sou · H5B32 · 2017-01-09 00:00:00 — •Reglerna för omprövning av vattenverksamheter som vatten- kraftverk och dammar bör förenklas så långt det är möjligt med hänsyn till behovet av att säkerställa en hållbar utveckling där våra vattenresurser inte kan betraktas som vilken resurs som helst. •Vattenkraftens utbyggnad ska främst ske genom effekthöj- ning i befintliga verk med moderna miljötillstånd. Nya an- läggningar ska ha moderna miljötillstånd. •Nationalälvarna, och övriga i lagen angivna älvsträckor, ska fortsatt skyddas från utbyggnad. •Vattenkraftsbranschen ska fullt ut finansiera de kostnader, för till exempel omprövning av verksamheter, som gör att lever upp till och dess krav på vattenverk- samheter. Arbetet ska utgå ifrån den partsdiskuterade fond- lösningen som och Havs- och vatten- myndigheten har haft. Skälen för förslag och bedömningar Vattenkraften är en värdefull tillgång i både det svenska och det nordiska elsystemet. Vattenkraften spelar en central roll för elför- sörjning, som enskilt produktionsslag, men också som regler- och balanskraft. levererar vattenkraften flera av de viktiga systemtjänsterna i elsystemet såsom spännings- och frekvensregle- ring. Vattenkraften bidrar till ett konkurrenskraftigt energisystem med låga utsläpp och med trygga leveranser av elenergi. Den har en särskilt viktig roll vid omställningen till ett helt förnybart energi- system genom att underlätta introduktionen av vind- och solkraft. Den fysiska påverkan från vattenkraften har dock betydande kon- sekvenser för ekosystem och biologisk mångfald. EU:s ramdirektiv för vatten (2000/60/EG) och Art- och habitat- direktivet (92/43/EEG) ställer krav på svensk vattenkraft. Åtgärds- programmen enligt ramdirektivet för vatten är omfattande, och genomförandet av dem är av stor betydelse för att nå de uppställda målen. I det arbetet är det viktigt att avvägningar görs mot andra intressen, såsom exempelvis kulturmiljöintressen och vattenkraftens roll i energisystemet (utan att frångå EU:s ramdirektiv för vatten (2000/60/EG). För att ska leva upp till krav behövs ökad tillsyn, fler omprövningar och tillståndsprövningar. Fokus bör ligga på de objekt som ger störst miljöeffekt. Prövningssystemet behöver utformas på ett sätt som inte blir onödigt administrativt och ekono- miskt betungande för den enskilde i förhållande till den eftersträ- vade miljönyttan. Bristen på kunskap för att uppskatta och värdera effekterna av olika miljöåtgärder försvårar tillståndsprocesserna och genomförandet av åtgärderna. (M 2012:01) har sett över dagens regler om vattenverksamheter och utredningens förslag har remitterats. Förslagen bereds f.n. inom . Havs- och vattenmyndigheten har tillsammans med flera myndig- heter och andra intressenter fört en dialog om miljöhänsyn i vatten- kraftsproduktionen. Som en följd av arbetet med den nationella stra- tegin för vattenkraft har Havs- och vattenmyndigheten och Energi- myndigheten föreslagit hur en avvägning bör ske mellan energimål och miljökvalitetsmålet Levande sjöar och vattendrag samt hur båda målen ska kunna tillgodoses i ett nationellt perspektiv. Svensk vattenkraft står inför omfattande investeringar i miljöåt- gärder. Kostnaderna för de miljöåtgärder som diskuteras är osäkra och beror på de individuella förutsättningarna hos olika vatten- kraftstationer. Den rättsliga processen för att få ett nytt miljötillstånd har blivit problematisk för många verksamhetsutövare, särskilt de mindre aktörerna som har svårt att finansiera kostsamma nypröv- ningar. I arbetet med att så långt som möjligt förenkla reglerna för omprövning av vattenverksamheter såsom vattenkraftverk och dam- mar behövs det särskilda insatser. Det gäller att säkerställa en hållbar utveckling där vattenresurserna inte kan betraktas som vilken resurs som helst. Prövningssystemet behöver utformas så att det inte är onödigt administrativt och ekonomiskt betungande för den enskilde i förhållande till den eftersträvade miljönyttan, särskilt för den små- skaliga