sou · H5B332 · 2017-03-31 00:00:00 — Av myndighetsinstruktionen framgår bl.a. att Kemi- kalieinspektionen ska informera, stödja och samverka med företagen samt främja utvecklingsarbete som bidrar till att miljömålet Giftfri miljö kan nås. Myndigheten har ett utpekat ansvar att verka för att Generationsmålet och miljökvalitetsmålen nås och ett särskilt ansvar för uppföljningen av miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. Utredningens tolkning är att det finns potential för Kemikalieinspektionen att in- om ramen för uppdraget utveckla det proaktiva och stödjande arbe- tet gentemot företagen för att stimulera utfasning och substitution av farliga ämnen. Utredningen föreslår att regeringen ger Kemikalieinspektionen i uppdrag att stärka de proaktiva, stödjande och utåtriktade delarna i sitt uppdrag. Förslag till hur myndigheterna ska stödja substitutionsarbetet Kemikalieinspektionen ska i samverkan med Substitutionscent- rum analysera hur PRIO-guiden kan utvecklas och utformas för att ge företag, offentliga aktörer och andra organisationer tillgång till relevant information om farliga kemikalier för olika material- typer och varugrupper. Myndigheten ska undersöka förutsättningarna för samverkan med kemikaliemyndigheterna i de nordiska länderna kring indata och systemförvaltning. Myndigheten ska samråda med Upphand- lingsmyndigheten för att data från PRIO-guiden kan användas i kriteriedatabas. I uppdraget ingår att analysera hur myndigheten kan stärka det befintliga utåtriktade proaktiva arbetet mot företag och kom- muner, (t.ex. information på webben, tillsynsverksamheten, webb- tjänsten Fråga Kemikalieinspektionen, kommunnätverket giftfri vardag och myndighetens databaser). Kemikalieinspektionen ska även analysera hur myndigheten i övrigt kan ge stöd åt och samarbeta med Substitutionscentrum. Stödet kan exempelvis utgöras av kartläggningar av prioriterade ämnes- och produktgrupper. Kemikalieinspektionen ska delredovisa en plan för analys och genomförande till Miljö- och . Uppdraget slutredovisas i årsredovisningen . Utredningen föreslår att Kemikalieinspektionen utvecklar PRIO- guiden så att den blir mer användbar för företagen och bidrar till att öka kunskapen om farliga ämnen i varor. Detta ligger väl i linje med Kemikalieinspektionens uppdrag om att kartlägga förekomsten av farliga ämnen i varor. Resultaten från kartläggingen bör även föras in i arbetet med att utveckla PRIO-guiden. Genom att utveckla den främjande och proaktiva delen av myn- dighetens uppdrag bedömer utredningen att Kemikalieinspektionen på ett effektivt sätt bidrar till att miljökvalitetsmålet Giftfri miljö kan nås. Uppdraget att utveckla PRIO-guiden syftar till att förbättra förut- sättningarna för företag, kommuner och andra aktörer att ställa rele- vanta kemikaliekrav vid inköp. Utredningen visar att av de stora handlande företagen uppger att bristen på kunskap om innehållet Förslag till hur myndigheterna ska stödja substitutionsarbetet i varor och material är ett stort hinder för substitution. De har svårt att få information om vad varorna innehåller, som de är an- svariga för att varorna inte ska utgöra någon risk för människors hälsa eller miljö. Här kan Kemikalieinspektionens insats göra stor skillnad. Inom ett fåtal branscher finns informationssystem om vilka utfas- ningsämnen som är särskilt relevanta för den specifika branschen (se bilaga 2). För att fler företag ska kunna identifiera sina kemikalie- risker och skaffa sig kunskap om vilka ämnen de ska informera om enligt lagstiftningen efterfrågar många handlande företag ett bransch- överskridande stöd som kopplar farliga ämnen till relevanta material. För att möta företagens behov bör PRIO-databasen kopplas till data om ämnens förekomst i olika materialtyper. Planer på en vidare- utveckling av PRIO-guiden har tidigare funnits på Kemikalieinspek- tionen, bland annat om PRIO skulle kunna integreras eller kopplas ihop med Varuguiden (Kemikalieinspektionen 2011). I Varuguiden finns