sou · H5B361 · 2017-06-29 00:00:00 — Vårt förslag om att det i lagtexten uttryckligen ska anges att övervakning ska beslutas om det behövs för att minska risken för att den frigivne begår nya brott eller för att på annat sätt underlätta hans eller hennes anpassning i samhället avser att förtydliga över- grundas beslut om övervakning på en behovs- och riskutredning (se närmare avsnitt 9.3.2). Vi bedömer därför inte att detta förslag leder till några kostnadsökningar. Prövotiden motsvarar den tid av straffet som återstår vid villkorlig frigivning, dock . Enligt gällande rätt upphör övervakningen utan särskilt beslut av prövotiden har förflutit. kan besluta att övervakningen ska upphöra om det inte längre finns behov för åtgärden. Vid prövotider överstigande kan övervakningsnämnden vid missköt- samhet besluta att förlänga övervakningen även efter det att av prövotiden har förflutit. För det stora antalet villkorligt frigivna – de som har en strafftid eller mindre – innebär gällande rätt att övervakningstiden () motsvarar prövotiden. Vårt förslag avseende övervakningstiden innebär att tiden för övervakning som utgångspunkt ska motsvara prövotiden efter vill- korlig frigivning. Om förslaget genomförs kommer de nya reglerna att beröra dömda som avtjänar fängelsestraff överstigande fängelse. De nya reglerna innebär att den som frigetts från ett längre fängelsestraff kan stå under övervakning så länge det bedöms finnas ett behov. Behovet av övervakning ska även framöver fortlöpande omprövas. Det är svårt att säga i vilken utsträckning som de ändrade reglerna kommer att leda till längre övervakningstider. Som anförts ovan är risken för återfall i brott och behovet av övervakning i normalfallet som störst närmast efter den villkorliga frigivningen. Det kan därmed förutsättas att det endast i undan- tagsfall kommer att bli fråga om övervakningstider som överstiger . Vi bedömer dock att förslaget kan komma att leda till att det är något fler personer som står under övervakning. (2014–2016) blev i genomsnitt ca 380 personer villkorligt frigivna från strafftider eller mer. Av dessa var det i genomsnitt drygt 300 personer som ställdes under övervakning. Enligt uppgift från Kriminalvården uppgår kost- naden för ett övervakningsår till ca . Om man antar att högst en femtedel av dem som friges från längre fängelse- straff kommer att ha en övervakningstid som överstiger kom- mer det att bli fråga om en årlig kostnadsökning för Kriminal- vården med (× 60). Sammantaget kan våra förslag till lagändringar avseende reglerna om övervakning antas innebära att ett något större antal personer kommer att stå under övervakning. Förslaget om övervakningstid utgör en del av de kriminalpolitiska överväganden som är aktuella . Det framstår inte som möj- ligt att bryta ut finansieringen för den aktuella kostnadsökningen för Kriminalvården från den övergripande frågan om rättsväsendets dimensionering och finansiering på . Finansieringen bör därför ske inom ramen för de resurser som kan förväntas tillföras Kriminalvården . 10.3.3Reglerna om särskilda föreskrifter Vi har föreslagit att beslutsordningen för särskilda föreskrifter ändras så att beslut om sådana föreskrifter framöver ska fattas av Kriminal- vården. Vi har även föreslagit att reglerna om särskilda förskrifter ändras så att endast villkorligt frigivna som står under övervakning ska kunna meddelas särskilda förskrifter och att föreskrifter ska meddelas i syfte att minska risken för att den frigivne begår nya brott eller för att på annat sätt underlätta hans eller hennes anpass- ning i samhället. om drogprov ska enligt vårt förslag kunna meddelas även om den frigivne inte meddelats föreskrift om vård och behandling. Vårt förslag innebär också att reglerna om föreskrifter avseende boende förtydligas så att det uttryckligen fram- går att en sådan föreskrift kan avse ett kontrollerat boende. Slut- ligen har vi föreslagit att möjligheten att meddela föreskrift om sätt och