sou · H5B363 · 2017-06-29 00:00:00 — Jag bedömer att det har funnits tid och att resurser funnits och att dessa varit utredningen behjälplig med underlag . Jag anser att det hade varit möjligt för utredningen att föreslå en sanktionsväxling för åtminstone de straffbestämmelser som prioriterades och som nämns i betänkandets avsnitt 21.5. En sådan sanktionsväxling skulle ha inneburit en ökad och snabbare sanktionering inom kemikalieområdet vilket högst troligt även skulle ha lett till en ökad regelefterlevnad. Ändringen skulle dessutom ha ökat effektiviteten i sanktionssystemet då den även inneburit att stora resurser frigörs hos REMA och utredande polis. Som jag ser det så har utredningen tyvärr inte lyckats med att undersöka och föreslå gärningar lämpliga för sanktionsväxling enligt kommittédirektivet och i stället hänvisat till ytterligare eventuell stat- lig utredning. I och med detta förslag så bidrar därmed utredningen till att den nuvarande situation, där överträdelser inte sanktioneras, får fortgå utan förändring. Förtroendet för regelverket och sanktio- nerna kommer sannolikt minska än mer hos verksamhetsutövare och allmänheten. Överträdelser som inte sanktioneras är ett allvarligt problem som identifierats av Kemikalieinspektionen, REMA, före- tagen och även internationellt genom . Utredningens förslag om en statlig miljöstraffrättsutredning kommer inte, som jag ser det, att leda till någon konkret förändring i närtid av det närmast akuta läget som råder inom Kemikalieinspektionens ansvarsområde vilket jag ser som djupt bekymmersamt. SOU 1992:61 Ett reformerat åklagarväsende. SOU 1993:27 Miljöbalk. En skärpt och samordnad miljö- lagstiftning för en hållbar utveckling. Betänkande av Miljöbalks- utredningen. SOU 2002:14 Statlig tillsyn – Granskning på medborgarnas uppdrag. SOU 2002:50 under utveckling – ett principbetänkande. SOU 2004:37 sanktionssystem och hänsynsregler. SOU 2004:100 Tillsyn. Förslag om en tydligare och effektivare offentlig tillsyn. SOU 2005:59 ; miljökvalitetsnormer, miljöorganisationerna i miljöprocessen och avgifter. Slutbetänkande av miljöbalks- kommittén. SOU 2005:86 Ägaransvar vid trafikbrott. Betänkande av Utred- ningen om ägaransvar vid trafikbrott. SOU 2006:58 Sanktionsväxling i stället för straff – områdena livsmedel foder och djurskydd. Betänkande av Sanktionsavgifts- utredningen. SOU 2007:10 Hållbar samhällsorganisation med utvecklingskraft. SOU 2007:72 kompetens i utveckling. Betänkande av Kommunala kompetensutredningen. SOU 2008:62 Myndighet för miljön – en granskning av Natur- vårdsverket. Betänkande av Utredningen om . SOU 2008:73 Kemikalietillsyn – organisation och finansiering. SOU 2008:118 Styra och ställa – förslag till en effektivare stats- förvaltning. Betänkande av förvaltningskommitté. SOU 2010:44 Mål och medel – särskilda åtgärder för vissa måltyper. SOU 2011:47 En samlad ekobrottsbekämpning. Betänkande av Utredningen om en samlad ekobrottsbekämpning. SOU 2011:57 En bättre arbetsmiljö genom effektivare sanktioner. Betänkande av Utredningen om Effektivare sanktioner på arbetsmiljö- och arbetstidsområdet. SOU 2011:86 Bättre miljö – minska utsläpp. SOU 2012:46 Dammsäkerhet – tydliga regler och effektiv tillsyn. Betänkande om översyn av de statliga insatserna för damm- säkerhet. SOU 2012:81 Statens regionala förvaltning, förslag till en angelägen reform. Slutbetänkande av Utredningen om den statliga