sou · H5B311 · 2017-02-28 00:00:00 — De som väljer det månadsvisa förfarandet ska använda en tillståndspliktig tjänsteleverantör för att föra en elektronisk logg över hur fordonet används inom . Kommittén föreslår också att en särskild lag om tjänsteleverantörer införs. Förslag till utformning av ett vägskattesystem sker antingen i förskott (ruttbiljett), eller efterskott (deklaration). Hur ska skatten kontrolleras? ska göra väg- kontroller i syfte att upptäcka vissa överträdelser och rapportera dessa till Transportstyrelsen. Vidare ska Transportstyrelsen använda kameraövervakning för att upptäcka överträdelser. Vissa överträdelser ska Transportstyrelsen rapportera till Skatte- verket, som ska ompröva beslut när det finns skäl för det. Skatte- verket kan även i andra fall inleda en utredning eller en revision inom ramen för ordinarie kontrollverksamhet på skatteområdet. Vilka sanktionsmöjligheter m.m. finns? Transportstyrelsen kan ta ut en sanktionsavgift vid vissa överträdelser samt försenings- avgift eller dröjsmålsavgift i vissa fall. kan ta ut en tilläggsavgift vid skönsbeskattning eller oriktig uppgift. Vidare kan användningsförbud komma att gälla för ett fordon vid utebliven betalning. Ett fordon ska också kunna tas i anspråk för statens fordringar på skatt eller avgift enligt vägskattelagen. En utländsk fordons- ägare får krävas på betalning av förfallna skatter och avgifter i samband med att fordonet stoppas i en vägkontroll. Om betal- ning inte sker får fordonet hindras från att fortsätta färden. Kommitténs förslag i övrigt. Kommittén föreslår även fullständiga förfaranderegler i övrigt för skatteupptaget. Dagens tidsbaserade vägavgift för vissa tunga godsfordon avskaffas när vägskatten införs. De nu gällande fordonsskatte- nivåerna bör ses över och justeras när vägavgiften avskaffas och vägskatten införs. Dagens trängselskatt kvarstår oförändrad när vägskatten införs. Även infrastrukturavgifterna på väg kvarstår oförändrade. Förslag till utformning av ett vägskattesystem Kommitténs förslag: Bestämmelser om vägskatt tas in i en ny vägskattelag. Ett system med tjänsteleverantörer för vägskatt in- förs. Regler om detta tas in i en ny lag om tjänsteleverantörer för vägskatt. Skälen för kommitténs förslag Bestämmelser om vägskatt ska tas in i en ny lag Införandet av en avståndsbaserad vägskatt förutsätter att ny lag- stiftning tas fram. Innan kilometerskatten avskaffades fanns kilometerskattebestämmelserna tillsammans med fordons- skattebestämmelserna i den tidigare vägtrafikskattelagen (1988:327). Den nuvarande vägtrafikskattelagen (2006:227) innehåller bestäm- melser om fordonsskatt och saluvagnsskatt, som båda alltså utgör vägtrafikskatt. En möjlighet skulle därför vara att inordna de nya vägskattebestämmelserna i den befintliga vägtrafikskattelagen. Dock gör kommittén bedömningen att de bestämmelser som behö- ver införas med anledning av den nya vägskatten i många avseenden skiljer sig alltför mycket från bestämmelserna i vägtrafikskattelagen för att det ska vara lämpligt att inordna dem i den lagen. Det är inte heller lämpligt att inordna de nya bestämmelserna i någon annan befintlig lagstiftning. Därför bör bestämmelser om vägskatt tas in i en ny vägskattelag. I kommittédirektiven benämns skatten ”avståndsbaserad väg- slitageskatt för tunga lastbilar”. Enligt direktiven är det dock inte enbart marginalkostnaderna för vägslitage som skatten bör täcka, utan även marginalkostnaderna för luftföroreningar (utom koldi- oxid) och eventuellt fler externa effekter (t.ex. buller). Direktiven anger vidare att kommittén inom den ram som Eurovinjettdirektivet uppställer ska lämna förslag på vilka kostnader som skatten bör baseras på, men att utgångspunkten bör vara att åtminstone beakta kostnaderna för vägslitage och luftföroreningar. Förslag till utformning av ett vägskattesystem direktivet får en avståndsbaserad vägtull täcka bland annat kostnader för vägunderhåll, uppförande av väg, luftföroreningar, buller