sou · H5B325 · 2017-04-05 00:00:00 — Vid färdolycksfall som omfattas av Trafikskadelagen (1975:1410), TSL, ska ersättning i stället utgå enligt trafikförsäkringen. när rätten till ersättning inträder, det är den tidpunkt vid vilken den medicinska utredningen i ärendet visar att förvärvsförmågan är nedsatt i sådan utsträckning att varaktighetskravet är uppfyllt som är avgörande. I TFA är kravet på en bestående skada bakåtsyftande och beräkningen av skadans varaktighet utgår från en precis tidpunkt. En skada till följd av olycksfall kan Försäkring enligt för- säkringsvillkoren reglera utan att invänta pröv- ning. Till skillnad mot vad som gäller för arbetssjukdomarna finns det inte något krav på varaktighet för olycksfallen. Enligt försäk- ringsvillkoren kan ersättning för inkomstförlust vid olycksfall i de flesta fall lämnas från och med den första skadedagen.36 Den över- vägande majoriteten av alla skador som regleras inom TFA är or- sakade av arbetsrelaterade olyckor. Som framgår av föregående avsnitt så består det sammantagna försäk- ringsskyddet vid arbetsskada för större delen av arbetsmark- naden av två delar – den allmänna arbetsskadeförsäkringen och TFA. Dessa ersättningssystem är båda viktiga och samspelar med varandra. Ett av syftena med arbetsskadeskyddet är att ge full kompen- sation till den försäkrade för ekonomisk förlust i anledning av skada och därmed minimera behovet av skadestånd. har den angivna grundtanken om full kompensation dock urholkats. fick arbetsskadade arbetsskadesjukpenning, vilket innebar att ersättning lämnades för hela inkomstförlusten även vid tillfälligt nedsatt förmåga att skaffa sig inkomst genom arbete. Denna för- mån togs bort i samband med en generell åtstramning av arbets- skadeförsäkringen 1993. Vidare har inkomsttaket i de allmänna för- säkringarna inte höjts i samma takt som den allmänna löneutveck- lingen. Dessa förändringar har fått till följd att ett antal av de arbetsskadade inte får full kompensation för inkomstförlust från den allmänna försäkringen. Det kollektivavtalsbaserade försäkrings- skyddet vid arbetsskada kan därför sägas ha ökat i omfattning och betydelse. För arbetsolycksfallen är TFA numera den pri- 36 Försäkringsvillkoren kan variera beroende på avtalsområde. Samtliga villkor i aktuell lydelse finns på mära försäkringsordningen i stället för det komplement till den all- männa arbetsskadeförsäkringen som den ursprungligen är avsedd att vara. Bedömningar och beslut för den enskilde försäkrade kan sägas följas åt i de båda försäkringsordningarna, även om formella regler saknas om bindande verkan av beslut i skade- regleringen hos Försäkring och i sin bedöm- ning inte heller är bunden av ett beslut från . När Försäk- ringskassan eller förvaltningsdomstol har godkänt en arbetsskada gäller normalt samma bedömning enligt TFA. Om skulle ha nekat ersättning och senare godkänner samband i samma ärende har i regel följsamhet mot beslut och ändrar det tidigare ställningstagandet.37 För den enskilde är det den totala ersättningen som ges vid en arbetsskada som är av primärt intresse och inte frågan om från vilken av försäkringsordningarna som ersättningen utges. Det totala eko- nomiska utfallet för den försäkrade blir det som i realiteten styr den försäkrades agerande och därmed också utfallet inom respek- tive försäkringsordning. Även om de är formellt oberoende av var- andra påverkas därför de båda försäkringsordningarna för ersättning vid arbetsskada av varandras beslut och agerande. Regeländringar inom den allmänna försäkringen får direkta konsekvenser för TFA och vice versa. 37 Uppgift från Försäkring i mejl . 