sou · H5B320 · 2017-03-15 00:00:00 — Förändringarna i bestämmelserna om meritpoäng sedan de inför- des, har genomförts i syfte att sökande med betyg från olika tids- perioder i den svenska gymnasieskolan respektive med utländska betyg skulle kunna inkluderas. Därför gäller också ett antal olika be- stämmelser för meritpoäng beroende på när betygen från den sven- ska gymnasieskolan är utfärdade respektive för utländska betyg. Alla sökande med betyg har inte heller samma möjlighet att uppnå högsta meritvärde, eftersom meritpoängskompensationen är ett skattat värde som inte går att påverka för den sökande. Bestämmelserna om meritpoäng har bidragit till komplexiteten och oöverskådligheten i det nuvarande systemet. Utredningens förslag och överväganden Betygen från gymnasieskolan har, som vi sett tidigare, den bästa förmågan att förutsäga studieframgång i högskolan av de urvalsin- strument som används. Men betygens prognoskraft ligger till stor del i de prestationer som ligger bakom en höjning av betyget ett eller flera steg på betygsskalan. Meritpoängen ger stor utdelning i form av poäng till meritvärdet, men ger inte motsvarande information om förväntade studieprestationer som en höjning av betyget ger, efter- som det räcker med godkänt betyg i en meritkurs. Det går därför inte att säga om det är de med bäst förutsättningar att framgångsrikt genomföra utbildningen som antas. Som visas i kapitel 4 är det en stor andel av eleverna i gymna- sieskolan som läser meritkurser och det är också stora andelar av de sökande och antagna som har maximalt antal meritpoäng. Det är tyd- ligt inte minst för de utbildningar där det råder hög konkurrens om platserna. På så sätt har bestämmelserna om meritpoäng fått avsedd effekt. Ett avskaffande av meritpoäng leder förmodligen till att färre elever kommer att läsa mer fördjupande kurser i matematik, moderna språk och engelska i gymnasieskolan om dessa kurser även framöver är valbara. är utrymmet för att i stället läsa vad som kan anses vara lättare kurser mindre i dagens gymnasieskola jämfört med hur det var för meritpoängens införande. Att vi i kan fler främmande språk än engelska är viktigt. Moderna språk skiljer sig från alla andra ämnen i genom att de inte är obligatoriska. I gymnasieskolan är det obligatoriskt på fyra program att läsa en eller två kurser i moderna språk. När det gäller matematik och engelska, läser alla elever i gymnasieskolan minst en kurs matematik och minst två kurser i engelska om de går ett högskoleförberedande program och minst en kurs om de går ett yrkesprogram. Matematik 1 och engelska 5 och 6 ingår i den grund- läggande behörigheten till högskolan. Till högskoleutbildningar med inriktning mot naturvetenskap och teknik ställs också krav på matematik 3 eller 4. I utredningens kontakter med har det framkommit att det är särskilt bekymmersamt för ämnet mo- derna språk om meritpoängen avskaffas. Om regeringen anser att det är viktigt att unga människor lär sig moderna språk, behövs andra åtgärder än meritpoäng för att fler ele- ver i gymnasieskolan, och även i , ska läsa moderna språk. I kan moderna språk göras obligatoriskt. Hur språken ska hanteras i gymnasieskolan behöver utredas vidare. Utredningens förslag och överväganden nasieutredningen föreslår i sitt betänkande att ska ges ett förberedande uppdrag att anpassa ämnesplaner och programstruk- turer inför ett eventuellt införande av ämnesbetyg. Gymnasieutred- ningen konstaterar också att översynen kan behöva ta hänsyn till vil- ka ämnen som i högre grad bör ingå som obligatoriska i de nationella programmen vid en eventuell förändring av systemet med merit- poäng.15 föreslår att det ska ingå i uppdrag att se över hur man kan få fler elever att läsa ämnet moderna språk i gymnasieskolan. kan se en risk med att betydligt färre elever kommer att läsa språk, vilket i förlängningen betyder en lägre kunskapsnivå nationellt, om inget görs. Om färre elever läser mer avancerade kurser i matematik, fram- för