sou · H5B311 · 2017-02-28 00:00:00 — Kommittén anser därför att det inte bör krävas anmälnings- skyldighet till i fråga om den kameraövervakning som kommer att ske inom ramen för vägskattesystemet. Slutsats – kameraövervakning ska få användas utan krav på tillstånd eller anmälan Sammanfattningsvis föreslår kommittén således att kameraöver- vakning ska få användas vid kontrollstationer som sätts upp längs med vägarna, utan krav på tillstånd eller anmälan enligt kamera- övervakningslagen, för att samla in uppgifter som behövs dels för kontroll av att uppgifts- och dokumentationsskyldigheten som föreslås i avsnitt 10.10 och 10.11 fullgörs, dels för den tillsyn över tjänsteleverantörer som föreslås i avsnitt 10.12.4. Det behövs där- med ett tillägg i 10 § kameraövervakningslagen. Som ovan framgår är det fordonet som är objektet för foto- graferingen. I lagtexten bör det anges att övervakningen bara får avse sådana uppgifter som behövs för att kunna kontrollera att bestämmelserna i vägskattelagen följs eller för att kunna utöva till- syn enligt lagen om tjänsteleverantörer för vägskatt. En annan sak är att det i praktiken aldrig helt kan garanteras att ingen överskotts- information fotograferas av misstag. Eventuell överskottsinformation ska dock genast gallras (se avsnitt 10.20.2). Förslag till utformning av ett vägskattesystem Finns det skäl att göra undantag från upplysningsplikten? Frågan är då om det även finns skäl att införa undantag från upp- lysningsplikten i 25–27 §§ kameraövervakningslagen. Enligt 25 § kameraövervakningslagen ska upplysning om kamera- övervakning lämnas genom tydlig skyltning eller på något annat verksamt sätt. Hur upplysning ska ske är inte närmare reglerat. Ofta sker upplysningen genom skyltning. En fördel med skyltning är att informationen lämnas i direkt anslutning till den plats där övervakningen sker. Om skylten har en bild på en kamera blir upp- lysningen tydlig även för den som inte kan läsa eller inte förstår svenska. Viss övervakning har dock undantagits från upplysnings- plikten, som till exempel automatiska hastighets- övervakning. Däremot har inte kameraövervakning vid betalstationer för trängselskatt och infrastrukturavgifter undan- tagits från upplysningsplikten. Från integritetssynpunkt är det viktigt att den som övervakas får kännedom om övervakningen. Om det tydligt märks ut att över- vakning sker så innebär det att övervakningen inte sker dolt och den som vill undvika att bli övervakad har möjlighet att göra det. Om övervakningen är känd kan detta också tänkas ha en viss förebyggande betydelse. De skattskyldiga kan nämligen vara mer benägna att undvika överträdelser om de känner till att övervakning sker. kan dock syftet med en kontroll åtminstone delvis motverkas om den som ska bli kontrollerad i förväg blir upplyst om att kontroll kommer att ske. Då kan nämligen de skattskyldiga som vill manipulera systemet anpassa sina åtgärder med hänsyn till de tillfällen då de blir övervakade. Mot den bakgrunden anser kommittén att det bör införas ett undantag från upplysningsplikten för övervakning som sker vid en kontrollstation för vägskatt. Där- med behövs ett tillägg till 27 § kameraövervakningslagen. Hur länge ska materialet från övervakningen få bevaras? Enligt 32 § kameraövervakningslagen får bildmaterialet som huvud- regel bevaras . När bildmaterialet inte längre får bevaras ska det förstöras. Från denna bestämmelse görs dock undantag i 33 § för det fall materialet från kameraövervakningen Förslag till utformning av ett vägskattesystem används i någon annan verksamhet hos den som bedriver kamera- övervakningen. Bildmaterialet från övervakningen vid en kontrollstation för väg- skatt kommer att användas för att kontrollera att förbipasserande fordon är föranmälda. Materialet kommer även att användas för att kontrollera att förbipasserande fordon som ska omfattas av en giltig ruttbiljett gör det. Vidare kommer materialet att användas för att kontrollera att uppgifter