vattenkraften. Det finns inte en aktiv nyproduktionsmarknad för vattenkraft i , primärt p.g.a. att huvuddelen av poten- tialen finns i skyddade älvsträckor och att det till följd av elprisets nivå råder bristande lönsamhet i nyinvesteringar. Nationalälvarna, och övriga i lag angivna älvsträckor, ska fortsatt skyddas från utbygg- nad. Den svenska vattenkraften befinner sig i ett omfattande reno- verings- och uppgraderingsskede som omfattar både kraftdammar och kraftstationer. Dagens marknadspriser, skatter och avgifter på- verkar förutsättningarna för långsiktiga investeringar i vattenkraften. Det finns goda möjligheter att i samband med uppgraderingar för- bättra effektiviteten och att möta framtidens krav på körsätt och miljöanpassning, som drift- och leveranssäkerheten i elsyste- met tillgodoses. Utbyggnaden bör därför ske främst genom effekt- höjning i befintliga verk med moderna miljötillstånd och nya anlägg- ningar ska ha moderna miljötillstånd. Fastighetsskatten för vattenkraft är högre än för andra elpro- duktionsanläggningar. Den ekonomiska lönsamheten för svensk vattenkraft är låg som en följd av låga elpriser . Med omfattande investeringar i svensk vattenkraft under de kom- mande åren är investeringssituationen ansträngd för ägare av både storskaliga och småskaliga anläggningar. Fastighetsskattesatsen för vattenkraftverk bör därför sänkas till samma nivå som för de flesta övriga elproduktionsanläggningar, dvs. Skattesänkningen ger vattenkraftproducenterna den förutsägbarhet de behöver för att kunna fatta beslut om investeringar för att möjliggöra effekthöjningar och säkerställa en långsiktig drift med moderna miljö- tillstånd. Vidare har och Havs- och vattenmyndigheten föreslagit en fondlösning för att finansiera de kostnader som upp- kommer vid omprövning av verksamheterna. Fondlösningen innebär en modell för fördelning av kostnaderna mellan samtliga kraftverks- ägare. Med en sänkning av fastighetsskatten och fondlösningen som grund bör vattenkraftsbranschen själv kunna finansiera kostnaderna för de åtgärder som krävs för att ska kunna leva upp till EU- rätten och dess krav på vattenverksamheter. •Det ska utredas hur förenklingar och anpassningar kan ske av befintliga regelverk och skattelagstiftning för att underlätta för nya produkter och tjänster inom energieffektivisering, energilagring och småskalig försäljning av el till olika ändamål samt elektrifieringen av transportsektorn. Utvecklingen av ett hållbart energisystem innebär stora förändringar och utmaningar inom elområdet. skapas nya möjligheter, som t.ex. effektiva och kundorienterade lösningar inom området. Tillförseln kommer i allt högre grad att ske med småskalig och distri- buerad teknik. Variationer i elproduktionen medför att elsystemet behöver bli mer flexibelt. Det kan behövas nya metoder för att lagra energi. Ny teknik och nya tjänster måste successivt utvecklas och inte- greras i systemet för att säkerställa ett effektivt och tryggt elsystem som uppfyller kraven på social hållbarhet och en god miljö. Solceller är en förnybar energiteknik som är gynnsam i ett klimat- perspektiv. Energilagring kan bidra till ökad effektivitet i energisyste- met och till att integrera nya systemtjänster med kortare responstid samt att öka möjligheterna för dygnslagring av enskilda kunders egen- producerade el, något som skulle öka möjligheterna att utnyttja pris- variationer på elen. Möjligheterna till energilagring ska tas tillvara och utvecklas. behöver ett mer transportsnålt samhälle där transporterna används smartare och med mer resurseffektiva fordon. En övergång till förnybara energislag samt elektrifiering av hela transportsektorn måste påskyndas. Genom att tillvarata digitaliseringens möjligheter kan transporterna effektiviseras och deras klimatpåverkan minska. är regelverken i många fall inte anpassade till den nya tek- niken. Det kan gälla skatter, avgifter, tekniska krav m.m. För att om- ställningen ska kunna ske på ett effektivt sätt måste det bli enklare