tid för betalning av skadestånd ska utgå. Ett genomförande av förslaget om att särskilda föreskrifter av- seende sätt och tid för betalning av skadestånd ska utgå kommer inte att leda till några ekonomiska konsekvenser. Vårt förslag om att endast villkorligt frigivna som står under övervakning ska kunna meddelas särskilda föreskrifter innebär i princip en kodifiering av den ordning som redan gäller och vi bedömer inte förslaget får några ekonomiska konsekvenser om det genomförs. Förslaget om att särskilda föreskrifter ska meddelas i syfte att minska risken för att den frigivne begår nya brott eller för att på annat sätt underlätta hans eller hennes anpassning i samhället inne- bär ett förtydligande av att föreskrifter kan meddelas i kontroll- syfte. Det övergripande syftet bakom möjligheten att meddela sär- skilda föreskrifter är, liksom övervakning, att motverka återfall i brott och att främja den frigivnes anpassning till ett liv i frihet. Redan enligt gällande rätt kan särskilda föreskrifter meddelas för att tillgodose intresset av stöd och kontroll. Det kan dock tänkas att förslaget i förening med vårt förslag om ändrad beslutsordning kan komma leda till att särskilda föreskrifter kommer att användas i något större utsträckning än . Enligt uppgift från Kriminalvården förekommer det i begränsad omfattning att villkorligt frigivna meddelas särskilda föreskrifter. Vårt förslag om ändrad beslutsordningen innebär att beslutande- rätten avseende lämpliga återfallsförebyggande insatser flyttas till den myndighet som ansvarar för verkställigheten samt att kopp- lingen mellan verkställigheten av en fängelsepåföljd i anstalt och i frivård tydliggörs. Vi bedömer att ett genomförande av förslagen kommer att leda till en generell ökning av särskilda föreskrifter för villkorligt frigivna. Förslaget om att en föreskrift om drogprov ska kunna meddelas även om den frigivne inte meddelats en föreskrift om vård och behandling kan få till följd att sådana föreskrifter meddelas i fler fall . Även vårt förslag om förtydligande av att särskild föreskrift om boendet kan avse kontrollerat boende kan medföra en ökning av föreskrifter om boendet. Huruvida antalet föreskrifter av detta slag kommer att öka är dock i stor utsträckning beroende av i vilken utsträckning den dömdes hemkommun är beredd att bära kost- naden för insatsen. Enligt normaliseringsprincipen har Kriminal- vårdens klienter rätt till samma stöd- och vårdinsatser som övriga medborgare. Normaliseringsprincipen innebär att det generella an- svar som andra myndigheter har för t.ex. bostad, arbete samt hälso- och sjukvård även gäller Kriminalvårdens klienter. Kriminalvården är således inte ansvarig för att tillgodose klienternas behov av arbete, sjukvård, bostad, m.m. Kriminalvårdens skyldighet ligger i att sam- verka med andra aktörer. Den gällande ansvarsfördelningen innebär att Kriminalvården ansvarar för kostnaderna för villkorlig frigivning, varefter det ekonomiska ansvaret övergår till den dömdes hem- kommun. En föreskrift om kontrollerat boende i form av halvvägs- hus eller liknande efter villkorlig frigivning förutsätter därför ett åtagande från den dömdes hemkommun. Föreskrifter om kon- trollerat boende är kostnadsdrivande och det är inte alla kommuner som har samma förutsättningar att bära dessa kostnader. Samverkans- arbetet skiljer sig också åt i olika kommuner, vilket medför att Kriminalvårdens klienter, även om behoven är liknande, behandlas olika beroende på hur samverkan fungerar i den aktuella kommunen. Den gällande ordningen medför att det är de ekonomiska resurs- erna som kommer att vara avgörande för om den frigivne kan med- delas en förskrift om kontrollerat boende. Samhället har mycket att vinna på att förebygga återfall i brott. Det vore därför rimligt att i vissa fall kunna göra avsteg från normaliseringsprincipen och tillföra resurser till Kriminalvården så att myndigheten kan besluta om lämpliga insatser utifrån behovet av