sou · H4B320 · 2017-01-01 00:00:00 — Det politiska uppdrag som statsrådet har är också så till vida speciellt att statsrådet ständigt måste värna sitt förtroende, inte bara i förhållande till de egna väljarna utan också till befolkningen i övrigt som ju regeringen och det enskilda statsrådet representerar. Sammantaget rör det sig om ett uppdrag som lätt kan bre ut sig till all vaken tid under veckans . varierar belastningen mellan olika statsråd och . På samma sätt som det ibland kan finnas utrymme för att dra ner på intensiteten i insatsen kan den plötsligt behöva dras upp igen. Statssekreteraren är en politiskt definierad och tillsatt tjänsteman som kan beskrivas som länken mellan regeringen och det egna statsrådet å ena sidan och departementet och dess myndigheter å den andra. Statssekreterarens verksamhet riktar sig inåt i betydligt högre grad än statsrådets men är naturligtvis även utåtriktad. Han eller hon har en viktig arbetsledande roll och leder under statsrådet verksamheten i departementet eller en del av ett departement. Uppgifterna är i viss mån författningsreglerade. I förordningen med instruktion för sägs att statssekreteraren är den som, närmast under departementschefen och övriga statsråd i departementet, leder arbetet inom departementet. Han eller hon har till uppgift att främst svara för planering och samordning i departe- mentet och i förhållande till andra samhällsorgan samt vaka över att arbetet bedrivs i överensstämmelse med planeringen (23 § nämnda förordning). Det är statssekreteraren som svarar för att de underlag tas fram som det egna statsrådet och regeringen i övrigt behöver för sitt arbete. Statssekreteraren är knuten till ett visst statsråd men har även ett ansvar för genomförandet av regeringens politik som helhet. På så vis kan sägas att statssekreteraren är ett verktyg för hela regeringen. En viktig uppgift är att leda det egna departementets arbete med statens budget. I det arbetet kan statssekreteraren beskrivas som chefsförhandlare i förhållande till och dess budgetavdelning. Statssekreteraren utgör också i övrigt en viktig kugge i det förhandlingsmaskineri som politiken är. Statssekreteraren ägnar således en stor del av sin tid åt att överlägga och förhandla med kollegor i andra departement och i Statsrådsberedningen. En annan viktig uppgift är att sköta relationerna till de myndigheter som finns under departementet och hålla löpande kontakter med myndighetscheferna. Omfattningen av denna uppgift beror naturligtvis på hur många myndigheter det rör sig om och hur mycket kontakt detta kräver. Många myndighetschefer synes se statssekreteraren vid det departement som myndigheten lyder under som ”sin chef”.16 Eftersom tjänstemännen som huvudregel först bereder ärendena med statssekreteraren har statssekreteraren stora möjligheter att bestämma vilka ärenden som ska tas vidare till statsrådet och vilka som inte ska göra det. En statssekreterare kan således påverka både politiken och den politiska beslutsprocessen. Hur stor makt en enskild statssekreterare har varierar och beror på hur relationen till statsrådet ser ut samt på departementets status och den inbördes hierarkin mellan statssekreterarna. Det handlar om att verka i ”statsrådets anda” och statssekreteraren måste visa absolut lojalitet mot sitt statsråd.17 16SOU 2011:81 s. 163. 17Ivarsson , , Makthavare i ministerns skugga, s. 95, 181 och 188. Mot bakgrund av ovanstående finns det fog för att påstå att statssekreteraren är statsrådets mest betydelsefulla rekrytering.18 Statssekreterarfunktionen har ibland till och med ansetts som lika viktig som statsrådsfunktionen.19 Statssekreterarnas bakgrund varierar – vissa kan ha tung politisk erfarenhet och/eller erfarenhet av arbete inom , andra inte. 3.3.3Pressekreteraren, stabschefen och planeringschefen samt övriga politiskt sakkunniga I den s.k. sägs att ”Pressekreterarna svarar ofta för att information ges om de viktigare regeringsbesluten. Det sker bl.a. genom