sou · H5B374 · 2017-10-04 00:00:00 — Liknande över- gångsbestämmelser gäller även för polisen, som därför ännu inte heller har erfarenhet av att tillämpa bestämmelserna. Av de skäl som anges i avsnitt 7.5.2 bör det tydliggöras att regleringen enbart gäller vid sökning i automatiserade behandlingssystem. Där görs också vissa uttalanden om hur regleringen bör tolkas som är giltiga även för . Behövs det fler eller andra undantag från begränsningsregeln? Undantagen i 3 kap. 7 § tullbrottsdatalagen från begränsningarna av vilka uppgifter som får tas fram vid sökning är utformade efter mönster av polisdatalagen. Av de skäl som anges i avsnitt 7.5.2 bör undantagen ändras även i brottsdatalag. Det gäller undantagen för att bearbeta och analysera information i underrät- telseverksamhet. Vidare bör även kunna göra sökningar i syfte att samordna brottsutredningar som avser brott som kan vara systematiska och för vilka det är föreskrivet fängelse eller däröver. Regleringen bör utformas på samma sätt som för Polis- myndigheten. De tulltjänstemän som arbetar i yttre tjänst har ofta behov av att kunna få hjälp av personal vid ledningscentraler, t.ex. vakthavande befäl eller rikssambandscentralen, med sökning i syfte att klarlägga t.ex. en gripen persons identitet. Vid sökningar av det slaget kan det vara nödvändigt att få fram andra typer av infor- mation, som den ingripande tulltjänstemannen inte alltid har tillgång till nödvändiga sökmöjligheter i sin utrustning. Det bör därför även göras undantag från begränsningsregeln för sådana sök- ningar som görs i ledningscentraler på begäran av en tulltjänsteman i yttre tjänst. 8.5.2Uppgifter från transportföretag får göras gemensamt tillgängliga Utredningens förslag: Bestämmelsen om i vilka fall personupp- gifter från transportföretag får göras gemensamt tillgängliga ska arbetas in i regleringen om gemensamt tillgängliga uppgifter. Skälen för utredningens förslag: I avsnitt 8.4.2 föreslår utredning- en att regleringen av behandling av personuppgifter från transportföretag i huvudsak ska vara densamma som . Utgångspunkten är att uppgifter från transportföretagen till allra största delen är information om personer som inte är intressanta för brottsbekämpningen och att sådana personuppgifter därför ska ges så liten spridning som möjligt. När bestämmelserna i inregräns- lagen och tullagen infördes konstaterade regeringen att uppgifter- nas karaktär krävde begränsningar av hur de fick användas (se prop. 1995/96:166 s. 83 f.). Uppgifterna får därför som utgångspunkt inte göras gemensamt tillgängliga. Enligt 2 kap. 8 § andra stycket tullbrottsdatalagen får person- uppgifter från transportföretag bara göras gemensamt tillgängliga i enskilda fall. Av förarbetena framgår att det skulle strida mot inten- tionerna bakom bestämmelserna att generellt tillåta att sådana upp- gifter görs gemensamt tillgängliga. Om personuppgifterna, t.ex. efter en kontroll, behövs för en brottsutredning eller ha samband med misstänkt brottslig verksamhet bör de dock få behandlas inom ramen för den utredningen eller det underrättelseärendet och göras gemensamt tillgängliga (se prop. 2016/17:91 s. 107). I 3 kap. 2 § tullbrottsdatalagen anges under vilka förutsättningar som personuppgifter får göras gemensamt tillgängliga. Genom sär- regleringen i 2 kap. 8 § andra stycket av i vilka fall uppgifter från transportföretag får göras gemensamt tillgängliga skapas det enligt utredningens mening en otydlighet som kan leda till motsatsslut när det gäller andra slag av personuppgifter. Utredningen föreslår därför att den bestämmelsen utan någon ändring i sak flyttas till 3 kap. 2 §. På samma sätt som bör alltså sådana uppgifter få göras gemensamt tillgängliga om det behövs i ett enskilt fall. 8.6Längsta tid för behandling Utredningens förslag: Personuppgifter som kan antas ha sam- band med viss brottslig verksamhet ska, om de behandlas i ett ärende, inte få behandlas längre än efter det att ärendet av- slutades. Skälen för utredningens