sou · H5B319 · 2017-02-28 00:00:00 — Brister i kartläggningen av de kunskaper som eleverna har med sig samt att språkintroduktionens åtskillnad i många skolor från övrig verksamhet hindrar integrationen med övriga elever. Det lyfts också fram som en bidragande orsak till att få elever på språkintroduktionsprogram blir behöriga till och fullföljer en gymnasieutbildning inom tillåten tid. problembild speglar i stort det som framkommit i Duas dialogmöten med kommuner och arbetsförmedlingskontor. Delegationen menar att regeringen bör arbeta vidare för att förändra språkintroduktionsprogrammet. Det är angeläget att regeringen möjligt, i linje med förslag och med hänsyn till de remissvar som inkommer, till föreslår nödvändiga förändringar i de delar i skollagen24 som gäller gymnasieskolans språkintroduktion. Det är även angeläget att regeringen genomför de förordningsförändringar som framhåller i syfte att skapa bättre förutsättningar för nyanlända elever. De förslag till förändringar som lämnar och som delegationen menar att regeringen bör ta fasta på gäller sammanfattningsvis: behovet av ett utökat stöd till lärare och huvudmän för bedömning av utländsk utbildning (validering) förtydligande av reglerna om behörighet till gymnasieskolan för den som söker alternativt går på ett introduktionsprogram behovet av att tydliggöra bestämmelsen om heltidsstudier vikten av, och möjligheterna till, ett mer varierat innehåll med större koppling till nationella program vikten av arbetslivsanknytning i undervisningen, för de elever som siktar mot en yrkesutbildning. 24 Skollagen (2010:800). Utmaningar avseende ungas etablering på arbetsmarknaden Mot bakgrund av de många unga nyanlända i skolåldern som under det närmaste året kommer att beviljas uppehållstillstånd är det angeläget att reformer sker skyndsamt. Förslagen på detta område bör därför hanteras separat så att nödvändiga reformer inte riskerar att försenas på grund av att de i beredning kopplas ihop med större, mer komplexa förslag från . I sammanhanget bör erinras om att det åligger den kommunala huvudmannen att besluta om en plan för utbildningen och vikten av att denna plan lever upp till skollagens25 krav och i övrigt är av god kvalitet. Dessutom får elevens individuella studieplan en extra viktig funktion för elever på språkintroduktionsprogrammet då detta program saknar nationellt fastställda programstrukturer och examensmål. Det finns också ett behov av att kommunerna i större utsträckning än vad som sker använder sig av det utrymme som finns för att anpassa undervisningen till individen. Kommunernas kunskap om möjligheterna till detta behöver förbättras. har i sina kontakter med Dua konstaterat att kommunen (huvudmannen) inom ramen för gällande regelverk kan anpassa utbildningen och organiseringen av denna i långt större utsträckning än vad som normalt görs. En del skolor organiserar all undervisning i grundskoleämnen inom programmet språkintroduktion, andra organiserar undervisningen på så sätt att eleverna i undervisningsgrupperna kommer både från programmet språkintroduktion och från andra introduktionsprogram. Vidare får språkintroduktion även innehålla andra insatser som är gynnsamma för elevens kunskapsutveckling, exempelvis olika motivationsinsatser och praktik. En likvärdig utbildning innebär därför inte att undervisningen ska organiseras och utformas på samma sätt överallt. Däremot ska den alltid ha elevens bästa som utgångspunkt. har också betonat att det är möjligt att kombinera språkintroduktion med utbildning i svenska för invandrare. Det innebär att eleven kan vara inskriven både på språkintroduktion och på utbildning i svenska för invandrare. I de fall då språkintroduktion kombineras med utbildning i svenska för invandrare gäller aktuella styrdokument för denna del av under- 25 Skollagen (2010:800). Utmaningar avseende ungas etablering på arbetsmarknaden Även om språkintroduktionen ofta bedrivs som en separat