pressmeddelanden och presskonferenser.”20 Pressekreterarnas roll är dock mera mångfacetterad än så. Pressekreteraren är den person som har huvudansvaret för statsrådets mediekontakter. Han eller hon följer ofta med statsrådet på de resor och besök statsrådet gör. I vissa fall kan statsrådet ha mer än en pressekreterare. Det kan också ibland finnas en presschef, med huvudansvar för pressfrågorna. Pressekreterarna och presscheferna är anställda av Statsrådsberedningen. Den politiska staben innehåller ibland också en stabschef och/ eller en planeringschef. Vilka uppgifter de har varierar mellan olika departement. Den största gruppen av politiskt anställda utgörs av de politiskt sakkunniga. Vanliga arbetsuppgifter är att ha kontakt med de enheter vars sakfrågor den politiskt sakkunnige ansvarar för, ta fram faktaunderlag och underlag för anföranden och artiklar, följa med på resor, ha kontakt med utskott samt hantera interpellationer och frågor till statsråd.21 18Jfr fokusgruppsamtal med statsråd hållet , , , Styrning bakom kulisserna – politiska staber och regeringens styrningskapacitet, s. 97. Enligt samtalet är det till och med statssekreterarma som ”egentligen” styr . Att statssekreterare, eftersom de också är departementets administrativa chef, ibland kan ha mer makt än statsrådet anförs också av , , Makthavare i ministerns skugga, s. 188. 19Göran i , , Aldrig ensam, alltid ensam. Samtalen med 1996–2006, , , 2007, s. 58. 20Politikerhandboken, s. 18. 21Se , , Styrning bakom kulisserna – politiska staber och regeringens styrningskapacitet, s. 146. 3.4Tidigare motioner i och behandling av frågan om statsråds möjlighet till föräldraledighet Frågan om statsråds möjlighet till föräldraledighet har tagits upp i ett antal motioner.22 Argument som då har förts fram av motionärerna för en tydligt reglerad möjlighet för statsråden att vara föräldralediga är bl.a. att det skulle underlätta rekryteringen av statsråd samt det symbolvärde en sådan möjlighet skulle ha. har i samtliga fall, senast i bet. 2014/15:KU1, avstyrkt motionerna. har följt utskottet. Utskottet har i sina ställningstaganden angett i huvudsak att ett statsråd inte är någon arbetstagare utan har ett uppdrag av en mycket speciell natur, och att ett statsråd i princip förutsätts alltid vara i tjänst. Mot bakgrund av statsrådsuppdragets särskilda natur har utskottet ansett att frågan om statsrådens möjligheter att vara föräldralediga inte lämpar sig för en lagreglering. Enligt utskottet bör regeringen i stället praktiskt kunna lösa den situation som uppkommer vid ett statsråds behov av längre ledighet från fall till fall. 3.5.1Rätt till föräldraledighet enligt föräldraledighetslagen Enligt föräldraledighetslagen (1995:584) har en arbetstagare som är förälder rätt att, under vissa förutsättningar, vara ledig för att ta hand om sitt barn. Rätten att vara föräldraledig finns från och med anställningens första dag. Den omfattar även den som är rättslig vårdnadshavare och har vård om ett barn, har tagit emot barn för stadigvarande vård och fostran i sitt hem eller stadigvarande sammanbor med en förälder under förutsättning att personen i fråga är eller har varit gift med eller har eller har haft barn med denna förälder (1 § föräldraledighetslagen). Ledigheten kan tas ut sammanhängande eller delas upp på högst tre perioder varje kalenderår (10 § föräldraledighetslagen). 