överförs till tjänsteleverantören som de ska och att den elektroniska loggen således förs korrekt. Eftersom materialet även kommer att användas då Transportstyrelsen ska fatta beslut om påförande av sanktionsavgifter och vid indrivning samt vid tillsyn över tjänsteleverantörer är undantaget i 33 § tillämp- ligt. Bestämmelserna i lagen (2001:558) om vägtrafikregister tilläm- pas vid den behandling av personuppgifter som sker i verksam- heten. Eftersom materialet kommer att tas in i vägtrafikregistret bör frågan om bevarande av materialet, med beaktande av 9 § första stycket i personuppgiftslagen (1998:204), regleras genom särskilda gallringsbestämmelser som lämpligen tas in i 3 kap. förordningen (2001:650) om vägtrafikregister. Genom sådana föreskrifter kan det integritetsintrång som behandlingen av materialet innebär begränsas. Frågor om uppgifter som bör tas in i vägtrafikregistret och gallring av sådana uppgifter behandlas vidare i avsnitt 10.20.2. Bestämmelser om undantag från tillståndskravet och upplysnings- plikten finns i 10 och 27 §§ förslaget till lag om ändring i kamera- övervakningslagen. Förslag till utformning av ett vägskattesystem 10.15.3 kontroller vid vägkanten Kommitténs förslag: Vägkontroll avseende ett skattepliktigt fordon, som anträffas på väg där skatt tas ut, eller som kan antas ha använts på sådan väg i nära anslutning till anträffandet, ska ske för att kontrollera att skyldigheterna att lämna föranmälan och ändringsanmälan, att lämna deklaration för skattepliktig händelse (ruttbiljett), att föra en elektronisk logg samt att betala skatt och avgifter är uppfyllda. Kontrollen ska utföras av en polisman eller bilinspektör. Bakgrund: utför vägkontroller med in- riktning på både fordon och förare. Som exempel kan nämnas att med stöd av fordonslagen (2002:574) utför kon- troll av fordon samt därtill hörande system, komponenter och separata tekniska enheter, kontroll av fordons last, kontroll av färd- skrivare och taxameter och kontroll av användningen av dessa, samt den verksamhet som bedrivs av besiktningsorgan på fordons- området. Kontrollerna utförs av en polisman eller en bilinspektör. Av 22 § 4 polislagen (1984:387) följer att en polisman har rätt att stoppa fordon om det behövs för att reglera trafiken eller för att kontrollera fordon eller förare eller fordons last enligt vad som är särskilt föreskrivet. Av 10 § 5 i samma lag följer att en polisman har rätt att bruka våld för att stoppa eller kontrollera fordonet. Skälen för kommitténs förslag: Kommittén anser att det, ut- över den ovannämnda kameraövervakningen, behövs bemannade vägkontroller. De flesta av de kameror som ska användas inom ramen för vägskattesystemet kommer nämligen att vara placerade på fasta platser. Efter hand kommer fler och fler av dessa platser att vara kända av de skattskyldiga, vilket innebär att det med tiden blir allt lättare för de som vill undkomma skatt att välja andra vägar för att på så sätt undvika kontroll. En viss andel av de kameror som används för kameraövervakningen bör därför vara flyttbara. Det är dock inte tillräckligt, utan kameraövervakningen behöver kompletteras med andra former av kontroll. Kommittén gör bedömningen att det skulle vara mycket effektivt med fysiska kontroller ute i trafiken i syfte att upptäcka eventuella överträdelser av vägskattelagen. Som framgår ovan genomför Polis- myndigheten vissa kontroller av fordon och förare och fordons Förslag till utformning av ett vägskattesystem får stoppa fordon för att utföra kontroller enligt vad som är särskilt föreskrivet. Kommittén anser att det är lämpligt att de vägkontroller som behöver göras inom ramen för vägskattesystemet görs av Polis- myndigheten, som utför många andra vägkontroller. Kontrollerna bör få utföras av en polisman eller bilinspektör. Det bör vara möjligt att samordna kontrollerna med övriga vägkontroller av tunga godsfordon. På så sätt kan samordnings- vinster uppnås. Det som polismannen eller bilinspektören kan