verksamhet, menar att det är viktigt att den är en integrerad del av den gymnasieskola den ingår i.26 Mot bakgrund av de behov som finns menar delegationen att det är angeläget att vidareutvecklar sitt stöd till kommunerna på detta område. På kan en övergripande översyn av alla skolformerna för nyanlända unga behövas. När det gäller unga nyanlända som inte fullföljer gymnasiet inom tillåten tid och inte har rätt till stöd av Arbetsförmedlingen inom ramen för en etableringsplan, är det angeläget att kommunerna och Arbetsförmedlingen i samverkan har en beredskap. Dessa unga behöver erbjudas flexibla insatser som gör det möjligt för dem att fullfölja sin gymnasieutbildning som de får nätverk med arbetsgivare genom arbete eller praktik. Traineejobben ger möjlighet till stor individuell anpassning och kan vara ett redskap i detta arbete. Därtill har komvux en avgörande roll. 8.5Unga med funktionsnedsättnings etablering på arbetsmarknaden Följande avsnitt avser huvudsakligen unga med en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga, i enlighet med den juridiska innebörd begreppet har inom arbetsmarknadspolitiken. I texten används dock återkommande endast uttrycket ”unga med funktionsnedsättning”. Ofta är skälet endast att underlätta läsningen. Det kan dock också handla om att det i något fall bedöms lämpligare med ett begrepp som har en mer allmän, vidare innebörd än det arbetsmarknadspolitiskt präglade uttrycket. Stora utmaningar, trots god konjunktur Trots den goda konjunkturen på arbetsmarknaden syns inte någon påtaglig förbättring av möjligheterna att etablera sig på arbetsmarknaden för unga med funktionsnedsättning. 26 Se bl.a. : Introduktionsprogrammet språkintroduktion. 2013, samt : Allmänna råd om utbildning av nyanlända elever. Utmaningar avseende ungas etablering på arbetsmarknaden graden bland dem som själva uppger att de har en funktionsnedsättning är enligt . har andelen inskrivna unga med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga ökat. Antalet tredubblades mellan 2008–2015, från 2 000 till 6 000. Ungdomar med funktionsnedsättning utgör av samtliga inskrivna arbetslösa ungdomar hos Arbetsförmedlingen. utgör de av unga med arbetslöshetstider eller mer. Av dem med arbetslöshetstider eller mer utgör ungdomar med funktionsnedsättning hela 42 procent.27 Något som varit tydligt är ökningen av neuropsykiatriska diagnoser och psykisk ohälsa, särskilt bland unga. Sådana diagnoser utgör merparten av konstaterade funktionsnedsättningar.28 Av de unga som uppger att de har en funktionsnedsättning har var femte känt sig diskriminerad, vanligast är negativa attityder hos arbetsgivare.29 Vid Duas dialogmöten framkom att det finns en oro för att ungas problematik, främst psykisk ohälsa men även andra funktionsnedsättningar, inte uppmärksammas och att alla unga därför inte får det stöd de behöver . Detta påverkar sedan deras fortsatta möjligheter på arbetsmarknaden negativt. En extra utsatt delgrupp i detta avseende är unga nyanlända. Arbetsmarknadspolitiska stöd som är särskilt riktade till personer med funktionsnedsättning är viktiga för gruppens möjlighet att etablera sig på arbetsmarknaden. Detta gäller inte minst för unga med funktionsnedsättning. I synnerhet olika former av anställningsstöd har visat goda effekter när det gäller att förbättra målgruppens möjlighet att få ett jobb. Ett annat stöd som används är , särskilt introduktions- och uppföljningsstöd, som innebär att individen får stöd av en särskilt utbildad konsulent vid intro- 27Arbetsförmedlingen: Perspektiv på ungdomsarbetslösheten. 