förslag: I 4 kap. 9 § andra stycket tull- brottsdatalagen regleras hur länge personuppgifter som behandlas i viss underrättelseverksamhet får behandlas. I underrättelseverksamhet behandlas personuppgifter som huvudregel inte i ärenden och regleringen av när behandlingen ska upphöra utgår därför från när registreringen avseende personen gjordes. Som anges i avsnitt 7.6 behandlas personuppgifter i under- rättelseverksamheten ibland i ärenden, exempelvis i samarbetet mot grov organiserad brottslighet eller i samband med en särskild hän- När personuppgifter i underrättelseverksamhet behandlas i ärenden bör uppgifterna, på samma sätt som vid behandling av per- sonuppgifter i andra ärenden, inte få behandlas längre än efter det att ärendet avslutades. Hur bestämmelsen bör formuleras be- handlas i avsnitt 5.5.2 och 7.5.1. Utredningens bedömning: Övergångsbestämmelserna till tull- brottsdatalagen behöver inte ändras. Skälen för utredningens bedömning: Det finns övergångsbestäm- melser till tullbrottsdatalagen. I punkten 3 b föreskrivs att be- stämmelserna i 4 kap. 6 och 7 §§ tullbrottsdatalagen om hur länge vissa personuppgifter får behandlas inte behöver tillämpas förrän . Den bestämmelsen står inte i strid med brotts- datalagens reglering om hur länge personuppgifter får behandlas och kan därmed behållas. Det bör dock framhållas att måste iaktta skyldigheten i 2 kap. 18 § brottsdatalagen att återkom- mande se över behovet av att behandla uppgifterna fram till dess att bestämmelserna börjar tillämpas. Övergångsbestämmelserna i punkterna 3 a och c som avser vissa bestämmelser om sökning kan också behållas, eftersom direktivet inte ställer några krav på sökbegränsningar. Utredningens förslag till anpassningar av tullbrottsdatalagen innebär att de bestämmelser som övergångsbestämmelserna tar sikte på får ny placering eller numrering. Övergångsbestämmelser behöver i sådana fall inte ändras utan ska fortsätta att tillämpas på samma sätt som . I 18 kap. behandlas behovet av nya övergångsbestämmelser. Kustbevakningsdatalagen gäller enligt 1 kap. 2 § vid behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksam- het och i annan operativ verksamhet, t.ex. sjöövervakning och räddningstjänst. Bestämmelserna i 3 och 4 kap. gäller vid behand- ling av personuppgifter i den brottsbekämpande verksamheten, medan bestämmelserna i 5 kap. gäller vid personuppgiftsbehandling i annan operativ verksamhet. Som anges i avsnitt 4.2 måste registerförfattningarna ändras i vissa avseenden med anledning av dataskyddsdirektivet och anpas- sas till brottsdatalagen. Många bestämmelser behöver överhuvud- taget inte anpassas eller endast ändras redaktionellt. Utredningen behandlar de anpassningar och ändringar som är gemensamma för registerförfattningarna i kapitel 5 och 6. De ytterligare ändringar som krävs i kustbevakningsdatalagen behandlas i detta kapitel. En annan utredare har fått i uppdrag att anpassa den del av kust- bevakningsdatalagen som ligger utanför brottsdatalagens tillämp- ningsområde till dataskyddsförordningen (Ju 2016:H). Utredningens förslag: Kustbevakningsdatalagen med tillhöran- de förordning ska bara innehålla bestämmelser om personupp- giftsbehandling inom brottsdatalagens tillämpningsområde och ges nya namn. De ska benämnas brottsdata- lag och brottsdataförordning. Skälen för utredningens förslag Den nuvarande regleringen renodlas Vid kustbevakningsdatalagens tillkomst övervägde regeringen om personuppgiftsbehandling skulle regleras i två lagar, mot bakgrund av att myndigheten har arbetsuppgifter inom flera olika verksamhetsområden. Eftersom ope- rativa verksamhet är integrerad och inte organisatoriskt indelad i självständiga verksamhetsgrenar ansåg regeringen att övervägande skäl talade för att myndighetens personuppgiftsbehandling skulle regleras i en lag (se prop. 2011/12:45 s. 63). Med hänsyn till hur den nya dataskyddsregleringen är utformad finns det emellertid skäl att på nytt överväga frågan. Kustbevakningsdatalagen reglerar