sou · H5B330d2 · 2017-03-31 00:00:00 — När det gäller lokaliseringen av ett brott som begås med hjälp av internet betyder det att brottet ska lokaliseras utgående från handlingen och utgående från den effekt som innebär att brottet fullbordas i så- dana fall då en effekt krävs enligt brottsbeskrivningen för detta brott. Handlingen har vanligen begåtts vid den dator som har använts för att få ett datorsystem att utföra den aktuella funktionen. Effekten kan vanligen lokaliseras till alla de orter där kommunikationen på internet kan tas emot och meddelandet etc. kan läsas eller observeras.27 NJA 2008 s. 1135 I rättsfallet aktualiserades bl.a. frågan om var internetbaserad läke- medelshandel och medhjälp till denna skulle anses vara begången. Åtalet avsåg en gärning som belagts med straff enligt 4 och 11 §§ i lagen (1996:1152) om handel med läkemedel m.m.28 Enligt dessa be- stämmelser var det kriminaliserat för någon annan än staten, eller en juridisk person i vilken staten har ett bestämmande inflytande, att med uppsåt eller oaktsamhet bedriva detaljhandel med vissa kate- gorier av läkemedel. De åtalade gärningarna bestod i att det i hade skapats och administrerats hemsidor där läkemedel bjöds ut. Språket på hemsidorna var engelska och de aktuella läkemedlen fanns inte i rent fysiskt och de såldes inte heller till kunder bo- satta i . konstaterade att det enligt den s.k. ubikvitets- principen räcker för att lokalisera ett brott i en viss stat att någon del av brottet har förövats där. Om en fysisk handling, som utgör en del av brottet, utförts i anses brottet ha förövats i , även om den omedelbara eller medelbara följden av handlingen har 27Nils-Olof m.fl., En kommentar, (, Zeteo), kommen- taren till 2 kap. 1 § under rubriken av brott begångna på internet. 28Denna lag upphävdes då lagen (2009:366) om handel med läkemedel trädde ikraft. Det räcker alltså med att någon del av hand- lingen har utförts i . uttalade att det var uppenbart att lagens reglering av detaljhandel med läkemedel i första hand tog sikte på försäljning på den svenska marknaden. Något principiellt hinder finns inte mot att i enlighet med den s.k. effektlandsprincipen reglerar distanshandel med läkemedel som riktar sig mot den svenska marknaden även om säljaren bedriver sin verk- samhet från utlandet påpekade domstolen sedan. I sammanhanget hänvisade till be- tänkande Omreglering av apoteksmarknaden (SOU 2008:4) och anförde att det i utredningen finns uttalanden som kan ge intrycket av att det inte skulle vara möjligt att införa en sådan reglering. (I betänkandet sägs bl.a. att inte har några lagliga möjligheter att ingripa mot näringsidkare som är etablerade i andra länder och som säljer läkemedel till på distans [s. 528]). Avslutningsvis anförde domstolen att några formella eller andra omständigheter som talar direkt mot att lagen om handel med läke- medel är att anse som tillämplig i överensstämmelse med ursprungs- landsprincipen, dvs. när handel bedrivs i men är inriktad på utländska marknader, inte synes finnas. Domstolen anförde vidare att lagen när det är fråga om verksamhet på utländska marknader ska tillämpas i enlighet med denna princip har förutsatts vid olika över- väganden i lagstiftningssammanhang. Till de skyddsintressen som bär upp lagstiftningen hör enskilda personers säkerhet och hälsa. Detta skyddsintresse gör sig inte mindre gällande i förhållande till konsu- menter som finns utomlands. fann mot denna bakgrund att det var fråga om brott mot svensk lag. dom i mål nr B 4046-12 Målet rörde straffansvar för artskyddsbrott enligt 29 kap. 2 b § första stycket 4 . Den åtalade personen hade tillsammans med en annan person annonserat om försäljning av ökenvaraner via sitt konto på en tysk hemsida för handel med reptiler.29 Det var utrett att personen ifråga inte hade varit i då han lade ut annonsen 29 Det är förbjudet att saluföra ökenvaraner inom EU om inte undantag har meddelats med i ett särskilt intyg (CITES-intyg). på hemsidan utan sannolikt