28SCB/Arbetsförmedlingen: Situationen på arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning 2015. Utmaningar avseende ungas etablering på arbetsmarknaden duktionen på en arbetsplats. Konsulenten samverkar med arbetsplatsen om hur introduktionen ska läggas upp. Stödet kan ibland innebära att SIUS-konsulenten arbetar sida vid sida med individen . Stödet trappas sedan ned successivt och upphör helt när den anställda kan utföra sina uppgifter självständigt. , liksom arbetssätten Supported employment och case management, utvärderas av Arbetsförmedlingen och . Målsättningen är att få evidens på hur effektiva olika insatser är när det gäller etablering på arbetsmarknaden för unga med aktivitetsersättning. De olika arbetsmarknadspolitiska stöden för personer med funktionsnedsättning används ofta med en rehabiliterande utgångspunkt; individen ska successivt behöva mindre och mindre stöd. Just när det gäller det ökande antalet av unga med funktionsnedsättningar relaterade till psykisk ohälsa är det dock viktigt att se att behovet av stöd kan fluktuera , och att en tillfällig förbättring inte innebär att individens behov upphört på . Andra individer kan komma att ha behov av olika former av stöd under hela sitt arbetsliv. Det är viktigt att detta tas med i planeringen av stöd som ges till gruppen. En annan viktig förutsättning för att fler ungdomar som står längre från arbetsmarknaden snabbare ska komma ut i arbete eller studier är en utvecklad och välfungerande samverkan också med landstingen.30 Sådan samverkan finns t.ex. inom samordningsförbunden. finns det 82 samordningsförbund i . Av 290 kommuner samverkar 247 med Arbetsförmedlingen, och region eller landsting genom ett förbund. Det finns samordningsförbund i samtliga landsting.31 Samordningsförbunden verkar genom att finansiera insatser, ofta i projektform, som bedrivs av de samverkande parterna. Insatserna ska rikta sig till individer som är i behov av samordnade rehabiliteringsinsatser och ska syfta till att dessa uppnår eller förbättrar sin förmåga att försörja sig själva.32 Arbetsförmedlingen och har 30Arbetsförmedlingen: Perspektiv på ungdomsarbetslösheten. 322 § lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser. Utmaningar avseende ungas etablering på arbetsmarknaden uppdragits att främja att långtidssjukskrivna, unga med funktionsnedsättning och unga med aktivitetsersättning får ta del av samordningsförbundens insatser.33 var det cirka 33 500 deltagare i samordningsförbundens insatser. Av dessa registrerades (cirka 14 700 personer) med personuppgifter och var föremål för en fördjupad uppföljning i rapportering till regeringen. Av dessa var det över 8 000 unga som deltagit i samordningsförbundens insatser. Av dem hade aktivitetsersättning innan insatsen (av de unga med aktivitetsersättning deltog i en av samordningsförbunden anordnad insats). Av de individinriktade insatserna vänder sig direkt till målgruppen unga.34 Av de deltagare som kunde följas upp som var hade av deltagarna gått vidare till arbete eller studier efter insats. För unga som hade aktivitetsersättning innan insats var andelen som gått vidare till studier eller arbete.35 och Arbetsförmedlingen har 2017 fått i uppdrag av regeringen att i samarbete utreda behovet av och genomföra insatser som förkortar tiden i sjukförsäkringen samt medför att den som är sjukskriven eller har aktivitetsersättning utvecklar eller återfår arbetsförmågan och därmed kan återgå i, eller få, arbete. Insatserna ska ske för de som bedöms ha behov av aktiva rehabiliteringsinsatser. Myndigheterna har även fått i uppdrag att arbeta för att samordningsförbunden prioriterar att finansiera insatser för bl.a. unga med funktionsnedsättning och unga som har aktivitetsersättning i syfte att stärka deras förmåga till förvärvsarbete.36 Regeringen har uppdragit åt 46 statliga myndigheter att ställa praktikplatser till förfogande (minst 1 000 platser ) och ta emot arbetssökande personer med funktionsnedsättning från Arbetsförmedlingen. Regeringen har också uppdragit åt samtliga myndig- 33Regleringsbrev för avseende Arbetsförmedlingen samt regleringsbrev för avseende . 34Försäkringskassan: Uppföljning av finansiell samordning . Det finns även strukturövergripande insatser som avser att förbättra samverkan mellan myndigheterna. 