regionala förvaltningen. SOU 2014:35 I vått och torrt – förslag till ändrade vattenrättsliga regler. SOU 2013:38 Vad bör straffas? Betänkande av Straffrätts- användningsutredningen. SOU 2014:46 Marknadsmissbruk II. Betänkande av marknadsmissbruksutredning. SOU 2014:83 Sanktionsväxling – effektivare sanktioner på export- kontrollområdet. Delbetänkande av , . SOU 2015:43 Vägar till ett effektivare miljöarbete. SOU 2015:49 Nya regler för revisorer och revision. Betänkande av Utredningen om EU:s revisionspaket. UCITS V. En uppdaterad fondlagstiftning. Del- betänkande av fondutredning. SOU 2016:82 En översyn av lagstiftningen om företagsbot. Betänkande av Utredningen om vissa frågor om företagsbot. SOU 2017:17 Om oskuldhetspresumtionen och rätten att närvara vid rättegången. Genomförande av EU:s oskuldhetspresumtionsdirektiv. Betänkande av Utredningen om vissa straffprocessuella frågor. Ds 1996:1 Effektivare ekobrottsbekämpning. Rapport från reger- ingens ekobrottsberedning. Ds 1998:22 Tillsyn enligt . Rapport från Arbetsgruppen om tillsyn och tillämpning. Ds 1998:50 Att se till eller titta på – om tillsynen inom miljöområdet. En rapport från expertgruppen för studier i offentlig ekonomi. Ds 2000:67 Att granska sig själv en om den kommunala miljötillsynen. En rapport från expertgruppen för studier i offentlig ekonomi. Ds 2013:18 Genomförande av och rådets direktiv om rätten till information vid straffrättsliga förfaranden. Ds 2017:5 Effektivare sanktioner i livsmedelskedjan m.m. Miljö- och (2015) Utredningen om spridningen av PFAS-föroreningar i dricksvatten. 1981/82:142 Om ändring i (ekonomiska sanktioner vid brott i näringsverksamhet). 1994/95:23 Ett effektivare brottmålsförfarande. 1997/98:45 Miljöbalk. 2000/01:80 Ny socialtjänstlag m.m. 2001/02:25 En ny lag om självdeklarationer och kontroll- uppgifter. 2002/03:54 Tillsyn och sanktioner på miljörättens område. 2002/03:106 Administrativa avgifter på skatte- och tullområdet m.m. 2005/06:182 sanktionssystem m.m. 2007/08:80 och EG-förordningen om kemikalie- registrering. 2007/08:107 Administrativa sanktioner på yrkesfiskets område. 2009/10:155 Svenska miljömål – för ett effektivare miljöarbete. 2009/10:175 Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt. 2009/10:211 Sanktioner för överträdelser av nya EU-regler om kemikalier. 2009/10:215 Mark- och miljödomstolar. 2010/11:76 Genomförande av rådets rambeslut om krampen mot organiserad brottslighet. 2011/12:1 Budgetproposition för . 2011/12:59 Straff för överträdelser av EU-regler om kemikalier. 2012/13:135 Kompletterande bestämmelser till EU-förordningen om kosmetiska produkter. 2012/13:143 Effektivare sanktioner för arbetsmiljö- och arbetstidsreglerna. 2013/14:39 På väg mot en giftfri vardag – plattform för kemikaliepolitiken. 2014/15:1 Budgetproposition . 2015/16:160 och EU:s kemikalielagstiftning. 2015/16:57 Patent- och marknadsdomstol. 2016/17:1 Budgetproposition . 