sou · H5B337 · 2017-05-05 00:00:00 — Äldre bestämmelser ska gälla för hushållsarbeten som påbörjats före och för sådana arbetsmarknadspolitiska stöd som beslutas av Arbetsförmedlingen före detta datum. De författningsändringar som vi föreslår bör träda i kraft . Förslagen förutsätter i vissa fall viss anpassning hos myndigheterna, framför allt gällande direktåtkomst till uppgifter. Tiden för ikraftträdande kommer dock främst att vara beroende av den tid som krävs för remissbehandling, fortsatt beredning inom , inhämtande av Lagrådets yttrande och riksdags- behandling. Vi bedömer mot denna bakgrund att föreslagen bör kunna träda i kraft . Enligt vår bedömning finns det behov av övergångsbestämmelser endast i fråga om förslagen gällande krav på spårbart betalnings- medel. När det gäller kravet på betalning med spårbart betalnings- medel för hushållsarbete bör detta gälla för arbeten som har på- börjats och därefter. När det gäller kravet i fråga om de arbetsmarknadspolitiska stöden bör kravet på att lönebetalningar sker med spårbart betalningsmedel gälla för stöd som beslutas av Arbetsförmedlingen efter bestämmelsernas ikraftträdande. Det finns enligt vår mening inte några bärande skäl att låta arbeten eller stöd som har påbörjats eller beslutats i tiden före ikraftträdandet att också omfattas av bestämmelserna. En sådan ordning skapar bäst förutse- Ikraftträdande m.m. och konsekvenser av förslagen barhet för dem som berörs av regleringen och ger goda förutsätt- ningar för en smidig övergång till de nya bestämmelserna. När det gäller övriga bestämmelser kommer dessa att gälla från ikraftträdandet. För förslaget om en ny organisation för att bekämpa brott mot välfärdssystemen kommer de bestämmelser som behövs för ett genomförande av förslaget att träda i kraft . Själva genomförandet kommer dock att ske succesivt i takt med att organisation och kompetens byggs upp hos . Förslaget innebär att den nya lagen kan komma att gälla även för sådana förundersökningar som inletts före ikraftträdandet av de nya bestämmelserna. Vi ser dock ingen olägenhet med det som kan påkalla ett behov av en övergångsreglering. Inte heller ser vi skäl att införa övergångsbestämmelser avseende pågående förundersökningar eller mål. Genom att den nya lagen inte innebär någon inskränkning i eller befogenheter säker- ställs också att en övergång kan ske på ett säkert och smidigt sätt. De utbildningsinsatser och organisatoriska förändringar som krävs för övergången till den nya ordningen är inte av den art och det omfång att lagens ikraftträdande av den anledningen måste uppskjutas då vi utgår från att den operativa verksamheten kommer att påbörjas först när organisation och kompetens finns på plats. För särskilda utredares arbete gäller bestämmelserna i kommitté- förordningen (1998:1474). Enligt förordningen ska vissa konse- kvenser av förslagen redovisas i betänkandet. I 14 § anges att om förslagen i ett betänkande påverkar kostna- derna eller intäkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda, ska en beräkning av dessa konsekvenser redovisas i betänkandet. Om förslagen innebär samhällsekonomiska konse- kvenser i övrigt, ska dessa redovisas. När det gäller kostnadsökningar och intäktsminskningar för staten, kommuner eller landsting, ska utredningen föreslå en finansiering. Vidare följer av 15 § att om förslagen i ett betänkande har bety- delse för den kommunala självstyrelsen, ska konsekvenserna i det Ikraftträdande m.m. och konsekvenser av förslagen Detsamma gäller när ett förslag har betydelse för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbets- förutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Om ett betänkande innehåller förslag till nya eller ändrade regler, ska vidare enligt 15 a § kommittéförordningen förslagens kostnads- mässiga och andra konsekvenser anges i betänkandet. Konsekven- serna ska anges på ett sätt som motsvarar de krav på innehållet i kon- sekvensutredningar