allt matematik 5, och i engelska, det vill säga engelska 7, kan det innebära att lärosätena får studenter som är sämre förberedda. Det gäller kanske framför allt civilingenjörsutbildningarna, där det sär- skilda behörighetskravet är matematik 4, men där en stor andel av studenterna har läst matematik 5. Om färre elever läser matema- tik 5 framöver skulle det kunna leda till att lärosätena i stället vill höja det särskilda behörighetskravet i matematik. Men då måste det också vara ett helt nödvändigt krav för att studenterna ska kunna tillgodogöra sig utbildningen, vilket det inte är . Detta är ställ- ningstaganden som UHR behöver göra tillsammans med lärosätena och då de särskilda behörighetskraven ska tas fram för utbildning som leder till en yrkesexamen. Att färre elever kommer att läsa kurser som har gett meritpoäng påverkar gymnasieskolan och den kommunala vuxenutbildningen. Vissa kurser eller ämnen kan bli så små att de inte längre går att anordna, som andra kurser kan komma att efterfrågas i högre grad. Det får konsekvenser för skolornas organisation och be- manning. Ett mer utvecklat resonemang kring detta finns i kapitel 12 om konsekvenser av förslaget. Den kommunala vuxenutbildningen påverkas förmodligen i lägre grad eftersom elever inte har rätt att läsa in meritkurser där. Om meritpoängen är styrande för elevernas val, inne- bär det att det inte kommer att vara lika viktigt att välja program i gymnasieskolan för att kunna maximera meritpoängen. 15 SOU 2016:77 En gymnasieutbildning för alla – åtgärder för att alla unga ska påbörja och full- följa en gymnasieutbildning, s. 776. Utredningens förslag och överväganden också att finnas ett större utrymme för eleverna att efterfråga kurser inom det individuella valet utifrån intresse och motivation. Skälet till att utredningen inte föreslår några övergångsbestäm- melser utan att ett avskaffande av meritpoäng ska gälla alla sökande till högskolan från och med en viss antagning, är att förenkla. Över- gångsbestämmelser skulle innebära att komplexiteten i systemet i hög grad skulle finnas kvar. Utredningen har övervägt att föreslå någon slags kompensation för de sökande som har betyg från den svenska gymnasieskolan utfärdade då bestämmel- serna om meritpoäng har gällt. Det vill säga, för de som har gjort val i gymnasieskolan för att kunna få meritpoäng när de söker till hög- skoleutbildning. Det finns som vi har sett starka skäl att anta att be- stämmelserna om meritpoäng har varit styrande för eleverna . kommer det därför att finnas sökande till högskolan som har gjort val i gymnasieskolan för att få meritpoäng. Det kan ha bidragit till att de har fått ett lägre betyg än vad de hade fått om de hade valt kurser utifrån intresse och motivation. Men om en kompensation endast ska ges till den här gruppen av sökande behöver det vara en kompensation som är rimlig och inte överkompenserar. Det får inte leda till att andra grupper kan hävda att det är orättvist och att även de behöver bli kompenserade på något sätt. Det måste upplevas som en rimlig och rättvis åtgärd. Det riskerar att skapa ett system som återigen blir oöverblickbart och komplicerat och utredningen har därför valt att inte föreslå någon sådan kompensation. Därför är det också angeläget att merit- poängssystemet avskaffas med framförhållning så att de elever som har gjort sina val efter de nuvarande bestämmelserna har tillfälle att söka till högskolan med nu gällande bestämmelser. Utredningens förslag och överväganden Utredningen har övervägt att sökande ska få räkna bort betyg i meritvärderingen räknas alla betyg i de kurser som ingår i den sökandes program från gymnasieskolan vid meritvärderingen av betyg i samband med antagningen till högskolan. Som nämnts ovan finns det brister i betygssättningen i gymnasieskolan. kan också mycket hända i en tonårings liv. Saker som kan påverka prestation- erna i skolan negativt och bidra till att man får ett lägre betyg än vad man annars skulle