och även kostnader för att införa och driva vägtullssystemet. Med hänsyn till det ovannämnda får kommittén sägas ha relativt stor frihet att lämna förslag på vilka kostnader som ska ingå i skatten. Enligt kommitténs förslag nedan ska skatten baseras på kostnaderna för vägslitage, vissa luftföroreningar, buller samt införande och drift av systemet. Mot denna bakgrund föreslår kommittén att den nya skatten ges en mer neutral benämning än ”vägslitageskatt”. Vidare bör det namn som väljs vara talande för vad det är för en skatt som avses. Kommittén föreslår därför att skatten ges benämningen ”vägskatt”. Denna benämning är både neutral med avseende på vad skatten är till för och talande för vad det är för en skatt. Benäm- ningen medför även den fördelen att det kan ingå fler eller andra kostnader i skatten utan att lagens namn behöver ändras. Kommittén anser vidare att en kort benämning på lagen är att föredra. Att lagen redan genom sitt namn anger bland annat att skatten är avståndsbaserad och för vilka fordon den tas ut är visser- ligen informativt, men ur ett praktiskt perspektiv är det mindre lämpligt. Det får anses tillräckligt att lagen till sitt innehåll anger hur skatten tas ut och vilka fordon som omfattas av skatteuttaget. Det sagda leder till att kommittén föreslår att den nya lagen får namnet ”vägskattelag”. Vägskattelagens innehåll och struktur Den nya vägskattelagen kommer att behandla frågor om bland annat vem som är skattskyldig, vilka fordon som är skattepliktiga, när och hur skatten ska betalas och vad som händer om skatten betalas , eller inte alls. Lagen ges självständiga förfarande- regler, som dock är uppbyggda efter förebild från andra skatte- författningar. I den mån det är möjligt och lämpligt bör hänvisningar ske till t.ex. vägtrafikskattelagen (2006:227) eller skatteförfarande- lagen (2011:1244). Den föreslagna lagen delas in i 13 kapitel. I det första kapitlet finns lagens inledande bestämmelser. Dessa bestämmelser behandlar lagens tillämpningsområde, beskattningsmyndighet och beslutande myndigheter samt definitioner och hänvisningar. Förslag till utformning av ett vägskattesystem behandlar vilka fordon som är skattepliktiga respektive undantagna från skatteplikt, skattskyldiga personer, skattskyldighetens inträde samt skatteperioder och skattepliktiga händelser. I det tredje kapitlet finns bestämmelser om skattens storlek m.m. I kapitel 4 och 5 finns bestämmelser om att de skattskyldiga ska lämna uppgifter till led- ning för beskattningen. I kapitel 6 finns bestämmelser om att de skattskyldiga ska dokumentera och bevara underlag till de uppgifter som ska lämnas. Kapitel 7 innehåller bestämmelser om beslut som ska fattas enligt lagen. I kapitel 8 finns bestämmelser om ompröv- ning. Kapitel 9 behandlar särskilda avgifter som tas ut vid vissa överträdelser av lagens bestämmelser. Kapitel 10 innehåller bestäm- melser om betalning. Kapitel 11 behandlar regler om användnings- förbud. I kapitel 12 finns bestämmelser om överklagande. Slutligen innehåller kapitel 13 lagens övriga bestämmelser. Dessa är bestäm- melser om avrundning, indrivning och verkställighet, Transport- styrelsens skyldighet att bistå i verkets skattekontroller, uppgiftslämnande mellan myndigheter och ett bemyndigande till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att med- dela vissa föreskrifter. En ny lag för tjänsteleverantörer för vägskatt Som framgår nedan föreslår kommittén att det, som en del av väg- skattesystemet, ska införas ett system med tjänsteleverantörer för vägskatt. De skattskyldiga ska nämligen anlita tjänsteleverantörer för att dokumentera hur fordonen används på vägarna. De bestämmelser som behövs i fråga om tjänsteleverantörer för vägskatt rör bland annat tillståndsprövning, tillsyn, återkallelse och upphörande av tillstånd, säkring av lagrade uppgifter, skyldigheter, överklagande och verkställighet samt tystnadsplikt. De bestämmel- ser om tjänsteleverantörer som kommittén föreslår har bland