sou · H4B348 · 2017-01-01 00:00:00 — Läns- och regionbiblioteken i har dialog och samverkan kring utvecklingsfrågor för biblioteksområdet, omvärldsbevakning samt utbyte av information. Länsgemensamma projektsatsningar har genomförts och vid behov sker samordning av kursutbud, författarturnéer samt konferenser. finns ett kontinuerligt samarbete och möten mellan konstkonsulenterna i . Detta samarbete gäller främst kompetensutveckling och gemensamma projektsatsningar. Musik i Norr är en samverkan mellan länsmusikinstitutionerna i de fyra norrlänen, med stöd av . Projektet är ett samverkansprojekt mellan de fyra norrlandslänens länsteatrar samt Gíron Samí Teahter. Mellan organisationer i finns ett pågående samarbete, speciellt kring utbudsdagar. ingår i kultursamverkansmodellen och har statliga stöd genom detta, samt anslag från respektive landsting. nationellt har också en särskild samordnarfunktion för Norrlandslänen. Vissa regionala kulturverksamheter har anslag från flera eller alla län i – exempelvis Teatercentrum Norr, Norr. Den samverkan som finns med kommunerna är viktig, och kommer möjligen att bli ännu viktigare, för att få en spridning av kulturen till så många medborgare som möjligt. 11.2.1 Bedömning av effekter vid bildandet av nya län och landsting Som konstaterats ovan finns det redan ett mycket omfattande samarbete inom kulturområdet mellan de fyra länen. Delvis beroende på att befolkningsunderlaget är relativt litet i respektive län. Denna samverkan mellan olika kulturinstitutioner kan utvecklas ytterligare vid en sammanslagning av länen. Erfarenheter från bildandet av både och visar att kulturområdet har fått en betydligt mer central position efter bildandet av större län. Vår bedömning är att det finns motsvarande goda förutsätt- ningar för bestående fördelar på kulturområdet inom det nya länet. 11.3Arbetsmarknadsregioner, pendling, infrastruktur och kollektivtrafik Enligt SCB:s förteckning över lokala arbetsmarknader , som är den senast tillgängliga, finns det 73 funktionella LA- regioner i . Av dessa finns totalt 24 inom de fyra nordligaste länen. Enligt prognoserna för kommer det att finnas 23 lokala arbetsmarknader i det nya norrlandslänet. Ingen av vare sig de nuvarande eller de prognostiserade arbets- marknadsregionerna kommer att delas mellan olika län om man slår ihop de fyra nordligaste länen. Detta beror på att har många befolkningsmässigt mycket små men ofta till ytan stora lokala arbetsmarknader vilket är hänförligt till gles befolkning och stora avstånd. När det gäller bor och arbetar av den förvärvsarbetande befolkningen inom samma kommun. Arbetsresorna i Malmfälten (och ) är i likhet med övriga kommuner främst inomkommunala. De största pendlings- strömmarna i nuvarande sker inom Luleåregionen som består av kommunerna – – – – . Det finns också en långpendling, troligen på veckobasis, till och . Pendlingsmönstret har sett i stort sett likadant ut . En viss förändring har skett i pendlingsströmmarna då pendlingen mellan kustkommunerna och mellan kommuner med gruvnäring i inlandet ökat. Ökningarna är dock små sett i absoluta tal. Förstoringen av arbetsmarkandsregionen går långsamt i länet. Infrastrukturen och de stora avstånden har en starkt bidragande förklaring till detta. I är det i huvudsak mellan länets största kommuner som de stora pendlingsströmmarna går och kollektiv- trafikutbudet har utvecklats främst i städerna och utefter större stråk. De två största kommunerna i länet, och skulle dock kunna få en betydligt större arbetspendling med tågtrafik. är arbetspendlingen större än den mellan och . Statistiken över högskolependlare visar att i länets kommuner så är den klart dominerande orten för högskoleinpendling. De överlägset mest populära campus att pendla till i är och . För del sker den största pendlingen till och till angränsande län. Arbetspendlingen är mest omfattande i stråket Sundsvall-Timrå-Härnösand. har en ambition att skapa en större arbetsmarknadsregion