ha fått. Ett förslag om att inte alla kursbetyg räk- nas i meritvärderingen skulle i någon mån kunna mildra konsekven- serna av detta och också minska betygsstressen. Ytterligare ett skäl till en sådan bestämmelse skulle vara utredningens förslag om att systemet med meritpoäng avskaffas. Ett sådant här förslag skulle delvis kunna kompensera för val sökande har gjort i gymnasieskolan utifrån bestämmelserna om meritpoäng och elever skulle även i fort- sättningen kunna våga välja mer avancerade kurser och riskera ett lite sämre betyg. ser utredningen flera problem med en bestämmelse om att få räkna bort kursbetyg. Det är en åtgärd som relativt enkelt går att genomföra för sökande som har betyg från den svenska kursutformade gymnasieskolan. Men en lösning behöver också fin- nas för sökande med äldre ämnesbetyg från den svenska gymnasie- skolan och för sökande med utländska betyg så att de inte missgyn- nas i urvalet som baseras på betyg. Det riskerar att leda till samma komplexa regelverk som det vi har för meritpoäng och merit- poängskompensation. Om vi inte hittar lösningar som kompense- rar sökande med utländska betyg riskerar vi att bryter både mot och mot den nordiska överenskommelsen om till- träde. Någon slags borträkningskompensation skulle behövas för sökande med andra betyg än kursbetyg från den svenska gym- nasieskolan. Det är rimligt att tro att det framöver kommer att införas ett nytt system med ämnesbetyg i den svenska gymnasieskolan. Enligt förslag skulle en lämplig tidpunkt för inför- andet av ämnesbetyg vara /21. Enligt den tidsplan som finns i kapitel 11 om genomförandet av ett nytt tillträdessystem i det här betänkandet, skulle nya tillträdesbestämmelser börja gälla från och med antagningen till och vara kända för de Utredningens förslag och överväganden elever som påbörjar gymnasieskolan . Även om en bestämmelse om att få räkna bort betyg också skulle omfatta tidigare elever med kursbetyg från gymnasieskolan så skulle det endast bli en årskull gymnasieelever som bestämmelsen skulle få en reell effekt för . För alla andra skulle det bli en slags retroaktiv kompensation för betygssättningen i gymnasieskolan, vilket utred- ningen inte anser vara tillträdesbestämmelsernas uppgift. Vid ett eventuellt införande av ämnesbetyg skulle bestämmelsen behöva an- passas till det. Om kursbetyg skulle få räknas bort i meritvärderingen skulle det automatiskt innebära att sökandes meritvärden i betygsurvalet höjs. Det gäller dock inte för de sökande som har högsta betyg i alla kur- ser. Till de mest konkurrensutsatta utbildningarna skulle det inne- bära att fler med högsta meritvärde jämfört med skulle kvarstå som reserver och inte kunna antas, trots att de har högsta merit- värde. Vi skulle riskera att åter få en diskussion om 20,00-proble- matiken som vi hade och . Högsta meritvärde skulle dessutom krävas för fler utbildningar än . Till exempel skulle det för alla läkar-, tandläkar- och psykolog- program och för hälften av juristprogrammen krävas högsta merit- värde.16 En sådan åtgärd skulle framför allt drabba dem som har högsta meritvärde i form av högsta betyg i alla kurser eftersom de skulle behöva konkurrera med ännu fler sökande med högsta merit- värde, men som inte har högsta betyg i alla kurser. Att fler får lik- värdiga meriter i urvalet innebär att fler måste särskiljas på lämpligt sätt och kraven blir då också större på det skiljekriterium som används och dess legitimitet bland sökande och lärosäten. Ytterligare en svårighet med en sådan här bestämmelse är att avgöra hur många kurser eller vilken poängomfattning som skulle få räknas bort. Detsamma gäller om det bör finnas några restrik- tioner i vilken typ av kurser som skulle kunna räknas bort. En bestämmelse om att få räkna bort kursbetyg skulle sålunda innebära att nya komplexiteter byggs in i systemet, vilket gör att utredningen väljer att inte lägga ett sådant förslag. Att kunna räkna bort betyg skulle dessutom delvis vara en åtgärd för att kompensera för eventuella orättvisor i betygssättningen i gymnasieskolan. 