sou · H5B370 · 2017-09-28 00:00:00 — Bestämmelsen om detta föreslås nu innebära att en person som erhåller en företagshemlighet med vetskap om att före- tagshemligheten har angripits på ett obehörigt sätt, inte ska kunna undkomma skadeståndsansvar av det skälet att företagshemligheten erhölls från någon som handlat i god tro. En nyhet är att skade- ståndsansvar ska kunna drabba den som av oaktsamhet anskaffar en företagshemlighet. En annan nyhet är att skadeståndsansvar ska kunna drabba den som angriper en företagshemlighet som någon i Skyddet för uppgifter som hanteras inom ramen för internationella … egenskap av part eller partsrepresentant har fått del av genom ett domstolsbeslut. Ett nytt inslag i den föreslagna lagen gäller skyddet för företags- hemligheter under och efter domstolsförfaranden. Utredningen föreslår en ändring i OSL med innebörden att absolut sekretess ska gälla för uppgifter om företagshemligheter. Sekretessen föreslås gälla utan begränsning , dock inte efter det att det har blivit rättsligt avgjort att uppgiften i fråga inte utgör en företagshemlighet. Enligt den föreslagna lagen ska en domstol vid vite kunna för- bjuda någon som angripit en företagshemlighet att fortsätta an- greppet. Bestämmelsen ska gälla inte bara utnyttjande och röjande utan även anskaffande av en företagshemlighet, exempelvis när någon kontinuerligt samlar in hemliga uppgifter. En nyhet är att vitesförbud ska kunna meddelas vid försök eller förberedelse till angrepp, även om förfarandet inte är brottsligt. Förbud och andra åtgärder ska kunna beslutas även om den som utfört angreppet saknade uppsåt eller inte var oaktsam. Huruvida den som angripit en företagshemlighet hade uppsåt eller var oaktsam kan däremot få betydelse vid bedömningen av om åtgärder och förbud är skäliga och proportionerliga. Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att analysera om den nuvarande lagstiftningen i 19 kap. BrB är ändamålsenlig och ger ett tillräckligt skydd mot främmande makts underrättelseverksamhet.35 I uppdraget ingick att analysera om menrekvisitet i spioneribestämmelsen har en lämplig utform- ning, att ta ställning till om skyddet mot industriellt och politiskt spionage som bedrivs av främmande makt behöver förstärkas samt att klargöra om det finns behov av en förändring av den straffrätts- liga regleringen beträffande främmande makts dolda underrättelse- verksamhet som bedrivs med hemliga och konspirativa metoder. Utredningen, som antog namnet Utredningen om förstärkt skydd mot främmande makts underrättelseverksamhet, lämnade betänkandet ”Spioneri och annan olovlig underrättelseverksam- 35 Dir. 2010:35. Skyddet för uppgifter som hanteras inom ramen för internationella … het” (SOU 2012:95). Betänkandet innehåller bl.a. förslag på en ny straffbestämmelse om olovlig underrättelseverksamhet mot , en ny straffbestämmelse om utlandsspioneri, en ny form av vårds- löshet med hemlig uppgift och att brottstyperna olovlig under- rättelseverksamhet mot främmande makt respektive mot person ska regleras i olika paragrafer och få egna brottsrubriceringar samt vissa följdändringar i TF. För att komplettera beredningsunderlaget utarbetades det inom en promemoria med förslag till vissa följd- ändringar i bl.a. lagen (2012:278) om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheter- nas underrättelseverksamhet och i 27 kap. 33 § RB. Förslagen i promemorian tar sin utgångspunkt i utredningens förslag om en ny straffbestämmelse för olovlig underrättelseverksamhet mot och användandet av hemliga tvångsmedel för att förebygga, för- hindra och utreda det föreslagna brottet. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets ytt- rande över ett lagförslag som bygger på betänkandet. När det gäller utredningens förslag om utlandsspioneri m.m. uttalade regeringen att man avsåg att fortsätta beredningen av ärendet genom att tillsätta en ny utredning med uppgift att överväga frågan om ett eventuellt förstärkt skydd för uppgifter rörande ett internationellt samarbete för fred och säkerhet som deltar i. Lagrådet hade synpunkter framför allt när det gäller utform- ningen av straffbestämmelserna för olovlig underrättelseverksam- het mot , olovlig underrättelseverksamhet mot främmande makt och olovlig underrättelseverksamhet mot person. Lagrådets synpunkter beaktades av regeringen och föranledde vissa ändringar i förhållande till lagrådsremissen. överlämnade regeringen propositionen ”Förstärkt skydd mot främmande makts underrättelseverksamhet” 2013/14:51) till . Propositionen innehåller förslag till skärpningar i den reglering som bl.a. rör skydd mot främmande makts underrättelseverksamhet. I propositionen föreslås att ett nytt brott införs i BrB, olovlig underrättelseverksamhet mot . Enligt förslaget ska det vidare finnas samma möjligheter att använda hemliga tvångsmedel för att förebygga, förhindra och utreda det nya brottet som för andra former av olovlig underrätt- elseverksamhet. Dessutom föreslog regeringen att straffbestämmel- Skyddet för uppgifter som hanteras inom ramen för internationella … sen om s.k. flyktingspionage utvidgas till att omfatta verksamhet som bedrivs med användande av otillbörliga medel samt att straff- skalan skärps genom att straffminimum höjs från böter till fängelse. Regeringen föreslog också att straffskalan för brottet vårdslöshet med hemlig uppgift skulle ändras genom att straffmaximum höjs från fängelse till fängelse i högst . Slut- ligen innefattar propositionen förslag om vissa språkliga och lag- tekniska ändringar i BrB. I aktuella delar föreslogs ändringarna även få genomslag i TF:s brottskatalog. De av regeringen föreslagna ändringarna i BrB och de lagar som reglerar hemliga tvångsmedel trädde i kraft och ändringarna i tryckfrihetsförordningen . Inne- hållet i de nya reglerna har såvitt de är av intresse för vårt utred- ningsuppdrag redovisats ovan under avsnitt 6.4. 7Särskilt om säkerhetsskydd och utbyte av känsliga uppgifter med andra stater och mellanfolkliga organisationer Med säkerhetsskydd avses enligt 6 § säkerhetsskyddslagen (1996:627) skydd mot brott som kan hota rikets säkerhet, skydd av hemliga uppgifter som rör rikets säkerhet och skydd mot terrorism. Säker- hetsskydd innebär att myndigheter och andra som säkerhetsskydds- lagstiftningen gäller för ska vidta förebyggande åtgärder för att skydda samhället mot brott som kan hota rikets säkerhet, såsom spioneri och sabotage. Säkerhetsskyddet ska också ge ett skydd för säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter mot andra risker än sådana som beror på brott. Exempel på sådana åtgärder är skydd mot av- lyssning och åtgärder för att minska utrymmet för misstag, tekniska brister eller annat som kan medföra oavsiktlig skadlig påverkan på informationen. Inom ramen för internationella samarbeten är det ibland nöd- vändigt att utbyta känsliga uppgifter med andra stater och mellan- folkliga organisationer. Sådana uppgifter omfattas av sekretess i ursprungslandet. För att säkerställa att sådana känsliga uppgifter som delges en annan stat också ges ett erforderligt skydd hos mottagaren upprättar berörda stater säkerhets- skyddsavtal. Ett sådant internationellt säkerhetsskyddsavtal ingås vanligtvis på regeringsnivå. I vissa fall är säkerhetsskyddsavtalet be- gränsat till ett eller flera områden, t.ex. försvarsindustrin eller brotts- bekämpningen. I de fall säkerhetsskyddsavtalet inte är begränsat till Särskilt om säkerhetsskydd och utbyte av känsliga … något område benämns avtalet normalt generellt säkerhetsskydds- avtal (GSA). Svensk försvars- och säkerhetspolitik förändrades på ett påtag- ligt sätt . slut innebar att på ett annat sätt än tidigare kunde delta i internationella säkerhets- främjande åtgärder och försvarssamarbeten med en bibehållen alliansfrihet. Medlemskapet i Natos partnerskap för fred (PFF) 1994 och medlemskapet i Europeiska Unionen 1995 påverkade naturligtvis också detta förhållande. Medlemskapen i EU och PFF öppnade t.ex. upp för en ökad