sou · H5B382 · 2017-10-26 00:00:00 — Arbetsmarknads- utbildningen är i hög grad också inriktat på mansdominerade yrken medan utbildningar i den kommunala vuxenutbildningen i högre grad är inriktade mot kvinnodominerade yrken. Det får betydelse när det gäller finansieringsfrågan. I arbetsmarknadsutbildning utgår aktivi- tetsstöd medan studier i komvux kräver att den studerande tar studie- stöd. Individers behov av vägledning Källa: Arbetsförmedlingens datalager var det män och kvinnor som deltog i arbetsmarknadsutbildning. I antal var det 15 783 kvinnor och 32 879 män. Enligt (2016 a) skedde inga förändringar när det gällde könsfördelningen jämfört med . Till skillnad från arbetsmarknadsutbildningen, som domineras av män, är det ungefär lika många kvinnor som män i utbildningar. Könsuppdelningen inom respektive utbildningsinrikt- ning uppvisar dock likartade mönster som i arbetsmarknadsutbild- ningen. Individers behov av vägledning Källa: Myndigheten för . Det finns tydliga skillnader även i högskolan vad gäller vilka hög- skoleutbildningar män respektive kvinnor läser. Könsuppdelningen gäller såväl på grundnivå och avancerad nivå som på forskarnivå. Kvinnor studerar på högskolan i högre utsträckning än män. Kvinnorna har varit i majoritet bland högskolestudenterna /78. utgjorde kvinnorna och männen av de sökande, en fördelning som varit så gott som statisk (UHR 2016). Jämställdhetssituationen i den svenska högskolan liknar till stora delar den som finns i de flesta andra (UKÄ 2016). I Arbetsförmedlingens handlingsplan för jämställdhetsintegrering (2015) problematiseras frågan om hur jämställdhetsarbetet ska ut- vecklas. De utvecklingsbehov myndigheten ser är behov av kunskap om hur Arbetsförmedlingen kommunicerar med kvinnor och män om tjänster och erbjudanden. Om kunskaper för att bredda per- spektiven saknas kan det förstärka könstereotypa val. Vägledning kan i detta sammanhang ha stor betydelse för de val som individen gör och det krävs kunskap hos vägledare för att kunna medvetande- göra och utmana föreställningar som kan ge upphov till en köns- Individers behov av vägledning Uppföljning av arbetsmarknadsutbild- ningen visar exempelvis på betydande könskillnader i val av utbild- ningsinriktning. Arbetsförmedlingen slår i sin strategi om matchning till jobb genom utbildning (se avsnitt 4.1.3) fast att myndighetens vägledning behöver ha en normbrytande effekt för att bryta köns- segregerande mönster på arbetsmarknaden. Det kräver att vägledarna breddar sökandes perspektiv och utmanar föreställningar om arbets- marknaden. 6 Effekter av vägledning 6.1Uppföljningar av Arbetsförmedlingens vägledning I Arbetsförmedlingens årsredovisningar 2014–2016 saknas redovis- ning och uppföljning av den vägledning som styrs av bestämmelsen i förordningen (2000:628) om den arbetsmarknadspolitiska verksam- heten. Den uppföljning som till viss del kan kopplas till vägledning återfinns i redovisningen av olika aktiviteter som styrs av förord- ningen (2000:634) om de arbetsmarknadspolitiska programmen och förordningen (2007:813) om jobbgarantin för ungdomar. Utredningen har gjort en sammanställning av de vägledningsinsat- ser som kan ingå i de arbetsmarknadspolitiska programmen (kapitel 4, tabell 4.1). I detta avsnitt har utredningen utifrån Arbetsförmed- lingens statistik tagit fram uppgifter om andel av de arbetssökande inskrivna på Arbetsförmedlingen som påbörjar en utbildning efter insatser som syftar till att förbereda för utbildning eller arbete. 