16 Det här är baserat på en beräkning som utredningen har gjort utifrån befintlig statistik och som utgår från att alla sökande har 2,5 meritpoäng i sitt nuvarande meritvärde. Utredningens förslag och överväganden går också emot en av utredningens utgångspunkter – att tillträdes- bestämmelserna ska lösa tillträdet till högskolan. förslag: En åldersgräns för att få skriva högskoleprovet ska införas. Åldersgränsen innebär att en person måste fylla senast under det kalenderår då provet genom- förs för att kunna delta. Om det finns särskilda skäl ska även en yngre person få skriva provet. UHR ska få meddela föreskrifter om vad som är särskilda skäl. Inom provurvalet ska viktade provresultat få användas inom vissa givna ramar av UHR. Vid urval ska resultat från det prov som den sökande har bäst sammanlagt resultat på användas. Giltighetstiden för ett högskoleprovsresultat ska kortas från fem till . En person ska bara få skriva ytterligare två hög- skoleprov under ett provs giltighetstid. Högskoleprovet ska vara ett generellt urvalsinstrument även framöver finns två generella urvalsinstrument: betygen och högskole- provet. Betygen har den bästa prognosförmågan att förutsäga studie- framgång i högskolan, även om betygssättningen har sina problem med bland annat brister i likvärdighet. Högskoleprovet är ifrågasatt av flera lärosäten och en del av forskarna på området, det har en sämre prognosförmåga än betygen och det är också en omfattande och kostsam hantering av provet i samband med genomförandet. Högskoleprovet bidrar till den sociala snedrekryteringen bland annat genom möjligheten till upprepat provtagande. Utredningen bedömer ändå att högskoleprovet fyller en roll i tillträdessystemet. Att helt ta bort provet eller att begränsa det till en särskild grupp av sökande, skulle med utredningens utgångspunkt om flera vägar in innebära att något annat generellt urvalsinstrument skulle behöva utvecklas. Det bedömer vi inte som en önskvärd utveckling. Högskoleprovet ska därför finnas kvar som ett generellt urvalsinstrument, men med en mer begränsad roll än . Ett sätt att begränsa rollen är att minska Utredningens förslag och överväganden den andel av platserna som måste fördelas på grundval av högskole- provsresultat, vilket vi har föreslagit i avsnitt 10.3.1. En annan begränsning är att införa en bestämmelse om att provet får skrivas först vid en viss ålder (se nedan). Utredningen anser dock att högskoleprovet behöver utvecklas. En mycket önskvärd utveckling vore att provgenomförandet digita- liseras. Det skulle ge större möjligheter att utveckla provinnehållet och det medför också en minskad hantering av provfrågor och svar. Det i sin tur borde minska risken för fusk och öka effektivi- teten i genomförandet. Utredningen är medveten om att det kan innebära att andra frågor och utmaningar måste hanteras, men ser ändå att det egentligen är den enda möjligheten att gå vidare med högskoleprovet. För att möjliggöra en digitalisering av högskole- provet behöver det också tänkas nytt kring antal provtillfällen och var provet ska kunna genomföras. Som nämns i avsnitt 10.2.1 om digitalisering av det föreslagna behörighetsprovet, bör utvecklingen av det provet också kunna ge värdefulla erfarenheter för den fortsatta utvecklingen av högskoleprovet. En åldersgräns för att få skriva högskoleprovet införs skrivs högskoleprovet av en stor grupp elever som går andra året i gymnasieskolan eller på höstterminen . Trenden är att provdeltagarna blir allt yngre. Utredningen anser inte att det är ett effektivt sätt att använda högskoleprovet på. Högskoleprovet har ett syfte – att användas i urvalet vid antagning till högskoleutbildning, och provet bör kopplas tydligare till det syftet än . Det är en viktig signal till gymnasieelever att studi- erna i gymnasieskolan ska prioriteras så länge man går där och där- efter kan högskoleprovet, som en andra