sou · H5B345 · 2017-05-31 00:00:00 — I förhållande till avtalad tyst- nadsplikt inom privat verksamhet gäller i normalfallet överhuvud- taget ingen meddelarfrihet.18 En privat näringsidkare omfattas heller inte av efterforskningsförbudet (3 kap. 4 § TF, 2 kap. 4 § YGL). 17Lagen (2016:749) om särskilt skydd mot repressalier för arbetstagare som slår larm om allvarliga missförhållanden. 18Fahlbeck s. 44, jfr även betänkande 2016/17:KU7, s. 7. Skydd för företagshemligheter i svensk rätt – en bakgrund viktigt undantag från huvudregeln om att meddelarfrihet inte gäller i enskilt bedriven verksamhet utgör lagen (2017:151) om meddelar- skydd i vissa enskilda verksamheter, som innebär att anställda, upp- dragstagare och andra som på liknande grund deltar i yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet inom skola, vård och omsorg, som till någon del är offentligt finansierad, har motsvarande rätt till med- delarfrihet som offentligt anställda. Anskaffarfriheten begränsas i TF och YGL endast på så sätt att den inte gäller för anskaffande som utgör högförräderi eller annat all- varligt brott mot rikets säkerhet (7 kap. 3 § andra stycket TF, 5 kap. 3 § YGL). Dock gäller straffansvar enligt allmän lag för eventuella brottsliga metoder som använts vid anskaffandet (1 kap. 9 § TF, 1 kap. 12 § YGL). Det är därmed inte möjligt att genom vanlig lag förbjuda anskaffande av viss information för publicering. Straff- bestämmelserna i kan alltså inte tillämpas mot någon som anskaffar en företagshemlighet i syfte att denna ska publiceras. Där- emot kan alltså ett brottsligt tillvägagångssätt vid anskaffandet bestraffas.19 Liksom avseende meddelarfrihet gäller dock som huvud- regel inte anskaffarfrihet för privatanställda och privata näringsidkare i deras relation till andra näringsidkare. Dessa grupper anses näm- ligen inte kunna åberopa anskaffarfriheten till följd av sin lojalitets- plikt och den därmed förbundna tystnadsplikten.20 3.4.3Om TF:s och YGL:s företräde framför FHL TF och YGL är exklusiva i den meningen att de uttömmande regle- rar missbruk av yttrande- och informationsfriheterna. Om ett hante- rande av företagshemligheter faller in under reglerna i TF/YGL kan om straff och skadestånd därmed endast tillämpas om handlandet utgör ett straffbart missbruk av tryck/yttrandefriheten (7 kap. 4 § TF, 7 kap. 1 § YGL), vilket endast undantagsvis kan vara fallet.21 Hanterande av information som inte hänger samman med utnyttjande av dessa friheter kan aldrig utgöra ett missbruk av dem, och TF/YGL blir i dessa fall inte tillämpliga.22 19LU37 s. 36 f. 20Fahlbeck s. 67. 22För en översikt se kommentaren till 20 kap. 3 § BrB, jfr bl.a. NJA 1995 s. 275. Skydd för företagshemligheter i svensk rätt – en bakgrund Som nämnts kan TF/YGL i princip inte åberopas inom privat verksamhet. Frågan om ett hanterande av företagshemligheter faller in under TF/YGL har därför störst betydelse avseende det allmännas affärsverksamhet. Så fort hanterandet av företagshemligheter i privat näringsverksamhet sker av någon annan än anställd eller av någon annan person än sådan som näringsidkaren annars har avtalsför- bindelse med, t.ex. en journalist eller en konkurrent, kan dock TF/YGL aktualiseras. Gränsdragningen mellan hanteranden av företagshemligheter som faller in under TF/YGL och sådana som ensamt ska bedömas enligt FHL är inte självklar.23 I doktrinen har dock påpekats att FHL blivit utformad så att det mesta som har intresse ur opinionsfrihets- synpunkt utesluts från skydd enligt denna lag. Den slutligt antagna lagen skyddar nämligen i princip endast sådant som kan sägas utgöra ekonomiska förmögenhetstillgångar i en med sunda metoder bedriven konkurrens. Detta medför att det som skyddas av FHL normalt inte skyddas av TF/YGL, även om det inte ska ses som någon presumtionsregel.24 I Arbetsdomstolens (AD) mål AD 1981 nr 124, det s.k. Rotaco-målet, uttalade AD att Tanken är alltså att gränsdragningen mellan tryckfrihetsförordningen och annan lag inte skall