5 Rättssäkerhet och jämställdhet Det övergripande syftet med denna utredning är att uppnå en mer jämställd och rättssäker försäkring vid arbetsskada. För att ha en grund att utgå från i utredningsarbetet behöver vi därför först for- mulera oss kring begreppen rättssäkerhet och jämställdhet. Detta avsnitt syftar därför till att diskutera de båda begreppen och be- skriva vilka problem och risker som finns i arbetsskadeförsäkringen ur respektive perspektiv. Rättssäkerhet är ett av rättsstatens mest centrala begrepp. Det grund- läggande syftet med rättssäkerheten är att skydda den enskilde mot godtyckliga ingrepp från statens sida. En lagstadgad definition av begreppet saknas dock. En definition är att ”rättssäkerhet råder när man kan lita på att myndigheter styrs av rättsregler och tillämpar dem på ett likformigt, sakligt och opartiskt sätt”.1 En annan sam- manfattande definition är att rättsskipning och annan myndighets- utövning ska vara förutsebar och enhetlig och bedrivas med hög kvalitet.2 I den rättsvetenskapliga forskningen brukar man skilja mellan formell respektive materiell rättssäkerhet. Den formella rätts- säkerheten betonar rättsordningens förutsebarhet och allas likhet inför lagen medan den materiella rättssäkerheten snarare betonar innehållet i rättsnormerna. En central del av den formella rättssäkerheten är att enskilda personer ska kunna förutse de rättsliga konsekvenserna av ett visst handlande eller i en viss fråga. En instiftad bestämmelse ska vara 1ISF 2010:4 Rättssäker förvaltning s. 36. 2www.regeringen.se/regeringens-politik/rattsvasendet/rattssakerhet-och-rattstrygghet/ klar, tydlig och precis i sin utformning och enskilda ska kunna förutsätta att domstolar och andra myndigheter följer och tillämpar regeln.3 Förutom kravet på förutsebarhet innefattar den formella rättssäkerhetsdefinitionen en likhetsprincip som ska eftersträvas. Denna princip innebär att lika fall ska bedömas lika, eller uttryckt på ett annat sätt, att likhet inför lagen ska beaktas.4 För att kunna upprätthålla kravet på likabehandling som följer av likhetsprincipen måste rättstillämparen även beakta den så kallade objektivitetsprin- cipen, det vill säga att offentliga myndigheter har att iaktta saklig- het och objektivitet i sin verksamhet. En annan viktig rättssäker- hetsprincip är officialprincipen vilken brukar förklaras som myndig- heternas utredningsskyldighet. Denna princip kommer att behandlas närmare i avsnitt 11.5. Materiell rättssäkerhet tar sikte på beslutets faktiska innehåll. I den materiella rättssäkerheten vägs sådana aspekter in som krav på god kvalitet i beslutet samt att besluten uppfattas som rättvisa och etiskt godtagbara. Materiell rättssäkerhet avser då att regler tillämpas på ett sätt som ger materiell rättvisa ur ett etiskt perspektiv. Grund- läggande fri- och rättigheter uttrycker etiska ställningstaganden som måste beaktas vid rättstillämpningen för att rättssäkerhet ska uppnås.5 I utredningens uppdrag ingår att se över hur försäkringen vid arbetsskada kan göras mer rättssäker. Direktiven tar bl.a. upp att ett stöd för bedömning skulle kunna göra att försäkringen blir mer förutsebar och transparent. Att det skulle kunna bli enklare för en försäkrad att förutse om skadan kommer att godkännas som arbets- skada och vilka skäl som kommer att ha betydelse för handläggning och beslut. Utredningen kommer, utifrån utredningsdirektiven, att med begreppet rättssäkerhet avse förutsebarhet och transparens. Vi kommer att begränsa oss till den formella rättssäkerheten. Vi kom- mer även att lägga vikt vid den grundläggande principen om lika- behandling vilket också är av avgörande betydelse för att göra för- Förvaltningsrätt: en introduktion för professions- utbildningar. : Liber, s. 50 f. 4I 1 kap. 9 § regeringsformen (1974:152), RF stadgas: Domstolar samt förvaltningsmyndig- heter och andra som fullgör offentliga förvaltningsuppgifter ska i sin verksamhet beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet. 5Se närmare om materiell rättssäkerhet i bl.a. 1995. Vad är rätt? Om demokrati, rättssäkerhet, etik och juridisk argumentation. Rättssäkerhetsfrågor inom socialrätten. säkringen mer jämställd. En av utredningens utgångspunkter är att i en rättssäker försäkring ska de försäkrade bedömas lika, oberoende av kön, utifrån de risker och den exponering som de har varit ut- satta för i arbetet. 