att vara t.ex. småskalig producent av el. Befintliga regelverk bör an- passas till nya produkter och tjänster inom energieffektivisering, energilagring och försäljning av el. Dessa frågor behöver utredas närmare. •Ett särskilt energieffektiviseringsprogram för den elintensiva svenska industrin, motsvarande PFE, bör införas givet att man kan hitta ansvarsfull finansiering. •En utredning bör tillsättas för att brett utreda vilka eventuella hinder som kan finnas för att möjliggöra en tjänsteutveckling vad gäller aktiva kunder och effektivisering. Utredningen bör undersöka vilka ekonomiska och andra styrmedel, exempelvis vita certifikat, som är effektivast för att öka effektiviseringen både ur energi- och effekthänseende. •En effektiv användning av el och annan energi är gynnsam för såväl hushåll och företag som för det svenska elsystemet. En effektivisering, framför allt vad gäller effekt, är särskilt viktig för att möta de framtida utmaningarna för det svenska el- systemet. •Systemgränsen för byggnaders energiprestanda i byggregler och definitionen för nära-nollenergihus bör fokusera på använd energi i stället för levererad (köpt) energi. Skälen för förslag och bedömningar En effektiv användning av el och annan energi är av avgörande be- tydelse för omställningen av energisystemet. Lönsamma åtgärder kan bidra till både de enskilda hushållens ekonomi och till en för- bättrad konkurrenskraft för företagen. En god hushållning med el är särskilt betydelsefull för att möta de framtida utmaningarna för det svenska elsystemet. Inte minst gäller det systemets förmåga att tillhandahålla effekt under årets alla timmar. Det pågår redan en rad aktiviteter på myndighetsnivå för att främja både aktiva kunder och energieffektivisering. Det finns dock anledning att ta ett mer samlat grepp om frågorna. Det bör därför tillsättas en utredning för att brett utreda vilka eventuella hinder som kan finnas för att möjliggöra en tjänsteutveckling vad gäller aktiva kunder och effektivisering. Utredningen bör undersöka vilka ekonomiska och andra styrmedel, exempelvis vita certifikat, som är effektivast för att öka effektiviseringen både ur energi- och effekt- hänseende. I arbetet med energieffektivisering ska faktorer som be- folkningsökning, ökad industriproduktion och en växande ekonomi beaktas. Nuvarande systemgräns i både byggregler (BBR) och i förslaget om nära-nollenergihus är levererad (köpt) energi. Denna systemgräns gynnar individuella uppvärmningslösningar (t.ex. värme- pumpar) framför gemensamma energisystem (t.ex. fjärrvärme). reglerna bör vara neutrala till valet mellan el och fjärrvärme, genom att fokusera på använd energi snarare än köpt energi. En systemgräns som gynnar elbaserad uppvärmning riskerar vid hög andel direktverkande el eller gammal ineffektiv teknik, exem- pelvis feldimensionerade värmepumpar, att försämra effektbalansen i elsystemet eftersom elanvändningen riskerar att öka under redan ansträngda effektsituationer. kan moderna värmepumpar med exempelvis varvtalsstyrning och värmelager bidra med viktiga lösningar vid ansträngda effektsituationer. Program för energieffektivisering i industrin Programmet för energieffektivisering i energiintensiv industri (PFE) startade med syfte att bidra till ökad konkurrenskraft och energieffektivitet i svenska energiintensiva industriföretag. Program- met avvecklades eftersom det bedömdes strida mot . PFE bedöms ha haft många positiva effekter. Före- trädare för företag som deltagit i programmet vittnar om ett större intresse för energifrågor inom företagen, även på ledningsnivå, samt att deltagandet i programmet har etablerat ett strukturerat arbetssätt med energieffektiviseringsfrågor. Ett nytt program bör i första hand ta sikte på att uppnå en ökad energieffektivisering i industrin och på att nå uppsatta mål för energieffektivisering. Detta kan leda till minskade energikostnader och förbättrad konkurrenskraft. Det bör tas fram ett nytt förslag till energieffektiviseringsprogram för den