chans, skrivas. är det viktigt att det finns flera urvalsgrunder även för dem som kommer direkt från gymnasieskolan. Utredningen anser inte att det är möjligt att utveckla andra generella urvalsinstrument som inte skulle få samma roll som högskoleprovet har . Då skulle det ändå behöva finnas en restriktion av vem som får söka genom den urvalsgrunden. Det bör därför vara möjligt att skriva högskole- provet även , men först under sista terminen. Det sänder felaktiga signaler om elever redan tidigt under sin gym- Utredningens förslag och överväganden nasieutbildning vet att de med mycket stor sannolikhet kommer in på de utbildningar de tänker söka. En nedre åldersgräns (under aktuellt kalenderår) för att få skriva högskoleprovet bör införas. Det behöver dock finnas möjlighet att göra undantag från denna åldersgräns om det finns särskilda skäl, framför allt för de ungdomar som har börjat skolan tidigare och som är 17 eller när de går sista terminen i gymnasieskolan. Utred- ningen förslår att UHR ska få meddela närmare föreskrifter om vad som är särskilda skäl. Utredningen har också övervägt högre åldersgränser än och att koppla provet till en viss behörighetsgrund. Eftersom en utgångs- punkt för utredningen är att det ska finnas flera vägar in i högskolan, har vi inte sett det som ett önskvärt alternativ. Att sätta en högre åldersgräns är dessutom svårare att motivera eftersom det stänger ute en stor grupp presumtiva sökande från möjligheten att göra provet och att använda det i urvalet. Egentligen är det rimligt att högskole- provet ska få skrivas först efter gymnasieskolan, men utredningen har bedömt att möjligheten att skriva provet eller april det år man tar examen från gymnasieskolan, inte påverkar studierna negativt. Att sätta en nedre gräns , med möjlighet till undantag, utestänger inte någon från att använda ett högskoleprovsresultat i antagningen till högskolan då ett urval behöver göras. Det ger fortfarande en möjlighet att konkurrera i minst två urvalsgrupper. Det kan däremot finnas en risk att unga personer antingen skju- ter upp sin ansökan till högskolan eller att antagningen av dem för- dröjs då den föreslagna åldersgränsen innebär att de inte får skriva högskoleprovet förrän de går sista terminen i gymnasieskolan. kan man ha skrivit högskoleprovet och ha ett konkur- renskraftigt resultat även om man söker en högskoleutbildning direkt efter gymnasieskolan. Om man får skriva högskoleprovet först sista terminen kan det innebära att man väljer att skriva pro- vet ytterligare en eller två gånger innan man söker en utbildning eller att man inte antas på sitt första högskoleprovsresultat. Upp- gifter från visar att av de 19-åringar som skrev provet hade skrivit provet en, två eller tidigare , och . hade skrivit provet en gång tidigare . Utredningen bedömer ändå, utifrån de skäl som Utredningens förslag och överväganden anges ovan, att det är motiverat att sätta en åldersgräns för att få skriva högskoleprovet. Beslut av ett lärosäte eller UHR i frågor om högskoleprovet är inte överklagbara (12 kap. 4 och 6 §§ högskoleförordningen). Att utredningen nu föreslår en åldersgräns för att få skriva provet inne- bär inte enligt utredningen att det finns behov av att införa en rätt att överklaga. Viktade högskoleprovsresultat används i provurvalet I syfte att förbättra högskoleprovets prognosförmåga, bör viktade högskoleprovsresultat användas inom ramen för provurvalet. Studier som har genomfört indikerar att prognosförmågan förbättras något vid viktning, vilket framgår av avsnitt 4.5.4. Genom en viktning kan lärosätena även tydliggöra för de sökande vilka färdigheter som är särskilt angelägna för den sökta utbildningen. Det har ett viktigt signalvärde. Det regelverk som finns ger dock inte utrymme att utnyttja viktningen och därför föreslår utredningen en ändring i högskoleförordningen. Även när det gäller högskoleprovet behöver lärosätena kunna utgå från de specifika utbildningarnas förutsättningar och