i . Av utredningen framgick att annonsen lagts upp på en tysk hemsida och var utformad på engelska. Den riktade sig mot länder inom EU. Det påstods inte att vara- nerna skulle ha funnits i . Hovrätten uttalade att annonsen fanns tillgänglig bl.a. för den svenska marknaden och att saluförandet därmed skett bl.a. i . Eftersom saluförandet delvis ägt rum i är svensk domstol behörig att döma över farandet enligt 2 kap. 1 § anförde hovrätten vidare. Hovrätten fann att mannen hade medverkat på ett sådant sätt att han skulle anses som gärningsman och dömde honom för artskyddsbrott. En domare i hovrätten var skiljaktig. Hon anförde bl.a. att frågan om gärningar som innefattar kommunikation på internet är komplex och hänvisade till Pirate Bay-målet där hovrätten fann att det förhållandet att det varit möjligt för allmänheten att via internet ta del av de aktuella verken i – liksom så gott som alla länder – inte ensamt kunde ligga till grund för slutsatsen att brotten be- gåtts i . Hon påpekade vidare att det brott som den tilltalade åtalats för fullbordats i samband med att annonsen lagts ut på inter- net. Det behövs alltså inte effekt för att det aktuella brottet ska vara fullbordat, utan räcker med att annonsen lagts ut för spridning. Enbart den omständigheten att annonsen var tillgänglig via internet kunde inte medföra att brottet skulle anses vara begånget här. Sedan gjorde sina överväganden får rättsläget anses ha klarlagts ytterligare. Särskilt med hänsyn till vad uttalar i NJA 2008 s. 1135 torde det inte finnas några hinder mot en straffrättslig reglering som kan tillämpas bl.a. mot aktörer som riktar sin spelverksamhet mot via internet, t.ex. genom att spelsajten presenteras på svenska, vadslagning erbjuds i svensk valuta eller gäller vadslagningsobjekt på svenska idrottstäv- lingar. Utredningen tänker här särskilt på vad an- förde i fråga om att det inte finns något principiellt hinder mot att i enlighet med den s.k. effektlandsprincipen reglerar distans- handel med läkemedel som riktar sig mot den svenska marknaden även om säljaren bedriver sin verksamhet från utlandet. En annan fråga är om det finns möjlighet till rättsligt bistånd från andra länder i ett enskilt fall. Det ska också sägas att krav på dubbel straffbarhet ställs upp när det gäller europeisk arresteringsorder. Även med den nu föreslagna straffrättsliga regleringen är det alltså inte säkert att det alltid är möjligt att få rättslig hjälp från utlandet och att lagföra personer i . Utredningen ser det ändå som en viktig markering av allvaret i att begå brott mot spellagen genom de föreslagna straffrättsliga bestämmelserna. 24.7.8Något om möjligheten till vitesföreläggande och vitesförbud Av avsnitt 23.13 framgår det att har möjlighet att utfärda ett föreläggande eller förbud mot t.ex. någon som anordnar, tillhandahåller eller främjar ett spel utan licens. Ett sådant förbud kan förenas med vite. Lagkonstruktionen ger alltså möjlighet att välja mellan att anmäla ett sådant förfarande till polisen eller att använda sig av ett föreläggande att upphöra med verksam- heten eller ett förbud mot densamma. Det bör påpekas att en förut- sättning för lagföring är att förfarandet inte omfattas av ett vites- föreläggande eller vitesförbud. I ett sådant fall kan nämligen inte straffansvar komma i fråga. Med den valda lagtekniska lösningen är det alltså upp till Spel- myndigheten att i varje enskilt fall avgöra om det är mest lämpligt med ett vitesföreläggande eller vitesförbud alternativt att anmäla för- farandet till polisen. Det får förutsättas att möjligheten till vites- föreläggande och vitesförbud enbart kommer att användas i mindre allvarliga fall och att huvudregeln är att en polisanmälan görs. Utredningens bedömning: Det finns behov av en ny straffrätts- lig bestämmelse som förbjuder olika typer av otillbörlig påverkan i samband med spel. En sådan bestämmelse gör det lättare för samhället att ingripa mot såväl s.k. matchfixning som andra otill- börliga gärningar på