2016/17:22 Effektiv bekämpning av marknadsmissbruk. Regeringens skrivelse 1998/99:25 Lägesrapport i fråga om den ekonomiska brottsligheten. Regeringens skrivelse 2009/10:79. En tydlig, rättssäker och effektiv tillsyn. Regeringens skrivelse 2015/2016:80 En arbetsmiljöstrategi för det moderna arbetslivet 2016–2010. NJA 2001 s. 563 NJA 2007 s. 227 NJA 2011 s. 638 NJA 2012 s. 105 NJA 2012 s. 103 NJA 2013 s. 502 NJA 2016 s. 680 HFD 2013 ref. 71 Chambaz mot , nr 11663/04, dom . mot , nr 10828/84, dom . I.J.L, GMR och AKP mot Förenade , nr 29522/95, 30056/96 och 30574/96, dom . Jalloh mot , nr 5810/00, dom . m.fl mot , nr 34619/97, dom . mot , nr 18731/91, dom . O'Halloran och mot , nr 15809/02, 25624/02, dom . v , nr 19187/91, dom . Weh mot , nr 38544/97, dom . , Miljöstraffrätten i praktiken, 2002. , Är vi bra på miljöbrott, 2006. , Brottsutvecklingen i , 2008. , Illegal handel med hotade djur- och växtarter. , , , , Kriminalvården, Den framtida verksamhets- volymen i rättskedjan. Centrala prognoser för perioden –2015. , Utvecklingen av personuppklarade miss- tankar och bifallna åtal. Kortanalys 10/2015, 2015. , Nitton röster om tjugo års ekobrotts- bekämpning. års samlade åtgärder till dagens sam- verkan. En antologi, 2016. , EU:s miljörätt, 2011, 3 u, juridik. En förstudie i samarbete med . Europeiska kommissionen, Science for Environment Policy, Thematic Issue, Environmental compliance and combatting environmental crime, 2016, Issue 56. Europeiska kommissionen, Granskningen av genomförandet av EU:s miljöpolitik, Landrapport – , den , SWD(2017) 56 final. , Mänskliga rättigheter i europeisk praxis. 5 u. juridik. IMPEL, Exploring the Use and Effectiveness of Complementary Approaches to Inspection for Ensuring Compliance. IMPEL Exploring qualitative and quantitative assessment tools to evaluate the performance of environmental inspectorates across the EU. Final report, 2012. IMPEL, Compliance through Company Compliance and . IVL, Miljömålsstyrd tillsyn, Miljökvalitetsmål, miljöslagstiftning och företagens frivilliga miljöarbete i samverkan. Rapport , 2008. , Förstärkta åtgärder mot artskyddsbrott. Kemikalieinspektionen, Handlingsplan för en giftfri vardag 2015– 2010. Rapport 5/14. Kemikalieinspektionen, Effektivare sanktioner på kemikalieområdet, Dnr 5.4.1 i-H15-0417, 2015. , Nationell plan för kontrollen i livsmedelskedjan 2017–2010. , Länsstyrelsernas tillsyn ä dagsläge, möjliga förbättringar, framtidsutsikter. i , Uppföljning av taxa för miljöbalkstillsyn och livsmedelskontroll. , Nationell marknadskontrollplan 2017. Nationella underrättelsecentret, Nuc, Myndighetsgemensam lägesbild om grov organiserad brottslighet 2016–2017, 2016. Naturvetarna, arbetsmiljö i fokus. En ohållbar situation, 2013. , handläggning av ärenden om miljö- sanktionsavgift. , operativ tillsyn. , Redovisning av regeringsuppdrag – Avgifter för prövning och tillsyn enligt , Dnr 526-197-09 Rt, 2009. , Fördelning av ansvar för operativ tillsyn enligt , Dnr 715-224-09, Rt, 2009. , Verksamhetsutövarens arbete med egenkontroll. Rapport 6486, . , Effektiv miljötillsyn. Rapport 6558, . , Överlåtelse och återtagande av operativ miljö- tillsyn, 2013. , Tillsynsansvar över förorenade områden, 2014. , Tillsyn enligt – möjligheter till utveckling och förbättring. Redovisning av regeringsuppdrag, 2015, NV-00662-14. , Tillsyn enligt – möjligheter till utveckling och förbättring, . , Kompetensförsörjning i miljöbalkstillsynen. Rapport 6731, . , Redovisning av myndigheternas intäkter och kostnader 2016 för prövning och tillsyn, 2017. (2016). Miljöfarlig verksamhet – Tillämpning, avgifter, tillsyn och samordning. , Granskning av miljöpolitik, 2014. Per , Miljöstraffrätten, Juridik,2010 , , Kriminalrättens grunder, 2 u, Iustus förlag, 2013. , Polisens rapport om organiserad brottslighet, och , Strategier mot miljö- brott. Ett samarbetsprojekt mellan och Riks- enheten