undersöka vid kontrollen är bland annat om föranmälan har lämnats, om de upp- gifter som lämnats i anmälan är korrekta, om en elektronisk logg förs korrekt, om det finns en giltig ruttbiljett och om fordonet har användningsförbud. Vid kontrollen kan polismannen eller bil- inspektören ta hjälp av de i vägtrafikregistret införda uppgifterna, vilka har direktåtkomst till (se mer om detta i avsnitt 10.20.2). Vissa upptäckta förseelser ska rapporteras till den myndighet som ska handlägga och fatta beslut om att ta ut sanktionsavgift för den aktuella förseelsen. Detta är Transportstyrelsen enligt kommitténs förslag i avsnitt 10.9.2 (se även avsnitt 10.16.2 om sanktionsavgift). Som framgår av avsnitt 10.19.4 nedan föreslår kommittén att en ännu inte beslutad sanktionsavgift ska få tas upp genom Polis- myndighetens försorg efter beslut om förskott, i syfte att säkra verkställigheten av avgiften när den betalningsskyldige har sin hem- vist utanför . Om ett fordon används trots användningsförbud, ska polis- mannen eller bilinspektören ta hand om fordonets registrerings- skyltar. Polismannen eller bilinspektören får även medge att fordo- net förs till närmaste lämpliga avlastnings- eller uppställningsplats. Om fordonet är registrerat i utlandet och förs in i får polis- mannen eller bilinspektören medge att det förs ut ur landet. Kommitténs förslag om när användningsförbud ska inträda och vilka åtgärder som ska få vidtas när fordon används trots användningsförbud återges i avsnitt 10.16.6. Kommittén anser att vägkontroll för väg- skatt bör tas upp som en egen kontrollform i fordonslagen. Sådana bestämmelser finns i 1 kap. 1 § samt 2 kap. 15 § i förslaget till lag om ändring av fordonslagen. Förslag till utformning av ett vägskattesystem 10.15.4 Transportstyrelsens och kontroller Kommitténs förslag och bedömning: Transportstyrelsen ska bearbeta material från kameraövervakning för att upptäcka vissa överträdelser av vägskattelagen. ska utföra vägkontroller i syfte att upptäcka vissa överträdelser. Upptäcker polismannen eller bilinspektören vid kontrollen att en överträdelse har begåtts ska detta rapporteras till Transportstyrelsen. Därefter påbörjar Transportstyrelsen en handläggning av ett ärende om att ta ut sanktionsavgift för den rapporterade förseelsen eller, om det rör sig om en felaktig för- anmälan, ett ärende om att begära komplettering av föranmälan. Utöver att Transportstyrelsen genom kameraövervakning eller rapporter från får kännedom om att den elektroniska loggen i vissa fall inte har förts korrekt, kan styrelsen även göra en fördjupad kontroll av den elektroniska loggen i syfte att upptäcka ytterligare felaktigheter i detta avseende. Transportstyrelsen bör rapportera till att den elektroniska loggen inte har förts korrekt. är den myndighet som ska ompröva beskattningsbeslut, när det finns skäl för det. ska ha samma möjligheter till kontroll och åtgärder som gäller enligt skatteförfarandelagen (2011:1244). Därför ska skatteförfarandelagens bestämmelser om bland annat föreläggande, revision, vitesföreläggande, bevissäkring och betalningssäkring göras tillämpliga genom att en hänvisning till bestämmelserna tas in i vägskattelagen. Även bestämmelserna om skyldighet att utreda och kommunicera i 40 kap. 1–3 §§ samt bestämmelserna om uppgifter och handlingar som ska undantas från kontroll i 47 kap. samt 68 kap. 1 och 3 §§ skatteförfarandelagen ska göras tillämpliga genom att en hän- visning till de bestämmelserna tas in i vägskattelagen. Transportstyrelsen ska bistå i arbetet med att utföra skattekontroller enligt vägskattelagen. Förslag till utformning av ett vägskattesystem Skälen för kommitténs bedömning och förslag Transportstyrelsens bearbetning av kameraövervakningsmaterial Kameraövervakning ska som ovan nämnts ske vid kontrollstationer som sätts upp längs med vägar och gator där skatten tas ut. Genom att bearbeta materialet från kameraövervakningen och matcha dessa mot uppgifter som har kommit in till