5.2Särskilt om rättssäkerhet i arbetsskadeförsäkringen Det följer av allmänna rättsgrundsatser att insyn och transparens är viktiga garantier för rättssäkerheten och de kan i vissa fall även uppfattas vara rättssäkerhetsvärden i sig. För att rättssäkerhetens principer ska kunna upprätthållas finns det lagregler inom förvalt- ningsrätten som ger uttryck för dessa principer. Exempel på sådana bestämmelser är reglerna i 41 § förvaltningsprocesslagen (1971:291), FPL, om jäv och bestämmelserna i 30 § FPL om att rättens avgör- ande ska grundas på vad som förekommit i målet och att det av beslutet ska framgå de skäl som bestämt utgången. Motsvarande bestämmelser om jäv och att beslut ska vara motiverade finns även i förvaltningslagen (1986:223), FL.6 Andra exempel på regler i FL som direkt berör rättssäkerheten är rätten att få ta del av och yttra sig över inkomna uppgifter i 16–17 §§ och rätten att överklaga i 22 §. Några av bestämmelserna är särskilt intressanta för hand- läggningen i arbetsskadeärenden. Det är regler som berör att myn- digheten ska bistå de försäkrade med vägledning och information (serviceskyldigheten), att ärenden ska utredas tillräckligt, att de som söker en förmån ska behandlas lika och att tillämpningen av regel- verket ska vara förutsebar och transparent. Inom arbetsskadeförsäkringen kommer officialprincipen till uttryck direkt i socialförsäkringsbalken, SFB, där utred- ningsskyldighet regleras. ska utreda ett ärende i den omfattning som dess beskaffenhet kräver.7 Detta innebär att ska anpassa utredningen både efter ärendets 6Om jäv, 11–12 §§ FL respektive motivering av beslut, 20 § FL. 7110 kap. 13 § SFB. karaktär och efter de förutsättningar den försäkrade har att bevaka sina intressen.8 Utredningsskyldigheten kan alltså vara olika omfatt- ande beroende på hur det enskilda ärendet ser ut, men det är alltid myndighetens ansvar. Utredningsskyldigheten innebär att Försäk- ringskassan ska bestämma vilka utredningsåtgärder och vilket under- lag som behövs för att kunna fatta beslut i ärendet. Om det behövs för att göra beslutsunderlaget tillräckligt komplett för att kunna fatta beslut måste ta initiativ till åtgärder. Tänk- bara exempel på sådana åtgärder är att kontakta den försäkrade och ställa ytterligare frågor eller att ta kontakt med hälso- och sjuk- vården för att komplettera det medicinska underlaget. I arbetsskade- ärenden är det särskilt viktigt att frågan om varaktig nedsättning av förvärvsförmågan är tillräckligt utredd och att exponeringsutred- ningen i förekommande fall är tillräcklig. På båda dessa punkter har tidigare rapporter visat att i vissa fall inte gör tillräckligt omfattande utredningar.9 har enligt 4 § FL en serviceskyldighet, som inne- bär att myndigheten ska lämna upplysningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp till den enskilde. Hjälpen ska lämnas i den utsträck- ning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes be- hov av hjälp och med hänsyn till myndighetens verksamhetsområde. Det kan exempelvis innebära att ska bistå den enskilde med att fylla i en ansökan om livränta eller berätta för den försäkrade vad arbetsskadeförsäkringen är. Skyldigheten att vägleda gäller i princip oberoende av om den enskilde ber om vägledning eller inte.10 Innan den tidsbegränsade sjukersättningen togs bort 2008 brukade inom ramen för serviceskyldig- heten regelmässigt informera de försäkrade om möjligheten att ansöka om livränta om de försäkrade menade att besvären kunde bero på en arbetsskada. Serviceskyldigheten har inte förändrats 8RÅ 2010 ref. 120. 9Se : Socialförsäkringsrapport 2011:16 Varför finns det skillnader i bifalls- frekvensen inom arbetsskadeförsäkringen? och ISF 2015:14 Kravet på varaktighet vid arbets- skadelivränta. 