uppskattningar av vilka material och ämnen som kan finnas i olika varor i . Varuguiden är dock inte komplett. Utredningen anser att Kemikalieinspektion är bäst lämpad för att avgöra hur PRIO-guiden effektivast kan utvecklas för att tillgodose företagens behov av stöd om ämnesförekomst i olika material. Kemikalieinspektionen stödjer företagen på olika sätt, bland annat med databaser, information på webben och en webbtjänst dit företag och allmänheten kan vända sig för att få hjälp. Som behörig myndig- het i för Reach och CLP finns även krav på att Kemikalie- inspektionen ska ge råd till företagen om deras ansvar och skyldig- heter. Myndigheten bedriver även dialog med olika branscher. Utred- ningen har dock kunnat konstatera att stödet behöver utvecklas och samordnas bättre. Vi föreslår därför att Kemikalieinspektionens upp- drag förtydligas (enligt förslag ovan) för att bättre stödja företagen i deras arbete med att fasa ut farliga ämnen. 7.3.1Centrumets verksamhet tar vid där Kemikalieinspektionens ansvar slutar Utredningen bedömer att Kemikalieinspektionen är en viktig sam- arbetspartner till Substitutionscentrumet. Vi konstaterar att Kemi- kalieinspektionens verksamhet är grundläggande för förutsättningarna att jobba med substitution. Myndigheten utvecklar lagstiftningen, klassificerar kemikalier, bedriver harmoniseringsarbete inom EU, ut- Förslag till hur myndigheterna ska stödja substitutionsarbetet övar tillsyn och vägleder andra tillsynsmyndigheter, informerar om kemikalielagstiftningen och vad den innebär för olika företag, tar fram och sprider generell baskunskap om kemikalier och grupper av kemi- kalier som är farliga för hälsa och miljö. Allt detta är grundförutsätt- ningar som bidrar till substitution och utfasning av farliga ämnen. Utredningen visar dock att flera aktörer skulle behöva mer speci- fikt stöd anpassat till den egna branschen eller verksamheten. Många företag konstaterar att de har frågor och behov av stöd som Kemi- kalieinspektionen har svårt att möta. Här kan ett Substitutionscent- rumet bidra på ett viktigt sätt. Vi vill understryka att Substitutionscentrumet inte ska ta över Kemikalieinspektionens uppgifter. Tvärtom, ser vi att Kemikalie- inspektionen behöver stärka delar av den befintliga verksamheten. Centrumets roll ska vara att komplettera myndighetens arbete genom att stimulera frivillig samverkan som går utöver lagens krav och er- bjuda ett riktat substitutionsstöd som kan bli mer uttalat än vad myndigheterna kan bli. Substitutionscentrumets verksamhet tar vid där Kemikalieinspektionens ansvar slutar. Vi kan konstatera att Kemikalieinspektionens verksamhet till stor del faller inom det första steget i substitutionstrappan – dvs. att hjälpa företagen att identifiera oönskade ämnen. En utveckling av PRIO-guiden enligt utredningens förslag är ett viktigt instrument för att företagen ska kunna identifiera ämnen som bör fasas ut. Med en större kunskap om de egna kemikalieriskerna kan företagen med stöd från Substitutionscentrumet ställa tydligare kemikaliekrav vid inköp och kliva uppåt i substitutionstrappan. En annan viktig del i Kemikalieinspektionens uppdrag är att utöva tillsyn över importörer och tillverkare av varor, kemiska produkter och bekämpningsmedel. Som tillsynsmyndighet ska Kemikalieinspek- tionen bevaka att företagens och samhällets kemikaliekontroll sköts på ett korrekt sätt. Utredningen visar att en välfungerande tillsyn är viktig för att motivera företagen att arbeta med kemikalier. En tuff tillsyn med kännbara viten gynnar de företag som tar sitt ansvar på kemikalieområdet. Det ger företagen ett kvitto på att det lönar sig att ha kontroll över sina produkter, vilket i sin tur underlättar för att de även ska kunna arbeta mer proaktivt med substitution. Intresset för kemikaliefrågor och behov av stöd ökar till följd av en ambitiös tillsyn. Därför bedömer vi att myndighetens tillsynsinsatser även är viktiga Förslag till hur myndigheterna ska stödja substitutionsarbetet för Substitutionscentrumet