söderut i det nuvarande . Utöver den arbetspendling som finns så finns också en omfattande studiependling, framförallt till universiteten i och . Pendlingen mellan och har främjats av utbyggnaden av , pendlingen i öst-västlig riktning kan väntas öka genom de satsningar som görs på Mittstråket. En ny Ostkustbana med kraftigt förkortade restider bidrar till dels förbättrade pendlingsmöjligheter till och från , dels till att pendling för arbete och studier över länsgränsen till förbättras. I är det som är det mest betydelsefulla arbetsmarknadsområdet, och Jämtlandsstråket (till Åre) har goda förutsättningar att fungera som ett arbetsmarknads- område. Den växande besöksnäringen kan innebära att även exempelvis har områden som kommer att ha möjlig- heter att växa. Över länsgränsen finns en pendling mot och även mellan och samt och , samt pendling till . Dessa pendlingsströmmar är dock små i absoluta tal. Dessutom förekommer en pendling till , framförallt i form av veckopendling. Kommunikations- möjligheterna från till och till är relativt goda, medan kommunikationsmöjligheterna till övriga är betydligt sämre och därmed mer tids- krävande. I varje län tas en länstransportplan fram som innehåller prioriteringar av de statliga resurser för investeringar i transport- infrastruktur som regeringen anvisat. Ansvarig för framtagningen är den aktör som har det regionala utvecklingsansvaret enligt lagen om regionalt utvecklingsansvar. Samarbete över länsgränserna är särskilt viktigt när det gäller infrastrukturplaneringen då den hänger ihop och knyter samman flera olika geografiska områden. Flaskhalsar i ett län får även konsekvenser i intilliggande län. sker samverkan kring länsplanerna mellan aktörer i länen och mellan aktörer i olika län. Dels formellt genom remisser men också på tjänstemannanivå. Det finns ett formaliserat samarbete kring infrastrukturfrågor inom bland annat ramen för Europaforum och den infrastrukturgrupp som finns där. Inför planperioden –2020 tog de fyra nordligaste länen fram en så kallad regional systemanalys som en gemensam grund för det fortsatta planeringsarbetet. Den regionala systemanalysen är fortfarande aktuell. En av tankarna med denna var att den skulle ligga till grund för den nationella planering som bedriver. I systemanalysen gjordes en omfattande beskrivning av norra roll och funktion i ett både nationellt och europeiskt perspektiv. Det varierande näringslivets utveckling och behov beskrevs, liksom transportsystemets funktion, brister och behov. Med en utvecklad infrastruktur skapas bättre förutsättningar för godstransport och kollektivtrafik. Ökad kapacitet på järnväg skapar möjlighet till arbetspendling i ett större område. De regionalt utvecklingsansvariga aktörerna arbetar också på andra sätt för att utveckla transportinfrastrukturen. Dels för man löpande dialoger med , både vad gäller genomförandet av de i länstransportplanerna angivna objekten och vad gäller åtgärder som ska finansieras inom ramen för den nationella planen. Dels bedriver man olika former av samarbeten och projekt för att också på andra sätt utveckla infrastrukturen och trafiken på denna. samverkar på det politiska planet för en samlad syn på framtidens järnväg i de fem norrlandslänen (, , , samt ). Inom intresseföreningen samverkar kommuner, landsting, regionförbund och länstrafikbolag. bildades bolaget som ägs av lands- tingen i och samt åtta kommuner i området med syfte att främja utbyggnaden av järnväg mellan Gävle- . , som ägs av 15 kommuner längs banan, från i norr till i söder, har uppdrag att driva en verksamhet som stödjer tillväxtarbetet efter hela sträckning. En väsentlig del i det arbetet utgörs av att arbeta för ökade transportvolymer av gods från företag som är verksamma i inlandet. Förutom ökade godstransporter ska bolaget verka för att persontrafiken på banan ökar. I och är Mittstråket, med väg E 14 och Mittbanan/Meråkerbanan, mellan och av stor betydelse. Ett nära samarbete