annat lagen (2014:1020) om redovisningscentraler för taxitrafik och andra liknande lagar som förebild. En möjlighet är att ta in de nya bestämmelserna om tjänste- leverantörer i vägskattelagen som ett eget kapitel. Kommittén anser dock att det blir tydligare om bestämmelserna i stället tas in i en ny lag om tjänsteleverantörer för vägskatt. Förslag till utformning av ett vägskattesystem Kommitténs förslag: Vägskatt ska betalas till staten. Skälen för kommitténs förslag: Av kommittédirektiven följer att en avståndsbaserad pålaga som tas ut för användning av väg stats- rättsligt är att anse som en skatt i . Kommittén bedömer att det inte kan bli fråga om något annat än en statlig skatt. På samma sätt som föreskrivs beträffande trängselskatt och vägtrafikskatt bör det i vägskattelagen föreskrivas att skatten ska betalas till staten. En bestämmelse med det nu aktuella innehållet finns i 1 kap. 1 § i förslaget till vägskattelag. 10.5.1Vilka vägar som ska omfattas av skatten Kommitténs förslag: Hela det allmänna vägnätet, det vill säga de statliga och kommunala vägarna, omfattas av skatteplikt. Även kommunala gator ska omfattas av skatteplikt. Däremot ska inte enskilda vägar och gator omfattas av skatteplikt. Skälen för kommitténs förslag: Den tunga lastbilstrafiken använder alla typer av vägar, men framför allt de vägar och gator som har statligt eller kommunalt huvudmannaskap. Det är även på dessa vägar som det allmänna i huvudsak har kostnader för vägunderhåll till följd av trafikens nedbrytning. Av dessa skäl bör vägskatten omfatta statliga vägar samt kommunala vägar och gator, men inte enskilda vägar och gator. Om skatten skulle tas ut endast på exem- pelvis europavägar, motorvägar och andra huvudleder finns det enligt kommitténs mening en beaktansvärd risk för att det skulle ske en oönskad avledning av den tunga trafiken till vägar med sämre bärighet. Detta skulle stå i uppenbar motsats till målen om ett effektivt vägtransportsystem. Kommittén har övervägt om skatten inledningsvis borde tas ut på ett mer begränsat vägnät än vad som föreslås, men har kommit fram till att det inte finns några tidsmässiga eller andra vinster med att begränsa skatteuttaget till ett mindre vägnät än vad som föreslås. Förslag till utformning av ett vägskattesystem I stället skulle det medföra nackdelar i form av en risk för oönskad avledning av trafiken till vägar med sämre bärighet. Sammantaget föreslår kommittén att statliga vägar samt kom- munala vägar och gator ska omfattas av skatteplikt. Enskilda vägar ska inte omfattas av skatteplikt. Om det skulle uppstå en oönskad avledning av den tunga trafiken till enskilda vägar finns det åtgärder för att motverka detta. Exempelvis kan de enskilda väghållarna ”skylta ner” vägen för maximilast och vid behov ge de egna medlemmarna undantag från viktbegränsningarna. I vissa fall kan det vara en lös- ning att det allmänna får överta ansvaret för vägen. Kommitténs överväganden om vilka vägar som skatten ska om- fatta finns närmare beskrivna i avsnitt 8.6.3. Enligt 1 § väglagen (1971:948) avses med allmän väg sådan väg som anläggs enligt väglagen eller enligt lagen förändras till allmän och sådan för allmän samfärdsel upplåten väg som av ålder ansetts som allmän eller enligt äldre bestämmelser anlagts som eller för- ändrats till allmän och som vid väglagens ikraftträdande hålls av staten eller en kommun. En väg upphör att vara allmän när vägen dras in. Om en kommun är väghållare, upphör vägen att vara all- män, när den enligt (2010:900) upplåts eller ska vara upplåten till allmänt begagnande som gata. Om en väg har upplåtits till allmänt begagnande som gata medan staten är väg- hållare, upphör vägen att vara allmän, när kommunen övertar väg- hållningen. En bestämmelse om vilka vägar som omfattas av skatten finns i 2 kap. 5 § i förslaget till vägskattelag. En definition av allmän väg finns i 1 kap. 4 §. 