och kommer ha påverkan på centrumets verksamhet. har det samlade ansvaret för att utveckla, förvalta och stödja den upphandling som genomförs av upphandlande myndigheter. Myndigheten ska enligt sin instruktion bl.a. stärka miljöhänsynen inom upphandlingen genom metodutveckling och framtagande av kriterier. Vidare ska myndigheten öka kompetensen om innovationsupphandling. Den offentliga upphandlingen i uppgår till omkring 500 till . Offentlig upphandling kan vara en driv- kraft för innovation och därmed bland annat bidra till förbättringar av offentliga tjänster och infrastruktur. Utredningen bedömer att en samordnad leverantörsuppföljning är en förutsättning för att krav i offentlig upphandling ska bli ett verkligt verktyg i arbetet med att nå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. Därför föreslår utredningen att regeringen ger följande uppdrag. ska i samverkan med bl.a. Substitu- tionscentrum och kommuner och landsting (SKL) utreda förutsättningarna för att inrätta en leverantörsdatabas för samord- nad uppföljning av leverantörer av varor och kemiska produkter till offentliga upphandlare. Informationen i databasen ska kunna användas som verktyg för offentliga upphandlare att samordna leverantörsuppföljningen, samt som kompletterande underlag för att bedöma anbud från olika leverantörer i framtida upphand- lingar. I uppdraget ingår att föreslå former för finansiering och ansvar för drift och långsiktig dataförsörjning. ska redovisa ett förslag på stöd med leverantörsuppföljning till . Utredningen visar grundläggande brister i leverantörsuppföljningen bland offentliga upphandlare. Samverkan mellan upphand- larna är generellt sett otillräcklig och det saknas strategisk samverkan kring leverantörsuppföljningen. Detta riskerar att få negativa kon- sekvenser för både kvalitet, ekonomi och för hälsa och miljö. Förslag till hur myndigheterna ska stödja substitutionsarbetet saknaden av samverkan mellan offentliga aktörer när det gäller leve- rantörsuppföljning innebär betydande ineffektivitet och sannolikt onödigt höga kostnader. Företag som utredningen träffat har framfört att olika offentliga aktörer ovetandes om varandra kontrollerar samma leverantör parallellt. Genom att dela på kontrollresultaten och sam- ordna planeringen av kontroller kan kontrollverksamheten bli mer strategisk och kostnadseffektiv. Offentliga upphandlare som utredningen träffat konstaterar att uppföljningen av leverantörer utifrån kemikaliekrav är så bristfällig och sanktionerna vid avtalsbrott så små att detta i praktiken är en kalkylerad risk för flera leverantörer. I praktiken innebär detta ett system av negativ utsållning, där mer samvetsgranna företag med bättre kemikaliekontroll förlorar upphandlingar mot mindre seriösa aktörer. Detta är viktigt eftersom högre krav som inte följs av mot- svarande uppföljning kan få motsatt effekt. Exempelvis kan seriösa leverantörer som inte garanterar produkter fria från kandidatlist- ämnen förlora upphandlingen mot mindre nogräknade leverantörer som säger sig klara kraven. Tidigare studier visar även att bristande uppföljning leder till att mer seriösa leverantörer helt avstår från att delta i upphandlingar (se t.ex. SOU 2013:12 Goda affärer – en stra- tegi för hållbar offentlig upphandling). Då många offentliga upphandlare anlitar samma leverantörer finns det goda förutsättningar att samverka kring uppföljningen för att åstadkomma en optimal uppföljning till lägsta pris. Ändå har ingen aktör tagit på sig huvudansvaret för detta . Utredningens förslag innebär att tillsammans med kommuner och landsting (SKL), Statens inköpscentral vid Kammar- kollegiet och Substitutionscentrumet utreder förutsättningarna för en samordnad uppföljning av leverantörer av varor och kemiska produk- ter till offentliga upphandlare och analyserar förutsättningarna för finansiering och dataförsörjning på . Samordning av uppföljningsdata skapar förutsättningar för att fler leverantörer och produkter kan testas. Detta får