för miljö- och arbetsmiljömål. , Polismyndigheternas hantering av miljöbrott. , Att hantera brottmål effektivt. En utmaning för regering och rättsväsende. , Livsmedelskontrollen – tar staten sitt ansvar? , Gruvavfall – Ekonomiska risker för staten, , Att följa upp och utvärdera tillsyn på hälsoskydds- området, 2009. Statskontoret, Fristående utvärderingsmöjligheter – en förvaltnings- politisk trend? Statskontoret, Flexibel uppgiftsfördelning mellan stat och kommuner. Statskontoret, Sammanslagna tingsrätter. Statskontoret, Statens regionala företrädare – trender och scenarier. Om offentlig sektor, 2010. Statskontoret, Djurskyddskontrollens utveckling. Statskontoret, Tänk till om tillsynen. Om utformningen av statlig tillsyn. Statskontoret, Vägledning till en bättre tillsyn. En utvärdering av tillsynsvägledningen på miljöområdet. Statskontoret, Avgifter i livsmedelskontrollen. Förslag på en mer effektiv avgiftsfinansiering. Statskontoret, Mer tid för kärnverksamheten. Statskontoret, avtalssamverkan. Behövs ökade möjlig- heter? Statskontoret, Statens styrning av kommunerna. Statskontoret, Utvecklad styrning – om sammanhållning och tillit i förvaltningen. Statskontoret, Tillitsbaserad styrning i statsförvaltningen. Statskontoret, Renodling av statlig verksamhet. Statskontoret, Frivillig samverkan mellan myndigheter – några exempel. Om offentlig sektor 31, 2017. kommuner och landsting, Vägar till samarbete. Mellankommunal samverkan inom miljö- och byggområdet, 2014. kommuner och landsting, Tillsyn och kontroll, enkät om miljö- och livsmedelsområdets taxor i kommunerna, 2014. Sniffer, New opportunities to improve environmental compliance outcomes using certified EMSs. ER34 Final report . , Effekter av miljöledingssystem på företags miljö- prestanda och behovet av miljötillsyn, , 2009. Tillsyns- och föreskriftsrådet, Kollegial granskning av tillsyns- verksamheter, 2009. Enhetliga och effektiva system för miljötillsyn och sanktioner En särskild utredare ska se över organisationen och ansvarsfördel- ningen av tillsynen enligt samt sanktionssystemet. Syftet är att optimera resurserna och utveckla genomförandet av tillsynen så att den blir mer enhetlig och effektiv och bidrar till att miljökvali- tetsmålen nås samt att fler miljöbrott upptäcks, utreds och beivras. Utredaren ska därför bl.a. utreda om organisationen och fördelningen av ansvaret för till- synsvägledning och operativ tillsyn behöver ändras, undersöka om det behövs en ökad styrning av hur tillsynen genomförs, bedöma hur en mer samlad uppföljning och utvärdering av till- synen kan utvecklas, anlysera om kompletterande initiativ till tillsyn bör utvecklas för att miljöreglerna ska få bättre genomslag, anlysera om tillsynens finansiering är ändamålsenlig och bidrar till att tillgodose tillsynsbehoven, utreda om sanktionssystemet kan renodlas och utvecklas, och om effektiviteten i den s.k. miljöbalkskedjan behöver stärkas. Utredaren ska i förekommande fall lämna förslag på författnings- ändringar eller andra åtgärder. Uppdraget ska redovisas . Dagens miljötillsyn och sanktioner kritiseras Ett flertal utredningar och redovisningar har pekat på att det finns brister i det nuvarande systemet för miljötillsyn som innebär att man inte fullt ut lever upp till högt ställda krav på bl.a. enhetlighet och effektivitet, t.ex. Statskontorets rapport till en bättre till- syn (2014:17), slutbetänkande Vägled- ningen