samverkan med andra länder på bl.a. försvarsmaterielområdet. EU:s och Natos utvidgning innebar vid- are att utvecklingen såg likartad ut i många andra länder i . Behovet av att utbyta uppgifter som är skyddsvärda från ett natio- nellt (försvars-) perspektiv i internationella samarbeten medförde krav på att träffa bindande överenskommelser om ändamålsenliga skyddsåtgärder som garanterar ursprungslandets eller organisation- ens information när den hanteras av andra länder. hade ingått säkerhetsskyddsavtal med några länder, men efter slut accelererade behovet av sådana lösningar. Därtill ökade säkerhetsarbetet inom olika internationella organisa- tioner, vilket i sin tur ledde till moderniserade säkerhetsföreskrifter för medlemsstaterna. Uppgifter som är sekretessbelagda i får – oaktat före- komsten av eventuella säkerhetsskyddsavtal – endast delges andra stater och mellanfolkliga organisationer om det sker i överensstäm- melser med villkoren i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), OSL, t.ex. om utlämnandet till den andra staten sker i enlighet med särskild föreskrift i lag eller förordning (8 kap. 3 § OSL). Ett utbyte av känsliga uppgifter med andra stater och mellanfolkliga organisationer inom ramen för internationella samarbete för fred och säkerhet måste således vara förenligt med bestämmel- serna i OSL. I detta kapitel redogör vi närmare för säkerhetsskydd i all- mänhet och informationssäkerhet och säkerhetsprövning i synner- het. En översiktlig redogörelse för säkerhetsskyddslagstiftningen finns därtill i kapitel 6. Vidare redogör vi för de bestämmelser i som reglerar utlämnandet av känslig information till andra stater och mellanfolkliga organisationer. Slutligen följer en över- siktlig beskrivning av de internationella säkerhetsskyddsavtalen. Särskilt om säkerhetsskydd och utbyte av känsliga … Bestämmelser om säkerhetsskydd finns i säkerhetsskyddslagen, säkerhetsskyddsförordningen (1996:633) samt i de föreskrifter och allmänna råd som meddelas av Säkerhetspolisen1 och Försvars- makten2 för deras specifika ansvars- och tillsynsområden. En myn- dighet kan också meddela egna föreskrifter inom sitt verksamhets- område om verkställigheten av säkerhetsskyddslagen. Bestämmel- serna i säkerhetsskyddslagen om säkerhetsskydd gäller enligt 1 § vid verksamhet hos: 1.staten, kommunerna och landstingen 2.aktiebolag, handelsbolag, föreningar och stiftelser över vilka staten, kommuner eller landsting utövar ett rättsligt bestäm- mande inflytande 3.enskilda, om verksamheten är av betydelse för rikets säkerhet eller särskilt behöver skyddas mot terrorism. Med enskilda menas alla företag över vilka det allmänna inte har ett rättsligt inflytande. Det handlar främst om verksamhet inom så- dana från säkerhetssynpunkt känsliga områden som produktion och distribution av elkraft, telekommunikation och vattenförsörj- ning. Bestämmelserna om säkerhetsskydd har utformats med utgångs- punkten att de intressen som lagstiftningen slår vakt om ska ha samma skydd oavsett om verksamheten bedrivs av det allmänna eller av enskilda. Det har inte heller någon betydelse för säkerhets- skyddets omfattning om det allmänna driver verksamheten i traditio- nella myndighets- eller förvaltningsformer, eller om det sker genom egna bolag eller i annan associationsrättslig form. gäller emellertid endast vissa uppräknade bestämmelser (säkerhetsprövning och säkerhetsskyddad upphandling) och för kommittéer samt särskilda utredare gäller endast bestämmelserna om säkerhetsprövning (2 § säkerhetsskyddsförordningen). 1Säkerhetspolisens föreskrifter och allmänna råd om säkerhetsskydd, PMFS 2015:3. 