stöd och kontroll. Det har dock inte varit möjligt att inom ramen för vårt uppdrag göra den analys och de överväganden som krävs för att lämna ett sådant förslag. Utifrån den gällande ansvarsfördelningen är det osäkert i vilken mån antalet föreskrifter om boendet kan förväntas öka i sådan utsträckning att det påverkar kostnaderna för kommunerna. Sammantaget kan våra förslag om särskilda föreskrifter leda till en ökning av beslut om särskilda föreskrifter för villkorligt frigivna. I vilken omfattning detta kommer att ske är dock osäkert. Vi be- dömer också att förslagen kan komma att leda till en minskad andel återfall i brott. Fullt genomslag kan förslagen förväntas få först . Det är mot bakgrund av det anförda mycket svårt att bedöma de ekonomiska konsekvenserna av förslagen. Vi bedömer att de ökade kostnaderna bör rymmas inom befintliga anslag. Det är dock viktigt att konsekvenserna följs upp efter att bestämmelserna varit i kraft . Bedömningen av de ekonomiska konsekvenserna av den ändrade beslutsordningen redovisas under avsnitt 10.3.5 nedan. Vi har föreslagit att Kriminalvården ska kunna besluta om elek- tronisk övervakning för att kontrollera en meddelad föreskrift. Det är fråga om en ny kontrollåtgärd. Om förslaget med elektronisk övervakning av villkorligt frigivna genomförs kommer det att leda till kostnadsökningar för Kriminal- vården. Elektronisk övervakning ska kunna användas för att kon- trollera efterlevnaden av en särskild föreskrift och det krävs att så- dan övervakning särskilt är påkallad med hänsyn till risken för åter- fall i brott. Vi uppskattar att det kan tänkas bli fråga om ca 50 be- slut . Enligt uppgift från Kriminalvården kan kostnaden för utrustningen för elektronisk övervakning komma att uppgå till ca (× 50). Enligt kommer inte de nya reg- lerna ensamt att nämnvärt påverka myndighetens kostnader av- seende administration, IT-system etc., åtminstone inte till en början. Supportkostnaden för 50 GPS-bojor kan enligt Kriminalvården be- räknas uppgå till ca . I ett längre perspektiv bedö- mer dock myndigheten att denna förändring, tillsammans med andra, kan komma att innebära en utbyggnad av GPS-övervaknings- systemet, vilket kommer att innebära ökade kostnader. Dessa är emellertid svåra att uppskatta. Vi bedömer att ökningen av kostnaderna för Kriminalvården är av sådan storlek att den ryms inom befintliga anslag. Konsekvenserna bör följas upp efter att bestämmelserna varit i kraft . Våra förslag innebär att Kriminalvården ska fatta i princip alla be- slut beträffande villkorligt frigivna. Kriminalvården fattar beslut om övervakning. Genom våra förslag tillkommer uppgiften att fatta beslut om särskilda föreskrifter och elektronisk övervakning. Vi föreslår också att misskötsamhet i första hand ska hanteras av Kriminalvården. Kriminalvården tillförs därmed också uppgiften att fatta beslut om varning. Kriminalvårdens beslut om särskilda föreskrifter, elektronisk övervakning och varning ska kunna överklagas till övervakningsnämnd. beslut ska kunna överklagas till allmän domstol. Om våra förslag om ny beslutsordning genomförs kan det komma att leda till kostnadsökningar för Kriminalvården. är det Kriminalvårdens personal som bereder de ärenden som avgörs av övervakningsnämnderna. Den nuvarande ordningen innebär att Kriminalvårdens personal föredrar ärenden för nämnden med förslag till åtgärd. Enligt vår bedömning bör inte själva beslutsfattandet kräva så stora resurser. Det är dock viktigt att de som fattar beslut i ärendena har erforderlig kompetens för uppgiften. Detta kan kräva nyrekrytering av personal, utbildningsinsatser, utarbetande av hand- böcker och arbetsbeskrivningar. Vi har vidare föreslagit att Kriminalvården ska ha möjlighet att ompröva tidigare beslut. Det är svårt att bedöma i vilken utsträck- ning det kommer att begäras överprövning av Kriminalvårdens be- slut. Det kan dock förutsättas att antalet ärenden som rör vill- korligt frigivna kommer att minska