göras på sådant sätt att den begränsar möjlig- heterna till egentlig debatt och information. Denna slutsats är vägledande även för gränsdragningen mellan vad som faller under TF/YGL respektive FHL. 3.4.4Arbetstagares kritikrätt och FHL Med arbetstagares kritikrätt förstås anställdas rätt att offentligt kritisera arbetsgivaren och förhållandena på arbetsplatsen. Anställda inom såväl offentlig som privat sektor har som utgångspunkt en långtgående rätt till detta. Kritikrättens närmare innebörd har i övrigt vuxit fram i AD:s och praxis.25 Som del av kritikrättens krav på arbetstagaren ingår att denne först vänt sig med 23För en redogörelse för de olika synsätt som kommit till tals i denna fråga, se Fahlbeck s. 50 ff. 25Se t.ex AD 1982 nr 110, AD 1994 nr 79 (Väröbacka-målet), AD 1997 nr 57, (Samariten- målet) och dom i Heinisch mot (dom ). Skydd för företagshemligheter i svensk rätt – en bakgrund sin kritik till arbetsgivaren.26 I litteraturen har diskuterats om obehöriga angrepp på företagshemligheter inte ska vara tillåtna trots att arbetstagaren har agerat i enlighet med kritikrättens krav. Det har konstaterats att det inte varit aktuellt för AD att sätta kritikrätten ur spel enbart med hänvisning till att kritiken omfattat företagshemlig- heter. Det har därför föreslagits att en arbetstagare förmodligen kan ha rätt offentliggöra företagshemligheter om det sker på ett sätt som överensstämmer med kritikrätten (jfr avsnitt 3.6). Frågan om relationen mellan kritikrätten och 2 § FHL har inte behandlats i förarbetena till FHL och har inte fått någon närmare behandling i AD:s praxis.27 garanteras en arbetstagare ett särskilt skydd mot att en arbetsgivare vidtar repressalier mot arbetstagaren på grund av denne slagit larm om allvarliga missförhållanden i arbets- givarens verksamhet, genom den s.k. visselblåsarlagen.28 Med allvar- liga missförhållanden avser lagen brott med fängelse i straffskalan eller därmed jämförliga missförhållanden. För externa larm, med vilka lagen avser larm som sker genom att offentliggöra uppgifter eller lämna uppgifter för offentliggörande, eller genom att vända sig till en myndighet, gäller att arbetstagaren måste ha haft fog för det påstående om allvarliga missförhållanden som larmet avser. 2 § andra stycket FHL kräver skälig misstanke om att förhållanden utgör brott (med fängelse i straffskalan) för att företagshemligheter ska få angripas i syfte att avslöja dessa. Kravet i FHL för avslöjande av andra allvarliga missförhållanden är enligt 2 § andra stycket att sådana kan anses föreligga. Med detta menas att de omständigheter som avslöjaren känner till objektivt sett kan anses utgöra ett all- varligt missförhållande.29 De båda nu nämnda kraven i nuvarande FHL har utformats med utgångspunkten att det ska finnas fog för ett avslöjande, och att 26AD 1997 nr 57 Samariten-målet. 27Se s. 147 med hänvisningar. 28Lagen (2016:749) om särskilt skydd mot repressalier för arbetstagare som slår larm om allvarliga missförhållanden. 29Fahlbeck s. 388 med hänvisningar. Skydd för företagshemligheter i svensk rätt – en bakgrund ogrundade eller löst grundade misstankar inte räcker.30 Såsom kraven i 2 § andra stycket formulerats avses dock att det ska ställas ”något högre krav på den enskilde än att han ska ha haft fog för sin bedömning”.31 I förarbetena till visselblåsarlagen diskuterades detta högre krav i förhållande till visselblåsarlagens krav på fog för en avslöjares påståenden. Mot bakgrund av att FHL utgör lex specialis avseende särskilt känslig information förklarade regeringen att den dock ansåg denna skillnad motiverad.32 Utredningen behandlar frågan utförligare i avsnitt 5.7.2. Enligt 1 § första stycket andra meningen inskränker inte lagen det skydd för arbetstagaren som kan gälla på annan grund. Denna skrivning avser att tydliggöra att visselblåsarlagen inte motsatsvis innebär att det är tillåtet med repressalier från arbetsgivaren vid larm om mindre allvarliga missförhållanden. Lagen är alltså inte