sou · H5B392 · 2017-11-28 00:00:00 — Rapporten Hon han hen från (numera Myn- digheten för Ungdoms- och civilsamhällesfrågor, MUCF) visar att många unga transpersoner upplever ett otillfredsställande bemötan- de hos skol- och vårdpersonal. Mot den bakgrunden är det relevant att även belysa vikten av ett bra bemötande inom relaterade hälso- främjande verksamheter som riktar sig till unga, t.ex. elevhälsan. •med utgångspunkt i tidigare genomförda studier kartlägga hur bemötandet ser ut för transpersoner inom hälso- och sjukvården, och •medverka till att sprida kunskap om transpersoners levnadsvill- kor till yrkespersoner inom hälso- och sjukvården och andra relevanta verksamheter. Hur kan transpersoner i få en bättre psykisk hälsa? Rapporter från bland andra har påvisat ett samband mellan diskriminering och hälsa och bedömt diskriminering som en av hälsans bestämningsfaktorer. De grupper i samhället som är mest utsatta för ohälsa är även mest utsatta för diskriminering. Transpersoner upplever en sämre psykisk hälsa jämfört med be- folkningen i allmänhet. Ett tecken på omfattningen av den psykiska ohälsan är att den andel transpersoner som har försökt, alternativt övervägt, att ta sitt eget liv är betydligt högre än i befolkningen i all- mänhet. Forskning har konstaterat att självmordsförsök bland trans- personer har ett samband med depression och utsatthet för diskri- minering och psykiskt eller fysiskt våld på grund av könsidentitet eller könsuttryck. Ett flertal studier har undersökt bakomliggande orsaker till självmordsförsök bland transpersoner, dock saknas i nu- läget undersökningar som visar på skyddande faktorer. Vidare finns anledning för utredaren att studera andra tecken på den psykiska ohälsan hos transpersoner, bl.a. visar studier att många transpersoner ofta eller alltid känner sig olyckliga eller nedstämda. Andelen transpersoner som känner sig stressade är fem gånger större än bland befolkningen i allmänhet. De mycket stressade finns främst i de yngsta åldersgrupperna. Var tredje transperson uppger sig ha ett problematiskt förhållande till mat och ätande och det finns tecken på att användning av tobak, alkohol och narkotika är vanligare bland transpersoner jämfört med befolkningen i allmänhet. Utredaren bör när det gäller bruket av tobak, alkohol och narkotika utgå från de mål och insatsområden som presenteras i den samlade strategin för alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobakspolitiken 2016–2020 (skr. 2015/16:86). •i samråd med den nationella samordnaren för utveckling och sam- ordning av insatser inom området psykisk hälsa (S 2015:09) iden- tifiera hur insatser för att öka den psykiska hälsan och minska stressen bland transpersoner kan inkorporeras i det arbete som utförs av myndigheter, kommuner, landsting och organisationer inom området psykisk hälsa, •föreslå hur riktade preventiva insatser mot självmord och själv- mordsförsök bland transpersoner kan inrymmas i Folkhälso- myndighetens uppdrag att samordna det suicidförebyggande arbetet, och •föreslå hur det nuvarande alkohol-, narkotika- och tobaksföre- byggande arbetet kan säkerställa att den förhöjda risk som finns hos gruppen transpersoner beaktas. Hur ser arbetslivet ut för transpersoner i ? I anger över hälften av transpersonerna att deras arbetsförmåga eller vardag är begränsad i någon grad på grund av en fysisk eller psykisk sjukdom. Andelen arbetslösa bland respondenterna är högre än i befolkningen i sin helhet (jämfört ). Enligt diskrimineringslagen (2008:567) är det förbjudet att diskri- minera personer på grund av könsöverskridande identitet eller uttryck. omfattar diskrimineringslagens reg- ler om aktiva åtgärder alla sju diskrimineringsgrunder. Det innebär att arbetsgivares ansvar att aktivt arbeta förebyggande mot diskri- minering även omfattar diskrimineringsgrunden könsöverskridande identitet eller uttryck. finns mycket begränsad kunskap om transpersoners situation på arbetsmarknaden och i arbetslivet, bl.a. om förekoms- ten