elintensiva svenska industrin, motsvarande PFE, vilket ska införas givet att man kan hitta ansvarsfull finansiering. I och rådets direktiv /32/EG om effektiv slutanvändning av energi och om energitjänster omnämns vita certi- fikat som ett styrmedel som kan användas för att åstadkomma ökad energieffektivitet. Vita certifikat är ett kvotpliktsystem för energi- effektivisering (). Det är ett samlingsbegrepp för ett antal lik- artade styrmedel, men ofta sker effektiviseringen genom att kvot- pliktiga (vanligtvis energiföretag) erbjuder sina kunder hjälp med att effektivisera sin energianvändning. I sin rapport om vita certifikat (2015f) be- lyser tidigare utredningar om vita certifikat (; 2012) mot bakgrund av nya förutsätt- ningar och erfarenheter. Det huvudsakliga budskapet kan samman- fattas med att syfte, mål och design för ett är avgörande för vad systemet kan leverera. •Överföringskapaciteten inom ska öka. •Överföringskapaciteten mellan och grannländerna ska öka. •Sverige ska driva på i EU för ökad sammankoppling mellan och inom länder. •Regelverken kring elnäten bör ständigt utvecklas för att säker- ställa att näten byggs ut på ett kostnadseffektivt sätt, att elnäten är möjliggörare för nya produkter och tjänster och att det sker samhällsekonomiskt effektiva investeringar i ny elproduktion. •Funktionskraven på nya elmätare bör skärpas i syfte att klara tätare registrering av mätvärden samt att ge kunden ett öppet gränssnitt till sina mätvärden. •Energimarknadsinspektionen ska få bevilja demonstrations- och pilotprojekt för särskilda områden i elnäten där nya affärs- modeller och annan prissättning än för övriga kunder får prövas . Elmarknaden internationaliseras i snabb takt. Sammankopplingen mellan olika länder har ökat i betydelse. Överföringskapaciteten inom har en nyckelroll i den svenska elförsörjningen till följd av att en stor del av elproduktionen sker i norra sam- tidigt som den huvudsakliga efterfrågan finns i landets södra delar. Elnätet länkar samman produktion och användning av el. Elpro- duktionens sammansättning och den framtida användningen av el kommer därför att påverka utvecklingen av elnätet. Överförings- systemet måste också anpassas till EU:s riktlinjer såsom nätkoder och till graden av export och import. Som har framgått tidigare (kap. 5) kan elnätet även spela en central funktion som möjliggörare för förnybar elproduktion. väntas elnätens roll bli mer komplex . Många faktorer påverkar elnätens utveckling, exempelvis urbaniseringen, elektrifie- rade transporter, energilagring, m.m. Sammantaget ökar behovet av flexibla lösningar för elnäten. Det svenska elsystemet kan hantera både plötsliga bortfall av stora produktionsanläggningar och produktionsanläggningar vars produktion varierar med sol- och vindtillgång. En viktig resurs för framtiden är tillgången på vattenkraft med vattenmagasin som kan bidra till att utjämna variationer över de flesta tidsskalor, från sekun- der och minuter till månader. De flesta av de anläggningar som väsentligt bidrar till denna för- måga ligger i norra . Med stor sannolikhet kommer även nya stora vindkraftsanläggningar till stor del att byggas i norra p.g.a. god tillgång till mark med goda vindförhållanden. Detta inne- bär sammantaget att behovet av överföringsförmåga från norra till mellersta och ökar. Starka skäl talar således för att överföringskapaciteten inom behöver öka. Det integrerade nordiska elnätet knyts alltmer samman med den europeiska kontinenten. Vi går mot en i ökad grad europeisk energi- marknad. Utvecklingen av överföringssystemet ska därför ses ur ett perspektiv som sträcker sig bortom gränser och i tätt sam- arbete med de nordiska grannländerna. Överföringsbegränsningar i det nordiska elnätet och mellan och kontinenten ska byggas bort. Väl fungerande marknader driver på utvecklingen av överförings- kapacitet mellan länder som då i högre grad byggs utefter marknadens behov. Genom bättre sammanbindning av elnäten mellan länderna kring skapas också bättre