uttöm- mande vad avser de fall då en anställd kan ha rätt att avslöja för- hållanden avseende sin arbetsgivares verksamhet, t.ex. i enlighet med sin kritikrätt. En sådan bedömning måste bl.a. även göras i för- hållande till praxis.33 3.4.6FHL och artikel 10 i har som nämnts företräde framför svensk lag och ett angrepp på företagshemligheter som sker under utövande av de rättigheter som skyddas av konventionen får inte beivras på annat sätt än vad konventionen medger. I förhållande till den fria opinions- bildningen stadgar artikel 10.1 i om var och ens rätt till yttrandefrihet, innefattande åsiktsfrihet samt rätt att ta emot och sprida uppgifter och tankar utan offentlig myndighets inbland- ning. Yttrandefriheten enligt 10.1 får inskränkas genom lag under förutsättning att sådan inskränkning är nödvändig i ett demokratiskt samhälle (artikel 10.2). Som också nämnts gäller rätten till yttrandefrihet enligt Europa- konventionen även mellan enskilda, t.ex. i fall där en anställd i privat 31Se LU37 s. 29. 2015/16:128 s. 72. Skydd för företagshemligheter i svensk rätt – en bakgrund verksamhet avslöjar missförhållanden i arbetsgivarens verksamhet. har ännu inte prövat något fall av röjande av företagshemligheter i förhållande till rätten till yttrandefrihet enligt artikel 10, men det saknas skäl att anta att en sådan prövning skulle ske enligt andra kriterier än de som redan utvecklats i Europadom- stolens praxis avseende visselblåsning. Dessa kriterier kan beskrivas enligt följande. För att aktualisera skydd enligt artikel 10 ska infor- mationen i fråga för det första avse ett allmänt intresse och vara autentisk (dvs. vara precis och trovärdig). Vidare krävs att spridandet av informationen varit en nödvändig åtgärd i förhållande till sitt syfte. Det allmänna intresset i att informationen sprids måste vidare väga över skadan som spridandet innebär för den drabbade parten och den som sprider informationen måste ha varit i god tro om att informationen var autentisk. Slutligen måste den lagsanktionerade åtgärd som vidtagits mot den som spridit informationen vara pro- portionerlig i förhållande till sitt syfte.34 I det s.k. LuxLeaks-fallet kom appellationsdomstolen i Luxem- burg fram till att röjande av en näringsidkares företagshemligheter (secret professionnel) av en f.d. anställd vid en större internationell revisionsbyrå utgjorde ett sådant visselblåsande som åtnjöt skydd av rätten till yttrandefrihet i artikel 10 i Europakonventionen.35 Den information som den f.d. anställde röjt rörde överenskommelser om skatteupplägg mellan skattemyndigheten i och ett antal multinationella företag, vilka, utan att vara olagliga, enligt domstolen dock ägde ett tillräckligt allmänt intresse genom sin kontroversiella natur för att, tillsammans med övriga omständigheter, göra den f.d. anställdes röjande av denna information försvarlig. En bedömning av innebörden av artikel 10 i såsom den appellationsdomstolen gjort i LuxLeaks-fallet står i och för sig inte i konflikt med ordalydelsen i 2 § FHL om att FHL endast gäller obehöriga angrepp på företagshemligheter. Att en avvägning här ska ske mellan intresset av skyddet för företagshemlig- heter och andra intressen är innebörden av generalklausulen i 2 § 34Se bl.a. Guja mot (dom ), Hadjianastassiou mot (dom ), Bucur och mot (dom ) och Heinisch mot (dom ). 35Arrêt d’appel de nr 117/17 X, . Domstolens bedömning om försvarligt visselblåsande avseende röjande av företagshemligheter gällde endast en av de f.d. anställda i målet, , som dock dömdes för bl.a. stöld (vol domestique), dvs. anskaffande, av dokument innehållande företagshemligheter. Skydd för företagshemligheter i svensk rätt – en bakgrund första stycket FHL, med uttryckliga exempel på vad som inte utgör obehöriga angrepp i andra och tredje stycket.36 Exemplet i andra stycket rör förvisso visselblåsarfall när det anger att röjanden av företagshemligheter för att avslöja brott eller annat allvarligt miss- förhållande inte ska anses som ett obehörigt angrepp. Att ett sådant exempel inte motsatsvis ska tolkas som att avslöjanden rörande mindre allvarliga missförhållanden alltid ska anses obehöriga, i t.ex. den mån detta inte kan sägas vara förenligt med rätten till yttrande- frihet enligt artikel 10 i , följer om inte annat av skyldigheten att tillämpa nationell rätt lojalt med Europakonven- tionen enligt artikel 1 (den s.k. lojalitets- och subsidiaritetsprincipen). 