som finns i 6 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. Det övergripande syftet med utredningens uppdrag har varit att identifiera risker i välfärdssystemen och andra närliggande skatte- finansierade eller skattesubventionerade system, för att därigenom kunna säkerställa en korrekt användning av offentliga medel samt effektivt förebygga och beivra organiserad och systematisk ekono- misk brottslighet mot välfärdssystemen. Samtliga våra förslag tar sin utgångspunkt i detta syfte. Vi föreslår ändringar i ett stort antal författningar. När det gäller förslag vars främsta syfte är att verka förebyggande och förhindra brott genom ett effektivare och utökat informationsutbyte kan näm- nas ändringar i lagen (2001:181) om behandling av personuppgifter i beskattningsverksamhet, lagen (2001:182) om behand- ling av personuppgifter i folkbokföringsverksamhet och lagen (2008:206) om underrättelseskyldighet vid felaktiga ut- betalningar från välfärdssystemen. När det gäller att förebygga och förhindra brott genom att förbättra myndigheternas beslutsunderlag kan nämnas ändringar i socialförsäkringsbalken (2010:110), folk- bokföringslagen (1991:481), lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl., inkomstskattelagen (1999:1229), lagen (2009:194) om förfarandet vid skattereduktion för hushållsarbete och lagen (2000:625) om arbetsmarknadspolitiska program. I syfte att för- bättra de brottsbekämpande myndigheternas förutsättningar att beivra organiserad och systematisk ekonomisk brottslighet mot välfärds- Ikraftträdande m.m. och konsekvenser av förslagen systemen lämnas också förslag till författningsändringar i bidrags- brottslagen (2007:612). Vidare föreslås ett förtydligande i lagen (2014:836) om näringsförbud. I samma syfte föreslår vi också en ny lag, lagen (2017:000) om brottsbekämpande verk- samhet, vilken föranlett följdändringar i förvaltningslagen (1986:223) och i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Vi har utöver ovan nämnda förslag också gett ett flertal förslag till förordnings- ändringar. I några fall föreslår vi att det behov av åtgärder vi identifierat ska utredas i särskild ordning. Det gäller främst sådana åtgärder som vi har bedömt är för omfattande för att rymmas inom ramen för vårt uppdrag och avser frågorna om en säkrare hantering av identitets- relaterade frågor (avsnitt 7.4.1), översynen av uppdrag (avsnitt 7.6.2), frågan om förutsättningarna för en gemensam för- farandelag för utbetalningar från välfärdssystemen (avsnitt 8.2.1), brottsbekämpande myndigheters förutsättningar att inhämta infor- mation på underrättelsestadiet (avsnitt 9.2.1) och frågan om en gemensam statlig utbetalningsfunktion (kapitel 14). Vi har i våra överväganden redogjort för varför vi anser att frågorna bör utredas vidare och gör inte här någon analys av eventuella konsekvenser. Enligt vår mening står det dock klart att sådana åtgärder har en före- byggande funktion gällande såväl brott som felaktiga utbetalningar i stort. Vad avser våra förslag i övrigt är det främst de samhällsekono- miska konsekvenserna, de offentligfinansiella konsekvenserna för myndigheterna samt konsekvenserna för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet som föranleder en närmare redovisning. Konsekvenser för den personliga integriteten har behandlats i sam- band med respektive förslag där sådana konsekvenser kan förutses. Trots detta anser vi att det finns anledning att göra en övergripande integritetsanalys sett till förslagens samlade effekter. Slutligen redo- visar vi konsekvenser för företag och för jämställdheten mellan kvinnor och män. I övrigt bedöms våra förslag varken få ekonomiska eller andra sådana konsekvenser som sägs i 14, 15 och 15 a §§ kommittéförord- ningen för företag eller andra enskilda. Utredningen har efterfrågat underlag för att närmare beräkna intäkter och kostnader för de förslag som vi lämnar. I vissa delar saknar vi i det närmaste helt underlag