22 Vi har funnit följande motioner i frågan. Motion 1997/98:K251 behandlas i bet. 1997/98:KU1 s. 18 f; motion 2011/12:K235 behandlas i bet. 2011/12:KU1 s. 93 ff.; motion 2012/13:K201 behandlas i bet. 2012/13:KU1 s. 74 f.; motion 2013/14:K248 behandlas i bet. 2013/14:KU1 s. 70 f. samt motion 2014/15:1680 och motion 2014/15:1559, som behandlas i bet. 2014/15:KU1 s. 52. Det man kanske framför allt tänker på när man talar om föräldraledighet är föräldrars rätt till hel ledighet tills barnet blivit 18 månader eller, under förutsättning att föräldern då har hel föräldrapenning, för tid därefter. Utöver det finns ytterligare fyra former av föräldraledighet (3 § första stycket föräldraledighetslagen). Dessa är som följer. Hel ledighet för en kvinnlig arbetstagare i samband med hennes barns födelse och för amning. Ledighet för en förälder i form av förkortning av normal arbetstid med tre fjärdedelar, hälften, en fjärdedel eller en åttondel medan föräldern har tre fjärdedels, halv, en fjärdedels respektive en åttondels föräldrapenning. Ledighet för en förälder i form av förkortning av normal arbetstid med upp till en fjärdedel tills, i huvudfallet, barnet fyllt . Ledighet för en arbetstagares tillfälliga vård av barn. En arbetstagare som vill utnyttja sin rätt till ledighet ska som huvudregel anmäla det till arbetsgivaren före ledighetens början eller, om det inte kan ske, . I samband med sin anmälan ska arbetstagaren ange hur ledigheten är planerad att pågå (13 § första stycket föräldraledighetslagen). För vissa grupper gäller mer generösa villkor. Exempelvis bör enligt 8 § tjänstledighetsförordningen (1984:111) statligt anställda arbetstagare, utöver vad som regleras i föräldraledighetslagen, i regel beviljas partiell ledighet för vård av barn intill utgången av det skolår då barnet fyller . 3.5.2Rätt till föräldrapenning enligt socialförsäkringsbalken (2010:110) Föräldrapenning är den ersättning föräldrar får för att kunna vara hemma med sina barn i stället för att arbeta. Föräldrapenning kan betalas ut till barnets föräldrar, den som är särskilt förordnad vårdnadshavare, blivande adoptivföräldrar samt den som bor tillsammans med föräldern och har eller har haft andra gemensamma barn med föräldern, är eller har varit gift med föräldern eller är eller har varit registrerad partner med föräldern (se 11 kap. 4 § socialförsäkringsbalken). Den som är gravid har möjlighet att ta ut föräldrapenning från och med den före beräknad förlossning (12 kap. 5 § socialförsäkringsbalken). Föräldrapenning betalas ut i sammanlagt per barn. Om en förälder har ensam vårdnad om barnet, har han eller hon rätt till alla . Tvillingföräldrar har rätt med föräldrapenning. Föräldrapenningen har tre olika ersättningsnivåer. Sjukpenningnivån baseras på förälderns sjukpenninggrundande inkomst, SGI. SGI är den årliga inkomst i pengar som en försäkrad kan antas komma att tills vidare få för eget arbete antingen som arbetstagare i allmän eller i enskild tjänst eller på annan grund (25 kap. 2 § socialförsäkringsbalken). För att SGI ska kunna fastställas krävs dessutom bl.a. att den försäkrades årliga inkomst kommer från arbete som kan antas vara i följd eller vara återkommande (25 kap. 3 § andra stycket 2 socialförsäkringsbalken). Vid beräkning av SGI görs således ett antagande om en framtida inkomst. Inkomster upp till tio prisbasbelopp får räknas med, vilket är . Sjukpenningnivån ger som regel lite av inkomsten upp till basbeloppstaket. motsvarar basbeloppstaket en månadslön på . Det innebär att den högsta möjliga ersättningen per dag är Om föräldern har haft låga eller inga inkomster alls träder grundnivån in. Den ger per dag. Lägstanivån gäller för 90 av det totala antalet dagar. Lägstanivån ger per dag. Föräldrarna kan avstå dagar till varandra, men på sjukpenningnivå är alltid reserverade och kan inte avstås till den andra föräldern. För föräldrar till barn födda eller adopterade före gäller att är reserverade. 23 Se faktablad om föräldrapenning, FK 200-4070, uppdaterad , s. 5. För barn födda eller adopterade 2013 eller tidigare kan föräldrapenning tas ut till och med den dag då barnet avslutat första året i . Om barnet fyller efter skolavslutningen kan föräldrapenningen dock tas ut barnet fyller . För barn födda eller adopterade 2014 eller senare kan föräldrapenning tas ut till och med den dag att barnet fyller eller när barnet slutar i årskurs fem i . Efter det att barnet har fyllt kan dock maximalt sammanlagt sparas. kan båda föräldrarna vara hemma och få föräldrapenning. De dagarna kallas dubbeldagar. Föräldrarna