6.1.1Få påbörjar utbildning efter en förberedande insats Insatsen Stöd och matchning är till för den arbetssökande som be- höver intensivt och anpassat stöd i jobbsökandet utifrån deltaga- rens behov. I tjänsten ingår studie- och yrkesvägledning. För denna tjänst var det i genomsnitt av deltagarna som påbörjade reguljär utbildning efter avslutad insats. Genomsnittet för var . Om personer som också påbörjade en arbetsmarknadsutbildning räknas in utgjorde andelen deltagare som gick vidare till utbildning under både 2015 och 2016. Källa: Arbetsförmedlingens datalager. Av figur 6.1 framgår hur stor andel av deltagarna i Stöd och match- ning som övergått till reguljär utbildning eller arbets- marknadsutbildning efter avslutad insats. En tydlig bild är att merparten påbörjar utbildning eller augusti, vilket kan förklaras av att kursstarter är vanligast i den kom- munala vuxenutbildningen. Men det förekommer även starter under andra tider . Kartläggning, vägledning, rehabilitering (KVR) är en insats som anordnas av Arbetsförmedlingen och utförs av specialister inom den arbetslivinriktade rehabiliteringen. Syftet är bl.a. att den sökande ska få stöd i att identifiera sina färdigheter och förutsättningar för arbete eller utbildning. Av figur 6.2 framgår att det är en mycket liten andel av deltagarna som påbörjar en reguljär utbildning. Årsgenom- snittet var , vilket dock är en ökning jämfört med då påbörjade en utbildning.1 1 När det gäller insatsen Kartläggning, vägledning och rehabilitering får man dock komma ihåg att den inte enbart syftar till att ge personer vägledning till utbildning. Det gäller även tjänsten Stöd och matchning. Källa: Arbetsförmedlingens datalager. Förberedande och orienterande utbildning (FUB) är en insats av flera inom ramen för det arbetsmarknadspolitiska programmet Förbere- dande insatser (2000:64). Insatsen upphandlas och innehåller kartlägg- ning och förberedelse inför en arbetsmarknadsutbildning, nivåtester, yrkesorientering och motiverande insatser. har särskilt granskat den förberedande och orien- terande utbildningen (2016). Granskningen visar att många av dessa utbildningar har vägledande karaktär. Det är dock svårt att följa upp och utvärdera insatsen på grund av att Arbetsför- medlingens statistik för att kategorisera och analysera olika slags förberedande utbildning inte går att följa. Bland de arbetsförmedlare som svarat på enkät var det vanligaste att anvisa till en FUB inför en arbetsmarknadsutbildning. Andra relativt vanliga syften var kartläggning av den sökandes kompetens, vägledning och grundläggande träning i svenska språket. Frånsett träning i svenska språket menar att de syften som redovisas ligger mycket nära traditionell förmedlingsverksamhet. Källa: Arbetsförmedlingens datalager. Diagram 6.3 visar att andelen som påbörjar reguljär utbildning efter avslutad insats successivt har minskat. 2014 var det och 2016 var det som gick vidare till reguljär utbildning. Det är emellertid svårt att värdera insatsen utifrån ett väglednings- perspektiv eftersom förberedande och orienterande utbildning (FUB) innehåller olika aktiviteter och vänder sig till olika grupper av del- tagare. Den låga andelen som går till reguljär utbildning kan också hänga samman med att andelen nyanlända succesivt har ökat i in- satsen. De kan ofta behöva flera olika insatser för att förebereda för en yrkesinriktad utbildning. Källa: Utredningens enkät. Av utredningens enkät till sektionschefer på framgår att uppföljning i högre grad görs för vägledningsinsatser som har upphandlats. I kommentarerna anger ett fåtal av sektions- cheferna att uppföljning av gruppvägledning sker genom enkät till deltagarna och för enskilda samtal genom dokumentation i hand- lingsplan eller ett uppföljande samtal. Uppföljning av den anvisade vägledningen sker genom uppföljningssamtal på Arbetsförmedlingen och dokumentation i handlingsplan eller att den kompletterande aktören följer upp. Av kommentarerna framgår vidare att det som behöver utvecklas är arbetssätt och system som mäter utfall och metoder för att mäta deltagarnas uppfattning samt tilläggskoder i datasystemet som möjliggör uppföljning. Arbetsförmedlingens uppföljning sker efter avslutad insats men effekterna av vägledning som ges inom insatsen kan ha betydelse för individens val av yrke och utbildning i ett längre per- spektiv och kan inte enkelt avläsas av den korta uppföljningstiden. Av uppföljningen av de olika insatser som utredningen redovisat framgår att det är få av de inskrivna arbetssökande som efter en för- beredande insats påbörjar reguljär utbildning eller arbetsmarknadsut- bildning. 