3.5FHL och sekretess inom allmän näringsverksamhet Offentlighet gäller som huvudregel för allmänna handlingar enligt 2 kap. 1 § TF. Bestämmelser om begränsningar av offentligheten (sekretess) för allmänna handlingar finns i OSL. Begränsningarna innebär en tystnadsplikt för offentliga funktionärer avseende vissa typer av uppgifter. Reglerna i OSL är uttömmande och tvingande och gäller framför såväl avtal om sekretess mellan offentliganställda och dessas arbetsgivare som framför FHL. Det innebär t.ex. att ett röjande av en företagshemlighet som inte kan beivras enligt FHL därför att det skett för att avslöja ett allvarligt missförhållande, dock kan ha skett i strid med OSL och därmed utgöra brott mot tyst- nadsplikten enligt 20 kap. 3 § BrB.37 Handlingsoffentlighet enligt TF är begränsad till myndigheter eller andra allmänna organ som ägnar sig åt förvaltning. Utanför faller bolag eller andra juridiska personer som utför förvaltnings- uppgift, liksom allmänna bolag som sysslar med annat än förvaltning, t.ex. affärsverksamhet. Dock gäller handlingsoffentlighet även i flera av dessa fall genom särskilda bestämmelser i 2 kap. 3 och 4 §§ OSL om s.k. utökad handlingsoffentlighet, bl.a. för bolag där kommuner eller landsting utövar ett rättsligt bestämmande inflytande. För anställda i de bolag och andra organ där utökad handlingsoffentlighet 36LU30 s. 32. 37En annan sak är att sådant röjande kan skyddas av bl.a. TF, YGL eller . Skydd för företagshemligheter i svensk rätt – en bakgrund införts gäller enligt 13 kap. 2 § OSL samma regler i TF och YGL om meddelarskydd som för offentliganställda. För VD, vice VD, styrelseledamöter och styrelsesuppleanter gäller dock inte sådant meddelarskydd. För dessa gäller i stället reglerna i ABL. Enligt 19 kap. 1 § första stycket OSL gäller sekretess i en myndig- hets affärsverksamhet för uppgift om myndighetens affärs- eller driftförhållanden, om det kan antas att någon som driver likartad rörelse gynnas på myndighetens bekostnad om uppgiften röjs. Under motsvarande förutsättning gäller enligt samma bestämmelse sekretess hos en myndighet för uppgift om affärs- eller driftför- hållanden hos bolag, förening, samfällighet eller stiftelse som driver affärsverksamhet och där det allmänna genom myndigheten utövar ett bestämmande inflytande eller bedriver revision. Uppgifter av detta slag torde undantagslöst omfattas av FHL.38 Sekretess enligt 19 kap. 1 § OSL bryter inte meddelarfriheten. I förhållande till privat verksamhet, där meddelarskydd som nämnts i princip inte existerar, innebär detta en svaghet i skyddet för företagshemligheter i allmän verksamhet. Uppgifter från en privat näringsidkare som inkommer till en myndighet i samband med en affärsförbindelse med denna myndighet, kan skyddas av sekretess enligt främst 31 kap. 16 § OSL. Enligt denna bestämmelse krävs dock att det av särskild anledning kan antas att näringsidkaren lider skada om uppgiften röjs för att uppgiften ska vara skyddsvärd enligt OSL, vilket uttrycker ett långt strängare krav än det som gäller för skydd enligt FHL. Även om sekretess gäller för uppgiften enligt denna bestämmelse, bryter inte heller denna sekretess meddelarfriheten. 3.6FHL och sekretess inom privat näringsverksamhet OSL är bara tillämplig på uppgifter inom den offentliga sektorn, för vilka offentlighet som huvudregel gäller. Inom den privata sektorn disponerar näringsidkare i regel fritt över vad som ska gälla angående tystnadsplikt om deras förhållanden, genom avtal. Allmänt gäller därtill omfattande tystnadsplikt för privatanställda som en del av den arbetsrättsliga lojalitetsplikten.39 De tvingande bestämmelserna i 38Fahlbeck s. 64. 