till följd att upphandlare får bättre kontroll över att ställda krav följs och bidrar sannolikt även till en högre grad av efterlevnad. Det är viktigt att arbetet kommer igång i närtid. Utredningen be- dömer att en framgångsfaktor är att börja i liten skala inom ett begrän- sat område med goda förutsättningar. Exempelvis en viss typ av ut- rustning där flera aktörer upphandlar liknande produkter från en be- Förslag till hur myndigheterna ska stödja substitutionsarbetet gränsad mängd leverantörer. Med en fungerande modell bör ambitio- nen vara att i nästa steg utvidga leverantörsdatabasen till fler områden. 7.4.1Bättre stöd och verktyg för innovationsupphandling lanserade regeringen upphandlings- strategin som syftar till att stimulera myndigheter och andra upp- handlande enheter att använda upphandling som ett verktyg för att åstadkomma positiva effekter i den egna verksamheten och i samhäl- let i stort. Det kan till exempel handla om att stimulera innovation och utveckling av nya lösningar. I Nationella upphandlingsstrategin uppmanar regeringen upphandlande myndigheter och enheter att göra innovationsupphandling till en del av sin verksamhetsutveckling och konstaterar att därför be- höver utveckla sina initiativ och hjälpmedel. gav regeringen heten i uppdrag att främja innovationsupphandling genom stöd i form av upphandlings- och innovationskompetens till beställare (N2016/07793/FÖF). I uppdraget efterlyser regeringen ett forum för kunskaps- och erfarenhetsutbyte där beställargruppen kan samlas kring områden/teman där små industrinära och stora industriföretag, tjänsteföretag och innovativa unga företag inom olika teknikområ- den kan bidra med innovation och utveckling för att tillgodose be- hoven. Utredningen välkomnar regeringens beslut och bekräftar be- hovet av metodstöd till upphandlande myndigheter. vill vi understryka att och Substitutionscentrumet behöver ha ett nära samarbete. Med ett centrum som befinner sig mittemellan företag, myndigheter och akademi finns förutsättningar att fånga upp tidig kunskap om mark- nadens behov av alternativ innan den kritiska marknadsomställning- en sker. Inom centrumet samlas både kunskap om företagens efter- frågan på nya funktioner och produkter, och nya forskningsrön om miljö- och hälsorelaterade problem med produkter och material som finns på marknaden . Kombinationen innovationer och miljö kan enligt utredningen bidra till ett mera hållbart samhälle, främja företag inom miljöteknik och utvecklandet av nya marknader. Områden där det kan vara sär- skilt motiverat att initiera innovationsupphandlingar är där det finns Förslag till hur myndigheterna ska stödja substitutionsarbetet samhällsutmaningar som kan innebära stora framtida kostnader, men där det föreligger en stor hållbarhetspotential och/eller kommersiali- seringspotential för miljösmarta lösningar. Men även om potentialen är stor så är det långt ifrån enkelt att realisera denna potential då fram- gång kräver stor kunskap och kompetens, liksom resurser och för- arbete. Därför föreslår utredningen att regeringen ger Upphandlings- myndigheten följande tilläggsuppdrag. ska inom ramen för pågående upp- drag, att främja innovationsupphandling (N2016/07793/FÖF), föreslå hur kunskap och erfarenheter från Substitutionscentrumet kan omhändertas i stöd till beställar- grupper och forum för kunskaps- och erfarenhetsutbyte. Syftet är att göra innovationsupphandling till ett användbart verktyg i sub- stitutionsarbetet och stimulera svensk innovationskraft och en långsiktigt hållbar tillväxt. Redovisningen av tilläggsupp- draget sker vid ordinarie redovisningstillfälle. 