendena därför är sådana som myndighetens hbtq- specialister varit involverade i och skickat in. 517 ärenden har skickats in och rättsavdelningen konsta- terar att det inte är ett statistiskt säkerställt urval. Det är inte möjligt att veta hur många ärenden det totalt har varit fråga om . 190 ärenden har granskats, 5 av dessa gällde personer som identifierade sig som transpersoner. En jämförelse har sedan gjorts med den nationella kvalitetsuppföljningen som gjordes . Rättsavdelningen har gjort analyser av den rättsliga kvaliteten på fem olika områden: Id och hemvist, utredningarna, landinformation, bevisvärdering, besluten och resultaten. Vi redogör här kort för varje område. Enligt finns det brister i av utredningarna vad gäller identiteten. I av utredning- arna är det ”oklart” om asylskälen prövats mot rätt land och i 1 pro- cent av ärendena har asylskälen prövats mot fel land. Resultatet är snarlikt det som framkom i den nationella kvalitetsuppföljningen. Orsakerna till att utredningarna brister på denna punkt är framför- allt att den sökande haft hemvist i flera olika länder. bedömer att av utred- ningarna har gett ett fullgott beslutsunderlag, vilket är bättre än det resultat som framkom vid den nationella kvalitetsuppföljningen, Fler perspektiv på transpersoners levnadsvillkor där av utredningarna uppfyllde kraven. Rätts- avdelningen tror själva att det bättre resultatet kan bero på stödet från SR 38/2015 och UNHCR:s riktlinjer, samt satsningarna på att utbilda hbtq-specialister. Bristerna har handlat om tolkproblem, och om olika sätt att uttrycka sig. Till exempel har utredare frågat om den sökande anser sig avvika från ”” i ursprungslandet, vilket verkar vara en fråga som är otydlig för sökande. Det före- kommer också begreppsförvirring vad gäller olika hbtq-begrepp och handläggare ställer inte alltid följdfrågor när det gäller att reda ut till exempel ett händelseförlopp. Detta påverkar bevisvärdering- en och beslutet. Landinformation har tillförts i de ärenden där det funnits behov av det och den har i de flesta ärenden varit aktuell och relevant, menar . I av ärendena har infor- mationen inte valts ut objektivt, utifrån ett balanserat urval av källor. Sökanden har tillfört landinformation i 35 ärenden, men denna in- formation har bara bemötts i av besluten. Förklaringen som ges är kunskapsbrist, orsakad av hög arbetsbelastning och många nyanställda. ser stora skillnader mellan bifalls- och avslagsbeslut. I av bifallsbesluten har tillförlitligheten av uppgifterna inte prövats i tillräcklig omfattning, i av fallen är tillförlitligheten vad gäller sökandes tillhörighet till grup- pen inte tydligt motiverad. I av bifallsbesluten är tillför- litligheten av uppgifterna om händelser i ursprungslandet inte tyd- ligt motiverad. Motsvarande för avslagsbesluten är vad gäller uppgifter, vad gäller tillhörighet till gruppen och vad gäller händelser. För både bifalls- och avslagsbeslut gäller att åberopad förföljelse och inlämnad bevisning för denna inte prövats i många ärenden – i 59 ärenden gällande händelser i ursprungslandet och i 31 ärenden inte alls. Detta är inte tillfredsställande, konstaterar rättsavdelning- Fler perspektiv på transpersoners levnadsvillkor en, eftersom tillförlitlig åberopad förföljelse kan stödja hela berät- telsen och ge den sökande ett lägre beviskrav. Orsakerna till dessa brister är att det är svårt att bedöma tillhörigheten till gruppen hbtq- personer och att den individuella prövningen kan bli bättre. Den allmänna kunskapen hos handläggare om bevisvärdering är otill- räcklig konstaterar rättsavdelningen. I av fallen har kommit fram till att bedömningen av den sökandes tillhörighet till gruppen inte är tydlig och objektivt motiverad. I av fallen är be- dömningen av tidigare förföljelse inte tydlig och objektivt motiverad. Detta är något bättre än i den nationella kvalitetsuppföljningen där av fallen inte var tillräckligt motiverade. Bäst var bedöm- ningarna av situationen i ursprungslandet, där hade endast 16 pro- cent brister, enligt rättsavdelningen. En orsak till bristerna, menar rättsavdelningen, är sannolikt att det finns osäkerhet kring hur prövningen ska motiveras och indivi- dualiseras. Dessutom finns stora skillnader i kunskap mellan olika beslutsfattare, och olika hbtq-experter. De har inte haft ett samman- hållet rättsligt stöd och fått för få gemensamma utbildningsdagar. Enligt var av bifalls- ärendena korrekta, felaktiga och ”diskutabla”. av avslagsärendena hade en korrekt utgång, var felaktiga och en ”diskutabel” utgång. Migrationsdomstol- arna har ändrat utgången i av de överklagade avslags- besluten, och fastställt dem i . var inte avgjorda då rapporten skrevs. Införande av gemensam asylpolitik i EU