spelmarknaden. Utredningens förslag: Det ska vara straffbart att manipulera utgången av ett spel som omfattas av licenskrav enligt spellagen. Detsamma ska gälla den som förmår någon att manipulera ut- gången av ett sådant spel. Med att manipulera utgången av ett spel ska förstås en handling eller underlåtenhet som otillbörligen påverkar, eller kan komma att påverka, utgången av spelet, oav- sett om gärningen medför eller inte. Straffskalan ska vara fängelse högst . För grova fall av brott intas en särskild bestämmelse med fängelse lägst och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om gärningen ingått i en brottslighet som utövats systematiskt eller i större omfattning eller annars varit av särskilt farlig art. Försök och förberedelse ska vara straffbart. Det är åklagare på Riksenheten mot korruption som handlägger mål som kan kopplas till misstänkt matchfixning. Någon särskild lagstiftning som direkt tar sikte på manipulerade matcher finns dock inte. I Brå:s rapport lyfts framför allt mutbrottslagstiftningen (10 kap. 5 a–c §§ ) och bedrägeribestämmelserna (9 kap. 1–3 §§ ) fram som sådana straffbestämmelser som skulle kunna bli aktuella i situationer som rör matchfixning.30 I samma rapport anförs också vissa betänkligheter mot bestämmelsernas tillämplighet i matchfixningsfall (se vidare i avsnitt 24.9.5. I Brås rapport nämns även vissa andra straffbestämmelser som kan aktualiseras vid matchfixning såsom utpressning (9 kap. 4 § brotts- balken), misshandel (3 kap. 5–6 §§), olaga hot (4 kap. 5 §) och olaga tvång (4 kap. 4 §). Riksenheten mot korruption handlägger också sådana brottsmisstankar om de har samband med matchfixning. Utredningen redogör nedan för bedrägeribestämmelserna och mutbrottslagstiftningen och något om dess tillämplighet vid miss- tanke om matchfixning. 30 Brå:s rapport 2015:18 Matchfixning, Manipulation av matcher och spelmarknad, s. 15. Bestämmelserna om bedrägeri i 9 kap. 1 § har följande lydelse. Den som medelst vilseledande förmår någon till handling eller under- låtenhet, som innebär för gärningsmannen och skada för den vilseledde eller någon i vars ställe denne är, dömes för bedrägeri till fängelse i högst . För bedrägeri döms också den som genom att lämna oriktig eller ofullständig uppgift, genom att ändra i program eller upptagning eller på annat sätt olovligen påverkar resultatet av en automatisk informa- tionsbehandling eller någon annan liknande automatisk process, så att det innebär för gärningsmannen och skada för någon annan. Brottsförutsättningarna enligt 9 kap. 1 § första stycket är att gär- ningsmannen genom vilseledande förmår en annan person till en viss disposition som innebär en förmögenhetsöverföring. 9 kap. 1 § andra stycket avser ansvar för s.k. datorbedrägeri. Bestämmelsen omfattar två brottsrekvisit, dels olovlig påverkan, dels förmögenhetsöverföring. I förhållande till bedrägeri enligt första stycket uppställs när det gäller datorbedrägeri inte något krav på att en fysisk person ska vilseledas. I stället är det fråga om en manipu- lation av själva datorn eller andra automatiska processer. I 9 kap. 2 § återfinns brottsrubriceringen bedrägligt beteende där första stycket avser ringa fall av bedrägeri och andra stycket s.k. snyltningsfall. I 3 § finns bestämmelsen om grovt be- drägeri. I fråga om matchfixning uppmärksammar Brå i sin rapport att det är oklart hur långt bedrägeri (enligt 9 kap. 1 § första stycket ) sträcker sig vid matchfixning. Brå anför i samman- hanget att det inte är uppenbart om och hur vilseledandet går till i samband med vadslagning. I ett beslut har åklagare vid Riksenheten mot korruption lagt ned en förundersökning avseende misstanke om bedrägeri som gällde matchfixning. Situationen rörde vadslagning hos spelbolag. Riksen- heten anförde att såvitt framkommit hade ingen fysisk person hos de berörda spelbolagen vilseletts, eftersom förfarandet tillsynes var automatiserat. Ansvar för bedrägeri enligt 9 kap. 1 § första stycket kunde därför inte komma i fråga. Inte heller ansvar en- ligt 9 kap. 1 § andra stycket var aktuellt enligt åklagaren, eftersom någon manipulation av själva datorn eller andra automatiska proces- ser hade förekommit. I stället, anförde åklagaren, rörde manipula- tionen i detta fall, som skett genom mutor och hot, matchresultat och andra händelser på fotbollsplan, t.ex. utdelade röda kort och straffsparkar. 