kan som mest ta ut . I detta kapitel redogör vi för under vilka villkor, i form av t.ex. arvode och avgångsersättning, som ett statsråd verkar. Kapitlet inleds med ett avsnitt om uppdragets form (avsnitt 4.1). Sedan följer ett avsnitt om arvode (avsnitt 4.2), ett avsnitt om ersättning för ökade levnadskostnader m.m. (avsnitt 4.3) och ett avsnitt om avdrag vid sjukdom (avsnitt 4.4). Därefter kommer två avsnitt som berör ersättning efter det att statsrådet har upphört att vara statsråd, dels i form av avgångsersättning (avsnitt 4.5), dels i form av pensions- och avgångsförmåner (avsnitt 4.6). Statsråden är inte arbetstagare i arbetsrättslig bemärkelse utan arvoderade uppdragstagare och har inte någon anställningstrygghet. Förklarar att statsministern eller något annat statsråd inte har förtroende, ska talmannen entlediga statsrådet (6 kap. 7 § regeringsformen, RF). Uppdraget upphör också om statsministern entledigas eller dör (6 kap. 9 § RF). Även statsministern kan när som helst entlediga statsrådet. Statsrådens uppdrag är således i dessa avseenden av en mycket speciell natur. Arvodesbeloppet är för statsministern och för övriga statsråd. Som nämnts i avsnitt 3.2.1 är det som fastställer storleken på arvodena. Senast beloppen ändrades var per . Arvodet beskattas som lön. Det står statsrådet fritt att avstå från hela eller delar av arvodet. Om statsrådet väljer att avstå en del av det, beskattas inte den delen. Om statsrådet däremot väljer att avstå arvode till förmån för någon annan mottagare, utlöses beskattning hos statsrådet. 4.3Ersättning för ökade levnadskostnader m.m. Ett statsråd kan ha rätt till ersättning för ökade levnadskostnader.1 Det krävs då att statsrådet har längre färdväg än från bostaden på hemorten till arbetet i och att vissa förutsättningar för avdrag i inkomstskattelagen (1999:1229) är uppfyllda (6 § lagen [1991:359] om arvoden till statsråden m.m., arvodeslagen). Ersättningen utgörs av s.k. avlöningsförstärkning med , ersättning för logikostnad med högst samt reskostnadsersättning för resor mellan och hemorten med högst en hemresa . Statsråden bestämmer därvid själva färdmedel för resorna. Avlöningsförstärkningen är tänkt att täcka kostnader som normalt uppkommer vid dubbelt boende, t.ex. kostnader för hushållsel och bredband i de fall kostnaderna inte ingår i hyran för boendet. För logikostnader lämnas ersättning i förhållande till hur många som står på hyresavtalet. Är det två personer som står på avtalet, ersätts således halva hyreskostnaden. På motsvarande sätt lämnas ersättning för avgift till bostadsrättsförening i förhållande till ägd andel av bostadsrätten.2 Ersättningarna är skattepliktiga. Uppdrag som statsråd ska enligt inkomstskattelagen behandlas som tillfälligt arbete på annan ort (12 kap. 18 § andra stycket inkomstskattelagen). Om övriga krav i 12 kap. inkomstskattelagen är uppfyllda, kan medge avdrag för ökade levnadskostnader. Statsråd får inte traktamente eller förrättningstillägg vid resor men har, när de gör en inrikes resa inom ramen för sitt uppdrag, rätt till resekostnadsersättning, bilersättning och biltillägg enligt samma regler som gäller för tjänstemän i . Ett statsråd som är ledamot av har dessutom rätt till sådan 1Se beslut av om ersättning till statsråd, statssekreterare och politiskt sakkunniga för ökade levnadskostnader vid tillfälligt arbete på annan ort eller dubbel bosättning. 