6.1.2Arbetsförmedlares upplevda nytta av olika vägledningsinsatser I utredningens enkät till arbetsförmedlarna ställdes frågor om nyttan med den vägledning som utförs i olika program och insatser. Källa: Utredningens enkät . Hälften av de svarande anser att nyttan med insatsen är mycket eller ganska bra medan inte vet. I följdfrågan om vilka förhållanden som hade betydelse för att anvisa till insatsen svarade att den sökande behövde fördjupad vägledning och att inte finns och att den sökande behöver specialistkom- petens som arbetsförmedlarna inte anser sig ha. Källa: Utredningens enkät . I de öppna svarsalternativen framgår liksom av svaren om insatsen KVR att insatsen Stöd och matchning är ett bra komplement till Arbetsförmedlingens verksamhet. finns också kommen- tarer om att insatsen skulle kunna utföras av Arbetsförmedlingen internt om resurser fanns. Kunskapen om hur den som får vägledning uppfattar insatsen är be- gränsad. Arbetsförmedlingen har i sina kundundersökningar tidigare ställt frågor om vägledning men de är borttagna från under- sökningarna. Däremot har Arbetsförmedlingen i det s.k. växthus- projektet genom utbildning på tre utvalda för- medlingskontor (, och Sala) intervjuat 50 kvinnor och 62 män i åldersgruppen 24–som inte fullföljt gymnasiet och som varit inskrivna (Arbetsförmedlingen ). I intervjuerna ställdes frågor om vad som påverkade kunden att påbörja en utbildning och vilket stöd Arbetsförmedlingen kan ge. Den sammanfattande bilden av intervjuerna var behovet av att känna egen- makt, detta genom att få veta vilka möjligheter det finns för en själv, hjälp att se den egna potentialen, kännedom om arbetsmarknadens krav och behov, att det finns ett överblickbart system och att få kontroll över processen. Kundernas lösningförslag var bl.a. information samt studie- och yrkesvägledning med förväntningar om att Arbetsförmedlingen har vägledarkompetens. Digitala lösningar för vägledning genom en variant av platsbanken fast för studier, information om bristyrken, korta utbildningar, motiverande samtal, praktik för att pröva på yrket och möjlighet till stöd och anpassning under utbildningen var flera förslag. Motstånd till utbildning hängde framför allt samman med frågan om studiefinansiering och en rädsla för att misslyckas. 6.1.4Vägledningens effekt för påbörjade studier Mot bakgrund av att andelen inskrivna arbetssökande på med kort utbildning har ökat borde antalet individer som påbörjar en reguljär utbildning öka. Detta borde även gälla antalet deltagare i arbetsmarknadsutbildning. Kan brister i vägled- ningen förklara att det är få som börjar studera? Frågan är svår att besvara eftersom forskning om vägledningens effekter är begränsad. Det går inte heller att enbart koppla vägledning till minskat antal del- tagare i utbildning eftersom många andra faktorer kan spela roll. Det finns emellertid effektstudier som indikerar att vägledning har betydelse för individer med sämre ekonomiska förutsättningar och felaktiga förväntningar om utbildning (se avsnitt 6.2 för en genomgång av studierna). Studierna är framförallt genomförda i grund- och gymnasieskolor, men resultaten från dessa studier bör i hög grad vara relevanta för Arbetsförmedlingens vägledning och samspelet med annan vägledning. Den finns även en riklig mängd uppföljningsstudier som visar att vägledning skapar motivation hos individen, stärker självmedvetandet och vidgar kunskaperna om arbetsmarknaden, vilket ökar förmågan att kunna göra ett väl underbyggt val. Policyrekommendationer från , Cedefop och nätverket för livslång vägledning (ELGPN) ger också stöd för att professionell vägledning spelar en viktig roll för vuxnas val att studera. I som pågick 1997–2002 användes statliga medel för att bygga upp en infrastruktur kring studie- och yrkesvägled- ning. Det ansågs vara en förutsättning för att långsiktigt uppnå