35Andra deltagande unga uppbar t.ex. försörjningsstöd, sjukpenning, rehabiliteringsersättning eller aktivitetsstöd innan insats. 36Regleringsbrev för avseende , Utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktionsnedsättning samt regleringsbrev för avseende Arbetsförmedlingen, Uppdrag, 9. Utmaningar avseende ungas etablering på arbetsmarknaden heter att tillhandahålla moderna beredskapsjobb i staten till personer (minst 5 000 personer fram ) som är nyanlända eller personer som varit arbetslösa och som är inskrivna hos Arbetsförmedlingen. Arbetsförmedlingen har i uppdrag att underlätta implementeringen av dessa båda uppdrag.37 Behov av uppföljning och bättre kunskap Kunskapen om unga med funktionsnedsättning och deras etablering på arbetsmarknaden är i många avseenden bristfällig. Det beror bl.a. på brister i dokumentation och uppföljning. Mycket av det stöd som erbjuds unga med funktionsnedsättning ges inom verksamhet (bl.a. LSS och daglig verksamhet) eller kanaliseras via samordningsförbunden och en omfattande projektverksamhet. Även om det kan finnas dokumentation och kunskap om vilka individer som deltar, vilka insatser de får och vad det leder till går det inte att säga hur många som sammantaget deltar i verksamheter av olika slag eller bedöma den samlade effekten. Vad gäller samordningsförbunden kan konstateras att uppföljningen av deras verksamhet omfattar en minoritet av deltagarna, och att endast en liten del av alla unga med funktionsnedsättning tar del i en insats inom förbunden, varför det är svårt att få en bild av hur stor andel som efter en insats är i arbete eller studier.38 Det går inte heller att löpande följa upp hur det går för unga i särskolan när det gäller deras etablering på arbetsmarknaden, då relevant utbildningsstatistik saknas. Det finns forskning som belyst situationen för de elever som gick ut gymnasiesärskolan . Den visar att en av fyra arbetade efter att ha lämnat gymnasiesärskolan, och att lika många varken arbetade eller studerade. Fyra av tio deltog i daglig verksamhet.39 utvärdering (IFAU) konstaterar i en rapport att och fram till nu har utvecklingen varit negativ för unga med funktionsnedsättning, sett har anknytningen till arbetsmarknaden 37Regleringsbrev för avseende Arbetsförmedlingen, Uppdrag, 4. 38Försäkringskassan: Uppföljning av finansiell samordning . 39Arvidsson, J: Sysselsättning och social rättvisa. En nationell registerstudie om 12 269 unga vuxna med intellektuellfunktionsnedsättning. Utmaningar avseende ungas etablering på arbetsmarknaden kraftigt försvagats för denna grupp. Kunskaperna om hur det går för denna grupp på arbetsmarknaden är begränsade och det är inte känt vad som kan förklara den negativa utvecklingen.40 Regeringen har gett Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) i uppdrag att ta fram en plan för utvärdering av samordningsförbundens organisering och verksamhet. Den ska redovisas senast den 28 april 2017.41 8.6Delegationens överväganden avseende unga med funktionsnedsättning 8.6.1Prioritera insatser för att främja etableringen på arbetsmarknaden för unga med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga Insatser för att främja möjligheterna för unga med funktionsnedsättning att etablera sig på arbetsmarknaden bör prioriteras. Det bör övervägas om landstingen kan involveras ytterligare, främst genom sin medverkan i samordningsförbund, och spela en mer framträdande roll i samverkan kring unga. Den nationella samordnaren för unga som varken arbetar eller studerar (U2015:06) bör också i sitt arbete fokusera på landstingens roll i samverkan. En översyn av uppföljningen av målgruppens etablering i arbetslivet bör göras Väl fungerande samverkan mellan i första hand stat, kommun och landsting – men också det civila samhällets organisationer och sociala företag – är särskilt viktig vad gäller unga med funktionsnedsättning. Som framgår av avsnitt 8.5 finns en oro över att unga med funktionsnedsättning, som slutar skolan och inte gått i särskolan, inte får det stöd de behöver för sin etablering i arbetslivet. Främst gäller detta unga med neuropsykiatriska diagnoser och psykisk 40IFAU: En förlorad generation? Om ungas etablering på arbetsmarknaden. 