31 Två andra åklagare på enheten har fattat liknande beslut efter det refererade. Det är viktigt att framhålla att det aktuella beslutet enbart om- fattar spel via internet. Beslutet omfattar således inte den situationen att det har spelats hos ett fysiskt spelombud. Något beslut där åkla- gare tagit ställning till om det kan vara bedrägeri när man spelar hos ett fysiskt ombud på en fixad match har alltså inte fattats. Mutbrottet utvidgades till att, förutom tagande och givande av muta av en begränsad krets av arbetstagare, omfatta också mutor i idrottsliga sammanhang. Bestämmelserna om tagande och givande av muta finns i 10 kap. 5 a–b §§ brottbalken och har följande lydelse. Den som är arbetstagare eller utövar uppdrag och tar emot, godtar ett löfte om eller begär en otillbörlig förmån för utövningen av anställ- ningen eller uppdraget döms för tagande av muta till böter eller fängelse i högst . Detsamma gäller den som är deltagare eller funktionär i en tävling som är föremål för allmänt anordnad vadhållning och det är fråga om en otillbörlig förmån för hans eller hennes fullgörande av upp- gifter vid tävlingen. Första stycket gäller även om gärningen har begåtts innan gär- ningsmannen fått en sådan ställning som avses där eller efter det att den upphört. För tagande av muta enligt första och andra styckena döms också den som tar emot, godtar ett löfte om eller begär förmånen för någon annan än sig själv. Den som lämnar, utlovar eller erbjuder en otillbörlig förmån i fall som avses i 5 a § döms för givande av muta till böter eller fängelse i högst . 31 Beslut , AM-86997-15. I 10 kap. 5 c § finns bestämmelser om tagande och givande av muta, grovt brott. Som nämns ovan var mutbrottslagstiftningen tidigare inriktad på tagan- de och givande muta för en begränsad krets av arbetstagare. omfattar bestämmelsen också mutor i idrottsliga sammanhang. Enligt bestämmelsen omfattar personkretsen således numera även den som är deltagare eller funktionär i en tävling som är föremål för allmänt anordnad vadhållning och det är fråga om en otillbörlig förmån för hans eller hennes fullgörande av uppgifter vid tävlingen. I förarbetena anges följande om nykriminaliseringen. Att korruption kan förekomma också i andra förtroenderelationer än anställnings- och uppdragsförhållanden är utan vidare klart, men har inte föranlett kriminalisering. Så kan man t.ex. tänka sig situa- tioner som går ut på att en icke anställd idrottsman till skada för klubb- ens anseende tar muta för att inte göra sitt bästa i en tävling eller att en medlem av ett politiskt parti tar muta för att begå en illojal handling mot partiet. Att tagande och givande av muta i sådana sammanhang inte omfattas av straffansvar framstår för regeringen som en i de flesta fall fortfarande rimlig avgränsning. Annorlunda kan det emellertid för- hålla sig om situationen skulle beröra även något annat beaktansvärt intresse. För bl.a. idrottens del måste anses att ett sådant tillkomman- de intresse numera utgörs av integriteten hos de system för kommersiell vadhållning som tillåts i anslutning till tävlingar och som omsätter mycket stora belopp. Det finns därför anledning att överväga om tagan- de och givande av muta bör vara straffbart även i det fallet att den som tar emot mutan är deltagare eller funktionär i en tävling som är föremål för sådan allmänt anordnad vadhållning och mutan har ett samband med hans eller hennes fullgörande av uppgifter vid täv- lingen (prop. 2011/12:79 s. 18). Vid närmare påseende talar bl.a. följande skäl för att det finns behov av en sådan kriminalisering. Den kommersiella vadhållning