av diskriminering på grund av könsöverskridande identitet eller uttryck. Det finns således ett behov av mer kunskap om transper- soners situation på arbetsmarknaden och i arbetslivet gällande lika rättigheter och möjligheter, diskriminering, kränkningar, bemötan- de, utsatthet och möjligheten att vara öppen med sin könsidentitet på arbetsplatsen. •i dialog med arbetsmarknadens parter kartlägga vilka hinder som finns för transpersoners möjligheter att på lika villkor delta i arbetslivet, och •vid behov föreslå konkreta insatser för att förbättra transperso- ners arbetsmiljö och situation på arbetsmarknaden. Hur kan personer som ändrat juridiskt kön lättare få ut nya betyg, examensbevis och annan dokumentation från t.ex. lärosäten och arbetsgivare? Som beskrivits ovan tar ministerkommittés rekommen- dation bl.a. upp vikten av att en persons ändrade köns- tillhörighet erkänns rättsligt inom alla områden av livet. Detta behov, som även har förts fram av organisationer som företräder transper- soner, kan innebära utmaningar för såväl statliga som ickestatliga aktörer t.ex. gällande utbildnings- och arbetsintyg. Utredningen om juridiskt kön och medicinsk könskorrigering (SOU 2014:91) konstaterar att rätten att få olika former av intyg utfärdade i nya personuppgifter är en fråga som bör utredas och övervägas ytterligare. När det gäller t.ex. grund- och gymnasieskolan har Statens skol- verk gjort bedömningen att bestämmelsen om omprövning i för- valtningslagen ger rektorn möjlighet att ändra identitetsuppgifter i slutbetyg för den som bytt juridiskt kön. Trots detta finns ett be- hov av att belysa om svårigheter kvarstår. Högskolors och universitets hantering av ändring av personnum- mer i examensbevis har visat sig variera mellan lärosätena. förenade HBTQ-studenter har i en rapport uppmärksam- mat frågan och identifierat vissa svårigheter och utmaningar gällande bemötande, praktisk information till den enskilde och lärosätenas ärendehantering. Arbetsförmedlingen har påtalat att transpersoner som bytt juri- diskt kön inte har lika villkor på arbetsmarknaden, efter- som de ofta saknar möjlighet att fullt ut kunna styrka sina meriter utan att avslöja juridiskt könsbyte. •kartlägga hinder som kan uppstå för personer som ändrat juri- diskt kön när dessa ska använda sig av intyg, betyg och annan dokumentation som är utfärdad i enlighet med den tidigare juri- diska könstillhörigheten, •vid behov lämna förslag på åtgärder som kan vidtas på kort respek- tive lång sikt för att komma till rätta med de hinder som identi- fierats, •föreslå hur kontakterna mellan individer och olika aktörer inom utbildningsväsendet och arbetsmarknaden kan förenklas, och •vid behov föreslå nödvändiga författningsändringar. Hur ska en tryggare fritid för transpersoner säkerställas? Fritiden är en viktig del av människors liv. Det fysiska och psykiska välbefinnandet har stor inverkan på en persons möjlighet att orga- nisera sin fritid. Studier visar att transpersoner i mindre utsträck- ning deltar i träning och idrott än övriga och att de normer och fysiska förutsättningar som finns kring tränings och idrottsmiljöer i många fall är exkluderande för transpersoner. Transpersoner vittnar även om en stor otrygghet i det offentliga rummet. visar att många transpersoner avstår från aktiviteter och avstår från att gå ut en- samma av rädsla för att bli diskriminerade, ofredade eller överfallna. En fjärdedel av respondenterna i uppgav att de skulle vilja träna mer än vad de gör men på olika sätt är begränsade på grund av sin transerfarenhet. Detta kan gälla praktiska omständigheter eller oro för dåligt bemötande. En betydande del av ungdomars tillvaro består av fritid och det är därför viktigt att belysa unga transpersoners, men även vuxna trans- personers, möjligheter att umgås med andra på lika villkor och att tryggt delta i olika typer av fritidsaktiviteter och i civilsamhället. Möj- ligheterna att delta i träning och idrott är särskilt viktiga att belysa. Den