behov på ett bättre sätt än . Vi vet att högskoleprovet inte är ett bra urvals- instrument för vissa utbildningar, men genom en viktning kan prog- nosförmågan förmodligen förbättras. Utredningen bedömer att UHR bör föreskriva om vilka viktningar som ska kunna användas. Det är viktigt för överskådligheten för de sökande och för provets kvalitet. En av viktningarna bör vara 50–50, det vill säga att provets båda delar viktas lika tungt. Utöver det bör det finnas en viktning åt varje håll. Den bör inte vara för nära 50–50, men inte heller ha för stor tyngd åt något håll. Som utredningen ser det finns tre alternativ: 80– 20, 70–30 eller 75–25 åt respektive del. Utredningens bedömning är att provet, utöver en viktning på 50–50 även bör gå att vikta 75–25 respektive 25–75. Utifrån de simuleringar som UHR har gjort bör sådana viktningar kunna få effekt i antagningen som båda delarna räknas. Utredningens förslag och överväganden UHR har i sin rapport om viktning17 lyft farhågor om att provets kvalitet skulle kunna påverkas negativt om provdelarna viktas olika. En viktning skulle enligt myndigheten kunna innebära att prov- deltagare inte anstränger sig på samma sätt genom hela provet om de vet att en del viktas ner eller inte används alls. Utredningen bedömer att det skulle kunna hända om det fanns ett alternativ där lärosätena kunde välja bort en del helt och hållet och om det blev relativt vanligt. Så länge hela provet ingår i resultatet har utredningen svårt att se att provdeltagare skulle anstränga sig mindre på den del som viktas lät- tare. En provdeltagare är förmodligen angelägen om att skriva ett så bra resultat som möjligt för att öka chanserna att kunna konkurrera om platser. Det kan också vara så att provdeltagaren avser att söka olika utbildningar där delarna ges olika viktning. Men för att inte riskera att någon del väljs bort, föreslår utredningen att provets delar som ger resultat också måste ges ett värde vid viktningen. Det här är en aspekt av högskoleprovet som bör följas upp framöver, så att det inte får negativa konsekvenser för normeringen och jämförbarheten. Giltighetstiden för ett högskoleprovsresultat ändras till och antalet provtillfällen för den enskilde regleras till tre stycken Utredningen bedömer att dagens giltighetstid för ett hög- skoleprovsresultat är mycket generös. En persons kunskaper och färdigheter får antas förändras under en sådan . Giltighets- tiden bör därför förkortas och utredningen bedömer att en giltig- hetstid är rimlig. Under den tiden har en person som läser för att få ut en generell examen på grundnivå normalt sett möjlighet att använda samma högskoleprovsresultat då han eller hon söker kurser. Det nuvarande regelverket tillåter att en person skriver hög- skoleprovet ett obegränsat antal tillfällen. Studier visar att prov- resultat generellt förbättras med upprepat provtagande, med den största förbättringen mellan första och andra provtillfället. Av kapitel 7 framgår att denna möjlighet framför allt utnyttjas av vissa grupper. Det finns både en träningseffekt och en ålderseffekt i upp- 17 Vad händer i antagningen om högskoleprovet viktas? – Effekter på antagningen av en mer flexibel användning av högskoleprovet, slutrapport. Universitets- och högskolerådet, 2016. Utredningens förslag och överväganden Träningseffekten innebär att man lär känna provsituationen och också att man lär sig förstå hur uppgifterna är uppbyggda och hur man ska tänka. Första gången man skriver hög- skoleprovet kan hela provsituationen kännas främmande och det kan vara svårt att prestera på sin högsta nivå, medan man känner till mer om provsituationen och vad som förväntas nästa gång man skriver provet. Mot det behöver det vägas att det är enkelt att skriva högskoleprovet för att testa och maximera sitt resultat utan egentlig tanke på att använda provresultatet i antag- ningen. Det är också en omfattande och administrativt tung upp- gift för lärosätena och UHR att genomföra högskoleprovet.