7.5Verket för innovationssystem () Utredningen föreslår att regeringen ger i uppdrag att kart- lägga och analysera förutsättningarna att skapa innovationssystem med utgångspunkt i ämnen som bör substitueras. Utredningen för- slår att regeringen ger följande uppdrag. ska i samverkan med Substitutionscentrumet, Kemikalie- inspektionen och kartlägga och identifiera strate- giska produktområden som har särskilt stor marknadspotential för substitutionsinsatser. Kartläggningen ska ligga till grund för ett förslag på hur ett innovationssystem med offentliga och privata aktörer kan utformas, där ny teknik och kunskap om kemikalie- smarta alternativ produceras, sprids och används. Uppdraget ska redovisas till . Utöver detta är det viktigt att säkerställer att den egna verksamheten inte bidrar till så kallad falsk substitution, dvs. att ett farligt ämne byts ut mot ett lika farligt ämne. Förslag till hur myndigheterna ska stödja substitutionsarbetet detta behöver myndigheten arbeta med sina interna processer och inrätta en särskild kontrollstation. Utredningen föreslår att reger- ingen ger följande uppdrag: ska redovisa för regeringen vilka åtgärder som vidtas för att säkerställa att de innovationer och innovationssystem som myndigheten stödjer inte bygger på teknik baserad på ämnen som potentiellt innebär en risk för människans hälsa eller miljö. Vidare ska redovisa hur myndigheten vill se en formaliserad samverkan med Substitutionscentrumet i syfte att omhänderta de innovationsbehov som centrumet fångar upp inom sin verk- samhet. Uppdraget ska redovisas till och Miljö- och . Utredningen konstaterar att farliga ämnen kan generera höga kost- nader för samhället och kommande regleringar innebär att ämnen med särskilt farliga egenskaper kommer att fasas ut. Vissa i närtid och andra på lite . Utgångspunkter för kartläggningen kan exempelvis vara kandidatförteckningen i Reach, ChemSecs SIN-lista eller Kemikalieinspektionens PRIO-guide. Dessa verktyg listar kemi- kalier som har hälso- och miljöfarliga egenskaper. Ämnen på dessa listor kan betraktas som listor på forsknings- och utvecklingsbehov, men även tillväxtpotential. Att ämnen som används som mjukgörare, flamskyddsmedel eller färgpigment har allvarliga miljö- och hälsoegenskaper och kommer att fasas ut är viktig marknadsinformation. Det finns konkurrensskäl för svenska företag att göra sig oberoende av dessa ämnen. finns en stor potential i forskning och utveckling av alternativa ämnen och tekniker till dessa ämnen. Detta eftersom efterfrågan kommer att öka i takt med att fler ämnen regleras. är förvaltningsmyndighet för konsumentfrågor och har ansvar för att de konsumentskyddande regler som ligger in- om myndighetens tillsynsansvar följs. ska stärka konsumenternas ställning på marknaden och i sin löpande verksam- het integrera frågor om hållbar utveckling. Förslag till hur myndigheterna ska stödja substitutionsarbetet verket en särskild roll inom miljömålssystemet att verka för att generationsmålet och miljökvalitetsmålen nås. Av myndighetens in- struktion framgår även att ska bevaka konsumen- ters möjligheter att agera på ett ur miljösynpunkt hållbart sätt. Upp- draget ligger väl i linje med det övergripande målet för konsument- politiken att skapa ”väl fungerande konsumentmarknader och en miljömässigt, socialt och ekonomiskt hållbar konsumtion”. Utredningen konstaterar att är en viktig myn- dighet för substitutionsarbetet. Marknadskrafterna och synnerhet konsumenterna spelar en väsentlig roll för att fasa ut farliga ämnen och skapa förutsättningar och drivkrafter för utveckling av nya alternativ. Även om kemikaliefrågorna sorterar under Kemikalie- inspektionen så är det som har det övergripande konsumentansvaret. Reglerna för kosmetiska och hygieniska produkter innebär att innehållet måste deklareras på produktens förpackning. Det med- för en större transparens och kunskap om vilka ämnen som ingår i produkter som säljs på marknaden. Informationen om olika kemi- kalier är inte är lättförståelig för den vanliga konsumenten men det finns exempel på verktyg som baserat på informationen ger stöd för att konsumenten ska kunna undvika produkter med problema- tiska ämnen. Därför föreslår utredningen att regeringen ger Konsu- mentverket följande uppdrag. ska utreda förutsättningarna att tillgängliggöra lättbegriplig information om kosmetikprodukters innehåll av