sker därför regelbundet mellan dessa två nuvarande län när det gäller infrastrukturplanering. Ett aktuellt exempel är det stora projekt benämnt Funktionella Mittstråket som beviljats stöd från för investeringar i Mittbanan och väg E 14 mellan och . Stambanan är också en viktig resurs i kommunikationer. I är den regionala kollektivtrafikmyndigheten en del av . Länstrafikbolaget driver den operativa verksam- heten. I är samverkansorganet (regionförbundet) regional kollektivtrafikmyndighet. Den operativa verksamheten ligger i ett självständigt länstrafikbolag. och har organiserat de regionala kollektivtrafikmyndigheterna i kommunal- förbund. I bedrivs den operativa verksamheten i ett länstrafikbolag medan man i har den operativa verksamheten i förvaltningsform i kommunalförbundet. När det gäller regional tågtrafik så upphandlas den av som ägs de regionala kollektivtrafikmyndigheterna i , och samt av Länstrafiken i . Lagen (2010:1065) om kollektivtrafik föreskriver att det ska finnas en regional kollektivtrafikmyndighet i varje län. De fyra regionala kollektivtrafikmyndigheterna ska alltså bli en. Denna kan vara organiserad på olika sätt. Formerna för detta är något som landstingen och berörda kommuner måste lösa inför en samman- slagning. 11.3.4Bedömning av effekter vid bildandet av nya län och landsting Vår bedömning är att förslaget till ny indelning medför bestående fördelar för infrastruktur, arbetsmarknader och kollektivtrafik i de fyra nordligaste länen. En ny länsindelning skapar möjligheter för en mer sammanhållen infrastrukturplanering. Det föreslagna länet omfattas av två olika Trafikverksregioner. De positiva effekterna av att bilda ett nytt län skulle förstärkas om det nya länet omfattas av enbart en Trafikverksregion. Med de stora avstånden i det nya länet är en fungerande infrastruktur, inklusive IT-infrastruktur, viktig. Det måste gå att transportera sig mellan länets olika delar så att människor kan ta sig till exempelvis arbete, studier och sjukvård men även för att den demokratiska styrningen av länet ska fungera. Behoven av satsningar kan komma att bli ännu större än för att få detta nya län att fungera på ett bra sätt. Detta ställer stora krav på företrädarna för det nya länet men även på staten. Det nya länet har stora behov av att binda ihop infrastrukturen dels inom länet, dels kommunikationer söderut. Arbetsmarknadsregionerna utgör viktiga byggstenar i upp- byggnaden av det nya länet. Invånarna lever , och i allt högre grad, sina liv i större områden än den egna kommunen. måste underlätta för medborgarna så att de kan dagspendla till arbete eller studier men även kunna ta sig till den högspecialiserade regionsjukvården, även om mer än nio av tio vårdkontakter sker inom närsjukvård och bassjukvård. Infrastruktur och kollektivtrafik måste planeras utifrån människors rörelsemönster. Med ett resursmässigt starkare län ökar potentialen för sam- ordning och effektivitet. är det många olika aktörer som har ansvar för frågor om infrastruktur och trafikutveckling. I ett nytt län finns förutsättningar att samla ansvaret för infrastruktur- och trafikplanering, inklusive kollektivtrafikplanering. En mer sam- ordnad planering av kollektivtrafik och infrastruktursatsningar kan bidra till kortare restider. Det ökar förutsättningar för pendling över längre sträckor och kan bidra till vidgade arbetsmarknads- regioner. På grund av de stora avstånden och den glesa befolk- ningen i stora delar av det nya länet är det dock svårt att påtagligt vidga många av dagens arbetsmarknadsregioner. Dessutom ser boendestrukturen olika ut i de nuvarande länen. I är befolkningen glest utspridd över hela länet, medan i Norr- och är kusten och älvdalarna de viktiga boendestråken. I delar av det nya länet finns en potential i att arbetspendlingen kan underlättas genom utvecklad kollektivtrafik. Det ökar människors valfrihet som företagen får ett större rekryteringsunderlag. Här kan ett resursstarkare län med