personuppgiftsbehand- ling inom både brottsdatalagens och dataskyddsförordningens till- lämpningsområden. Om man skulle behålla en samlad reglering för personuppgiftsbehandling skulle den därför be- höva dels gälla utöver brottsdatalagen, dels komplettera data- skyddsförordningen. Den nya dataskyddsregleringen gör det nödvändigt att dela upp regleringen av personuppgiftsbehandling på ett annat sätt än . Det skulle i och för sig vara möjligt att göra alla nödvändiga ändringar i den befintliga lagen. Ett annat alternativ är att dela upp regleringen i två separata regelverk – ett för brotts- datalagens tillämpningsområde och ett för dataskyddsförordning- ens. Att ha separata registerförfattningar för en myndighets olika verksamheter är inget nytt. och har olika regleringar för personuppgiftsbehandlingen beroende på i vilken verksamhet uppgifterna behandlas, där regleringen för den brottsbekämpande verksamheten finns i en särskild lag. Lösningen med två separata regleringar är enligt utredningens mening tydlig och lätt att tillämpa. Att inte på samma sätt som de myndigheterna har en organisatorisk uppdelning i olika verk- samhetsgrenar hindrar enligt utredningens mening inte en sådan lösning, eftersom syftet med personuppgiftsbehandlingen är av- görande för vilket regelverk som ska tillämpas. Trots de skäl som anges i förarbetena till kustbevakningsdatala- gen bör därför personuppgiftsbehandling fort- sättningsvis regleras i två olika registerförfattningar. personuppgiftsbehandling som ligger inom brottsdatalagens tillämpningsområde bör regleras i den befintliga lagen med hänsyn till att den till största delen rör brottsbe- kämpande verksamhet. Utredningen har samrått om den lösningen med den utredare som har i uppdrag att anpassa registerförfattningar till dataskyddsförordningen. Mot den bakgrunden bör de bestämmelser i kustbevakningsda- talagen som tar sikte på frågor som ligger utanför brottsdatalagens tillämpningsområde upphävas. Även 2 kap. 10 §, som ställer krav på att det ska framgå i vilken operativ verksamhet personuppgifter be- handlas, bör upphävas. Kustbevakningsdatalagen ges ett nytt namn Eftersom endast den del av personuppgiftsbe- handling som ligger inom brottsdatalagens tillämpningsområde ska regleras i kustbevakningsdatalagen, bör det övervägas om lagens namn ska bytas. Av de skäl som anges i avsnitt 7.1.2 finns det an- ledning att byta namn på registerförfattningarna inom brottsdata- lagens tillämpningsområde. Namnet bör knyta an till hur brotts- datalagen benämns. Det bör vara kort och ange vem författningen gäller för och vad den handlar om. Utredningen föreslår därför att lagen ska benämnas brottsdatalag. Kustbevak- ningsdataförordningen bör i konsekvens med det benämnas Kust- bevakningens brottsdataförordning. Som en konsekvens av att lagens namn ändras måste alla hänvisningar till den ändras. Utredningens förslag: Lagen ska gälla utöver brottsdatalagen när i egenskap av behörig myndighet behand- lar personuppgifter i syfte att bekämpa eller lagföra brott eller upprätthålla allmän ordning och säkerhet. Skälen för utredningens förslag Den nuvarande regleringen behöver anpassas I avsnitt 4.4.1 tar utredningen ställning till att registerförfattning- arna även i fortsättningen ska innehålla bestämmelser om tillämp- ningsområdet och anger övergripande vad som bör gälla för den regleringen. Vidare föreslår utredningen i avsnitt 5.2 att registerför- fattningarna ska gälla utöver brottsdatalagen. Kustbevakningsdatalagen gäller enligt 1 kap. 2 § vid behandling av personuppgifter i operativa verksamhet som rör bl.a. brottsbekämpning, sjöövervakning och räddningstjänst. Tillämpningsområdet måste anpassas till brottsdatalagens tillämp- ningsområde så att det dels utgår från syftet med behandlingen, dels bara omfattar den personuppgiftsbehandling som Kustbevak- ningen utför inom brottsdatalagens tillämpningsområde. Det bör också framgå att lagen endast gäller när agerar i egenskap av behörig myndighet, eftersom det är en