2Information för politiker i , handbok utgiven av , , s. 67. ersättning vid resor mellan och den valkrets som han eller hon representerar i (5 § arvodeslagen). Om statsrådet gör en utrikes resa inom ramen för sitt uppdrag, har han eller hon också rätt till resekostnadsersättning enligt samma regler som gäller för tjänstemän i (8 § arvodeslagen). Beslut om ersättningar till statsråd fattas av förvaltningschef efter ansökan från statsrådet. Ett statsråd har även rätt till vissa andra förmåner, såsom t.ex. nyttjande av statsrådsbil. Om ett statsråd inte kan fullgöra sitt uppdrag på grund av sjukdom, ska avdrag göras på statsrådets arvode och sådan avlöningsförstärkning som avses i 6 § arvodeslagen. Hur stort avdraget ska vara och hur det ska beräknas anges närmare i 2 § arvodeslagen. Arvodeslagen har ändrats sedan sin tillkomst. Bland annat har ersättningsnivåerna vid sjukdom ändrats för att så långt som möjligt ge ersättningsnivåer som motsvarar dem som gäller vid sjukdom för statsanställda i allmänhet.3 Såvitt vi känner till har det förekommit endast ett fåtal fall där ett statsråd har varit så sjukt att han eller hon inte har kunnat fullgöra sitt uppdrag och därför har fått avdrag. Avdraget administreras av . Ett statsråd som lämnar sin befattning har rätt till avgångsersättning. Sådan ersättning beslutas av (1 § andra stycket arvodeslagen). Nämnden har i protokoll från fastställt riktlinjer för avgångsersättningen. Av riktlinjerna framgår i huvudsak följande. Statsråd som lämnar sitt uppdrag som statsråd får avgångsersättning . 3 Se prop. 1996/97:6 s. 3 samt bet. 1996/97:KU8 s. 1. Avgångsersättningen lämnas med samma belopp som statsrådet fick i arvode vid avgången. Om det finns särskilda skäl, kan avgångsersättning lämnas under längre eller än eller begränsas till beloppet. Ersättningen minskas med vad det förutvarande statsrådet uppbär i ersättning med anledning av anställning, uppdrag eller annan jämförlig verksamhet, inkomst som inte beskattas i och har rätt att uppbära i pension eller liknande. Ersättningen minskas inte för arvoden av tillfällig natur, såsom arvoden för tidningsartiklar eller föredrag, om dessa inkomster sammantagna som ersättningen betalas understiger . För att avgångsersättning ska betalas ut krävs en ansökan av statsrådet. Avgångsersättningen räknas som pensionsgrundande inkomst för allmän pension. Den betalas ut av . Ett statsråd har rätt till vissa pensions- och avgångsförmåner. Dessa beslutas av , . avgiftsbestämda pensionsförmåner i form av individuell ålderspension och kompletterande ålderspension förmånsbestämda pensionsförmåner i form av ålderspension, sjukpension, efterlevandepension samt intjänad pension (fribrev). Pensionens storlek är beroende av antalet tjänsteår och pensionsunderlagets (dvs. lönen/arvodet) storlek. Regler om avgångsförmånerna finns i förordningen (2003:55) om avgångsförmåner för vissa arbetstagare med statlig chefsanställning, förordningen (AgVFS 2003:1 B 1) om inkomstgaranti och tjänstepension för statsråd med ändringar (AgVFS 2003:6 B 5 och AgVFS 2005:1 B 1) och pensionsavtalen för arbetstagare hos staten. Utöver ovanstående pensionsförmåner har ett statsråd även rätt till allmänna lagstadgade pensionsförmåner i form av inkomstpension, premiepension och i vissa fall tilläggspension. Inkomster som överstiger 7,5 inkomstbasbelopp (vilket 2016 motsvarar en inkomst om ) är inte pensionsgrundande för den allmänna pensionen. 5 Andra gruppers villkor I detta kapitel ger vi en kort beskrivning av vissa andra gruppers anställningsvillkor. Beskrivningen är inte uttömmande. Inledningsvis behandlar vi statssekreterarnas villkor (avsnitt 5.1). Avsnittet som följer handlar om politiskt sakkunnigas och politiskt timanställda brevsvarares eller talskrivares villkor (avsnitt 5.2). Därefter behandlas villkoren för tjänstemän i (avsnitt 5.3). Slutligen finns ett avsnitt om riksdagsledamöternas villkor (avsnitt 5.4). Regeringen beslutar om anställning i av statssekreterarna samt fastställer deras lön (34 § första stycket och 35 § första stycket förordningen [1996:1515] med instruktion för ). Lönen för statsministerns statssekreterare är och för övriga statssekreterare . Senast beloppen ändrades var per . En statssekreterare har under vissa förutsättningar rätt till ersättning för ökade levnadskostnader i form av avlöningsförstärkning, ersättning för bostadskostnad och ersättning för kostnader för högst en hemresa med valfritt färdmedel i reguljär trafik.1 Beslut om ersättningar till statssekreterare fattas av genom respektive departementschef eller den som departementschefen bestämmer. Ersättningarna är skattepliktiga. 