målet med satsningen (SOU 2000:28). Samlokaliserade vägledningscentrum med arbetsförmedlingskontor var exempelvis ett vanligt sätt att orga- nisera verksamheten. I en rapport lyfter också fram samverkan mellan Arbetsförmedlingen och den kommunala vuxenutbildning som en viktig faktor för att lyckas med satsningar inom den statligt finansierade yrkesutbildningen i komvux. Källa: Arbetsförmedlingens datalager. Tabell 6.4 visar antalet och andelen registrerade personer på som fått arbete eller avaktualiserats till annan utbild- ning än arbetsmarknadsutbildning –2016 i förhållande till samtliga registrerade från respektive målgrupp. Det framgår av tabellen att de som i låg utsträckning övergår till utbildning ingår i de grupper som Arbetsförmedlingen identifierat ha en särskilt utsatt ställning på arbetsmarknaden (Arbetsförmed- lingen 2017 a). Till de utsatta grupperna räknas framför allt arbets- lösa som saknar fullföljd gymnasieutbildning, men även arbetslösa födda utanför , personer som har en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga och personer . Det bör dock påpekas att variationerna inom grupperna är stora och att resul- taten därför bör tolkas med försiktighet. Det är svårt att bedöma om det totalt sett är för få som lämnar arbetslöshet för utbildning, men personer som endast ha förgym- nasial utbildning borde rimligen i högre grad avaktualiseras till ut- bildning än samtliga arbetslösa. Så är dock inte fallet . Behovet av utbildning bland stora grupper har inte heller mötts med arbetsmarknadsutbildning. har det skett en minskning av antalet deltagare i arbetsmarknadsutbildning (Se kapi- tel 2, figur 2.9). Av dem som påbörjat en arbetsmarknadsutbildning är det som saknar fullföljd gymnasieutbildning (2017 c). Forskningen om vägledning är begränsad men det finns ändå ett antal utvärderingar som redogör för effekten av insatsen. Forskningsfältet omfattar framför allt av kartläggningar och kvalitativa uppföljningar som beskriver hur man upplevde vägledningen och utfallet, dvs. vad som faktiskt hände efter att en individ fått vägledning. Ett problem inom forskningslitteraturen är att det inte finns en entydig definition av vägledning. Det är därför svårt att göra jäm- förelser mellan olika insatser. I saknas kvantitativa studier av vägledning (2016). har dock det internationella intresset för forskning om vägledningens effekter ökat bland nationalekonomer, och under- sökningar som gjorts tyder på att vägledning kan påverka utbildnings- beslut (ibid). När det gäller ungdomar visar resultaten att det finns indikationer på att stöd genom enskilda samtal med studie- och yrkesvägledare kan minska den sociala snedrekryteringen. som är gjorda är det ett fåtal som studerat effekterna av vägledning för vuxna. (2016) har gjort en sammanställning av ett antal effekt- studier där flertalet är inriktade på utsatta grupper med god studie- förmåga. Utredningen redovisar några av dessa studier nedan. En studie från visar att studenter från fattiga miljöer gene- rellt har mindre korrekt information om arbetsmarknaden och valde utbildningar med lägre förväntad avkastning. I gruppen som fick mer information påverkades inte sannolikheten att gå vidare till högskolan, dock tenderade studenter från socioekonomiskt utsatta områden som fick extra information att välja utbildningsinriktningar med högre avkastningar . Enligt författarna till undersökningen var effekterna små men tillräckliga för att täcka kostnaderna för en rela- tivt billig åtgärd. Ett liknande resultat fann man i en studie från där slump- vis utvalda skolor fick ett informationspaket och under en obliga- torisk lektionstimme fick lyssna på en studie- och yrkesvägledare om skillnader mellan inkomster och sysselsättning mellan olika hög- skoleexamina. Av studien fann man att cirka en tredjedel av eleverna blivit överraskade över de inkomstskillnader de sett. Bland dessa elever var det vanligare att valet till högskolan avvek från det val som de tänkt innan de fick