1985/86:80 s. 18 f. och 59 f. Men information om arbetsskade- försäkringen till försäkrade som får sjukpenning är inte lika omfattande. Det beror sannolikt dels på att den naturliga tidpunkten för att ansöka upphörde som den tidsbegränsade sjuk- ersättningen, dels på att har en annan organisa- tion än tidigare, se mer om detta i avsnitt 11.3.1. Det är av stor betydelse för enskilda att i möjligaste mån vara del- aktiga under handläggningen. Som det fungerar är det svårt för den enskilde att veta när hen ska ansöka om livränta, vilket under- lag som behövs för att ansökan ska prövas och hur utgången i ären- det kommer att bli. De försäkrades insyn i försäkringen begränsas av att det är ett komplicerat regelverk och att kunskapen om olika exponeringars skadlighet kan vara svår att känna till och förstå. En annan aspekt av samma problem är att de försäkrade har svårt att förutse vilket beslut som kommer att fattas. De som an- söker om livränta förväntar sig i allmänhet en sambandsprövning. De vill ha svar på frågan om deras besvär beror på arbetet eller inte och om de kommer att beviljas någon ersättning. I stället är den vanligaste grunden för avslag att de inte uppfyller grundkraven i försäkringen och därmed får de inte något besked om ifall de anses ha en arbetsskada eller ej. Denna bristande förutsebarhet kan anses vara problematisk ur ett rättssäkerhetsperspektiv och bidrar sanno- likt till att urholka försäkringens legitimitet . Försäkrings- kassan har under 201511 intervjuat försäkrade och då fått höra att de innan de söker ibland har fått information från exempelvis sin läkare eller sin fackliga organisation om att de troligen har en arbetsskada. De förväntar sig därför att bli beviljade ersättning. Det blir då en stor diskrepans mellan de försäkrades förväntningar och det faktiska utfallet. arbetar med att öka förutsebarheten för de försäkrade genom bl.a. ökad och mer lättillgänglig information. Denna typ av diskrepans mellan förväntat utfall och faktiskt utfall av en ansökan rör inte primärt oförutsebarhet i meningen bristande 11 Intervjuerna har skett inom ramen för projekt ”En enklare arbetsskade- process”. Projektet beskrivs närmare i avsnitt 11.3.3. rättssäkerhet utan kan snarare tillskrivas att den generella kunskapen om försäkringen är förhållandevis låg. ISF fann vid en granskning av livränteärenden oförklarliga skillnader i beviljandegrad mellan könen och det finns fortfarande skillnader i beviljandegrad mellan kvinnor och män.12 Grundprin- cipen om att lika fall ska behandlas lika måste alltid gälla, även om det alltid ska göras en individuell bedömning. I en rättssäker han- tering av arbetsskadeförsäkringen ska inte kön vara någon utslags- givande faktor. Nedan behandlas begreppet jämställdhet. Som stöd för analysen av arbetsskadeförsäkringen ur ett jämställd- hetsperspektiv behandlas i detta avsnitt hur jämställdhet kan defini- eras och vad den könsuppdelade statistiken över arbetsskadeförsäk- ringen visar. Vi går vidare igenom de faktorer som kan förklara skill- naderna i utfallet av försäkringen för kvinnor och män. 5.3.1Centrala begrepp och teorier13 Inom genusforskningen är kön och genus centrala begrepp. De kan tolkas och användas på olika sätt, men en vanlig distinktion är att kön hänvisar till biologiskt kön och genus till socialt kön. Det senare baseras på idén att relationerna mellan kvinnor och män är skapade av samhället och inte är biologiskt eller naturligt givna. Begreppet kön/genus används framför allt för att belysa maktrelationen mellan kvinnor och män. En grundläggande definition av feminism är dels en medvetenhet om systematiska skillnader i villkor för kvinnor och män som grupper 12ISF 2011:15 Beslut om arbetsskada ur ett jämställdhetsperspektiv. Se uppgift om beviljande- grad i avsnitt 5.3.3. 