kunskap som finns om såväl faktorer som begränsar trans- personers levnadsvillkor som hälsofrämjande faktorer är ut- spridd hos många olika aktörer och kontinuitet saknas. En del i att synliggöra och öka kunskapen om transpersoner och transpersoners livssituation hos allmänheten och hos personer som i sin yrkesroll, eller roll inom t.ex. föreningslivet, bör därför vara att samla och sprida sådan kunskap, bl.a. i syfte att förhindra negativa attityder. •föreslå konkreta insatser för att förbättra transpersoners förut- sättningar att tryggt kunna delta i olika typer av fritidsaktiviteter, i det civila samhället och i andra sociala sammanhang, •föreslå åtgärder för att förbättra transpersoners möjligheter att delta i träning och idrott, och •medverka till att sprida kunskap om transpersoners levnadsvill- kor dels till personer som i sin yrkesroll eller roll inom det civila samhället möter transpersoner, dels till allmänheten. Hur påverkas icke-binära personer av att samhället i många sammanhang är binärt uppdelat? Var fjärde respondent i identifierar sig som icke-binär. Många anger att de inte kan byta juri- diskt kön eftersom det kön som bäst stämmer överens inte finns i . En icke-binär könstillhörighet påverkar hur individer blir bemötta, behandlade och inkluderade i ett givet sammanhang, och det kan ha betydelse för hälsoutfallet hos gruppen. Rapporten Hon han hen från MUCF visar att personer vilkas genuspresenta- tion går på tvärs med vedertagna normer, t.ex. personer som varken identifierar sig som kvinna eller man, tycks vara mycket utsatta. Det finns alltså anledning att tro att denna grupp kan uppleva sär- skilda svårigheter. Statistik om gruppen icke-binära saknas, något som skulle kunna möjliggöras om flera alternativ till kön fanns med i olika enkäter. redovisar många myndigheter individbaserad statistik och andra uppgifter med kön som övergripande indelningsgrund. Könsupp- delad statistik är ett viktigt verktyg i arbetet för ett jämställt sam- hälle. Att detta oftast manifesteras i endast två möjliga kön i t.ex. enkäter och redovisningar medför dock att icke-binära personer ex- kluderas och att viktig information om dessa personers livssituation kan gå förlorad. •belysa hur enkäter och undersökningar kan inkludera icke-binära personer och peka på goda exempel på hur detta kan genom- föras, och •belysa hur könsuppdelad statistik kan kompletteras genom att inkludera icke-binära personer. Uppdraget att belysa hur personer som genomgår könskorrigering uppfattar utredning, vård och behandling Studier visar att transpersoner ofta upplever sig ifrågasatta, dåligt bemötta eller bemötta med okunskap i kontakten med hälso- och sjukvården. Det gäller både i den generella vården och i den köns- bekräftande vården, den s.k. transvården. Unga transpersoner rap- porterar om okunskap och oförståelse i bemötandet från ungdoms- mottagningar när de söker med anledning av könsdysfori eller om frågor kring könsidentitet. Brister gällande bl.a. vård och behand- ling har även identifierats av . konsta- terade i en förstudie att det finns stora regionala skillnader i landet när det gäller utredning och behandling, bl.a. kan väntetiderna för att inleda en behandling och befintliga resurser för utredning och behandling skilja sig åt mellan landstingen. Det finns betydande skillnader när det gäller möjligheten att få behandling under utred- ningstiden och innehållet i den behandling som erbjuds patienterna skiljer sig åt i väsentliga delar. Mot denna bakgrund fick Social- styrelsen 2012 i uppdrag att ta fram kunskapsstöd för hälso- och sjukvårdens profession med rekommendationer om innehållet i ut- redning, vård och behandling vid könsdysfori. De nationella kun- skapsstöden presenterades 2015 och uppmärksammar situationen för både vuxna och barn med könsdysfori. Hur kan eventuella brister i dagens utredningsförfarande åtgärdas? Som framgår ovan återstår flertalet problem kring dagens utrednings- förfarande och det finns därför ett behov av