41Regleringsbrev för avseende Inspektionen för socialförsäkringen. Utmaningar avseende ungas etablering på arbetsmarknaden Andelen unga med psykisk ohälsa har ökat som deras möjligheter att etablera sig i arbetslivet har försämrats.42 Bland annat mot den bakgrunden finns det, menar delegationen, behov av att utveckla samverkan mellan skola och Arbetsförmedlingen både när det gäller unga som varken arbetar eller studerar i åldern 20–och gällande övergången mellan skola och arbetsliv (jfr avsnitt 8.1 och 8.7). Vidare bör det av samma skäl övervägas om landstingen kan involveras ytterligare främst genom sin medverkan i samordningsförbund och spela en mer framträdande roll i samverkan om unga. Detta gäller särskilt psykiatrin. Den nationella samordnaren för unga som varken arbetar eller studerar bör också i sitt arbete fokusera på hur landstingen på mer reguljär basis kan involveras i samverkan kring unga med funktionsnedsättning. Den nationella samordnaren har i sitt uppdrag ett tydligt helhetsperspektiv och tar i sin verksamhet sikte på hela livssituationen för, huvudsakligen, unga 15–som varken arbetar eller studerar. Samordnaren har också en bred tvärsektoriell ingång och fokuserar inte minst på det förebyggande arbetet. Genom detta finns det en tydlig koppling i den nationella samordnarens arbete till landstingens roll och vidare hälso- och sjukvårdspolitiska frågor. I svaren på Duas enkät till kommuner framkommer att unga med funktionsnedsättning är en prioriterad grupp i överenskommelserna i fyra av tio kommuner, och i var tredje kommun har samverkan kring unga bidragit till att arbetslösheten minskat för dessa (se avsnitt 4.2). Detta är i linje med Duas allmänna bedömning att unga med funktionsnedsättning särskilt gynnas av samverkan. Delegationen ser dock en utmaning när det gäller behovet av kontinuerligt fokus på situationen för dessa unga. I tider av god konjunktur dras resurserna för insatser för arbetslösa ned. Detta är rimligt. Det är angeläget att resursneddragningar inte görs oövertänkt och kortsiktigt, utan att hänsyn tas till de faktiska utmaningar som måste hanteras. De stora satsningar som, på goda grunder, nu görs för att främja nyanlända ungas etablering på arbetsmarknaden kan innebära en ytterligare utmaning för både Arbetsförmedling och kommunerna. Delegationen vill i detta perspektiv understryka vikten av att aktiva insatser för att främja möjligheterna för unga med funktionsnedsättning att etablera sig på 42 : Barns och ungas hälsa, vård och omsorg 2013. Utmaningar avseende ungas etablering på arbetsmarknaden arbetsmarknaden prioriteras oavsett konjunkturläge. Att värna långsiktigt hållbar samverkan mellan olika nyckelaktörer är en del i detta. Det är viktigt att i sammanhanget också beakta betydelsen av insatser riktade mot arbetsgivarna. Arbetsgivarnas vilja att anställa individer med funktionsnedsättning är avgörande, inte minst för Arbetsförmedlingens arbete. Det saknas kunskaper om övergången mellan skola och arbetsliv för unga med funktionsnedsättning. De brister som finns i uppföljningen försvårar dessutom utvecklingen av samverkan på området. I likhet med IFAU menar därför delegationen att det behövs ytterligare kunskap om övergången mellan skola och arbetsliv och situationen på arbetsmarknaden för unga med funktionsnedsättning samt en översyn av uppföljningen av deras etablering.43 8.7Samspelet och övergången mellan skola och arbetsliv En bra, väl fungerande skola är av grundläggande betydelse för att förhindra att unga hamnar i arbetslöshet. Det gäller särskilt för de grupper av unga som av olika skäl har svårt att etablera sig på arbetsmarknaden. Skolan har här en viktig kompensatorisk funktion att fylla. av landets gymnasieelever slutför inte sina studier . Orsakerna till detta varierar.44 Beroende på huruvida individen gått ett, två eller i gymnasiet och vilket program de läser har de olika goda förutsättningar att etablera sig i arbetslivet.45 Med utgångspunkt i delegationens uppdrag om samverkan rörande unga arbetslösa lyfts i detta avsnitt ett antal frågor som rör samspelet och kopplingen mellan kommunen, myndigheterna och arbetslivet. 