2Försvarsmaktens föreskrifter om säkerhetsskydd, FFS 2015:2. Särskilt om säkerhetsskydd och utbyte av känsliga … Säkerhetsskyddet ska enligt 7 § säkerhetsskyddslagen förebygga att: 1.uppgifter som omfattas av sekretess och som rör rikets säkerhet obehörigen röjs, ändras eller förstörs (informationssäkerhet) 2.obehöriga får tillträde till platser där de kan få tillgång till upp- gifter som avses i punkt 1 eller där verksamhet som har bety- delse för rikets säkerhet bedrivs (tillträdesbegränsning) 3.personer som inte är pålitliga från säkerhetssynpunkt deltar i verksamhet som har betydelse för rikets säkerhet (säkerhets- prövning). Säkerhetsskyddet ska även i övrigt förebygga terrorism. Utbildning och kontroll är andra viktiga delar i det förebyggande säkerhets- skyddsarbetet. Ansvaret för säkerhetsskyddet inom en myndighet ligger hos dess ledning. De myndigheter eller andra som omfattas av säkerhets- skyddslagstiftningen är därför skyldiga att kontrollera det egna säkerhetsskyddet. Säkerhetsskyddet innebär också att personalen ska få utbildning i dessa frågor, och att det ska finnas en plan för intern kontrollverksamhet. Hos myndigheter eller andra som om- fattas av säkerhetsskyddslagstiftningen ska det som huvudregel också finnas en säkerhetsskyddschef som utövar kontroll över säkerhetsskyddet (6 § säkerhetsskyddsförordningen). På en myndig- het ska säkerhetsskyddschefen vara direkt underställd myndighet- ens chef. Den som regeringen bestämmer ska utöva tillsyn över säkerhets- skyddet hos myndigheter och andra som säkerhetsskyddslagstift- ningen gäller för (31 § säkerhetsskyddslagen). Med tillsyn menas utövande av kontroll över annans verksamhet. I säkerhetsskydds- förordningen anges ett antal sektorsansvariga myndigheter som ska kontrollera säkerhetsskyddet hos de bolag, föreningar och stiftelser över vilka staten, kommuner eller landsting utövar ett rättsligt bestämmande inflytande. Detsamma gäller säkerhetsskyddet hos vissa enskilda företag. Den tillsynsansvariga myndigheten har vid- are ett visst ansvar att informera de enskilda företagen om att lagen gäller för dem. Tillsyn kan även utföras av Säkerhetspolisen och i vissa fall i samråd med den myndighet som ska svara för tillsynen över säkerhetsskyddet. Särskilt om säkerhetsskydd och utbyte av känsliga … Handlingssekretess och tystnadsplikt i det allmännas verksamhet Offentlighetsprincipen är ett grundläggande inslag i svensk rätt- skipande verksamhet och offentlig förvaltning. Den innebär att allmänheten och massmedierna ska ha så stor insyn i det allmännas verksamhet som möjligt. Exempel på detta är allmänna handlingars offentlighet, yttrande- och meddelarfrihet samt offentlighet vid domstolsförhandlingar och vid beslutande församlingars samman- träden. I vissa fall är dock behovet av att skydda uppgifter större än rätten till insyn för den enskilde. I OSL finns bestämmelser som närmare anger i vilken utsträckning undantag gäller från principen om allmänna handlingars offentlighet. Sekretessen enligt OSL gäller för en uppgift som sådan. Det innebär att det saknar betydelse om uppgiften förekommer i en handling, framgår av ett annat föremål eller inte är dokumenterad. Sekretess innebär ett förbud att röja en uppgift, vare sig det sker muntligen, genom att en allmän handling lämnas ut eller på annat sätt. Tystnadsplikten kvarstår även efter det att anställningen, upp- draget eller dylikt har upphört. Den som röjer uppgifter i strid med bestämmelser i lag eller förordning kan göra sig skyldig till brott mot tystnadsplikt enligt 20 kap. 3 § (BrB). Är brottet mot tystnadsplikten också straffbart enligt någon annan straff- bestämmelse tillämpas i första hand den bestämmelsen. Exempelvis kan den som bryter mot bestämmelserna i 15 kap. OSL i vissa fall i stället dömas för brott mot säkerhet, t.ex. spioneri. Meddelarfriheten, som är en grundlagsskyddad rättighet, utgör ett undantag från tystnadsplikten. Den innebär att det kan vara tillåtet att röja en uppgift, som det i andra fall är förbjudet att av- slöja, för exempelvis publicering i massmedia. Om någon utnyttjar sin rätt till meddelarfrihet råder det ett efterforskningsförbud för myndigheter eller andra allmänna organ att efterforska vem källan är. Det så kallade anonymitetsskyddet innebär vidare att journa- lister med flera inte får avslöja sin källa om denna vill vara