som anord- nas för allmänheten i samband med både idrottstävlingar och andra tävlingar omsätter mycket stora belopp. I uppmärksammade fall utom- lands har det kunnat beläggas att tävlingsdeltagare tagit emot förmåner för att inte göra en fullgod prestation eller på visst sätt eller i visst antal göra en bestämd typ av misstag, vilket gett möjlighet för förmånens givare att göra stora vinster genom att satsa pengar på tävlingens resultat eller enskilda deltagares uppträdande. Med beaktande av spelmarknadens internationella karaktär och de inblandade beloppens storlek kan en motsvarande utveckling för svensk del inte uteslutas. De höga belop- pen gör också att de ingripande sanktioner som en arrangör eller ett förbund kan ha möjlighet att tillgripa mot den som tar emot otillbör- liga förmåner – t.ex. böter eller avstängning – i just dessa fall kan riskera att vara otillräckligt avhållande. I förhållande till förmånens givare är de givetvis helt utan verkan. Inget har heller framkommit som motsäger behovet av eller på annat sätt hindrar att det införs ett straffansvar som tar sikte på att det tas emot eller lämnas otillbörliga förmåner för att påverka utgången eller förloppet av tävlingar som är föremål för allmänt anordnad vadhåll- ning. Visserligen kommer otillbörlighetsbedömningen i en del fall inte att kunna anknytas till pliktstridighet i förhållande till en huvudman, något som Lagrådet pekat på som ett problem med den valda lagstift- ningstekniken. Av författningskommentaren framgår emellertid att bedömningen av förmånens otillbörlighet kan och bör ta sikte även på annat. Där utvecklas också vad som ska avses med allmänt anordnad vadhållning (prop. 2011/12:79 s. 29). För ansvar krävs att tävlingen är föremål för allmänt ordnad vad- hållning och att den förmån som deltagaren eller funktionären tar emot, godtar ett löfte om eller begär, alternativt lämnas, utlovas eller erbjuds, är otillbörlig. Innebörden av otillbörlighetsbedömningen är densamma som enligt första meningen i bestämmelsen. Bedömning- en av förmånens otillbörlighet ska göras med beaktande av samtliga omständigheter som omger gärningen. Otillbörlig är varje transak- tion som objektivt sett har förutsättningar att påverka utförandet av vissa uppgifter eller att uppfattas som en belöning för hur uppgifter utförts. Med tävling avses alla slags evenemang som innefattar att prestationer mäts mot varandra. Vid sidan av idrottstävlingar träffar bestämmelsen således även sådant som schackturneringar och sam- manhang där upphovsmäns alster tävlar mot varandra. Deltagare är den som själv är tävlande, individuellt eller i grupp. Till kategorin funktionärer hör givetvis främst domare och jurymedlemmar och andra som ensamma eller tillsammans med en begränsad krets har ett bestämmande inflytande över bedömningen och rangordningen av prestationerna. Även andra är emellertid att se som funktionärer. Så är t.ex. fallet med den som i omedelbar anslutning till tävlingen har i uppgift att utföra en enligt reglerna obligatorisk besiktning eller medicinsk undersökning, vars resultat avgör om deltagande i täv- lingen alls ska få ske. Det ska noteras att med funktionär avses vidare en person som utövar ledning över det sätt på vilket deltagaren eller deltagarna utför sina prestationer, t.ex. i egenskap av tränare, lag- ledare eller delegationsledare (prop. 2011/2012:79 s. 43 ff.). En viktig begränsning av det straffbara området följer av att den aktuella tävlingen ska vara föremål för allmänt anordnad vadhållning. Med vadhållning avses att pengar satsas på utfallet av en viss hän- delse och begreppet har här samma innebörd som i lotterilagen. 