Transportstyrelsen är det möjligt för styrelsen att upptäcka överträdelser, såsom att för- anmälan eller ändringsanmälan felaktigt inte har gjorts, att en giltig ruttbiljett felaktigt saknas och att elektronisk logg felaktigt inte förs eller inte förs korrekt. Det är som sagt möjligt att upptäcka fordon som inte är för- anmälda genom att använda kameraövervakning. Detta sker genom att registreringsnumret på ett fordon som passerat en kontroll- station matchas mot fordon som är föranmälda. Om det visar sig att det inte har gjorts en föranmälan för det aktuella fordonet trots att det rätteligen borde ha gjorts, ska Transportstyrelsen fatta beslut om att ta ut en sanktionsavgift (se avsnitt 10.16.2). På samma sätt kan det vid bearbetning av materialet från kamera- övervakningen visa sig att ett fordon som har passerat en kontroll- station inte har en giltig ruttbiljett som omfattar den plats där kontrollstationen finns, trots att en sådan biljett rätteligen borde ha funnits. Även i det fallet ska Transportstyrelsen fatta beslut om att ta ut en sanktionsavgift (se avsnitt 10.16.2). Kameraövervakningen kan också användas för att stämma av att den elektroniska loggen förs korrekt. Först matchas fordonets registreringsnummer mot föranmälda fordon. Om det är så att en elektronisk logg ska föras, blir nästa åtgärd att Transportstyrelsen begär in uppgifter ur loggen från den tjänsteleverantör som den skattskyldige har valt för ändamålet att föra loggen. Uppgift om vilken tjänsteleverantör som har anlitats ska i och med föranmälan ha kommit in till Transportstyrelsen. För att kontrollera om loggen förs korrekt kan exempelvis de i loggen senast införda positionerna efterfrågas. Om loggen inte innehåller någon position som ligger i kontrollstationens närområde så kan det betyda att loggen inte förs korrekt. Transportstyrelsen ska då fatta beslut om att ta ut sanktions- avgift. Ovannämnda beskrivningar av matchning av material från kamera- övervakningen mot uppgifter som finns hos Transportstyrelsen kan SOU 2017:11 Förslag till utformning av ett vägskattesystem enligt kommitténs bedömning ske genom automatiserad data- behandling. Det är visserligen som föreslås bedriva övervak- ningen vid kontrollstationerna för vägskatt, men det är Transport- styrelsen som föreslås äga och förvalta det centralsystem som används för att administrera skatten. Det är även i första hand Transport- styrelsen som enligt kommitténs förslag kommer att få in uppgifter från skattskyldiga och tjänsteleverantörer. Det är alltså Transport- styrelsen som kommer att ha tillgång till den information som ska matchas mot materialet från kameraövervakningen för att över- trädelser ska kunna upptäckas. Därför bör Transportstyrelsens centralsystem vara kopplat till kontrollstationerna. Eftersom Trans- portstyrelsen kommer att ha tillgång till den information som gör det möjligt att konstatera ovannämnda överträdelser är det också lämpligt att Transportsstyrelsen är den myndighet som fattar beslut om att ta ut sanktionsavgifter för sådana överträdelser. Kommitténs förslag om att Transportstyrelsen ska fatta beslut om sanktions- avgifter finns i avsnitt 10.9.2. Transportstyrelsens bearbetning av rapporterade förseelser från Som framgår ovan (avsnitt 10.15.3) ska utföra vägkontroller i syfte att upptäcka vissa överträdelser av vägskatte- lagen. Kontrollerna ska utföras av en polisman eller bilinspektör. Upptäcker polismannen eller bilinspektören vid kontrollen att för- anmälan saknas eller att de uppgifter som har lämnats i en anmälan är felaktiga, att den elektroniska loggen inte har förts korrekt eller att det saknas en giltig ruttbiljett ska detta rapporteras till Trans- portstyrelsen. Därefter påbörjar Transportstyrelsen en handlägg- ning av ett ärende om att ta ut sanktionsavgift för den rapporterade förseelsen eller, om det rör sig om en felaktig föranmälan, ett ärende om att begära komplettering av anmälan. Förslag till utformning av ett vägskattesystem