10.5.2Vilka fordon som ska omfattas av skatten Kommitténs förslag: Vägskatt ska betalas för motorfordon eller ledad motorfordonskombination med en totalvikt på om fordonet är avsett uteslutande för godstransport på väg. För fordon med draganordning grundas skatteplikten på den högsta tillåtna totalvikt som fordonskombinationen kan ha. Förslag till utformning av ett vägskattesystem Skälen för kommitténs förslag: Kommittén anser att vägskatten ska tillämpas på godsfordon med en totalvikt på . Skälen till detta framgår av övervägandena i avsnitt 8.7.3. Kommittén gör bedömningen att det skulle medföra administrativa kostnader att inkludera alla tunga lastbilar under och att dessa tillkommande kostnader skulle överstiga av de extra inkomster som skulle ha uppkommit genom utvidgningen. Extrainkomsterna som skulle komma av att inkludera alla tunga lastbilar under i systemet skulle uppgå till . Merkostnaderna för att inkludera dessa fordon skulle dock uppgå till . Det är därför tillåtet att tillämpa undantagsregeln i artikel 7.5 i Eurovinjettdirektivet. Kommitténs beräkningar finns i betänkandets bilaga 3. För fordon med draganordning ska skatteplikten grundas på den totalvikt som fordonskombinationen kan ha. Huruvida ett släp faktiskt är påkopplat eller inte är alltså inte avgörande. Detta kommer att förenkla de kontroller som behövs avsevärt, vilket för med sig ett kontrollsystem med klart lägre kostnader än vad som annars skulle vara fallet. Vägskatt ska alltså betalas för motorfordon eller ledad fordons- kombination med en totalvikt på . Motorfordon med en totalvikt på mindre än omfattas således inte av skatte- plikt, såvida de inte är försedda med draganordning. Viktgränsen för motorfordon med draganordning kommer i praktiken att gå vid , eftersom ett sådant fordon i regel kan dra en släpvagn på . En förutsättning för skatteplikt ska också vara att fordonet är uteslutande avsett för godstransport på väg. Det innebär att ett fordon som uteslutande är avsett för godstransporter är skatte- pliktigt oavsett vad det är för en typ av resa som företas. Det inne- bär också att skatteplikt inte gäller för ett fordon som används för godstransport om det inte är avsett för det. Kommitténs övervägan- den om detta finns i avsnitt 8.7.3. Vidare är det förstås en förutsättning för att skatt ska betalas att skattskyldighet har inträtt. Skattskyldighetens inträde behandlas i avsnitt 10.6.2 nedan. Nedan, i avsnitt 10.5.4, finns kommitténs förslag avseende vilka fordon som ska undantas från skatteplikt. En bestämmelse om vilka fordon som omfattas av skatteplikt finns i 2 kap. 1 § i förslaget till vägskattelag. Förslag till utformning av ett vägskattesystem 10.5.3Utländska fordon ska omfattas av skatten Kommitténs förslag: Såväl svenskregistrerade som utlands- registrerade fordon ska omfattas av skatten. Bakgrund: Enligt kommittédirektiven ska såväl svenskregistrerade som utlandsregistrerade fordon omfattas av en avståndsbaserad vägskatt i . I andra länder där avståndsbaserade skatter eller avgifter har införts omfattas såväl inhemska som utländska fordon av skatte- eller avgiftsuttaget. Utländska fordon omfattas av vägavgiften för vissa tunga fordon.1 tas trängselskatt ut även för fordon som inte är registrerade i . Skälen för kommitténs förslag: Det följer av kommittédirektiven och det är även kommitténs bedömning att skatteuttaget bör om- fatta merparten av de lastbilar som färdas på de vägar som omfattas av skatten. Samtliga lastbilar som använder vägarna ger nämligen upphov till exempelvis slitage på vägen, buller och utsläpp av luft- föroreningar. Dessutom kan ett system som inte skiljer mellan svenska och utländska lastbilar upplevas mer legitimt och rättvist, vilket bidrar till acceptansen av systemet. Det är även av konkurrens- skäl viktigt att utländska fordon träffas av reglerna i samma omfatt- ning som de svenska fordonen gör, så att konkurrensneutralitet kan uppnås bland de näringsidkare som använder fordon i sin verksamhet. Eurovinjettdirektivet får anses förutsätta att alla tunga lastbilar inom EU ska omfattas av de nationella systemen med vägtullar, eftersom direktivets syfte bland annat är att skapa ett likformigt system för uttag av vägtullar och i detta ligger att de olika medlems- staterna inte ska ha särregler utöver vad som följer av direktivet. Som redan nämnts finns en bestämmelse om vilka fordon som omfattas av skatteplikt i 2 kap. 1 § i förslaget till vägskattelag. 