3 § lotterilagen är vadhållning således en form av lotteri, vilket enligt samma bestämmelse i sin tur är en verksamhet där en eller flera del- tagare – med eller utan insats – kan få en vinst till ett högre värde än vad var och en av de övriga deltagarna kan få. En vadhållning är allmänt anordnad om den är öppen för allmänheten och bedrivs med de tillstånd av myndighet som kan vara nödvändiga. För svenska förhållanden träffas således vadhållning som tillåtits enligt lotteri- lagen (prop. 2011/2012:79 s. 45). När det gäller bestämmelserna om tagande och givande av muta i matchfixningssituationer anför Brå i sin rapport att korruptions- lagstiftningen riktar in sig på ett särskilt moment, nämligen det otill- börliga erbjudandet. Förberedelserna, sonderingarna, själva matchfix- ningen och det som sker vid sidan av, vadslagningen, faller däremot utanför.32 Riksenheten mot korruption har drivit två uppmärksammade mål om tagande och givande av muta som gällt matchfixningssituationer. Utredningen redogör för dessa rättsfall i följande avsnitt. 24.8.4Misstänkta fall och avgöranden i domstol inledde och Svenska Basketbollför- bundet (SBBF) en utredning om påstått tveksamt domslut vid en basketmatch. Domaren blev efter utredning inte avstängd men till- delades inte några nya domaruppdrag. I sin utredning om spel på matchen fann misstänkta spelmönster för vad lagda hos ombud. och polisanmälde händelsen . Mot bakgrund av det utredningsarbete som utförts och att fortsatt utredningsarbete inte förväntades leda till ny information som kunde föra utredningen framåt, saknades anledning att fullfölja ärendet. Förundersökningen lades därför ned . och ansåg dock att ärendet, samt andra basketmatcher med påstått tveksamma domslut som de utrett efter , krävde ytterligare utredning. De lämnade därför in en utvidgad polisanmälan. Denna förundersökning lades ned med samma motivering som nedläggningsbeslutet . 32 Brå:s rapport 2015:18, s. 104. har flera fall av misstänkta spelmönster upptäckts av Svenska Spels automatiserade övervak- ningssystem. Dessa har rört främst fotbollsmatcher i division 1 och 2 men även en match i Superettan har varit aktuell. Följande matcher har stoppat vadhållning på : Div 2 Sö. Div 2 No. Div 2 Sö. Av dessa matcher har anmält sex stycken till polisen för misstänkta vadhållningsmönster. I dessa fall har förundersök- ningarna lagts ned eller inte ens inletts. Härutöver har ett 20-tal anmälningar lagts ned av åklagarmyn- digheten. Inom hästsporten får begreppet matchfixning tolkas något annor- lunda än inom andra sporter eftersom det inom svensk hästsport är upp till 15 ekipage som ställs mot varandra. Därigenom kan man anta att svårigheten ökar för den som på förhand vill säkerställa en given utgång av ett enskilt lopp. Än svårare blir det naturligtvis om någon på förhand vill säkerställa utgången av flera lopp, t.ex. samt- liga lopp i ett flerloppssystem av de s.k. V-spelen, såsom t.ex. V4, V75 och V86. I är V-spelen mest populära och utgör av den totala omsättningen på totalisatorspel. De enkla spelformerna såsom plats och vinnare har av om- sättningen. Men det finns några förutsättningar som kan förändra bilden av enskilda lopp. Det är när två eller flera hästar i ett lopp tränas av samma tränare/stall eller om två eller flera hästar i ett lopp har samma ägare. En viss uppmärksamhet har riktats mot tränare och kuskar när det gäller s.k. ”stallkörningar”, där kuskar inte kör för att vinna lopp. Det kan antingen vara för att låta en annan häst i egen träning vinna eller ge en fördel t.ex. till en anhörig som också är kusk i loppet. Detta beteende behöver nödvändigtvis inte vara kopplat till spel, men företeelsen väcker ändå irritation hos spelare och allmän- het och har lett till debatt i sociala medier och tidningar. Misstankar om stallkörningar har förekommit , men sportens orga- nisationer, Svensk Travsport och , har inte kunna leda i bevis att så skett. stängdes en kusk av för att medvetet ha förlorat ett lopp till sin svåger. Själv kom kusken tvåa med loppets favorit. Riksenheten för korruption har drivit två uppmärksammade mål om givande av muta i samband med tävling som var föremål för all- mänt anordnad vadhållning. De refereras nedan. Därtill refereras en uppmärksammad dom om ansvar för grovt bedrägeri på internet med hjälp av en s.k. poker-robot.