i fråga om ekonomiska konse- Ikraftträdande m.m. och konsekvenser av förslagen kvenser, i vissa delar är siffrorna preliminära. Vi redogör dock för det underlag som varit möjligt att få från berörda myndigheter samt redovisar, utifrån detta samt övrigt tillgängligt underlag, vår bedömning i fråga om förslagens ekonomiska konse- kvenser. Välfärdssystemen har en central roll i det svenska samhället och deras uppgift är att skapa ett stöd och en trygghet för enskilda. Välfärdssystemen är omfattande och dess finansiering är beroende av skatteintäkter. För att systemen ska uppfattas som trovärdiga och rättvisa krävs att de bidrag och förmåner som utbetalas kommer rätt person eller rätt företag till del och dessutom utbetalas med rätt belopp. Missbruk och överutnyttjande gör inte bara att systemen riskerar att tappa i legitimitet utan orsakar också betydande ekono- miska förluster för det allmänna. Utredningens förslag bidrar till att värna och slå vakt om en modern välfärdsstat och de principer och värderingar som bär upp den genom att med fasthet reagera mot dem som ägnar sig åt kriminalitet mot välfärdssystemen och andra närliggande skattefinansierade eller skattesubventionerade system. En väl avvägd och ändamålsenlig kontroll och ett effektivt infor- mationsutbyte mellan myndigheter och andra aktörer har i detta avseende en mycket viktig funktion. Utredningen bedömer därför att mer korrekta register, ett bättre beslutsunderlag och ökad kon- troll hos utbetalande myndigheter och en mer effektiv straffrättslig lagstiftning kommer att leda till att förtroendet för systemen ökar och att brottsligheten mot välfärdssystemen minskar vilket därmed leder till stora samhällsekonomiska besparingar. Vi bedömer att konsekvenserna av att inte vidta föreslagna åtgär- der i syfte att förebygga, förhindra, upptäcka och beivra brottslighet mot välfärdssystemen kan bli allvarliga och få stor betydelse för frågan om välfärdssystemens förtroende och förmågan att upprätt- hålla dagens väl utbyggda system både i fråga om olika former av ersättningar och ersättningsnivåer. Vi menar därför att det ur ett samhällsekonomiskt perspektiv är angeläget att vidta förhållandevis omfattande och kraftfulla åtgärder för att säkra välfärdssystemens nuvarande omfattning och nivå. Ikraftträdande m.m. och konsekvenser av förslagen 15.2.3Konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet Utredningens övergripande syfte är att motverka brott, vilket till en början tar sig uttryck i förslag som innebär dels att ge de utbetalande myndigheterna bättre möjligheter att förhindra och upptäcka brotts- liga förfaranden som riktas mot välfärdssystemen, dels öka förut- sättningarna för att beslutsunderlag som myndigheterna utgår ifrån i större utsträckning speglar verkliga förhållanden. Förslagen i kapitel 7 och 8 tjänar detta syfte. De föreslagna åtgärderna vad avser utökade och effektivare möjligheter att inhämta information och utbyta information mellan myndigheter bidrar till detta. Genom att utvidga lagen om underrättelseskyldighet kommer framför allt brottslighet som begås genom företag i större utsträckning att för- hindras och upptäckas. Det räcker dock inte med ett utökat informationsutbyte och mer effektiv kontroll för att förebygga och förhindra brottslighet mot välfärdssystemen. Utredningen har därför också lagt förslag som syftar till att göra det svårare för personerna bakom brotten att använda sig av oriktiga intyg eller på annat sätt lämnade oriktiga uppgifter. Sådana kan bestå av såväl oriktiga handlingar som oriktiga påståenden om kontanta betalningar som grund för utbetalningar. Sammantaget gör vi bedömningen att åtgärderna kommer att få stor betydelse för möjligheterna att förhindra, förebygga och upptäcka brott mot välfärdssystemen. När det gäller de brottsbekämpande myndigheternas förutsätt- ningar att bekämpa brottsligheten menar vi att en tydligare anmäl- ningsskyldighet kommer att innebära att