anonym. Meddelarfriheten innebär inte någon skyldighet att lämna uppgifter till massmedierna, utan bara en möjlighet att göra det. Meddelarfri- heten begränsas dock på vissa områden där intresset av sekretesskydd väger tyngre än behovet av insyn. Det är inte tillåtet att: Särskilt om säkerhetsskydd och utbyte av känsliga … •lämna ut uppgifter för publicering genom vilket uppgiftslämnaren gör sig skyldig till ett allvarligt brott mot säkerhet •med avsikt lämna ut allmän handling som är hemlig för publicering •avsiktligen bryta mot de tystnadsplikter där rätten att meddela och offentliggöra uppgifter har inskränkts av OSL. För en närmare redogörelse av offentlighet och sekretess hänvisas till kapitel 6. I säkerhetsskyddsåtgärden informationssäkerhet ingår att före- bygga att uppgifter som omfattas av sekretess och som rör rikets säkerhet obehörigen röjs, ändras eller förstörs, oavsett om det sker uppsåtligen eller av oaktsamhet. Sådana uppgifter – dvs. uppgifter som omfattas av OSL och som rör rikets säkerhet – utgör enligt 4 § säkerhetsskyddsförordningen hemliga uppgifter. Där definieras även hemlig handling som en handling som innehåller hemliga uppgifter. Då OSL inte ger några anvisningar om hur hemliga uppgifter ska hanteras, regleras detta i stället i säkerhetsskyddslagstiftningen. Säkerhetsskyddslagens bestämmelser om informationsklassificering I säkerhetsskyddslagen finns inga specifika regler om informations- klassificering för uppgifter och handlingar. Genom ett antal be- stämmelser i framför allt säkerhetsskyddsförordningen framgår det dock att hemliga uppgifter kan ha en synnerlig betydelse för rikets säkerhet3 samt att ett röjande av en hemlig uppgift kan medföra enbart ett ringa men.4 Till dessa nivåskillnader kopplas olika säker- hetsskyddsåtgärder som t.ex. placering i säkerhetsklass och inven- teringsintervall för hemliga handlingar. Det innebär att det finns såväl ett utrymme för, som ett behov av, att klassificera informa- tionen utifrån hur allvarlig en skada kan bli vid ett eventuellt röj- ande av informationen. Som tidigare nämnts avses med hemlig uppgift en uppgift som omfattas av sekretess enligt OSL och som rör rikets säkerhet (4 § säkerhetsskyddsförordningen). En hemlig handling är vidare en 3Se t.ex. i 9 § säkerhetsskyddsförordningen. 4Se t.ex. i 10 § säkerhetsskyddsförordningen. Särskilt om säkerhetsskydd och utbyte av känsliga … handling som innehåller hemlig uppgift (4 § säkerhetsskydds- förordningen). En kvalificerat hemlig handling är slutligen en hand- ling som är av synnerlig betydelse för rikets säkerhet (1 kap. 4 § PMFS 2015:3). Försvarsmyndigheternas klassificeringssystem med fyra nivåer Försvarsmakten införde 2004 fyra informationssäkerhetsklasser i Försvarsmaktens föreskrifter (FFS 2003:7) om säkerhetsskydd, för tillämpning i Försvarsmakten och vid de myndigheter som Försvars- makten har föreskriftsrätt över enligt säkerhetsskyddsförordningen. Skälet till detta var att det svenska systemet med i praktiken två nivåer – hemligt och kvalificerat hemligt – stod mot de fyra nivåer (på engelska och i fallande ordning Top Secret, Secret, Confidential och Restricted) som tillämpas av många andra länder och mellanfolkliga organisationer. Genom att de två högsta nivåerna i praktiken mot- svaras av de svenska nivåerna kvalificerat hemligt respektive hemligt blev konsekvensen att Försvarsmakten och andra myndigheter inom försvarssektorn behövde anlägga ett alltför högt säkerhets- skydd för uppgifter på nivåerna Confidential och Restricted med ökade kostnader och minskad effektivitet som följd. Det beskrivna informationssäkerhetsklassificeringssystemet har behållits i Försvars- maktens senaste föreskrifter om säkerhetsskydd (FFS 2015:2). Informationssäkerhetklasserna benämns som en kombination av ordet HEMLIG (med versaler) och nivåernas benämning på engelska (i fallande ordning HEMLIG/TOP SECRET, HEMLIG/ SECRET, HEMLIG/CONFIDENTIAL och HEMLIG/ RESTRICTED). Enligt Försvarsmakten och andra myndigheter