förutsättningar för samhälls- ekonomiskt effektiv utbyggnad av vindkraftsparker till havs. En väl fungerande inre europeisk marknad för energi skapar incita- ment till effektiva marknadsbaserade investeringar där kostnaderna bärs av användarna genom nätavgifter. som, baserat på marknadens behov, bär ansvaret för planering och finansiering av energiinfrastruktur. Elnätet förnyas och förbättras kontinuerligt, delvis p.g.a. utbyte av åldrad utrustning, men också p.g.a. nyanslutningar och andra för- ändringar i elanvändning och elproduktion. Luftledningar i lokal- näten byts t.ex. ut mot markkabel för att elnätet bättre ska kunna klara av ett ökat antal stormar. är elnätsregleringen tydlig på grundprincipen om att nätta- riffer ska vara objektiva och icke-diskriminerande. Principen gäller dock även vid ”positiv diskriminering”, dvs. då en kundgrupp inom nätområdet ges möjligheter till bättre priser. Av den anledningen kan nätföretag inte testa nya affärsmodeller eller viss ny teknik som kräver annan prissättning. Nätföretagen har möjlighet att införa olika modeller av flexibel nättariff, men måste då införa detta hos alla kunder inom nätområdet. I områden där pilotprojekt har beviljats bör enligt Energikommis- sionens bedömning elnätsägare få demonstrera nya affärsmodeller, incitament och prismodeller och få chans att analysera dessa innan de exempelvis införs i större skala. På så sätt möjliggörs det att ha en mängd pilotkunder där till exempel utslaget av dynamiska tariffer kan testas. Det bör tillåtas att inkludera såväl privatpersoner som före- tagskunder. Inom ramen för sitt regeringsuppdrag om efterfrågeflexibilitet (2015-103253) ser också över bestäm- melser om pilotprojekt. Uppdraget ska redovisas till . Elnätsbolagens investeringar styrs till stor del av vilka incitament som finns i regleringen. Regelverken kring elnäten bör ständigt ut- vecklas för att säkerställa att näten byggs ut på ett kostnadseffektivt sätt, att elnäten är möjliggörare för nya produkter och tjänster och att det sker samhällsekonomiskt effektiva investeringar i ny elpro- duktion. Krav på nya mätare Genom timavläsning i hela elnätet kommer driften och nyttjandet av elnäten att kunna optimeras på ett bättre sätt än . Med mät- data kan elnätsbolagen till exempel bättre prognostisera när effekttoppar kommer att inträffa och agera proaktivt på denna information. En utmaning som detta medför är ökning av datahante- ring för elnätsföretagen. I ställs redan krav på elnätsbolagen om en omställning till 15-minuters registrering och datainsamling till dagen efter leveransdygnet. Detta ligger även i linje med de diskus- sioner om framtida krav som diskuteras på EU-nivå. Mätaren bör även utrustas med ett öppet, standardiserat gränssnitt som levererar nära realtidsvärden på effekt och mätarställning och i förekom- mande fall produktion. Kunden ska få tillgång till sina värden på ett sådant sätt att det möjliggör tjänster för laststyrning. pågår ett arbete med att införa nya funk- tionskrav på elmätare som bl.a. avser att de ska klara av timmätning, kvartsmätning och att mätarna ska ha ett öppet gränssnitt. •Det finns inget skäl att i det korta perspektivet ändra den be- fintliga marknadsmodell som och använder. Däremot är det rimligt att föra en bred diskussion om den framtida marknadsdesignen. •Det är angeläget att skapa förutsättningar för en väl funge- rande efterfrågeflexibilitet, det vill säga att kunderna fullt ut ska kunna delta på elmarknaden. •Energiomställningen ställer krav på nya och ökade behov av systemtjänster. har ett ansvar för analys av tillgången till systemtjänster och för att vid behov föreslå förändringar i regelverk. •Nätägarrollen kan behöva ges ett vidgat innehåll för att fullt ut ta till vara de nyttor som smarta nät, energilagring och efter- frågeflexibilitet ger för elsystemet. Vidare bör nätföretagens roll som delsystemoperatörer inom ramen för Svenska kraft- näts systemansvar klargöras. •Det nordiska samarbetet bör fördjupas för att