att belysa hur personer som genomgår könskorrigering uppfattar processen och hur even- tuella brister kan åtgärdas. Utöver de problem som kan upplevas gällande väntetider finns behov av att belysa hur eftervården ser ut för personer som genom- gått könsbekräftande behandling, eftersom många vittnar om en känsla av att lämnas ensamma när behandlingen är över. Även inom könsbekräftande vård och behandling finns anled- ning att särskilt studera situationen för icke-binära personer. Studier visar att många icke-binära personer upplever en känsla av att inte passa in och personer vittnar om upplevelsen att tvingas in i mallar för att få vård och hjälp. Det bör därför belysas i vilken utsträck- ning dagens utredningsförfarande och könsbekräftande vård och behandling tar hänsyn till individers faktiska könsidentitet och icke- binära personers situation. Utredaren ska i sina ställningstaganden utgå från kunskapsstöd och ta hänsyn till pågående processer som är relevanta för de frågeställningar som angetts i uppdraget, t.ex. den pågående revideringen av Statistical Classification of Diseases and Related Health Problems (ICD). •belysa hur personer som genomgår könskorrigering uppfattar dagens utredningsförfarande, vård och behandling inklusive efter- vård, •belysa hur de vårdsökande uppfattar kontakten med olika in- stanser, •kartlägga väntetider för start av utredning och tiden för utred- ning och föreslå konkreta insatser för att öka välbefinnande hos personer som väntar på vård och behandling, •samla goda exempel på inkluderande och korrekt information till transpersoner och föreslå hur dessa kan spridas, och •undersöka i vilken omfattning könsbekräftande vård och be- handling är anpassad till icke-binära personers behov och föreslå eventuella insatser. Utredaren ska analysera och redovisa förslagens konsekvenser i en- lighet med i 14–15 a §§ kommittéförordningen (1998:1474). För- slagen ska kostnadsberäknas och utredaren ska lämna förslag till finansiering inom befintliga utgiftsramar. Konsekvensbeskrivningen ska även redovisa hur de förslag som lämnas förhåller sig till den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt övriga internationella åtaganden om mänskliga rättigheter. Konsekvensbeskrivningen ska även beakta ett barnrättsperspektiv så som det kommer till uttryck i FN:s konvention om barnets rättig- heter samt ett ungdomsperspektiv. Arbetsformer, samverkan och redovisning av uppdraget I sitt arbete ska utredaren hålla sig informerad om och i förekom- mande fall beakta andra pågående processer som är relevanta för de frågeställningar som angetts i uppdraget, t.ex. lagstiftningsarbete inom . Utredaren ska ha ett kommunikativt och utåtriktat arbetssätt genom att bl.a. delta i den allmänna debatten och medverka i olika former av utbildnings- och informationsverksamhet för att på så sätt bidra till diskussion i frågor relaterade till uppdraget. Utredaren ska när behov finns samråda med berörda myndig- heter, t.ex. Arbetsförmedlingen, , Barnombuds- mannen, , , , , , , , , , och Universitets- och högskolerådet. Utredaren ska inhämta kunskap och erfarenheter från vårdper- sonal vid de utredningsteam som arbetar med könsbekräftande vård och behandling, från rättsliga råd och från organi- sationer som arbetar med transpersoners rättigheter. Utredaren ska även föra en dialog med enskilda kommuner och landsting, , Kommuner och Landsting (SKL) och orga- nisationer inom det civila samhället, t.ex. inom idrottsrörelsen. Utre- daren ska i deluppdraget som rör arbetslivet föra en dialog med arbetsmarknadens parter. Utredaren ska även samråda med andra statliga utredningar som anknyter till denna utredares uppdrag, såsom Kommissionen för jäm- lik hälsa (S 2015:02) och den nationella samordnaren för utveckling och samordning av insatser inom området psykisk hälsa (S 2015:09). Uppdraget ska redovisas . Utredningen om stärkt ställning och bättre levnadsvillkor för transpersoner Välkommen på hearing om transpersoners rättigheter Utredningen