till ett effektivare miljöarbete (SOU 2015:43), Utredningen om spridning av PFAS-föroreningar i dricksvatten (M 2015:B), Riks- revisionens rapport – Ekonomiska risker för staten (RiR 2015:2020) samt redovisning Förstärkta åt- gärder mot artskyddsbrott (rapport 2016:02). har också pekat på problemen i sina årliga tillsynsredovisningar (se t.ex. dnr M2015/01809/Me). redovisade 2014 organisationens senaste granskning av miljöpolitik (Environmental Performance Reviews: , , 2014). I rapporten framhåller att i och för sig är ett föregångsland i arbetet med att skydda och bevara miljön. framför emellertid att trots ett antal väl genomtänkta horisontella och vertikala samverkansmeka- nismer, tillämpas miljölagstiftningen inte enhetligt i . Enligt rapporten finns det flera orsaker till detta. En av orsakerna är att resurserna och sakkunskapen på de olika myndigheterna varierar. En annan orsak är att möjlighet att kontrollera miljö- arbetet är begränsad och att den inskränkts ytterligare genom att det inte finns en regelbunden rapportering som visar att regelverket följs. framför vidare att effektiviteten och verkan av tillsyns- myndigheternas arbete äventyras eftersom det saknas en samman- hållande efterlevnadstrategi. rekommenderar därför att kontroll av tillsynsverksamheten som utförs av regionala och kommunala myndigheter stärks, att ett resultat- mätningssystem upprättas och att vägledning ges till länsstyrelser och kommuner för att främja att regler efterlevs. Vad gäller förmåga att utreda och beivra miljöbrott fram- för att en betydande andel överträdelser förblir i stort sett ostraffade. Visserligen noteras att sanktionssystemet förenklats (se SOU 2004:37 och prop. 2005/06:182). Men det uttalas också att miljösanktionsavgifternas preventiva funktion kan försäm- ras av att den ekonomiska nytta som en avgiftsskyldig kan ha haft av en överträdelse inte beaktas när avgiftens storlek bestäms. Vidare sägs att det är en mycket liten andel av de anmälningar som till- synspersonal gör till åklagare som leder till att åtal väcks. Enligt rapporten avhåller sig tillsynspersonal i vissa fall från att anmäla överträdelser till åtal på grund av det. I denna del hänvisar rapporten till Brottsförebyggande rådets undersökning 2006 Är vi bra på miljö- brott? Därutöver konstateras i rapporten att det finns stora skill- nader mellan domstolarnas avgöranden i mål om miljöbrott. Det bedöms delvis bero på att det för domare i allmänna domstolar sak- nas vägledningsdokument om miljörätt. Sedan infördes har inte någon samlad utvär- dering gjorts av organisationen, genomförandet och finansieringen av tillsynen eller sanktionssystemet. Det har inte heller gjorts någon samlad analys av om fördelningen av ansvar för tillsyn och regler i övrigt är ändamålsenliga med hänsyn till utvecklingen av när det gäller miljötillsyn. I den fördjupade utvärderingen av miljö- kvalitetsmålen 2015 Styr med sikte på miljömålen 6666 lyfts tillsynen fram som ett viktigt verktyg för att nå flera av miljökvalitetsmålen vilket understryker vikten av att till- synen fungerar effektivt. Det finns således skäl att se över dessa frå- gor i syfte att förbättra effektiviteten och tydligheten i systemet (se budgetpropositionen , 2015/16:1 utg.omr. 20 avsnitt 3.6.5). Den särskilda utredarens uppdrag I finns bestämmelser om tillsyn. Syftet med tillsynen är att säkerställa att bestämmelser i och dess