1 Se 5 § lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga fordon. Förslag till utformning av ett vägskattesystem 10.5.4Vilka fordon som ska undantas från skatten Kommitténs förslag: Militärfordon, polisfordon, utrycknings- fordon, väghållningsfordon och veteranfordon ska undantas från skatteplikt. Skälen för kommitténs förslag: Precis som i dagens vägavgifts- system bör det göras undantag från skatteplikten för militär-, polis-, utrycknings-, väghållnings- och veteranfordon. Övervägandena om detta finns i avsnitt 8.7.3. En förutsättning för undantag bör vara att fordonet, utom i fråga om veteranfordon, bär yttre kännetecken som visar att fordonet tillhör någon av de angivna kategorierna. Det måste nämligen vara praktiskt hanterbart att kunna fastställa att ett visst fordon faktiskt ska omfattas av eller undantas från skatteplikt. Med veteranfordon menas fordon som är eller äldre och inte används i yrkesmässig trafik. Fordonsår bör i vägskattelagen ha samma betydelse som i vägtrafikskattelagen (2006:227). En hän- visning i denna del bör tas in i lagens inledande bestämmelser. Med fordonsår avses enligt 1 kap. 5 § vägtrafikskattelagen den uppgift i vägtrafikregistret som anger ett fordons årsmodell eller, om sådan uppgift saknas, tillverkningsår. Om båda uppgifterna saknas i regist- ret, avses med fordonsår det år som fordonet togs i bruk . Eftersom vägskatten är en statlig skatt, ska en lastbil som är registrerad på en ägare som är undantagen från skatteplikt enligt lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall vara undantagen från skatteplikt. Denna skattefrihet för bland annat diplomatiska företrädare följer alltså redan av den lagen och de överenskommelser som har träffats i anslutning till den. Det skulle dock ändå kunna tas in en sådan bestämmelse i vägskattelagen, i klar- görande syfte. En sådan finns i 5 § 1 lagen (2004:629) om trängsel- skatt. Mot bakgrund av vilka slags fordon som omfattas av väg- skatten bedömer kommittén dock att det inte behövs någon sådan bestämmelse i vägskattelagen. I trängselskattesystemet görs det undantag från skatteplikten för EG-mobilkranar, se 5 § 4 lagen om trängselskatt. En EG-mobilkran är en tung lastbil som inte är utrustad för godstransporter och som är försedd med en kran vars lyftmoment är minst 400 kilonewton- Förslag till utformning av ett vägskattesystem meter.2 Eftersom dessa fordon inte är avsedda för transportändamål finns det inte anledning att göra undantag för dem i det nu aktuella skattesystemet. Det får nämligen anses vara meningslöst att införa ett undantag som saknar praktisk betydelse. För fordonskombinationer ska det vara motorfordonet som är avgörande för om kombinationen är undantagen från skatteplikt. En bestämmelse med undantag från skatteplikt finns i 2 kap. 2 § i förslaget till vägskattelag. En definition av fordonsår finns i 1 kap. 4 § i samma lagförslag. Kommitténs förslag: Skattskyldig för vägskatt ska vara ägaren av fordonet, utom då fordonet har försetts med en fordonsutrust- ning som är kopplad till ett avtal med en betalningsförmedlare. I det senare fallet är väganvändaren som ingått avtal med betal- ningsförmedlaren skattskyldig i stället för fordonsägaren. Som fordonets ägare anses den som när skattskyldigheten inträder är eller bör vara upptagen som ägare i vägtrafikregistret eller ett utländskt register motsvarande vägtrafikregistret. Om en innehavare är registrerad i det utländska registret är det i stället denne som anses som ägare. I fråga om ett fordon som används med stöd av saluvagnslicens är det den som när skattskyldig- heten inträder innehar licensen som anses som ägare. Med fordonsutrustning, betalningsförmedlare och väganvändare menas samma som i lagen (2013:1164) om elektroniska vägtulls- system. 