39Se bl.a. s. 26 f. Skydd för företagshemligheter i svensk rätt – en bakgrund FHL om dels vad som utgör en företagshemlighet enligt 1 §, dels vad som inte utgör ett obehörigt angrepp enligt 2 §, är dock exempel på begränsningar av den avtalsfrihet som annars här råder. Regeln i 7 § FHL om att det krävs synnerliga skäl för skadeståndsskyldighet för en arbetstagare som angriper sin f.d. arbetsgivares företagshemlighet efter det att anställningen upphört, är i stället exempel på en disposi- tiv bestämmelse. Genom avtal kan alltså gälla en strängare tystnads- plikt efter anställningens upphörande än vad 7 § FHL stadgar.40 Som nämnts är de grundlagsfästa yttrande- och meddelarfri- heterna i princip inte relevanta avseende avtalad tystnadsplikt inom den privata sfären. Meddelarfrihet gäller inte heller vid sådan tyst- nadsplikt som följer av den allmänna lojalitetsplikten.41 Rätten att påtala allvarliga missförhållanden även när detta omfattar företags- hemligheter garanteras främst i FHL. Mot bakgrund av framför allt utvecklingen av praxis avseende , finns dock möjlighet för enskild att skyddas från repressalier från en privat arbetsgivare under åberopande av rätten till yttrandefrihet enligt konventionens artikel 10, i vart fall vid särskilt grova försök av en privat arbetsgivare att tysta anställda. I enlighet med vad som gäller enligt FHL ska tystnadsplikt enligt praxis heller inte kunna åberopas vid särskilt allvarliga missförhållanden i verk- samheten (jfr avsnitt 3.4.6).42 Lagfäst tystnadsplikt finns t.ex. för advokater,43 skyddsombud och ledamöter i skyddskommittéer44 samt för arbetsgivare och anställda som deltar i arbete enligt främjandelagen.45 Tystnadsplikten för styrelseledamot enligt 29 kap. 1 § ABL torde i förhållande till opinionsfriheterna anses grunda sig i avtal, varför denna tystnads- plikt gäller framför reglerna i TF/YGL.46 Meddelarfrihet enligt TF/YGL gäller annars i förhållande till de lagstadgade tystnads- plikterna, förutom den som gäller för advokater och personal inom 40Fahlbeck, s. 74 f., s. 237 ff. 41AD 1994 nr 79 (Väröbacka-målet). Jfr s. 162 f. Heinisch mot (dom ), , s. 28, Fahlbeck, s. 83 ff. Inom sjukvården och annan omsorg enligt socialtjänstlagen (2001:453) gäller samma principer för enskild verksamhet enligt den s.k. lex respektive lex . Se även avsnitt 3.4.5 och 5.7.2 angående FHL:s förhållande till den s.k. visselblåsarlagen. 438 kap. 4 § RB. 447 kap. 13 § arbetsmiljölagen samt 9 kap. 5 § fartygssäkerhetslagen (2003:367). 4516 § lagen (1974:13) om vissa anställningsfrämjande åtgärder. 46LU30 s. 30 f., , Bolagsledningens skadeståndsansvar, 2:a uppl., 2008, avsnitt 6.9, Fahlbeck s. 76. Skydd för företagshemligheter i svensk rätt – en bakgrund hälso- och sjukvården. I dessa fall rör det sig alltså om sådan kvali- ficerad tystnadsplikt som bryter meddelarfriheten (44 kap. 2 och 3 §§ OSL). Hemlig information som offentliga organ ger ut till privata näringsidkare t.ex. i samband med affärsförbindelser kan ges ut med avtalade villkor om att sekretess för informationen ska gälla hos näringsidkaren. Villkor om att näringsidkaren ska hålla informa- tionen hemlig m.m. kan även uppställas i ett förbehåll i samband med att uppgiften ges ut enligt 10 kap. 14 § OSL.47 47 Se Fahlbeck s. 80 ff. med hänvisningar. 4 EU-direktivet – en översikt Utredningen behandlar i kommande avsnitt löpande EU-direktivets bestämmelser och deras innebörd. I detta avsnitt följer en översiktlig presentation till EU-direktivets regler och generella syften, att tjäna som bakgrund till den kommande framställningen. Det förslag till direktiv som Kommissionen lade fram 2013 följde på två studier, nämligen Hogan Lovells rapport och Baker & rapport , samt en konferens anordnad av Kommissionen3 och en öppen enkätundersökning på Internet4. Det underlag som sålunda framkom visade att det finns stora skillnader mellan medlemsstaternas reglering avseende skyddet för företagshemligheter, såväl avseende själva definitionen av före- tagshemligheter som avseende de typer av regelsystem som företags- hemligheter faller under, m.m. Baker & rapport påtalade särskilt att denna fragmentering är beklaglig såtillvida att den gör hanterandet av företagshemligheter på EU-nivå svårgenomskådligt och kostsamt.5 1Hogan , Study on Trade Secrets and Parasitic Copying (Look-alikes), MARKT/2010/20/D: Report on Trade Secrets for Commission (2012). 