viktig avgräns- ning för tillämpningsområdet (se SOU 2017:29 s. 159 f.). Kustbevakningsdatalagen gäller för behandling av personuppgifter som rör bl.a. brottsbekämpning. Som framgår av avsnitt 5.4.6 anses lagföring av brott ingå i begreppet brottsbekämpning, medan det i brottsdatalagen görs skillnad mellan brottsbekämpning och lagföring. För att tillämpningsområdet ska täcka det som om- fattas av regleringen bör det därför inkludera personuppgiftsbe- handling i syfte att bekämpa eller lagföra brott. Brottsdatalagens tillämpningsområde omfattar även personupp- giftsbehandling i syfte att upprätthålla allmän ordning och säker- het. har vissa ordningshållande uppgifter. En av arbetsuppgifter är att genom sjööver- vakning förebygga och ingripa mot störningar av ordningen i sjö- trafiken (3 § förordningen [2007:853] med instruktion för Kustbe- vakningen). I 5 kap. 1 § första stycket 1 kustbevakningsdatalagen regleras behandling av personuppgifter för ändamålet att övervaka den allmänna ordningen och säkerheten till sjöss. Sådan sjööver- vakning syftar enligt förarbetena till att öka respekten för lagar och föreskrifter och till att öka säkerheten till sjöss. Verksamheten omfattar allmän övervakningsverksamhet i form av patrullering och sjösäkerhetsövervakning. Till denna verksamhet räknas inte aktivi- teter som föranleds av misstanke om brott eller brottslig verksam- het (se prop. 2011/12:45 s. 157). Inom ramen för sjöövervakningen har tjäns- temän rätt att ingripa vid ordningsstörningar i trafiken till sjöss eller när det behövs för att avvärja brott mot föreskrifter om trafik- regler och säkerhetsanordningar för sjötrafiken, åtgärder mot vat- tenföroreningar från fartyg och dumpning av avfall i vatten. Vid ett sådant ingripande har en kustbevakningstjänsteman enligt 3 § lagen om medverkan vid polisiär övervakning samma befogenhet som en polisman har enligt 13 § polislagen att avvisa, avlägsna eller omhänderta den som genom sitt uppträdande stör ordningen eller utgör omedelbar fara för den. Det gäller dock bara vid ordningsstörningar till sjöss som utgör en omedelbar fara och i samband med att ingriper mot vissa brott enligt lagen om medverkan vid polisiär övervakning. har också ordningshållande uppgifter enligt dels lagen (2006:1209) om hamnskydd, dels lagen (2004:487) om sjö- fartsskydd. För att brottsdatalag ska täcka all Kustbevak- ningens behandling av personuppgifter som omfattas av brottsda- talagens tillämpningsområde bör myndighetens behandling av per- sonuppgifter vid upprätthållande av allmän ordning och säkerhet omfattas av tillämpningsområdet. Utredningen konstaterar i delbetänkandet att det är personupp- giftsbehandling i syfte att upprätthålla allmän ordning och säkerhet som omfattas av brottsdatalagens tillämpningsområde. Utgångs- punkten är att det krävs fysisk närvaro på den plats där oordning förekommer eller riskerar att uppstå för att det ska vara fråga om upprätthållande av allmän ordning och säkerhet (se SOU 2017:29 s. 164 f. och 167). När en kustbevakningstjänsteman ingriper eller är beredd att in- gripa vid en konkret ordningsstörning, eller en potentiell sådan störning vid en specifik händelse, är det fråga om upprätthållande av allmän ordning och säkerhet. Personuppgiftsbehandling vid så- dan verksamhet bör följaktligen omfattas av tillämpningsområdet för brottsdatalag. Detsamma bör gälla vid ingri- panden och andra åtgärder för att avvärja konkreta brott. Den verksamhet som består av allmän övervakning i trygghets- skapande syfte och att genom närvaro se till att allmän ordning och säkerhet inte störs, ligger däremot utanför tillämpningsområdet. Sådan övervakning kan utföras t.ex. genom rutinmässig patrullering till sjöss eller flygövervakning eller övervakning med hjälp av kameror eller annan digital utrustning i en ledningscentral. Denna typ av övervakning görs utan att den är inriktad mot en konkret störning eller konkret risk för störning. Allmän övervakning av sådant slag kan emellertid övergå till