upptäckt brottslighet i större utsträckning kommer att anmälas och således komma till de brottsbekämpande myndigheternas kännedom. Detta tillsammans med utökad underrättelseskyldighet om felaktiga betalningar och en mer samlad straffrättslig reglering menar vi kommer att leda till att fler brott upptäcks och lagförs i ett tidigare skede. Att de brottsliga tillvägagångssätten upptäcks på ett tidigt stadium kommer enligt vår mening att leda till färre omfattande och komplexa brotts- utredningar. Vi menar att våra förslag, tillsammans med en mer effektiv handläggning av enklare bidragsbrott, kan leda till en tydlig ambitionshöjning att bekämpa brottsligheten. Ikraftträdande m.m. och konsekvenser av förslagen Utredningen har i kapitel 11 behandlat fördelar och nackdelar med ett förändrat ansvar för utredningar och handläggningen av mål mot bidragsbrottslagen. I analysen behandlas de konsekvenser ett förändrat ansvar får för de berörda myndigheternas verksamhet. Vi hänvisar därför delvis till den konsekvensbeskrivning som ges där. Vår bedömning är att en förändring i enlighet med förslagen får positiva konsekvenser för brottsbekämpningen som helhet. För- slaget skulle innebära att de problem som finns med bl.a. ned- lagda förundersökningar hos skulle kunna minska. Vidare ges bättre förutsättningar att höja kompetensen för att hantera bidragsbrottslighet på ett ändamålsenligt sätt, vilket i sin tur bör ge förutsättningar för en mer effektiv och rättssäker ärende- hantering. Förslaget kommer också, enligt vår mening, att leda till att resurser frigörs för utredning av grova och mer komplicerade bidragsbrott. För att göra den straffrättsliga regleringen mer sammanhållen och ändamålsenlig föreslår vi ett utvidgat tillämpningsområde för bidrags- brottslagen. Vi menar att även detta leder till att skapa en enhetligare handläggning och syn på denna typ av brottslighet, vilket ökar förutsättningarna för att åstadkomma en effektiv brottsbekämpning. Brotten mot välfärdssystemen utgör ett komplext område och kan inte ses isolerat från andra klandervärda beteenden. Flera andra förhållanden har en hög grad av påverkan på denna brottslighet. Ett sådant är t.ex. att lämna oriktiga uppgifter till folkbokföringsverk- samheten. Som vi framhållit utgör folkbokföringsdatabasen ett viktigt verktyg för flera utbetalande myndigheter i den dagliga ärendehanteringen och det är mycket viktigt att databasen i så stor utsträckning som möjligt innehåller korrekta uppgifter. Vi menar att folkbokföringsdatabasen har en så central roll att den bör omgärdas av ett starkt skydd och föreslår därför att ett nytt folkbokförings- brott införs. För välfärdsbrottsligheten menar vi att ett folkbok- föringsbrott kan förväntas ha förebyggande effekter och leda till att skapa ett bättre beslutsunderlag för myndigheterna i ärendehand- läggningen genom att uppgifterna i registret kommer att hålla en högre kvalitet. Införandet av ett folkbokföringsbrott innebär också en tydlig signal om registrets centrala betydelse för samhället i stort, vilket bör leda till en än noggrannare kontroll av uppgifter som registreras. Det innebär vidare att samhället markerar allvarligheten i Ikraftträdande m.m. och konsekvenser av förslagen att inte fullgöra sina skyldigheter i fråga om en så grundläggande och viktig funktion. Sammanfattningsvis menar vi att samtliga de förslag vi lägger leder till bättre förutsättningar att effektivt förebygga, förhindra och upptäcka brott. Förslagen kommer också att leda till bättre förut- sättningar för att beivra och lagföra de personer som ägnar sig åt nu aktuell brottslighet. Våra förslag kan förväntas leda till dels en besparing i form av minskade felaktiga utbetalningar (såväl avsiktliga som oavsiktliga) från välfärdssystemen, dels något ökade intäkter för staten i form av återförda brottsvinster och återkrav. Som redogjorts för i betän- kandet har tidigare omfattningsbedömningar uppskattat de felaktiga