13Beskrivningarna i detta avsnitt är hämtade ur betänkande SOU 2015:86 Mål och myndighet – En effektiv styrning av jämställdhetspolitiken. i samhället, dels en strävan efter förändring av dessa förhållanden så att kvinnor och män har lika villkor, makt och möjligheter. Begreppet jämställdhet är också mångfacetterat och kan tolkas och användas på olika sätt, men inom forskningen görs en distink- tion mellan formell och reell jämställdhet. Det förra begreppet inne- bär att alla individer har samma medborgerliga fri- och rättigheter och att dessa följer individen. Reell jämställdhet innebär att alla har samma ställning och inflytande. Utgångspunkten är vilka materiella villkor som omgärdar individen. Om situationen trots formellt samma rättigheter för kvinnor och män vad gäller exempelvis inflytande, utbildning och hälsa ser olika ut för kvinnor och män råder inte reell jämställdhet. Eftersom målsättningen är likhet i resultat be- traktas särbehandling som legitim för att uppnå en materiell, verk- lig, jämställdhet. Det nuvarande målet för jämställdhetspolitiken är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv.14 Enligt (SOU 2015:86) tydliggör regeringen därmed vad den anser präglar ett jämställt samhälle och vilket resultat som ska uppnås. Samma möjligheter, rättigheter och skyldigheter på livets alla områden ses som en förutsättning för ett jämställt samhälle där kvinnor och män har samma makt att forma samhället och sina egna liv. I det sammanhanget menar att samma utfall för kvinnor och män kan ses som en indikator på i vilken utsträckning kvinnor och män har lika livs- chanser. Jämställdhetsintegrering definieras vanligen som (om)organisering, förbättring, utveckling och utvärdering av besluts- processer, så att ett jämställdhetsperspektiv införlivas i allt beslutsfatt- ande, på alla nivåer och i alla steg av processen, av de aktörer som nor- malt deltar i beslutsfattandet.15 Jämställdhetsintegrering avser vanligen det externa jämställdhets- arbetet, dvs. kärnverksamheten och den service eller de tjänster och varor som produceras i organisationen, snarare än det interna jäm- ställdhetsarbetet som mer berör det arbetsgivarpolitiska ansvaret. 2005/06:155, bet. 2005/06:AU11, rskr. 2005/06:257. 15SOU 2015:86 Mål och myndighet – En effektiv styrning av jämställdhetspolitiken. Definitionen kommer från . Det övergripande målet för jämställdhetspolitiken är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv.16 Därtill har fyra delmål fastställts: –En jämn fördelning av makt och inflytande. Kvinnor och män skall ha samma rätt och möjlighet att vara aktiva samhällsmed- borgare och att forma villkoren för beslutsfattandet. –Ekonomisk jämställdhet. Kvinnor och män skall ha samma möj- ligheter och villkor i fråga om utbildning och betalt arbete som ger ekonomisk självständighet livet ut. –En jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Kvinnor och män skall ta samma ansvar för hemarbetet och ha möjlighet att ge och få omsorg på lika villkor. –Mäns våld mot kvinnor skall upphöra. Kvinnor och män, flickor och pojkar, skall ha samma rätt och möjlighet till kroppslig inte- gritet. Denna utredning berör i första hand det andra och det tredje målet. Enligt regeringen omfattar målet om ekonomisk jämställdhet att kvinnor och män ska ha samma möjligheter och förutsättningar i fråga om tillgång på arbete och samma möjligheter och villkor i fråga om såväl anställnings-, löne- och andra arbetsvillkor som utveck- lingsmöjligheter i arbetet. Enligt regeringen ska möjligheten att förena avlönat arbete med att ha en familj och att vårda relationer med närstående vara central i jämställdhetspolitiken. 5.3.3Indikationer på brister i jämställdhet i arbetsskadeförsäkringen Vad är det då som föranleder att arbetsskadeförsäkringen behöver utredas för att bli mer jämställd? Den viktigaste indikationen på att det finns jämställdhetsbrister i försäkringen är att andelen ansök- ningar som beviljas i arbetsskadeförsäkringen är lägre för kvinnor 2005/06:155, bet. 2005/06:AU11, rskr. 2005/06:257. än för män. Det gäller både för arbetsskadeförsäkringen som helhet och för livräntan, se figur 5.1 och 5.2. 