möjlighet till omfördelningar, prioriteringar och starkt påverkans- arbete skapa förutsättningar som kan förbättra förutsättningar för konkurrenskraft och pendling. Ett mer resursstarkt län kan också ge bättre förutsättningar för att utveckla sammanhängande transportsystem och gemensamma prioriteringar. Behovet av att effektivare kunna planera infrastruktur och trafik har varit en av de viktigaste drivkrafterna bakom arbetet för en regionbildning i norra . Att samtliga dessa fyra nuvarande län ingår i det nya ter sig naturligt med tanke på bland annat samarbetet med den gemensamma grunden inom infrastruktur- planeringen, samarbetet inom och i Norrlandsresan, som är ett samarbete mellan länstrafikbolagen i de fyra nordliga länen med gemensam taxa, tidtabell, biljetter och marknadsföring för all trafik över länsgräns. Sådana strävanden underlättas när det gäller såväl infrastruktur- planering som kollektivtrafik om de nuvarande länsgränserna försvinner. Man har även likartade utmaningar när det gäller infrastrukturen med den i stora delar glesa befolkningen. Det skulle enligt vår bedömning vara möjligt att uppnå bestående fördelar på detta område även med tre av länen. Det skulle utgöra ett tillräckligt stort geografiskt område och även ha möjlighet att avsätta tillräckliga resurser för att kunna vara med och påverka infrastrukturfrågorna på ett annat sätt än . kunna uppnå tillräckligt av de fördelar för kollektivtrafiken som det större länet innebär. De sammanhängande transportstråken längs kusten skulle även i detta alternativ ligga inom ett och samma län. Precis som när det gäller regional utveckling och hälso- och sjukvård skulle det dock även fortsättningsvis krävas ett samarbete inom hela det område som utgör de fyra länen och fördelarna av att ha samma huvudman för hela området skulle förloras. Hälso- och sjukvården står inför stora utmaningar vilket vi redogjort för i kapitel 5. De befolkningsmässigt små landstingen i norr har svårt att var för sig bära tunga framtidsinvesteringar i teknik, IT och läkemedel. Landstingens storlek i varierar, vilket ger ojämlika förutsättningar vad gäller möjligheten att garantera alla medborgare tillgång till likvärdig vård i landet. Befolkningen i norra förväntar sig en jämlik vård i förhållande till resten av landet. Former för samverkan kring hälso- och sjukvården finns redan i norra . De fyra nordligaste länen tillhör samma sjukvårdsregion enligt förordningen (1982:777) om rikets indelning i regioner för hälso- och sjukvård som berör flera landstingskommuner. För att samla hälso- och sjukvården i resursstarka organisationer, som kan utveckla sjukvårdssystemet, bildades () 2005 av de fyra nordligaste landstingen. är ett samverkansorgan i norra sjukvårdsregionen som ska tillvarata och utveckla gemensamma intressen inom hälso- och sjukvård, utbildning och forskning och därmed sammanhängande verksamheter. I regionförbundet har norrlandstingen ett gemensamt ansvar för beställning, planering och samordning av regionsjukvård, utbildning och forskning utifrån ett behovs- och befolknings- perspektiv. Förbundet beslutar om avtal för högspecialiserad vård och om regionens utvecklingsplan för cancervården. Samverkan inom regionen sker i de samverkansgrupper som inrättats inom förbundet. Primärvården liksom folktandvården bedöms inte påverkas i särskilt hög grad av en förändrad indelning av län och landsting. Detta eftersom uppdragen främst är lokalt inriktade och bland annat innebär att i samverkan med kommunerna ge förebyggande insatser och vård så nära invånarna som möjligt. kan dock förväntas en omstrukturering av den specialiserade sjukhusvården. väntar sannolikt också, som en följd av det tekniksprång som digitaliseringen innebär, stora förändringar av sättet att tillhandahålla vård. Det gäller även primärvård och hemsjukvård. Vårdvalen inom både primärvård och folktandvård behöver harmoniseras då de måste vara utformade på ett enhetligt sätt inom ett och samma