hos övervakningsnämnderna om förslagen genomförs. Om förslagen genomförs bedömer vi därför att det kan komma att leda till något minskade kostnader för övervakningsnämnderna. Även om den nya beslutsordningen kan komma att leda till något minskade kostnader för övervakningsnämnderna kan kostnaderna totalt sett komma att öka för Kriminalvården. Vi bedömer att kost- naderna kan rymmas inom befintliga anslag. Kon- sekvenserna bör dock följas upp efter det att de nya reglerna varit i kraft . Vi har föreslagit att övervakningsnämnden ska få utökade möj- ligheter att förverka villkorligt medgiven frihet på grund av missköt- samhet. Enligt gällande rätt kan övervakningsnämnden förverka åt gången. Förslaget innebär att förverkande ska kunna ske med högst åt gången. Ett genomförande av för- slaget kan komma att leda till ökade kostnader för Kriminalvården till följd av ökad av anstaltsbeläggning. Kriminalvården uppskattar att det fattas ca 150 beslut om förverkande av villkorligt medgiven frihet. Förverkande av villkorligt medgiven innebär att den dömde får avtjäna den förverkade tiden i anstalt. Utifrån antag- andet att varje beslut avser förverkande av villkorligt med- given frihet är det fråga om 2 eller samman- lagt drygt sex fängelseår. Om det i hälften av fallen (75) kommer att förverkas en månad () i stället leder de nya reglerna om förverkande av villkorligt medgiven frihet på grund av misskötsamhet till 3 (75 × 15 + 75 × 30) eller samman- lagt drygt nio fängelseår. Det är fråga om en ökad anstaltsbeläggning bestående i 1 125 fängelsedygn dvs. ytterligare drygt tre fängelseår. Beräknat på en uppskattad dygnskostnad om , blir kost- nadsökningen . Förslaget om utökade möjligheter till förverkande av villkorligt medgiven frihet utgör en del av de kriminalpolitiska överväganden som är aktuella . Det framstår inte som möj- ligt att bryta ut finansieringen för den aktuella kostnadsökningen för Kriminalvården från den övergripande frågan om rättsväsendets dimensionering och finansiering på . Finansieringen bör därför ske inom ramen för de resurser som kan förväntas tillföras Kriminalvården . Övervakningsnämndernas beslut kan överklagas till allmän dom- stol. Vi bedömer att ett genomförande av förslaget inte kan för- väntas leda till ökade kostnader för de allmänna domstolarna. 10.4Konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet Bedömning: Våra förslag kan antas medföra positiva effekter för det brottsförebyggande arbetet och leda till en minskad andel återfall i brott. Om förslagen i ett betänkande har betydelse för brottsligheten eller det brottsförebyggande arbetet ska dessa konsekvenser anges i betänkandet (15 § kommittéförordningen). Vi bedömer att våra föreslag medför positiva konsekvenser för det brottsförebyggande arbetet. Våra förslag innebär utökade möj- ligheter till brottsförebyggande arbete efter villkorlig frigivning som verkställigheten av ett fängelsestraff pågår. Vi be- dömer att det återfallsförebyggande arbetet under verkställigheten av fängelsestraff i frivård efter villkorlig frigivning kan för- väntas leda till att andelen återfall i brott minskar. Bedömning: Vi bedömer att våra förslag om förstärkta åtgärder för att förebygga återfall i brott efter villkorlig frigivning kan förväntas ha en positiv effekt för att uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män och andra personer i samhället. Om förslagen i ett betänkande har konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män, ska dessa konsekvenser anges i betänk- andet (15 § kommittéförordningen). Målet för jämställdhetspolitiken är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sitt eget liv. Ett delmål för jämställdhetspolitiken är att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Vidare att kvinnor och män, flickor och pojkar ska ha samma rätt och möjlighet till kroppslig integritet. Delmålet omfattar alla ytt- ringar av fysiskt och psykiskt, inklusive sexuellt, våld och hot om våld som