2Baker & , Study on Trade Secrets and Confidential Business Information in the Internal Market, MARKT/2011/128/D. 3“Trade Secrets: Supporting Innovation, Protecting Know-how”, , . 4Påbörjad och avslutad . Den fick 386 svar, se . 5Baker & s. 4. EU-direktivet – en översikt Det direktiv som efter ytterligare två omarbetade förslag6 antogs syftar mot denna bakgrund till att lösa två huvudsakliga pro- blem. Det första problemet är att skillnaden mellan medlemsstaternas skydd för företagshemligheter negativt påverkar incitament för inno- vationsrelaterad gränsöverskridande verksamhet, generellt eftersom detta skydd blir svårförutsebart, och särskilt på grund av vissa med- lemsstaters svaga skydd för företagshemligheter.7 Enligt EU-direk- tivets skäl medför detta bl.a. att allokeringen av kapital till tillväxt- främjande innovation på den inre marknaden blir ineffektiv till följd av de högre utgifterna för skyddsåtgärder för att kompensera för det otillräckliga rättsliga skyddet i vissa medlemsstater, och på det hela taget att sådana skillnader hindrar den inre marknadens goda funktion.8 Det andra problemet är att företagen drabbas i konkurrens- hänseende om deras företagshemligheter angrips. Dessa två problem är tillsammans ägnade att påverka sysselsättningen och EU:s kon- kurrenskraft negativt.9 Motivet till EU-direktivet är därför främst att minimera hinder för gränsöverskridande samarbete för att främja investeringar i innovativa processer, tjänster och produkter, i sin tur för att öka sysselsätt- ningen och förbättra unionsekonomins konkurrenskraft.10 EU-direktivet talar endast om ”innehavare” av företagshemligheter, inte om ägare till dessa (artikel 2). Anledningen till detta är att EU- direktivet inte behandlar företagshemligheter som immateriell egen- 6Förslag till och rådets direktiv om att skydda know-how och företags- information (företagshemligheter) som inte har röjts från att olagligen anskaffas, utnyttjas och röjas – Allmän riktlinje 2013/0402 (COD), , Proposal for a Direc- tive of Parliament and of protection of undisclosed know- how and business information (trade secrets) against their unlawful acquisition, use and disclosure - Analysis of the final compromise text with a view to agreement 2013/0402 (COD), . 7EU-direktivets skäl 4, 6, 8 och 9. 8EU-direktivets skäl 9. 9EU-direktivets skäl 2, 4 och 9. 10EU-direktivets skäl 3. Motiven till EU-direktivet (i dess första föreslagna form) diskuteras kritiskt av i A Critical Evaluation of the Proposed EU Trade Secrets Directive, King’s , Legal Studies Paper Series, paper no. EU-direktivet – en översikt I skälen uttalas sålunda att bestämmelserna i , för att främja innovation och konkurrens, inte bör skapa några exklusiva rättigheter till know-how eller information som skyddas som en företagshemlighet, och att företagshemligheter utgör ett komple- ment till eller alternativ till immateriella rättigheter.11 Vidare före- skriver EU-direktivet som huvudregel s.k. minimiharmonisering, vilket innebär att medlemsstaterna har rätt att införa ett mer långt- gående skydd för företagshemligheter än det som krävs enligt EU- direktivet, dock under förutsättning att vissa artiklar enligt EU- direktivet efterlevs och att bestämmelserna i fördraget om Euro- peiska unionens funktionssätt (FEUF) uppfylls (artikel 1.1 andra stycket, se vidare avsnitt 4.3.3). EU-direktivet innehåller 21 artiklar, fördelade på fyra kapitel. Motiven till bestämmelserna utvecklas i 40 skäl i EU-direktivets ingress.