landsting. Även gränssnittet gentemot kommunerna när det gäller hemsjukvården kan komma att behöva ses över och ensas i regionen. Ledning och styrning av verksamheterna kan också komma att förändras i ett större landsting. Det är viktigt att skapa gemensam planering och uppföljning av verksamheterna. Specialisttandvården kan komma att påverkas vid en förändrad landstingsindelning för att använda gemensamma resurser effektivare. För ambulanssjukvården är de stora framtidsfrågorna kompetens- försörjning samt den demografiska utvecklingen i kombination med stor geografisk spridning. Den tekniska utvecklingen ger goda förut- sättningar att klara utmaningen. Helikoptertransporter och ambulansflyg är viktigt för ett stort och glest befolkat län. Helikopter används för att föra sjukvårdskompetens till terräng, hälsocentral eller länsdelssjukhus men också för att transportera patienter till vårdinrättningar. Svårt sjuka patienter kan även flygas med helikopter från vårdinrättning till specialiserad vård. Inom ramen för samarbetet i norra regionen finns ett samarbete om flygambulans. Det finns tillgång till två plan och tre helikoptrar i regionen. Nivåstrukturering är en dynamisk process där tidigare hög- specialiserade verksamheter med tid och volym kan övergå i klinisk rutinverksamhet, som kan decentraliseras. Ett talande exempel på detta är hjärtsjukvårdens kateterburna ballongsprängningar av förträngda kranskärl. Från att tidigt ha varit en utpräglad regionspecialitet utförs denna procedur nu på alla länssjukhus. Som en del i Norrlandstingens regionförbunds primära upp- gifter har de diagnosrelaterade chefssamråden medverkat i en långsiktig nivåstrukturering av vården i regionen. Detta har inneburit en koncentration av viss högspecialiserad vård till men också en omfördelning från till andra länssjukhus i regionen. Det arbete som sedan fortsatt inom (RCC) har inneburit en fortsatt logisk nivåstrukturering av cancervården i länet och regionen. RCC Norr är det regionala cancercentrum som kommit längst i denna nivåstrukturering i . I praktiken innebär det att sällanförekommande cancerbehandlingar har upphört vid länens mindre sjukhus. () bedriver regionsjukvård till geografiskt halva och länsdels- och länssjukvård till västerbottningarna. Sjukhuset har som övriga universitetssjukhus en drivande roll att på evidensbaserad grund göra prioriteringar, förändra klinisk praxis, skärpa indikationer, införa nya och utmönstra gamla metoder. Det ska också erbjuda en god utbildnings- och forskningsmiljö och tillsammans med bedriva nationellt och internationellt viktig forskning. Syftet ska vara att bidra till att förebygga sjukdom och ohälsa men också förbättra diagnostik, terapi och vård. Forskningen är inte bara kopplad till högspecialiserad vård utan bedrivs i betydande omfattning rörande sjukdomar och behandling som inte räknas som högspecialiserad, inte minst vad gäller prevention. För att utveckladen högspecialiserade sjukhusvården i är det av största vikt att kan ligga i fronten kliniskt och forskningsmässigt. har universitets- sjukhus gjort en kraftsamling inom ett antal profilområden. Kopplingen mellan NUS och är stark. Samarbetet i har på ett bra sätt gett förutsättningar för forskning av hög kvalitet också ute på länssjukhusen och i primärvården. Det är en viktig verksamhet för utvecklingen av vården och för rekryteringen av kvalificerade medarbetare. IT blir ett nyckelområde inför bildandet av ett nytt län. I samband med Regionöversynen 20091 togs ett underlag fram kring norrlandstingens IT-verksamhet. Där genomlystes landstingens IT- organisationer och tekniska miljöer för att se möjligheter till effektivisering och framtida kommunikation inom regionen. Det fanns redan då vissa nationella initiativ, men som inte var genomförda. Landstingen hade då, precis som , egna tekniska miljöer och system och en del speciallösningar som måste hanteras vid en ny indelning. Sammantaget konstaterades att samgående