Transportstyrelsens granskning av lämnade uppgifter i föranmälan Med hjälp av kameraövervakning och rapporter från Polismyndig- heten kan Transportstyrelsen få kännedom om att skyldigheten att lämna föranmälan för ett visst fordon inte har fullgjorts. Transport- styrelsen kan på samma sätt även få kännedom om att de uppgifter som har lämnats i en föranmälan är felaktiga. Det kan exempelvis handla om att uppgifterna om fordonets egenskaper inte stämmer. Utöver detta bör Transportstyrelsen göra stickprovsmässiga kontroller av att rätt uppgifter har lämnats i inkomna anmälningar. Som exempel kan nämnas att sådana kontroller kan göras genom att ta kontakt med den tjänsteleverantör som har angetts, för att se efter om denne verkligen har anlitats. Vidare skulle Transport- styrelsen kunna kontrollera de uppgifter som har lämnats om fordo- net mot andra uppgifter som styrelsen har tillgång till, t.ex. väg- trafikregistret eller inkomna fordonshandlingar. De nu nämnda kontrollerna av Transportstyrelsen föranleder inget författnings- förslag. Dessa kontroller av Transportstyrelsen har dock i förläng- ningen betydelse för kontroll av beskattningen. Kommittén åter- kommer nedan till ett förslag om att Transportstyrelsen ska bistå i arbetet med att utföra skattekontroller. Enligt vad som föreslås i avsnitt 10.10.1 ovan får Transport- styrelsen förelägga den som är skattskyldig att lämna föranmälan eller att komma in med korrekta uppgifter. Om felaktiga uppgifter har lämnats i en anmälan eller deklara- tion bör detta rapporteras till , eftersom de felaktiga uppgifterna kan ha lett till felaktiga skattebeslut. är den myndighet som ska göra omprövningar. Samarbete mellan Transportstyrelsen och för att kontrollera beskattningen har i egenskap av beskattningsmyndighet ett ansvar för att göra skattekontroller enligt vägskattelagen. Det är dock Transportstyrelsen som kommer att ha tillgång till många av de uppgifter som behövs för kontrollerna. Det är även Transport- styrelsen som kommer att inneha den tekniska kompetens som be- hövs för att exempelvis kunna stämma av uppgifterna i den elektro- niska loggen med uppgifter som inhämtats genom kameraövervak- Förslag till utformning av ett vägskattesystem behöver uppgifter såväl som teknisk och praktisk hjälp av Transportstyrelsen för att kunna genomföra skattekontroller enligt vägskattelagen. Därför ska Transportstyrelsen bistå Skatte- verket i arbetet med att utföra dessa skattekontroller. Som ovan nämnts kommer Transportstyrelsen, genom kamera- övervakning och rapporter från , att få kännedom om att den elektroniska loggen i vissa fall inte har förts korrekt. För den upptäckta överträdelsen ska en sanktionsavgift tas ut. Transportstyrelsen kan också göra en fördjupad kontroll av upp- gifterna i den elektroniska loggen i syfte att upptäcka ytterligare felaktigheter i detta avseende. Transportstyrelsen kan även stämma av uppgifterna i loggen mot andra uppgifter som styrelsen har till- gång till, t.ex. vägmätarställning vid besiktning av fordonet eller färdskrivardata. Transportstyrelsen bör rapportera till om den elektroniska loggen inte har förts korrekt. En felaktigt förd logg kan nämligen innebära att lämnade deklarationer inte stämmer. Att detta ska rapporteras till beror på att det är den myndigheten som ska ompröva beskattningsbesluten, när det finns skäl för det. En bestämmelse om att Transportstyrelsen ska bistå Skatte- verket i arbetet med att utföra skattekontroller finns i 13 kap. 4 § i förslaget till vägskattelag. Som redan nämnts i avsnitt 5.6.2 kan utredningar i ärenden, bland annat kontroll av deklarationer och andra uppgifter, göras på olika sätt. I korthet kan kontrollformer och utredningsåtgärder beskrivas enligt följande. kan göra skrivbordskontroller, besök och revisioner. I sin utredning får använda sig av förelägganden och vissa tvångsåtgärder. Det är den mest ändamålsenliga kontrollformen som ska väljas. Om har flera möjligheter att inhämta nödvändig infor- mation