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 Källa: statistik. Källa: statistik. Figur 5.3 Kvinnors beviljandegrad som andel av männens För hela arbetsskadeförsäkringen, för samtliga typer av livränta och för livränta för arbetssjukdomar Källa: Bearbetning av statistik. Figur 5.3 visar kvinnors beviljandegrad som andel av männens, dvs. om andelen hade varit skulle kvinnor beviljats ersätt- ning lika ofta som män. Skillnaderna i beviljandegrad mellan kvinnor och män skiljer sig för olika delar av arbetsskadeförsäkringen. För arbetsskadeförsäkringen som helhet har skillnader i bifall minskat något mellan kvinnor och män över . Av fi- gur 5.3 framgår att kvinnors beviljandegrad för arbetsskadeförsäk- ringen som helhet är av männens beviljandegrad. Skillnaden i beviljandegrad är störst för livränta vid arbetssjukdom, som kvinnor bara beviljas lite mer än hälften så ofta som män. För att förklara skillnaderna behöver vi titta på vilka faktorer i sam- hället i stort och i arbetsskadeförsäkringen som kan generera dessa skillnader. 5.3.4Faktorer som kan förklara skillnaderna i utfall för kvinnor och män Yrket är den viktigaste förklaringsfaktorn till skillnader mellan kvin- nor och män i beviljande av arbetsskadeersättning, enligt Inspek- tionen för socialförsäkringen, ISF, som har granskat beslut om arbetsskada ur ett jämställdhetsperspektiv.17 Enligt ISF förklaras huvuddelen av skillnaden, som vid granskningen var mellan kvinnor och män, av yrket. Den svenska arbetsmarknaden är fort- farande könssegregerad i hög grad. Männen dominerar stort inom hantverks-, byggnads- och tillverkningsarbeten liksom inom process-, maskinoperatörs- och transportarbeten. Kvinnorna återfinns främst inom service-, omsorgs- och försäljningsarbeten samt inom kontor och kundservice.18 Det är bara var sjunde svensk som arbetar i ett yrke där köns- fördelningen kan kallas jämn, dvs. med 40–i fördelning, se tabell 5.1. 17ISF 2011:15 Beslut om arbetsskada ur ett jämställdhetsperspektiv. 18Arbetsmiljöverket 2013:9 Belastning, genus och hälsa i arbetslivet s. 14. Tabell 5.1 Grad av könsdominans på arbetsmarknaden 90–kvinnor, 0–män 60–kvinnor, 10–män 40–kvinnor, 40–män 10–kvinnor, 60–män 0–kvinnor, 90–män Källa: , SCB. Könsfördelning i de 20 största yrkena i Byggnadsträarbetare, inredningssnickare m.m. Administratörer i offentlig förvaltning Hotell- och kontorsstädare m.fl. Vårdbiträden, personliga assistenter m.fl. Undersköterskor, sjukvårdsbiträden m.fl. Källa: , SCB. Inget av de tjugo största yrkena i har en jämn könsfördel- ning, se tabell 5.2. Dessa yrken omfattar totalt ungefär 1,6 miljoner personer, dvs. ungefär en tredjedel av de personer i åldern 20–som är i arbetskraften. Forskningen har visat att kvinnor och män med likartade arbetsvillkor utvecklar besvär i samma utsträckning. T.ex. har SBU dragit denna slutsats i sina rapporter om arbetsmiljöns betydelse för uppkomst av ryggproblem, artrosbesvär, hjärt-kärl- sjukdom och symtom på depression och utmattningssyndrom.19 Trots detta är inte bara arbetsmarknaden segregerad, utan även arbets- uppgifterna skiljer sig åt för kvinnor och män inom samma yrken. I typiskt manliga yrken innefattar arbetsuppgifterna tunga lyft och arbete med maskiner och fordon, medan typiskt kvinnliga yrken innefattar tunga lyft, repetitiva rörelser och mänsklig kontakt.20 Inom könssegregerade yrken skiljer sig mäns och kvinnors arbets- uppgifter åt. I kvinnodominerade yrken har kvinnorna mer av tyngre arbetsuppgifter såsom lyft, medan de i mansdominerade yrken får mer av stillasittande och repetitiva arbetsuppgifter. Intressant är att inom både mans- och kvinnodominerade yrken tenderar män att arbeta med saker, t.ex. maskiner, medan kvinnorna arbetar mer med människor. Att arbeta med människor innebär att man är mer styrd av en annan människas behov, det blir svårare att styra sin arbetstakt och de fysiska belastningarna blir mer oförutsägbara. Forskningen har även visat att kvinnor oftare arbetar i ogynnsamma arbetsställningar eftersom arbetsstationer inte i tillräcklig grad har anpassats till kvinnor.