1 Se beslut av om ersättning till statsråd, statssekreterare och politiskt sakkunniga för ökade levnadskostnader vid tillfälligt arbete på annan ort eller dubbel bosättning. 12 kap. inkomstskattelagen (1999:1229) är uppfyllda, kan medge avdrag för ökade levnadskostnader.2 Statssekreterare lyder i allmänhet under pensionsavtalen för arbetstagare hos staten. Utöver detta tillkommer allmänna pensionsförmåner i form av inkomstpension och premiepension och, i förekommande fall, tilläggspension enligt socialförsäkringsbalken (2010:110). För statssekreterarnas del finns också den s.k. statssekreteraröverenskommelsen som ingicks 1994 mellan partier. I korthet innebär överenskommelsen följande. Vid ett regeringsskifte ska statssekreterarna efter den nya regeringens tillträde begära sitt entledigande från anställningen som statssekreterare. De ska dessutom begära entledigande från sådana uppdrag som ordförande eller ledamot i organ med statlig anknytning, t.ex. utredningar, styrelser för verk, institutioner eller företag, som har direkt samband med tjänstgöringen som statssekreterare. En statssekreterare är också skyldig att begära sitt entledigande när det statsråd som statssekreteraren är knuten till avgår. I de uppräknade fallen, samt i det fall en statssekreterare entledigas utan att han eller hon själv har begärt det, är statssekreterarna berättigade till avgångsvederlag. Överenskommelsen behandlar dock inte alla situationer som kan inträffa. Fråga kan t.ex. uppkomma om vad som gäller för statssekreterare när statsrådet byter departement eller sitter kvar i sitt departement men med förändrat ansvarsområde. Avgångsvederlaget beslutas av regeringen. Vederlaget motsvarar månadslönen vid avgångstillfället . Om en statssekreterare har varit anställd än 12 månader utbetalas avgångsvederlaget . Detta gäller dock inte statssekreterare som har rekryterats från vissa statliga chefsställningar (i regel myndighetschefer) och som erbjuds ny anställning med motsvarande villkor. Vidare ska avgångsvederlaget minskas dels med inkomst av ny anställning eller annat förvärvsarbete , dels med vad den förutvarande statssekreteraren får eller har rätt att få i pension och liknande. Den som varit tjänstledig från en tidigare anställning och som inte återgår till sin tidigare anställning och inte heller får någon annan anställning eller något annat förvärvs- 2 Statssekreterarna anses alltså inte, såsom statsrådet, automatiskt uppfylla kraven på tillfälligt arbete på annan ort enligt 12 kap. 18 § andra stycket inkomstskattelagen. arbete har endast rätt till avgångsvederlag om särskilda skäl talar mot att han eller hon återgår till sin tidigare anställning. Avgångsvederlaget räknas som pensionsgrundande inkomst för allmän pension men är inte sjukpenninggrundande.3 Vid sjukdom gäller samma regler för avdrag på lönen som för andra tjänstemän i , se avsnitt 5.3. Eftersom statssekreterare är anställda av har de en formell möjlighet att vara föräldralediga. En föräldraledig statssekreterare har rätt till föräldralön på samma sätt som andra tjänstemän som är anställda i , se avsnitt 5.3. 5.2Villkor för politiskt sakkunniga och för politiskt timanställda brevsvarare eller talskrivare Anställningsvillkoren för politiskt sakkunniga samt för politiskt timanställda brevsvarare eller talskrivare regleras i ett kollektivavtal, det s.k. politikeravtalet.4 Politiskt sakkunnig som är riksdagsledamot omfattas dock inte av avtalet. Beslut om anställning av politiskt sakkunniga med funktion som planeringschef, stabschef, presschef, pressekreterare, politiskt sakkunnig eller politiskt sakkunnig assistent fattas av , och beslutar också om lönen för dessa (34 § andra stycket och 35 § andra stycket förordningen med instruktion för ). Av politikeravtalet följer att lönesättningen sker enligt riktlinjerna för lönesättning i (5 § politikeravtalet).