så ska den åtgärden som innebär minsta graden av intrång användas. I normala fall kan tillräcklig utredning genomföras vid skrivbordet genom att den enskilde tillfrågas om sakförhållanden eller ombeds, eller föreläggs, att lämna vissa dokument. Förslag till utformning av ett vägskattesystem kan vid behov inhämta upplysningar och yttranden från andra myndigheter. har en så kallad utredningsskyldighet som innebär att verket ska se till att ärendena blir tillräckligt ut- redda. Det är Transportstyrelsen som ska fatta automatiska beskatt- ningsbeslut enligt vägskattelagen, men det är som före- slås fatta beslut om omprövning, skönsbeskattning och tilläggsavgift. Kommittén anser att bör ha samma möjligheter till kontroll och åtgärder som gäller enligt skatteförfarandelagen. Kommittén föreslår därför att den lagens bestämmelser om bland annat föreläggande, revision, vitesföreläggande, bevissäkring och betalningssäkring ska göras tillämpliga genom att en hänvisning till bestämmelserna tas in i vägskattelagen. Vidare föreslår kommittén att bestämmelserna om skyldighet att utreda och kommunicera i 40 kap. 1–3 §§ skatte- förfarandelagen samt bestämmelserna om uppgifter och handlingar som ska undantas från kontroll i 47 kap. och 68 kap. 1 och 3 §§ i samma lag görs tillämpliga genom att en hänvisning till de bestäm- melserna tas in i vägskattelagen. En bestämmelse som hänvisar till de nämnda bestämmelserna finns i 1 kap. 5 § i förslaget till vägskattelag. Kommitténs förslag: Särskilda avgifter ska tas ut vid vissa över- trädelser. Med särskild avgift avses sanktionsavgift, försenings- avgift och tilläggsavgift. En särskild avgift får inte tas ut för en överträdelse som om- fattas av ett vitesföreläggande. Skälens för kommitténs förslag: Kommittén anser att någon ekonomisk sanktion behövs för att förmå de skattskyldiga att upp- fylla sina skyldigheter inom det tänkta skattesystemet. Således ska en särskild avgift tas ut vid vissa överträdelser. För att sanktions- systemet ska bli effektivt behöver avgifter med olika konstruktion tas ut vid olika slags överträdelser. Dessa avgifter är sanktionsavgift, Förslag till utformning av ett vägskattesystem förseningsavgift och tilläggsavgift. Att olika särskilda avgifter tas ut vid olika typer av överträdelser är inte något ovanligt på skatte- området. Som exempel kan nämnas att den som driver t.ex. restaurang-, frisör-, tvätteri- eller byggverksamhet och inte sköter sina skyldigheter enligt skatteförfarandelagen (2011:1244) kan få betala förseningsavgift, kontrollavgift eller skattetillägg beroende på typ av överträdelse. I avsnitten nedan finns kommitténs förslag om i vilka situationer de föreslagna avgifterna ska tas ut och med vilka belopp. I avsnitt 10.10.1, 10.10.2 och 10.11 föreslås att vissa föreläggan- den ska kunna förenas med vite. Eftersom de skattskyldiga inte ska drabbas av dubbla sanktioner ska en särskild avgift inte få tas ut för en överträdelse som omfattas av ett vitesföreläggande. Förbudet mot dubbelprövning finns beskrivet i avsnitt 8.11.2. Bestämmelser med det nämnda innehållet finns i 9 kap. 1 och 2 §§ i förslaget till vägskattelag. 10.16.2 Sanktionsavgift vid vissa överträdelser Kommitténs förslag: Om skyldigheten att lämna föranmälan eller ändringsanmälan inte har fullgjorts ska en särskild avgift (sanktionsavgift) tas ut. En sanktionsavgift ska även tas ut om skyldigheten att föra en elektronisk logg inte fullgjorts. Vidare ska en sanktionsavgift tas ut om en deklaration för skattepliktig händelse felaktigt inte har lämnats eller om betal- ning som avser en sådan deklaration inte har skett. En ny avgift får tas ut för varje sjudagarsperiod. Skälen för kommitténs förslag Sanktionsavgift när föranmälan inte har gjorts Som framgår ovan föreslår kommittén att de skattskyldiga ska för- anmäla sina fordon innan skattskyldigheten inträder, det vill säga innan fordonen börjar användas på de vägar där vägskatt tas ut. Förslag till utformning av ett vägskattesystem