2 Se 2 § lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner. Förslag till utformning av ett vägskattesystem När det gäller vägtrafikskatt3 och trängselskatt4 ligger skattskyldig- heten på fordonets ägare. Det innebär att ägaren har ett strikt betalningsansvar för skatten. Beträffande vägavgiften för vissa tunga fordon föreskrivs att det är ägaren som är avgiftsskyldig för ett svenskt fordon.5 På samma sätt finns det ett ägaransvar när det gäller felparkeringsavgift.6 Bestämmelser om registrering av ägar- och fordonsuppgifter m.m. finns i lagen (2001:558) om vägtrafik- register och förordningen (2001:650) om vägtrafikregister. När vägtull tas ut enligt lagen (2013:1164) om elektroniska väg- tullssystem är det betalningsförmedlarna som betalar in vägtullen till myndigheten (avgiftsupptagaren). För en EETS-betalnings- förmedlare regleras betalningsskyldigheten till avgiftsupptagaren i 17 och 18 §§ samma lag. Den enskilde betalar med befriande verkan till betalningsförmedlaren, vilket innebär att den enskildes betalnings- skyldighet gentemot avgiftsupptagaren anses vara uppfylld och avgiftsupptagaren kan inte rikta något krav mot denne. De EU-rätts- liga bestämmelserna om EETS behandlas mer utförligt i avsnitt 5.2.3 ovan. tillsattes en utredning, vägtullsutredning, för att ta fram förslag avseende trängelskatt och infrastrukturavgifter för utländska fordon. Utredningen förslog i sitt slutbetänkande Trängselskatt – delegation, sanktioner och utländska fordon (SOU 2013:3) bland annat att utländska fordon skulle omfattas av trängsel- skatt och att betalning av trängselskatt skulle kunna ske med stöd av transponder. Vid beredning av utredningens förslag kom det fram att det fanns tekniska och juridiska problem med att ta fram betalningslösningar för utländska fordon. fick därför i uppdrag av regeringen att analysera och lämna förslag till hur ett system för att ta ut trängselskatt med användning av transponder skulle kunna utformas. lämnade sina förslag i en prome- moria den 27 januari 2016.7 3Se 2 kap. 4 § andra stycket vägtrafikskattelagen (2006:227). 4Se 8 § andra stycket 1 lagen om trängselskatt (2004:629). 5Se 7 § första stycket lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga fordon. 6Se 4 § lagen (1976:206) om felparkeringsavgift. 7Skatteverkets promemoria Betalningslösning för trängelskatt, daterad , dnr 131 31809-15/113. Förslag till utformning av ett vägskattesystem vägtullsutrednings slutbetänkande diskuterades huru- vida betalningsförmedlaren eller fordonsägaren skulle vara skatt- skyldig vid användning av transponder. Som en klar fördel med att låta fordonsägaren vara skattskyldig lyfte utredningen fram att det blir samma system oavsett vilken teknisk lösning som den enskilde väljer att betala genom. Att låta betalningsförmedlaren vara skatt- skyldig skulle enligt utredningen ha både för- och nackdelar. En fördel var att myndighetens rättsförhållande skulle begränsas till sin avtalspart, som är känd och har en god betalningsvilja och betalningsförmåga. En annan fördel ansågs vara att det blir tydligt att det är den som betalar skatten till staten som är skattskyldig. En nackdel som framhölls var dock att myndigheten och betalnings- förmedlaren är just avtalsparter, där det ingår en komponent till förmedlaren för de risker denne står i fråga om väganvändare som inte betalar, och att det kan hävdas att staten inte ska förhandla med skattskyldiga. Sammantaget ansåg utredningen att fordons- ägaren ska vara skattskyldig även i de fall där avtal har ingåtts med en betalningsförmedlare och transponder används. Det framgår inte om utredningen övervägde om väganvändaren skulle vara skatt- skyldig eller om utredningen utgick från att fordonsägaren och väg- användaren alltid är samma person, vilket inte behöver vara fallet.