i försvarssektorn har hanteringen av uppgifter i myndigheternas internationella sam- arbeten härigenom blivit mer ändamålsenlig.5 5 Se Utredningen om säkerhetsskyddslagens betänkande, ”En ny säkerhetsskyddslag” (SOU 2015:25), s. 331. Särskilt om säkerhetsskydd och utbyte av känsliga … SOU 2017:70 Informationsklassificering enligt förslaget till ny säkerhetsskyddslag Avsaknaden av bestämmelser om en fyranivåindelning på en natio- nell nivå innebär problem främst i relationer till andra länder och mellanfolkliga organisationer. Skillnaden i informations- klassificeringen gör det bl.a. svårt för myndigheter m.fl. att bedöma hur den utländska säkerhetsklassificeringen ska förhålla sig till svenska säkerhetsskyddsbestämmelser. När svenska myndigheter får handlingar med skyddsvärt innehåll från andra staters myndig- heter eller mellanfolkliga organisationer har dessa handlingar nor- malt klassificerats enligt den fyragradiga skalan. förväntas av hänsyn till våra folkrättsliga förpliktelser hantera handlingarna på ett sätt som innebär att dessa skyddas i motsvarande mån eller åtminstone inte med ett sämre skydd.6 I förslaget till ny säkerhetsskyddslag (SOU 2015:25) föreslås att säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter ska delas in i fyra informa- tionssäkerhetsklasser efter den skada för säkerhet som kan uppstå om uppgifterna röjs. De fyra klasserna ska enligt förslaget benämnas kvalificerat hemlig, hemlig, konfidentiell och begränsad. Indelningen i informationssäkerhetsklasser är grunden för utform- ningen av den del av säkerhetsskyddsåtgärderna informationssäker- het, fysisk säkerhet och personalsäkerhet som tar sikte på skyddet av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter. Säkerhetsskyddsklassifice- rade uppgifter som omfattas av ett internationellt säkerhetsskydds- åtagande ska, om de inte redan har klassificerats av annan stat eller mellanfolklig organisation, på motsvarande sätt delas in en informa- tionssäkerhetsklass utifrån den skada som ett röjande av uppgiften kan medföra för förhållande till annan stat eller mellan- folklig organisation. Såväl EU8 som Nato9 samt en stor del av länderna i och övriga världen använder ett mer utvecklat nivåsystem än i 6Utredningen om säkerhetsskyddslagens betänkande, ”En ny säkerhetsskyddslag” (SOU 2015:25), s. 331 f. 7Utredningen om säkerhetsskyddslagens betänkande, ”En ny säkerhetsskyddslag” (SOU 2015:25), s. 330 ff. 8TRES SECRET UE/EU TOP SECRET, SECRET UE/EU SECRET, CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL, RESTRIENT UE/EU RESTRICTED. 9COSMIC TOP SECRET, NATO SECRET, NATO CONFIDENTIAL, NATO RESTRICTED. Särskilt om säkerhetsskydd och utbyte av känsliga … med fyra klassificeringsnivåer inom såväl militär som civil verksamhet. Den omfattande internationella samverkan som förekommer mellan och andra länder och mellanfolkliga organisationer har stor betydelse för frågan om hur säkerhetskänslig information bör klassificeras. Ett säkerhetsskydd som direkt sluter an till de klassificeringsnivåer som andra staters myndigheter eller mellanfolkliga organisationer använder skulle enligt Utredningen om säkerhetsskydd underlätta det internationella samarbetet. Ett klassificeringssystem med fyra nivåer skulle enligt utredningen även ge bättre förutsättningar att nyansera säkerhetsskyddet än vad de nuvarande två nivåerna medger. Det skulle också medföra bättre förutsättningar att undvika ett för högt säkerhetsskydd för uppgifter som av en utländsk avsändare har klassificerats som Confidential och Restricted eller motsvarande beteckningar på andra språk. Ett klassi- ficeringssystem som bygger på fyra nivåer skulle därmed medföra att en uppgift som ges ett mer kostnadskrävande säkerhets- skydd än nödvändigt skulle kunna klassificeras på en lägre nivå och således ersättas av ett mindre kostsamt säkerhetsskydd.10 En fyragradig indelning av säkerhetsskyddsklassificerade uppgif- ter är enligt Utredningen om säkerhetsskydd dock inte utan nack- delar.