informationen. I en studie från utvärderades de regionala väglednings- centrum som infördes för alla kommunala grundskolor. Jäm- förelsegruppen var elever i privata skolor. Idén med väglednings- centrum var att studie- och yrkesvägledarna skulle kunna diskutera sinsemellan för att höja kvaliteten i samtalen. Studien fann inte att centrumen hade någon statistiskt signifikant påverkan på elever i genomsnitt. Däremot höjde de sannolikheten för ungdomar med invandrarbakgrund att gå vidare till gymnasieskolan. Ett delmål med reformen var att nå de elever som hade störst behov och i det syftet hade reformen effekt. I en studie från tillfrågades individer i åldrarna 22–genom en enkät om de inför val till gymnasiet hade haft ett samtal med studie- och yrkesvägledare. De fick också svara på frågan om de valt samma gymnasieinriktning om de valt på nytt . Resul- tatet från studien visar att möte med en studie- och yrkesvägledare ökade chansen att inte ångra sitt yrkesval. Effekten var starkare för pojkar än för flickor och för dem som har föräldrar med låg utbild- menar att det är svårt att veta varför resultaten skiljer sig, men en tolkning är bl.a. att flickor är bättre på att samla infor- mation på egen hand. I studien finner man också att det enskilda samtalet med studie- och yrkesvägledare är det som har en signifikant effekt av de åtgärder som kan utvärderas, till skillnad från utdelning av broschyrer, information i klassrum och besök på mässor. Sammantaget konstaterar att kompetensförsörjningen är beroende av en väl fungerande arbetsmarknad och att den förut- sätter tillgång till information om utbildning och studie- och yrkes- vägledare som ska underlätta utbildningsvalet. Han ser vidare behov av mer forskning och pekar särskilt på studier som kan visa vilka eventuella konsekvenser studie- och yrkesvägledningen har för arbets- marknadsutfall. 6.2.2Kvalitativa studier om vägledning Inom forskningsfältet för kvalitativa studier finns rikligt med sam- manställningar som visar att vägledning har betydelse för individens vägval (Cedefop 2011, 2014, 2016, 2015). Resultaten kan be- skrivas i termer av att vägledningen skapar motivation, stärkt själv- medvetande och vidgade kunskaper om arbetsmarknaden, vilket bi- drar till individens förmåga att kunna göra ett väl underbyggt val. I en studie (Bimrose et al. 2008) där individer i åldersgruppen 35–följdes lyftes fem områden fram som ansågs värdefulla. Det var tillgång till specialistinformation om arbetsmark- naden, utbildningar och karriärmöjligheter, minskad osäkerhet, moti- vation, nya insikter och bekräftelse av egna idéer. Det som fram- hålls i studien är att vägledning har störst effekt för personer som har begränsad eller negativa erfarenheter av utbildning och kommer från miljöer där utbildning inte värdesätts. Vidare är det viktigt att vägledaren har god kunskap om arbetsmarknaden och om utbild- ningsystemet. Det är en fördel om vägledaren har kompetens inom området men den personliga relationen mellan den enskilde och vägledaren väger tyngre. Ett annat resultat är att intressetester och andra former av väg- ledning på nätet är positivt, men måste kombineras med andra aktivi- teter för att den enskilde ska få den vägledning som behövs för att kunna göra ett medvetet yrkesval. Vägledning i grupp är särskilt värdefull för vuxna, vilket kan bero på att vuxna har erfarenhet av arbetslivet som kan delas med andra. Hooley (2014) drar utifrån ett antal utvärderingar slutsatsen att det finns stöd för att karriärkompetens (CMS) kan förebygga arbets- löshet. Med det menas att om individen har fått med sig kompetens som ett CMS-program kan lära ut underlättar det individens möj- lighet att hantera återkommande växlingar i livet. Om skolans väg- ledning har inslag av CMS kan det minska avhoppen från gymnasie- skolan och öka etableringsgraden på arbetsmarknaden, vilket i sin tur bör minska behovet av vägledning på arbetsförmedlingen. Hooley konstaterar emellertid att mer forskning behövs på området. Slutligen visar en utvärdering från IFAU (och 2008) av ett alternativt program för äldre långtidsarbets- lösa, rådgivning till unga (2009) och utvärdering av intensi- fierade förmedlingsinsatser (Liljeberg och 2010) att vägled- ningsinsatser kan ha positiv effekt. 