att ha ett ordningshållande syfte och därmed omfattas av tillämpningsområdet. Så är fallet om ledningscentralen tar radiokontakt med ett övervakat fartyg för att ge anvisningar om t.ex. vilken kurs fartyget ska hålla för att und- vika ett avlyst vattenområde. I dessa fall upprätthålls allmän ord- ning och säkerhet utan någon fysisk närvaro på platsen där oord- ning förekommer eller riskerar att uppstå. Även vid rutinmässig patrullering till sjöss kan det upptäckas ordningsstörningar som kräver ingripande. Det är oftast först vid ingripanden som det blir fråga om att behandla personuppgifter. Gränsdragningen avseende vilket regelverk som gäller i enskilda fall blir ytterst en fråga för tillämpningen. 9.3Grundläggande bestämmelser om behandling 9.3.1Tillåtna rättsliga grunder och behandling för nya ändamål Utredningens förslag: ska få behandla per- sonuppgifter om det är nödvändigt för att utföra en arbetsupp- gift i syfte att 1.förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet, 2.utreda eller lagföra brott, 3.upprätthålla allmän ordning och säkerhet, eller 4. fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. Arbetsuppgiften ska framgå av en bindande unionsrättsakt eller av en lag, en förordning eller ett särskilt beslut i vilket rege- ringen uppdragit åt myndigheten att ansvara för en sådan upp- gift. Det ska framgå genom en hänvisning att personuppgifter som behandlas med stöd av lagen ska få behandlas för nya ända- mål enligt de förutsättningar som anges i brottsdatalagen. Skälen för utredningens förslag En bestämmelse som ersätter brottsdatalagens bestämmelse om tillåtna rättsliga grunder för behandling Som anges i avsnitt 6.3.1 bör registerförfattningarna innehålla be- stämmelser om tillåtna rättsliga grunder för behandling av person- uppgifter. Regleringen i 3 kap. 2 § kustbevakningsdatalagen bör således behållas, men det ska framgå att det inte är en ändamålsbe- stämmelse i egentlig mening. Bestämmelsen är på samma sätt som 2 kap. 1 § brottsdatalagen en del av den rättsliga grunden och ger rättsligt stöd för att behandla personuppgifter automatiserat för att utföra sina arbetsuppgifter (se avsnitt 6.1.2). får behandla personuppgifter i den brottsbekämpande verksamheten om det behövs för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet, utreda eller beivra brott eller fullgöra de förpliktelser som följer av internationella åtaganden. bör givetvis även i fortsättningen få behandla personuppgifter om det är nödvändigt för att fullgöra sådana arbetsuppgifter, men regleringen bör anpassas till brotts- datalagens terminologi. I avsnitt 9.2 föreslår utredningen att tillämpningsområdet för brottsdatalag ska omfatta personuppgiftsbe- handling vid upprätthållande av allmän ordning och säkerhet. Det bör därför också vara en tillåten rättslig grund för myndighetens personuppgiftsbehandling. brottsdatalag föreslås gälla utöver brottsdata- lagen. För att det inte ska råda någon osäkerhet om hur bestämmel- sen i 2 kap. 1 § brottsdatalagen förhåller sig till bestämmelsen om tillåtna rättsliga grunder i registerförfattningen bör den senare er- sätta bestämmelsen i brottsdatalagen. Det bör därför föreskrivas i brottsdatalag, på samma sätt som i brottsdatala- gen, att den arbetsuppgift som ska utföra ska framgå av en bindande unionsrättsakt eller en lag, en förordning eller ett särskilt beslut i vilket regeringen uppdragit åt myndigheten att ansvara för en sådan uppgift. Vad det innebär utvecklas i delbe- tänkandet (se SOU 2017:29 s. 238 f.). Behandling för nya ändamål regleras behandling för nya ändamål till viss del i den sekun- dära ändamålsbestämmelsen i 3 kap. 3 § kustbevakningsdatalagen. Utredningen anser som framgår av avsnitt 6.3.2 och 6.4.2 att de sekundära ändamålsbestämmelserna bör upphävas. Förutsättning- arna för behandling för nya ändamål bör i stället regleras i brotts- datalagen. Innan personuppgifter får behandlas för nya ändamål inom brottsdatalagens tillämpningsområde ska det enligt 2 kap. 4 § brottsdatalagen säkerställas att behandlingen är nödvändig och pro- portionerlig för det nya ändamålet. Utredningen föreslår att samma prövning ska göras när de brottsbekämpande myndigheterna be- handlar personuppgifter för nya ändamål utanför tillämpningsom- rådet. I lagen bör det införas en bestämmelse som tydliggör att förutsättningarna för att behandla personuppgifter, som behandlas med stöd av den lagen, för nya ändamål regleras i brottsdatalagen. 