kemikalier med potentiellt farliga egenskaper. Syftet är att skapa förutsättningar för konsumenter att göra informerade produktval inom kosmetikaområdet. I uppdraget ingår att föreslå finansier- ing och fysisk och organisatorisk placering av ett sådant initiativ. Förutsättningarna att samverka med ”Kemiluppen” som drivs med stöd av danska staten ska också undersökas. Uppdraget ska genomföras i samverkan med och Kemikalie- inspektionen. Uppdraget ska redovisas till . Förslag till hur myndigheterna ska stödja substitutionsarbetet Företagen ansvarar för att produkter de sätter på marknaden inte utgör någon risk för hälsan eller miljön. bedömer utred- ningen att bör kunna ta en mer proaktiv roll och underlätta för konsumenter att ställa frågor om kemikalieinnehåll och informera om vilka rättigheter och möjligheter som finns för konsu- menter. Svenska konsumenter har hög tilltro till myndigheterna och förväntar sig att varor och kemiska produkter som säljs i är kontrollerade och godkända av myndigheterna, håller en viss kvalitet och inte innehåller farliga kemikalier som kan utgöra en risk. En möjlig plattform för detta arbeta kan vara tjänsten ”Hallå konsument” () dit konsumenter kan vända sig när det gäller bl.a. kemikaliefrågor. ansvarar för tjänsten och samordnar olika expertmyndigheter (Kemikalie- inspektionen, m.fl.) och oberoende rådgivnings- byråer som bidrar med kunskap och råd inom sina specialområden. Även om lagstiftningen på kosmetikaområdet gör det möjligt för konsumenter att ta del av varornas innehållsföreteckningar så är infor- mationen svår att ta till sig för den vanliga konsumenten. Men det finns exempel på verktyg som baserat på informationen ger stöd för att konsumenten ska kunna undvika produkter med problematiska ämnen. Ett sådant exempel där är Kemiluppen – en gratis applikation för smarta telefoner där konsumenten genom att scanna streckkoden med sin telefon får en bedömning av produkten utifrån innehållet av kemikalier. Kemiluppen lanserades och har laddats ned av 180 000 användare. Applikationen innehåller drygt 10 000 kosmetikaprodukter (t.ex. deodorant, tvål, tandkräm, hud- lotion, smink, hårprodukter). I genomsnitt görs cirka 9 000 sök- ningar/scanningar per dag. Kemiluppen har tagits fram av konsument- organisationen , som får från regeringen för att driva och vidareutveckla tjänsten. , L., , M., , L. (2015). Hälsokostnader för diabetes som kan associeras med exponering för några utvalda organiska miljögifter. Kemikalieskatt Skatt på vissa konsumentvaror som innehåller kemikalier. Bilaga 5, SOU 2015:30. EEA (2016). Pathways towards a strategy for a non-toxic environment, Presentation av (), , . EIM (2006). Chemicals substitution in SMEs. Draft Final Report to Commission, DG JRC: . Zoetermeer, 28 2006. , S A., , M., , S-E., , B. (2007). Okänt hur mycket astma och allergier kostar samhället. läkartidningen nr 39 2007 volym 104. Kemikalieinspektionen (2011). Kemikalier i varor – Strategier och styrmedel för att minska riskerna med farliga ämnen i vardagen. Rapport 3/11. Kemikalieinspektionen (2010). Kemisk industri ur ett ekonomiskt perspektiv. Utvecklingstendenser i världen, EU och 2010. Rapport 2/10. Kemikalieinspektionen (2016). Leksaker – Rapport från ett tillsyns- projekt 2016. Tillsyn 2/17. Kemikalieinspektionen (2012). Samhällsekonomisk kostnad för frakturer orsakade av kadmiumintag via maten. PM 12/12. , J., Wirts, M., Ahrens, A., , K., Lundie, S., Lißner, L., Wagneret, A. (2003). Substitution of in Products and Processes. Final Report, Revision 1. Ökopol, , 2003. (2004). Cost of – the Case of PCB. (2017). Valuation Literature on Chemicals – A Description of an Inventory of Valuation Literature on Chemicals. (2011). Ekonomiska beräkningar och bedömningar – underlag för Folkhälsopolitisk rapport . (Rapport nr R 2011:20) : . (2012). Miljöarbete i små och medelstora företag, Företagens villkor och verklighet. Fakta & statistik 2012. Trasande, L., Zoeller, R. T., , U., Kortenkamp, A., Grandjean, P., , J.