kunna möta framtida utmaningar på den gemensamma marknaden. har gynnats av ett stabilt och tillförlitligt elsystem och en välfungerande elmarknad. Kombinationen av 1990-talets el- marknadsreform och en ökad nordisk integration av elsystemet har, enligt de flesta uppskattningar, lett till minskade kostnader. Den svenska elmarknaden är i allt väsentligt en integrerad del av den regionala nordeuropeiska elmarknaden. Den nordiska elmark- nadsmodellen har redan en struktur liknande den nu gällande euro- peiska målmodellen, och karakteriseras av en marknadskopplad dagen-före-marknad, en inom-dygnet marknad och en balanserings- marknad. En betydande överföringskapacitet till närliggande länder har bidragit till att har ett pålitligt och robust elsystem. Liksom i många andra länder i pågår i en om- ställning av energisystemet med en ökad utbyggnad av vindkraft och solbaserad elproduktion. Med introduktionen av vind- och sol- kraft ändras förutsättningarna för elsystemets drift och balansering. Dels kommer vind- och solkraftanläggningar, p.g.a. sina låga drifts- kostnader, att producera el till marknaden så snart det blåser och/eller solen skiner. Vid en given efterfrågenivå leder detta till motsvarande mindre produktion i de konventionella kraftverken, vilket påverkar deras lönsamhet. Dels medför vind- och solkraftens variationer ett ökat behov av upp- och nedreglering av andra elproducenter eller av elanvändare. En snabbt växande variabel elproduktion ställer också krav på betydande nätutbyggnader eller andra lösningar såsom ökad flexibilitet. Sammanfattningsvis ändras förutsättningarna för att säkerställa elsystemets robusthet när sammansättningen av elpro- duktionen och elmarknaden ändras. skapar utvecklingen nya möjligheter. I förs en bred diskussion om vilken framtida marknadsmodell som är ändamålsenlig med avseende på EU:s mål om en gemensam inre marknad för el som tillgodoser kraven på för- sörjningstrygghet, hållbarhet och konkurrenskraft. Vissa länder har infört nationella kapacitetsmekanismer, medan andra länder har valt att behålla och utveckla den nuvarande marknadsmodellen. har presenterat förslag om ny elmarknadslagstiftning. En central fråga är om den nuvarande marknadsmodellen bedöms klara en trygg elförsörjning eller om det är nödvändigt att införa någon form av europeisk kapacitetsmarknad. Som har nämnts bedöms den svenska och nordeuropeiska elmarknaden för svenskt vidkommande ha fungerat väl. Sedan omregleringen har marknaden successivt utvecklats och anpassats för att möta nya behov. Det finns mot denna bakgrund inget skäl att i det korta perspektivet ändra den befintliga marknadsmodell som och tillämpar. Däremot är det rimligt att föra en bred diskussion om den framtida marknadsdesignen, bl.a. i ljuset av lagförslag. bör också arbeta aktivt för att stärka det nordiska samarbetet kring nätinvesteringar, utveckla sam- arbetet kring och bidra till att fullfölja utvecklingen mot en väl fungerande nordisk slutkundsmarknad. Vidare bör vissa åt- gärder redan nu vidtas för att stärka marknadens funktionssätt och elsystemets robusthet. Dessa beskrivs närmare i det följande. En aktivare kundroll – efterfrågeflexibilitet Att öka flexibiliteten i elsystemet bedöms vara en avgörande faktor för att kunna hantera de utmaningar som elsystemet står inför (se kap. 5.6). Behovet av kortsiktig flexibilitet ökar i det nordiska syste- met i takt med en ökande andel variabel produktion och en ökande handel med andra länder. Den europeiska kontinentens obalanser hanteras i allt större utsträckning genom handel med . Det är angeläget att skapa bättre förutsättningar för en aktivare kundroll så att den efterfrågeflexibilitet som verkligen finns kan mobi- liseras och tas till vara. Efterfrågeflexibilitet och energilager ger flera nyttor som bidrar till att möta behovet av kortsiktig flexibilitet. Med rätt förutsättningar för teknik och marknad kan efterfrågeflexibili- tet användas som en resurs för balansering och reglering av elsyste- met.