förordningar följs samt att domar och beslut som har meddelats med stöd av bal- ken efterlevs. Verksamhetsutövarnas egenkontroll är en viktig del i detta system. Den övergripande organisationen av tillsynen ska ses över Enligt en äldre uppskattning som gjorde fanns det vid det tillfället ca 900 000 tillsynsobjekt inom tillsynsområde (allt från enskilda avlopp till national- parker och stora industriella anläggningar). Ansvaret för den opera- tiva tillsynen har 11 centrala myndigheter, 21 länsstyrelser och nära 260 kommunala nämnder eller kommunalförbund av landets totalt 290 kommuner. Dessutom har Generalläkaren ansvar för tillsyn över Försvarsmaktens, , och Försvarets radioanstalts verksamheter. Vägledningsansvaret för till- synen är fördelat på 14 centrala myndigheter och alla länsstyrelser, som har ansvar för vägledning regionalt. Tillsyns- och föreskriftsrådet inom inrättades i samband med att trädde i kraft och ska verka för samråd och samverkan i tillsynsfrågor. Statskontorets utvärdering som redovisas i rapporten för bättre tillsyn visar att kvaliteten på tillsynsvägledningen varierar mellan de tillsynsvägledande myndigheterna och mellan olika tillsyns- områden inom . Statskontoret föreslår att länsstyrelsernas tillsynsvägledande ansvar begränsas, att Tillsyns- och föreskriftsrådet läggs ner och att länsstyrelsernas samverkansorgan Miljösamverkan utvecklas. I utredningen om PFAS-föroreningar i dricksvatten konstateras bl.a. att det finns brister när det gäller tillsynsvägledningen från de centrala myndigheterna. utreda om det finns skäl att ändra den övergripande organisatio- nen för tillsynsvägledning och operativ tillsyn, bl.a. utifrån kost- nadseffektivitet. Fördelningen av ansvaret för operativ tillsyn kan behöva tydliggöras I olika sammanhang framförs att den operativa tillsynen skiljer sig åt mellan tillsynsmyndigheterna och i olika delar av landet vilket innebär att krav och tillämpning därmed inte är lika för alla. Det kan också konstateras att det inte finns något samlat underlag som beskriver hur, för vilka aktörer och i vilka situationer som tillsynen varierar. Det saknas tillsynsdata och annat underlag för att man på ett samlat sätt ska kunna beskriva och analysera hur tillsynen genomförs. Utan sammanställning av tillsynsdata går det inte heller att undersöka tillsynens effektivitet i termer av bättre miljö. För att få ett bättre underlag för hur tillsynen genomförs har haft i uppdrag att lämna förslag på hur den årliga tillsynsredovisningen enligt miljötillsynsförordningen (2011:13) kan utvecklas. Ett förslag har redovisats (M2015/01807/Me) och till redovisningen har samlat in vissa tillsynsdata. I utredningen om PFAS-föroreningar i dricksvatten konstaterar utredaren att länsstyrelserna inte har resurser för tillsyn som svarar mot behoven och att mindre kommuner har stora problem att klara sina omfattande tillsynsuppgifter. Några problemområden som bl.a. har lyfts fram i Naturvårds- verkets tillsynsredovisningar när det gäller den operativa tillsynen är otydlig ansvarsfördelning, behov av särskild kompetens på grund av ett komplext regelverk och risk för jävssituationer hos kommu- ner när de både har ansvar för drift och tillsyn. Ett tillsynsområde där ansvarsfördelningen är oklar är för- orenade områden. Detta försvårar och fördröjer tillsynsarbetet och kan leda till att tillsynsmyndigheterna inte bedriver tillsyn. Reger- ingen