7 Organisering av vägledning Det finns ett antal internationella rekommendationer om hur väg- ledning kan stärka människors möjligheter på arbetsmarknaden, bl.a. i Europeiska rådets resolutioner, från , Cedefop och ELGPN. Övergripande kan rekommendationerna sägas avse kvalitet och uppföljning, specialisering och professionalisering samt sam- verkan och behov av samlad vägledning. genomförde 2001–2002 en kartläggning av karriärvägled- ning i 14 länder. ingick inte, men kartläggningen utmynnade i en där följande element rekommendera- des ingå i ländernas vägledning, vilket också fått stor spridning (2004). Webbaserad information om utbildning och arbetsmarknad. Kombinationer av enskild vägledning och vägledning i grupp. Program för utveckling av karriärkompetens (CMS) för att stödja individer att utveckla sin kompetens och hantera framtida karriär- val. Vägledningstjänster som utförs professionellt. I avsnitten nedan presenteras policyrekommendationer tematiskt inom olika områden som utredningen identifierat som ofta återkom- mande i samband med rekommendationer kring vägledning och hur den bör utformas. 7.1.1Behovet av samlad digital information Digitala tjänster innebär stora möjligheter till resurseffektiv vägled- ning för bredare målgrupper. Rapporter från ELGPN (2012, 2014, 2015) visar också att vägledning mycket väl kan genomföras digitalt som ett komplement till det personliga mötet. Även har framfört att webbaserad information om utbildning och arbets- marknad bör ingå i vägledning (2004). Ett av de prioriterade områdena i EU-resolutionen är att förbättra samtliga medborgares tillgång till vägledning genom it- baserad vägledning. Merparten av EU:s medlemsländer har anammat budskapet. visar erfarenheterna att det är svårt att skapa en webbplattform som tar hänsyn till alla målgruppers olika behov. Det har inneburit att plattformarna är skapade per sektor, vilket försvårar för individen som tvingas navigera runt i olika system. Cedefop menar att det skulle vara mer i linje med perspektivet av det livslånga lärandet om det i stället skapas webbplattformar över sektorsgräns- erna (Cedefop, 2011). Enligt Cedefop finns det indikationer på att fler länder tar ett helhetsgrepp och utvecklar webbportaler som når medborgarnas behov. Utmaningen är emellertid att hålla dessa porta- ler uppdaterade och med relevant information. Cedefop (2016) identifierar särskilt behovet av uppdaterad infor- mation, samlat på ett ställe, om yrken och prognoser på nationell och regional nivå. För svensk del finns information om yrken och studier på en mängd olika webbsidor. Vissa av dessa har myndigheter som avsändare, medan andra drivs av t.ex. fackliga organisationer, som erbjuder karriärstöd åt sina medlemmar, eller privata aktörer för att tillhandahålla marknadsföringskanaler för privata eller offentliga utbildningsanordnare. Utöver dessa webbsidor har även många utbildningsanordnare som universitet och högskolor samt kommuner webbsidor med information och vägledning om sitt respektive utbildningsutbud. 7.1.2Specialisering och utveckling av professionen Behovet av att vägledarna har rätt kompetens har framförts från flera håll. En nyckelfaktor är att förstärka professionen. De som arbetar som vägledare behöver ha kunskap i samtalsmetodik för att kunna hålla i processorienterade samtal. Lika viktigt är gedigen kunskap om arbetsmarknaden, yrken och utbildningssystemen och att vägledaren kan ge det stöd som behövs, oavsett om det sker i ett personligt möte eller via digitala kanaler. Med utgångspunkt i (2004) om vad vägledning bör innehålla har Cedefop (2009) analyserat vilka former av vägledning som erbjuds i medlemsländerna och vilka kom- petenskrav som ställs på vägledare.