ställning och bättre levnadsvillkor för transpersoner (Ku 2016:05) har arbetat med uppdrag att föreslå konkreta insatser för att förbättra levnadsvillkoren för transpersoner i och belysa hur den könsbekräftande vården fungerar. Vårt uppdrag har bland annat innefattat områden som diskriminering på arbetsmarknaden, problem i kontakt med myndigheter och andra viktiga samhällsaktörer och hur icke- binära bättre skulle kunna inkluderas i statistik. närmar vi oss slutet på vår utredningstid och vill därför diskutera våra förslag med en bredare grupp. Under hearingen kommer vi att behandla förslag på flera av utredningens områden. Bland annat kommer det att handla om hur den könsbekräftande vården borde utvecklas och förändras, hur den offentliga statistiken i kan justeras för att bättra spegla alla människor, vilka åtgärder som behöver genomföras för att förenkla administrationen för alla som bytt juridiskt kön, samt hur arbetet för en bättre psykisk hälsa kan förändras för att bättre inkludera transpersoner. Tid: 30 augusti 10-16. Plats: , Tegelbacken 6, Vänligen anmäl vem från er organisation som kommer att delta till: , utredningssekreterare Telefon: 08- 405 84 37 Utredningen har möjlighet att stå för resa till för er som reser långt. Resor bokas via utredningen, vänligen ange detta i anmälan. Postadress: 103 33 Uppdraget att sprida kunskap om transpersoners levnadsvillkor Här redovisas de arrangemang där utredningen medverkat i syfte att informera om utredningen och sprida kunskap om transpersoners levnadsvillkor. Transammansdagen 2017 FPES årsmöte Fortbildningsdag för lärare om rättighets- frågor i utställningen kamp – historia, arrangör Forum för levande historia Båstadträffen, arrangör FPES Lagen som verktyg för att motverka diskriminering av hbt-personer, arrangör DO YouthEQ 17, arrangör kommun Socialdemokrater för tro och solidaritet Panelsamtal om transvård, arrangör Länder som har infört möjligheten att ha X som könsmarkör i pass erbjuder möjlighet för transpersoner och per- soner med intersexvariation att välja mellan alternativen M (male), F (female) eller X (indeterminate/unspecified/intersex). Den som ansöker om att få ha X i sitt pass behöver ett intyg från läkare som visar på att sökanden är intersex eller har genomgått eller kommer att genomgå könsbekräftande behandling. I har medborgare möjlighet att välja X som ett alternativ för kön i sitt pass om personen har fyllt senast vid ansöknings- tillfället. Till ansökan lämnas in en skriftlig försäkran om att önskan att få X i sitt pass grundar sig i en tillhörighet av det motsatta könet eller ett dokument som bevisar byte av personnummer enligt bestäm- melser i 3 § punkt 6 om lagen om ”Det Centrale Personregister”. 2014 beslutade högsta domstolen i om upprättandet av ett tredje kön som alternativ i offentliga dokument och id-handlingar inklusive pass för Hirjas. har även öppnat upp för möjligheten att få X som könsmarkör i passhandlingar. Enligt ett utlåtande från den kana- densiska regeringen ska möjligheten att få välja X i passet börja gälla . har infört möjligheten att välja X som könsmarkör i pass och andra id-handlingar. Det är en ren administrativ process där den som önskar få ändra sin könsmarkör till X i sitt pass eller andra id-handlingar i samband med ansökan, behöver avlägga en svuren ed inför en notarie. Något ytterligare krav på information eller under- lag behövs inte. Ett domstolsbeslut i slog fast erkännandet om ett tredje kön i officiella id-handlingar. Så kallade ”citizenship documents” i kan utfärdas med tre olika alternativ för kön. Man, kvinna eller O som står för ”other”. Detta ska utfärdas utan att den som an- söker ska behöva lämna medicinsk utlåtande eller utlåtande av annan form av expertis. Det ska dock nämnas att det har rapporterats om problem att faktiskt få pass utfärdade med ett tredje kön. Myndig- heter i menar att det beror på tekniska svårigheter. tillåter medborgare att välja M, F eller X i sitt pass baserat på