har uppmärksammat detta. Tillsynsansvaret över förorenade områden har utretts och redovisats i rapporterna Tydligare och enklare fördelning av tillsynsansvar över förorenade områden (M2011/1540/Ke) och Tillsynsansvar över förorenade om- råden, Redovisning av regeringsuppdrag (M2014/1345/Ke). Exempel på tillsynsområden som ställer stora krav på resurser och kompetens är tillsyn inom områden som t.ex. kemikalier, vatten- verksamhet och vissa större industrianläggningar. När det gäller risk för jäv hos kommuner rör det främst tillsyn över miljöfarliga verk- samheter som avfalls-, avlopps- och energianläggningar samt hälso- skyddsobjekt som skolor och förskolor där kommunen ofta också är ansvarig för verksamheten. finns möjlighet att överlåta de centrala myndigheternas och länsstyrelsernas operativa tillsyn till kommunerna. Andelen över- låtna verksamheter 2012 var . Sådan överlåten tillsyn kan också återkallas enligt dagens regler. Någon motsvarande möj- lighet när det gäller de kommunala obligatoriska tillsynsuppgifterna finns däremot inte. I Statskontorets rapport konstateras att tillsynskompeten- sen har blivit mer utspridd och decentraliserad . En möjlig förklaring till detta är att allt mer operativ tillsyn har överlåtits till nivå. Statskontorets slutsats är att det finns behov av att stärka samverkan inom tillsynsvägledningen för att bättre utnyttja den samlade kompetensen på tillsynsområdet. Kraven på enhetlighet och kvalitet i tillsynen är en utmaning för den decentraliserade tillsynsorganisationen. För att skapa förutsätt- ningar för en enkel och effektiv tillsynsvägledning och en enhetlig tillsyn kan det vara nödvändigt att göra justeringar av dagens ansvars- fördelning, bl.a. mot bakgrund av den EU-rättsliga utvecklingen i fråga om miljötillsyn. Inom vissa tillsynsområden är ansvarsfördel- ningen dessutom fortfarande otydlig. Många beslut om överlåtelse av operativ tillsyn är gamla och återkallelse görs inte så ofta. Det finns därför anledning att granska förutsättningarna för överlåtelse och återkallande av tillsyn och undersöka om det finns behov av att ändra eller förtydliga dagens regler. undersöka och bedöma om det finns behov av att ändra eller för- tydliga principerna för fördelning av ansvaret för tillsyn, undersöka om reglerna avseende överlåtelse och återtagande av uppgiften att utöva operativ tillsyn är ändamålsenliga, analysera om det finns behov av ytterligare regler eller andra insat- ser för att stärka och utveckla samarbetet mellan såväl de centrala tillsynsvägledande myndigheterna som mellan de vägledande och operativa tillsynsmyndigheterna och i det sammanhanget även beakta behoven av stöd för intern samordning vid avvägning mel- lan olika intressen, och föreslå hur den samlade kompetensförsörjningen kan säkras och vid behov stärkas. Utredaren ska däremot inte se över eller lämna förslag om tillsynen över gränsöverskridande transporter. Uppdraget omfattar inte hel- ler generalläkarens tillsynsansvar, vilket har varit föremål för den översyn som gjorts av Utredningen om översyn av generalläkarfunk- tionen (Fö 2014:03). Utredningens betänkande Tillsyn och kontroll på hälso- och miljöområdet inom försvaret (SOU 2015:79) har re- mitterats och bereds inom . Behövs tydligare regler om hur tillsynen genomförs? Industriutsläppsdirektivet (2010/75/EU) innehåller detaljerade krav om bl.a. tillsynsfrekvenser och rapportering.