utbetalningarna till mellan 16–. Även om en stor del av dessa inte anses utgöra avsiktliga fel och det råder stor osäker- het kring uppskattningen anser utredningen att det står klart att det finns stora ekonomiska besparingar att göra genom att vidta de av utredningen föreslagna åtgärderna. Förslagen leder naturligtvis även till kostnader för myndig- heterna, vilka redovisas i nedanstående avsnitt. Det handlar bl.a. om initiala kostnader för inrättande av bidrags- brottsenhet, för utformning av delvis nya it-system och för utbild- ning. Det kan också förutses vissa utökade personalkostnader för ökad kontroll. Sammantaget gör dock utredningen bedömningen att besparingarna och de minskade utgifterna kommer att vida överstiga de kostnader som förslagen för med sig. Besparingen finan- sierar därmed det tillskott av medel som är nödvändigt att tillföra vissa myndigheter enligt nedan. Eftersom vi menar att de offentlig- finansiella besparingarna finansierar de nedan angivna kostnaderna kommer detta inte att kommenteras ytterligare nedan. Ikraftträdande m.m. och konsekvenser av förslagen 15.2.5Kostnader för myndigheter och kommuner I detta avsnitt behandlas de förslag som vi bedömer föranleder kostnader för myndigheterna. Några av förslagen menar vi inte medför några sådana konsekvenser eller endast försumbara sådana, t.ex. frågan om ett förtydligande av myndigheternas uppdrag och frågan om spårbara betalningsmedel. Dessa behandlas därför inte ytterligare. Ekonomiska konsekvenser av ett utökat informations- utbyte kan bedömas endast mot bakgrund av de uppskattningar varje myndighet gör om besparingar, kostnader etc. Som vi har angett inledningsvis har det visat sig mycket svårt att få fram ett närmare underlag för att bedöma myndigheternas ekonomiska konsekvenser av våra förslag. Vi redogör dock för det underlag som vi tagit del av och redovisar vår bedömning i fråga om förslagens ekonomiska konsekvenser. Förslagen om utökat informationsutbyte direktåtkomst till andra myndigheters databaser Flera av våra förslag innebär att det ska ske ett utökat informations- utbyte mellan myndigheter. Vi föreslår att ska ges direktåtkomst till vissa särskilt angivna uppgifter hos , , samt Pensionsmyndig- heten. Frågan har utretts . I Ds 2013:57 (s. 85) framfördes att direktåtkomsten bör leda till ekonomiska besparingar och ett mer effektivt utnyttjande av såväl Migrations- verkets som övriga myndigheters resurser. Kostnaderna för Migra- tionsverket beräknades uppgå till för system- utveckling m.m. och därtill kommer en årlig kostnad för support och förvaltning med . Det konstaterades att kostnaderna för övriga myndigheter är blygsamma. Vidare gjorde man bedöm- ningen att kostnaden (såväl den initiala som den årliga) kunde rymmas inom det anslag om som Migrations- verket tillförs för kostnader som är förknippade med de då nya återkallelsebestämmelserna. Man på- pekade också att myndigheternas effektivitetsvinster i viss mån Ikraftträdande m.m. och konsekvenser av förslagen övervägde kostnaderna för förslaget. Kostnaderna för övriga myndigheter bedömdes rymmas inom denna ram. I utredningen 2015:73 (s. 422–423) konstaterades att inhämtar en del av uppgifterna som verket nu föreslås få direktåtkomst till. Enligt utredningen borde den föreslagna direktåtkomsten leda till ett mer effektivt informations- utbyte och därmed också ett mer effektivt utnyttjande av berörda myndigheters resurser samt att förslaget möjliggör en förbättrad kontroll vid handläggning av uppehållstillstånd för arbete och arbets- tillstånd. , menade utredningen, borde förslagen leda till ekonomiska besparingar för berörda myndigheter genom att den administrativa arbetsbördan minskar. På kortare sikt gjorde man bedömningen att förslaget kunde förväntas leda till kostnader för såväl systemutveckling som för support och förvaltning. Även om det var svårt att beräkna dessa kostnader menade utredningen att det inte fanns skäl att