43IFAU: En förlorad generation? Om ungas etablering på arbetsmarknaden. 44MUFC: 10 orsaker till avhopp. 45Skolverket: Vad ungdomar gör efter gymnasieskolan – en registerstudie. Utmaningar avseende ungas etablering på arbetsmarknaden Vem gör vad ? En studie- och yrkesvägledning av hög kvalitet är central för ungas etablering på arbetsmarknaden. Med väl underbyggda val minskar risken för avhopp och felval och fler unga kan gå vidare till eftergymnasiala studier eller arbete. Vägledningen är också viktig för att åstadkomma bättre balans mellan utbud och efterfrågan av kompetens på arbetsmarknaden. I många av de överenskommelser som gjorts mellan Arbetsförmedlingen och kommunerna lyfts behovet av åtgärder i syfte att ge ungdomar bättre förutsättningar för initierade val. Inte minst påtalas behovet av att utveckla studie- och yrkesvägledningen och att tidigare och tydligare få in arbetsmarknadskunskap i skolans undervisning. I flera överenskommelser kopplas vikten av god studie- och yrkesvägledning också samman med behovet av att skapa ett närmare samarbete mellan skolan, Arbetsförmedlingen och arbetslivet. Det är kommunernas ansvar att säkerställa att elever i alla skolformer utom förskolan och förskoleklassen har tillgång till personal med sådan kompetens att deras behov av vägledning inför val av framtida utbildning och yrke kan tillgodoses. Även den som avser att påbörja en utbildning ska ha tillgång till vägledning. Arbetsförmedlingen har enligt sin instruktion inget allmänt uppdrag kopplat till studie- och yrkesvägledning. En fungerande sådan är dock en av förutsättningarna för att myndigheten ska kunna uppfylla de grundläggande uppdrag som finns angivna i 2 § instruktionen; att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt genom att effektivt sammanföra dem som söker arbete med dem som söker arbetskraft samt bidra till att stadigvarande öka sysselsättningen på lång sikt46. Det anges i förordningen om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten att denna ska drivas bl.a. i form av vägledning.47 Vägledning definieras som att den enskilde ska få stöd och information för att kunna göra ett övervägt val av arbete och utbildning.48 Bestämmelserna innehåller inget om Arbetsförmedlingens roll i en mer övergripande och strategisk utveckling av studie- och 462 § förordningen (2007:1030) med instruktion för Arbetsförmedlingen. 475 § förordningen (2000:628) om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. 488 § förordningen (2000:628) om dem arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Utmaningar avseende ungas etablering på arbetsmarknaden yrkesvägledning i samverkan med andra parter. I instruktionen finns dock ett specifikt uppdrag när det gäller unga med funktionsnedsättning. När det gäller dessa unga ska Arbetsförmedlingen särskilt samverka med skolan för att underlätta övergången från skola till arbetsliv.49 Detta fullgörs, såvitt delegationen förstår, i allt väsentligt genom ett strukturerat samarbete med gymnasiesärskolan. Arbetsförmedlingen tillhandahåller också informations- och vägledningsmaterial om yrken och arbetsmarknad. Det är ett vägledningsmaterial som stöd för pedagoger, handledare och studie- och yrkesvägledare för att öka kunskapen om arbetsmarknaden, yrken och studier bland unga. Innehållet i vägledningsmaterialet är i första hand tänkt för elever i och gymnasiet, men går att använda även för äldre. I materialet presenteras också vad Arbetsförmedlingen gör och vilket stöd individen kan få.