riktas mot kvinnor och flickor. Delmålet omfattar vidare hedersrelaterat våld och förtryck samt prostitution och handel med människor för sexuella ändamål. Det andra ledet i delmålet om kroppslig integritet handlar om kvinnors och flickors rätt och möj- lighet att bestämma över sin egen kropp, sexualitet och reproduk- tion. Delmålet omfattar också mäns och pojkars våldsutsatthet och kroppsliga integritet. Delmålet har även ett särskilt fokus på kopp- lingen mellan maskulinitet och våld. Vidare omfattas att motverka kommersialisering och exploatering av kvinnokroppen, i medier, pornografi och reklam som syftar till att reproducera föreställ- ningar om kvinnors underordning. I delmålet ingår också trakasse- rier, hot och annat våld som sker på internet och andra digitala kanaler. Delmålet om mäns våld mot kvinnor har även en stark kopp- ling till närliggande former av våld såsom våld i samkönade rela- tioner och våld mot barn.1 Våra förslag syftar till att förbättra möjligheterna att förebygga återfall i brott. Förslagen kan förväntas leda till en minskad andel återfall i brott. Minskad brottslighet innebär positiva effekter för jämställdheten mellan människor. 1 Se närmare regeringens skrivelse 2016/17:10, Makt, mål och myndighet – feministisk poli- tik för en jämnställd framtid och prop. 2005/06:155, Makt att forma samhället och sitt eget liv – nya mål i jämställdhetspolitiken. Bedömning: Våra förslag leder inte till några andra konsekven- ser av de slag som anges i kommittéförordningen och förord- ningen om konsekvensutredning vid regelgivning. I 15 § kommittéförordningen samt 6 och 7 §§ förordningen om konsekvensutredning vid regelgivning finns krav på att ett betänk- ande ska innehålla beskrivningar av andra betydande konsekvenser av de förslag som läggs fram. Vi bedömer att våra förslag i övrigt inte får några sådana konse- kvenser som anges i 15 § kommittéförordningen som ska redovisas i betänkandet, dvs. konsekvenser för den kommunala självstyrelsen, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Förslag: Den nya lagstiftningen ska träda i kraft . Våra förslag till författningsändringar innebär att de återfallsföre- byggande åtgärderna efter villkorlig frigivning förstärks. Det är dels fråga om förtydligande av gällande regler och nya regler som inne- bär utökade möjligheter till kontroll, dels förändringar avseende beslutsordningen i fråga om särskilda föreskrifter och i viss mån av- seende hanteringen av misskötsamhet. De senare förslagen innebär att Kriminalvården som första instans ska fatta beslut i frågor som har hanterats av övervakningsnämnderna. Genomförande av förslagen kräver att det genomförs en del anpassningsåtgärder och utbildningsinsatser hos . Mot bakgrund av det anförda föreslår vi att förslagen ska träda i kraft . Förslag: De nya bestämmelserna om särskilda föreskrifter och beslut om elektronisk övervakning ska tillämpas beträffande påföljder som dömts ut före ikraftträdandet. Detsamma ska gälla de nya bestämmelserna om övervakningstid och hantering av misskötsamhet under villkorlig frigivning. Beslut om förverkande av villkorligt medgiven frihet på grund av misskötsamhet enligt den nya regleringen får endast grundas på förhållanden som har inträffat efter ikraftträdandet. Övergångs- bestämmelser ska därför meddelas i fråga om förhållanden som inträffat före ikraftträdandet. De nya bestämmelserna om övervakningstid ska endast tilläm- pas på personer som ställs under övervakning efter ikraftträdandet. Övergångsbestämmelser ska därför meddelas i fråga om övervak- ning som beslutats före ikraftträdandet. Bedömning: Våra förslag i övrigt påkallar inte några särskilda över- gångsbestämmelser. Av 2 kap. 10 § regeringsformen följer bl.a. att svårare brottspåföljd inte får åläggas för en gärning än den som var föreskriven när brottet begicks. En bestämmelse av samma innebörd återfinns i artikel 7 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europa- konventionen). Enligt 