och avveckling av system inte kan göras på kort sikt, men att det med en regional styrning finns stora möjligheter att på lång sikt både förbättra leveranserna till verksamheterna men också effektivisera själva IT/. Den snabba tekniska utvecklingen har fortsatt, landstingen har spetsat organisationen och ökat resurserna i den nationella IT-samverkan genom Inera/SKL. Diskussionerna kring framtida gemensamt vårdinformationssystem har intensifierats och den nationella vårdportalen 1177 har tagit stora steg framåt och har alltmer blivet en självklar kanal för medborgarnas kommunikation med vården. 11.4.4Bedömning av effekter vid bildandet av nya län och landsting Vår bedömning är att en sammanläggning av de fyra nordligaste länen kommer att medföra bestående fördelar för hälso- och sjukvården. För hälso- och sjukvården ger en större geografisk bas bättre förutsättningar för en välfungerande vårdstruktur som ger balans mellan verksamhet och ekonomi. Storleken har ur ett utvecklingsperspektiv avgörande betydelse för systemets förmåga att kunna bära kostnader för investeringar i sjukvården, för att kunna bedriva sjukvård samt forskning och utveckling av hög kvalitet med spetskompetens och fungerande kompetensförsörj- ning samt för att kunna sprida ny kunskap och utmönstra gamla metoder. 1 Det arbete som gjordes inom ramen för Norrstyrelsen då ansökningar gjordes till kammar- kollegiet om att bilda större regioner i norra . En av hälso- och sjukvårdens största utmaningar är en effektiv och ändamålsenlig användning av tillgängliga resurser. Det finns därför anledning att samla hälso- och sjukvården i resursstarkare organisationer som kan utveckla sjukvårdssystemet. Ett första steg i denna riktning togs 2005 när bildades. Med förslaget att lägga samman de fyra landstingen kommer den nuvarande sjukvårdsregionen inte längre att behövas eftersom uppgifterna kommer att hanteras inom det nya lands- tinget. Den centrala administrationen bör kunna rationaliseras genom gemensamma system, vilket skulle innebära att mer resurser kan användas till direkt vårdverksamhet. Ett större län ger genom politiska prioriteringar ännu bättre förutsättningar för en kunskapsstyrd hälso- och sjukvård i systemets alla delar än vad samverkansmodellen ger. Ett större landsting i norra bidrar också i högre grad till en god kvalitetsutveckling. Möjligheterna att till exempel ta ett samlat grepp över hela vårdkedjan – från den växande betydelsen av egenvård via primärvård till högspecialiserad vård och region- sjukvård ökar. En sammanslagning till ett gemensamt län har potentialen att fullfölja den inledda nivåstruktureringen genom en fortsatt arbetsfördelning mellan sjukhusen som både tillgodoser kvalitet, kostnadseffektivitet och rimlig närhet. Allt talar för att den högspecialiserade vården kommer att fortsätta att koncentreras. Cancervårdens pågående omställning och nivåstrukturering indikerar väl vad som kan förväntas ske även för andra vårdområden. En effekt av den högspecialiserade vårdens koncentration är att resursfördelningen mellan primär- och specialistvård behöver ses över. De resurser som kan frigöras genom den högspecialiserade vårdens koncentration kan användas för att förstärka primärvården som är avgörande för den stora majoritet av invånarna som får sin vardagssjukvård tillgodosedd där. Till den större organisationens fördelar hör också förutsättningar att kunna svara för kompetensförsörjning och en verksamhet som ger likvärdig nytta över hela länet och hela landet. Det finns ett riksintresse av att inte äventyra och dess geografiska upptagningsområde. är framförallt viktigt för kunskaps- och kompetensförsörjning. Det nya kommer att bli en vårdgivare enligt patient- datalagen, vilket underlättar en sammanhållen vårddokumentation i processer som sträcker sig mellan primärvård, specialiserad vård och högspecialiserad vård. Det skapar nya förutsättningar för sam- verkan, kvalitet, patientsäkerhet och effektiviseringar.