självidentifikation. Ansökan kräver inte heller något läkarutlåtande för transpersoner . För transpersoner krävs dock två brev som stödjer ansökan; ett från vård- nadshavare och ett professionellt utlåtande från läkare eller kurator. Efter ett domstolsbeslut fastlades att nationella id-handlingar skulle kunna utfärdas med ett alternativ för ett tredje kön, men det var inte förrän som det första passet med X som könsmarkör utfärdades. Möjligheten att få X som könsmarkör i pass lades fram som förslag i parlamentet 2015 men röstades inte igenom. Ett fall med en privat- person som har drivit möjligheten att få X i sitt pass kom- mer att få pröva sitt fall i domstol. Datum för förhandling är inte annonserat i skrivande stund. –en sammanhållen politik för arbete, hållbar tillväxt och välfärd. 2.Kraftsamling för framtidens energi. 3.Karens för statsråd och statssekreterare. 4.För en god och jämlik hälsa. En utveckling av det folkhälsopolitiska ramverket. 5.Svensk social trygghet i en globaliserad värld. Del 1 och 2. 7.Straffprocessens ramar och domstolens beslutsunderlag i brottmål – en bättre hantering av stora mål. 8.Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2017. Kärnavfallet – en fråga i ständig förändring. 9.Det handlar om oss. –unga som varken arbetar eller studerar. 10.Ny ordning för att främja god sed och hantera oredlighet i forskning. Volym 1 och 2. 12.Att ta emot människor på flykt. 13.Finansiering av infrastruktur med privat kapital? 16.Sverige i –2014. 17.Om oskuldspresumtionen och rätten att närvara vid rättegången. Genomförande av EU:s oskuldspresumtionsdirektiv. 18.En nationell strategi för validering. 19.Uppdrag: Samverkan. Steg på vägen mot fördjupad lokal samverkan för unga arbetslösa. 20.Tillträde för nybörjare – ett öppnare och enklare system för tillträde till högskoleutbildning. Nationell kvalitetsplan för vård och omsorg om äldre personer. Del 1 och 2. 22.Från värdekedja till värdecykel – så får en mer cirkulär ekonomi. 24.Ett arbetsliv i förändring – hur påverkas ansvaret för arbetsmiljön? 25.Samlad kunskap – stärkt handläggning. På användarnas villkor. 27.Vissa frågor inom fastighets- och stämpelskatteområdet. 28.Ett nationellt centrum för kunskap om och utvärdering av arbetsmiljö. 30.En omreglerad spelmarknad. Del 1 och 2. –stärkt konkurrenskraft med kemikaliesmarta lösningar. 33.Stärkt ställning för hyresgäster. 34.Ekologisk kompensation – Åtgärder för att motverka nettoförluster av biologisk mångfald och ekosystem- tjänster, som behovet av markexploatering tillgodoses. 35.Samling för skolan. Nationell strategi för kunskap och likvärdighet. 36.Informationssäkerhet för samhälls viktiga och digitala tjänster. –förebygga, förhindra, upptäcka och beivra. 38.Kvalitet i välfärden – bättre upphandling och uppföljning. Kompletterande bestämmelser till EU:s dataskydds förordning. 40.För dig och för alla. 41.Meddelarskyddslagen – fler verksam- heter med stärkt meddelarskydd. 42.Vem har ansvaret? 43.På lika villkor! Delaktighet, jämlikhet och effektivitet i hjälpmedelsförsörj- ningen. 44.Entreprenad, fjärrundervisning och distansundervisning. 45.Ny lag om företagshemligheter. 46.Stärkt ordning och säkerhet i domstol. 47.Nästa steg på vägen mot en mer jämlik hälsa. Förslag för ett långsiktigt arbete för en god och jämlik hälsa. 48.Kunskapsbaserad och jämlik vård. Förutsättningar för en lärande hälso- och sjukvård. 49.EU:s dataskyddsförordning och utbildningsområdet. 50.Personuppgiftsbehandling för forskningsändamål. 51.Utbildning, undervisning och ledning – reformvård till stöd för en bättre skola. 52.Så stärker vi den personliga integriteten. 53.God och nära vård. En gemensam färdplan och målbild. 54.Fler nyanlända elever ska uppnå behörighet till gymnasiet. 55.En ny kamerabevakningslag. 56.Jakten på den perfekta ersättnings modellen. Vad händer med med arbetarnas handlingsutrymme? 57.Lag om flygpassageraruppgifter i brottsbekämpningen. 58.Amerikansk inresekontroll vid utresa från – så kan avtalen genom- föras.