5 § lagen (1964:163) om införande av brotts- balken ska straffet bestämmas efter den lag som gällde vid gärningen, men om en annan lag gäller vid domstillfället ska den lagen tillämpas om den leder till frihet från straff eller till ett lindrigare straff. Ovan nämnda bestämmelser anses inte omfatta verkställighet av straff.1 De nya reglerna om särskilda föreskrifter, elektronisk över- vakning, övervakningstid och förverkande vid misskötsamhet under villkorlig frigivning avser verkställighet av straff, vilket innebär att de ovan nämnda principerna inte är tillämpliga. Enligt vår bedöm- ning kräver inte lagändringarna avseende särskilda föreskrifter och elektronisk övervakning några särskilda övergångsbestämmelser. 1 Se t.ex. prop. 1965:159 s. 36 f., prop. 1987/88:120 s. 113 och prop. 1997/98:96 s. 176 f. SOU 2017:61 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser Dessa bestämmelser bör från ikraftträdandet omfatta alla som avtjänar fängelsestraff. Även de nya bestämmelserna om övervakningstid och förverkande av villkorligt medgiven frihet på grund av misskötsamhet bör från ikraftträdandet omfatta alla som avtjänar fängelsestraff. När det gäller de utökade möjligheterna till förverkande på grund av misskötsamhet under den villkorliga frigivningen bör det meddelas övergångs- bestämmelser. Det är inte rimligt att en person blir föremål för mer ingripande åtgärder på grund av omständigheter som inträffat före ikraftträdandet, än vad som hade gällt enligt de gamla reglerna. Förverkande av villkorligt medgiven frihet enligt de nya bestämmel- serna bör därför endast få grundas på omständigheter som inträffat efter ikraftträdandet. Det bör meddelas övergångsbestämmelser som innebär att bestämmelserna i 26 kap. 19 § ska tillämpas i sin äldre lydelse i fråga om förhållanden som inträffat före ikraft- trädandet. De nya bestämmelserna om övervakningstid bör från ikraft- trädandet omfatta alla som avtjänar fängelsestraff. Reglerna om över- vakningstidens längd bör dock endast omfatta de som ställs under övervakning efter ikraftträdandet. Det innebär att den nya regler- ingen endast gäller om beslutet om övervakning fattas efter ikraft- trädandet. Om beslutet om övervakning fattas före ikraftträdandet ska de tidigare gällande reglerna om övervakningstidens längd och eventuell förlängning av övervakningstiden (26 kap. 11 och 18 §§ ) tillämpas. 12.1Förslaget till lag om ändring i 26 kap. Om fängelse 10 § Efter den villkorliga frigivningen gäller en prövotid som motsvarar den strafftid som återstår vid frigivningen, dock . Straffet är helt verkställt vid prövotidens utgång förutsatt att villkorligt medgiven frihet kan förklaras förverkad. Paragrafens första stycke innehåller regler om prövotid efter villkor- lig frigivning. Paragrafen behandlas i avsnitt 9.3.1. I paragrafens andra stycke, som är nytt, finns regler om hur länge verkställigheten av ett fängelsestraff pågår. Bestämmelserna mot- svarar den reglering som tidigare fanns i 26 kap. 24 § . Vissa språkliga ändringar har gjorts. Någon ändring i sak är inte avsedd. 11 § Den frigivne ska vara skötsam och efter förmåga för- söka försörja sig och betala skadestånd som dömts ut på grund av brottet. Den frigivne är skyldig att på kallelse inställa sig hos . Paragrafen innehåller bestämmelser om den frigivnes allmänna skyl- digheter och motsvarar 26 kap. 14 § första stycket . Paragrafen behandlas i avsnitt 9.3.1. I kravet på sköt- samhet ligger en skyldighet för den frigivne att rätta sig efter vad som åligger honom eller henne enligt eller enligt före- skrifter som meddelats med stöd av denna. Vissa språkliga ändringar har gjorts. Någon ändring i sak är inte avsedd. 12 § Den som är villkorligt frigiven ska ställas under övervakning om det behövs för att minska risken för att den frigivne begår nya brott eller för att på annat sätt underlätta hans eller hennes anpassning i samhället. Beslut i fråga om övervakning meddelas av Kriminalvården.