9.3.2Behandling av biometriska och genetiska uppgifter Utredningens bedömning: bör inte få be- handla biometriska och genetiska uppgifter. Skälen för utredningens bedömning: I avsnitt 7.3.2 redovisas vad som avses med biometriska och genetiska uppgifter och vilken be- tydelse sådana uppgifter har vid brottsbekämpning. Enligt 2 kap. 12 och 13 §§ brottsdatalagen utgör biometriska uppgifter som används för att identifiera en person och genetiska uppgifter känsliga personuppgifter. Sådana uppgifter får endast be- handlas om det är särskilt föreskrivet och det är absolut nödvändigt för ändamålet med behandlingen. Det är svårt att se att har något behov av att behandla biometriska och genetiska uppgifter och utredningen anser därför att det inte bör finnas någon bestämmelse som medger sådan behandling i brottsdatalag. 9.3.3Sökning på känsliga personuppgifter Utredningens förslag: Sökförbudet i brottsdatalagen ska inte hindra att brottsrubriceringar, uppgifter om tillvägagångssätt vid brott eller uppgifter som beskriver en persons utseende används vid sökning. Det ska inte heller hindra sökning i syfte att få fram ett per- sonurval grundat på etniskt ursprung, religiös eller filosofisk övertygelse eller uppgifter som rör hälsa, om sökningen görs i personuppgifter som inte har gjorts gemensamt tillgängliga. Skälen för utredningens förslag Undantag från sökförbudet i brottsdatalagen vid sökning i alla slags personuppgifter I avsnitt 5.3.8 föreslår utredningen att förbudet i 4 kap. 4 § första stycket kustbevakningsdatalagen att använda känsliga personupp- gifter som sökbegrepp ska upphävas, eftersom det finns ett gene- rellt sökförbud i 2 kap. 14 § brottsdatalagen. Det förbudet utgår till skillnad från dagens reglering från syftet med sökningen. Om syf- tet inte är att få fram ett personurval grundat på känsliga person- uppgifter är sökningen tillåten, även om känsliga personuppgifter används vid sökningen (se SOU 2017:29 s. 272 f.). Eftersom sökförbudet har en ny utformning är det nödvändigt att se över bestämmelserna om sökning. Enligt 4 kap. 4 § andra stycket kustbevakningsdatalagen är det tillåtet att använda brotts- rubriceringar eller uppgifter som beskriver en persons utseende som sökbegrepp vid sökning i uppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga. har alltjämt behov av att kunna an- vända sådana uppgifter vid sökning, även om det leder till att man får fram ett personurval grundat på känsliga personuppgifter. Det bör därför enligt utredningens mening göras undantag från brotts- datalagens sökförbud i brottsdatalag för sådana sökningar. För att möjligheterna till sökning ska vara desamma som bör undantaget omfatta sökning i alla slags personupp- gifter, dvs. oberoende av om de har gjorts gemensamt tillgängliga eller inte. behöver i likhet med och kunna göra sökningar på tillvägagångssätt vid brott (se avsnitt 7.3.3 och 8.3.3). Sådana sökningar kan i vissa fall leda till ett personurval grundat på känsliga personuppgifter. Som exempel kan nämnas att smugglingsmetoder kan avslöja uppgifter om såväl reli- giös övertygelse och politiska åsikter som uppgifter om gärnings- mannens hälsa. Undantag vid sökning i personuppgifter som inte har gjorts gemensamt tillgängliga Det nuvarande förbudet i kustbevakningsdatalagen mot att använda känsliga personuppgifter som sökbegrepp gäller endast vid sökning i uppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga. Det innebär att känsliga personuppgifter får användas vid sökning i uppgifter som enbart ett fåtal har tillgång till.