frångå den kostnadsberäkning som gjorts i ovan nämnda promemoria. I fråga om övriga myndigheter gjordes samma bedömning som tidigare, dvs. att kostnaderna kunde finansieras inom deras befintliga anslagsramar. I betänkandet SOU 2016:91 lades också fram ett förslag som i huvudsak överensstämmer med det som lämnades i SOU 2015:73. Där konstaterades att det initialt kommer att medföra vissa kostnader att skapa en direktåtkomst, men att kostnaderna därefter torde bli minimala (s. 110–111). Vi instämmer i stort med vad som anförts ovan och bedömer att förslaget leder till effektivitetsvinster, inte minst pga. att det infor- mationsinhämtningsförfarande som förekommer effekti- betydligt. För del bedömer vi att de initiala kostnaderna för systemet ligger runt . När det gäller de löpande kostnaderna anser vi, mot bakgrund av de effektivitetsvinster som förslaget kan antas leda till, att dessa kan finansieras inom befintligt anslag. Vad avser den initiala kostnaden bör tillföras detta belopp. I likhet med tidigare bedömningar menar utredningen att övriga myndigheters kostnader inte heller torde uppgå till större belopp än att de kan rymmas inom respektive myndighets anslag. Ikraftträdande m.m. och konsekvenser av förslagen Utredningen föreslår att direktåtkomst till Migrations- verkets verksamhetsregister utökas till vissa särskilt angivna upp- gifter som behövs för handläggning av ärenden i folkbokföringsverk- samheten. Vidare föreslås en direktåtkomst mellan folkbokförings- verksamheten och beskattningsverksamheten inom . När det gäller förslagets konsekvenser kan utredningen konstatera att ett utvecklat it-stöd kommer att innebära en mer resurssnål och snabbare handläggning. Uppgifter som lämnas ut manuellt av med- arbetare inom beskattningsverksamheten kommer i stället att omfattas av direktåtkomsten. En sådan effektivisering inom respektive verksamhetsområde skulle sannolikt leda till att de kostnader för investeringen som uppkommer skulle finansiera sig själv . När det gäller de initiala kostnaderna för dessa förslag är utgångs- punkten en annan än när det gäller förslaget om direktåtkomst. De nu aktuella förslagen handlar om att utöka en redan existerande direktåtkomst, dvs. systemet finns redan på plats även om det i viss mån måste justeras, och om att åstadkomma en direktåtkomst mellan olika verksamhetsgrenar inom en myndighet. Kortsiktigt innebär detta en vidareutveckling av tjänster som på används vid handläggning av ärenden om identitetskort och som används mellan andra verksamhetsgrenar inom . Kostnaderna torde därför enligt vår bedömning bli väsentligt mindre än de för direktåtkomst. Inte heller förvaltningskostnaderna bör uppgå till samma summa som i det tidigare förslaget, även om det kan förväntas en viss höjning av den förvaltningskostnad har . Enligt vår bedömning bör eventuella kostnader som uppkommer kunna finansieras inom befintligt anslag. Förslaget om arbetsbevis (avsnitt 7.4.4) innebär att en ny auto- matiserad tjänst ska tas fram och tillhandahållas av . Myndigheten ges i uppdrag att ta fram ett standardiserat intyg med uppgifter om arbetsförhållanden. Handlingen ska utfärdas av Skatte- verket och kunna tillhandahållas genom en automatiserad tjänst. Uppgifter i arbetsbeviset ska utifrån vem som är frågeställare och Ikraftträdande m.m. och konsekvenser av förslagen arbetsbevisets syfte sammanställas och presenteras på ett standardi- serat sätt. Det är en helt ny tjänst som ska tillhandahållas och kräver således en utveckling av ett nytt it-system och därefter underhåll och support. Utredningen gör bedömningen att de initiala kostnaderna för systemet uppgår till i likhet med vad som beräknats för utvecklande av systemet för direktåtkomst. Denna summa bör tillföras . När det gäller kostnaden för förvaltningen av systemet, som inte bör uppgå till några stora summor, bör den kunna rymmas inom befintligt anslag. Åtgärder gällande uppgifter i folkbokföringsdatabasen