sou · H5B3100 · 2017-12-12 00:00:00 — Upplysningen om att det som sägs om föremål även gäller skriftliga handlingar tas bort. Det införs en ny beslags- grund som gör det möjligt att ta föremål i beslag för att de ska kunna användas vid en undersökning på distans. Bestämmelserna i 27 kap. 3 § om beslag hos post- och tele- befordringsföretag moderniseras. Åklagaren ges en möjlighet att i vissa fall avsluta post- kontroll. Bestämmelsen i 27 kap. 12 § första stycket om behörighet att öppna och närmare granska brev och enskilda handlingar tas bort, liksom bestämmelsen i 24 § första stycket samma kapitel som hänvisar till den. Bestämmelserna i andra stycket om bl.a. gransk- ning av beslagtagna handlingar moderniseras och görs uttryck- ligen tillämpliga även på informationsbärare såsom hårddiskar och mobiltelefoner. Om en fråga om kopiering väcks i högre rätt gäller samma sak som om det rör sig om en beslagsfråga. Avvikande bestämmelser om kopiering som finns i en annan författning gäller före kapitlets kopieringsbestämmelser. Brottskatalogen i 27 kap. 2 § andra stycket flyttas till 18 § samma kapitel. Detta föranleder vissa ytterligare följdändringar. Säkrande av information genom beslag och kopiering En del i vårt uppdrag är att göra en språklig översyn av bestäm- melserna om beslag. Vi har också ansett det nödvändigt att göra vissa ändringar i sak och att genomföra en viss ändring i kapitlets struktur. När det gäller våra språkliga och redaktionella ändringar gäller det som sagts i avsnitt 6.12.1. I den delen hänvisar vi därför till den framställningen. Övriga ändringar kommenteras i det föl- jande. 7.10.1Nya och ändrade rubriker Kapitelrubriken bör avspegla att kapitlet innehåller regler om kopi- ering. Rubriken bör därför lyda ”Om beslag, kopiering och hemliga tvångsmedel”. För att kapitlet ska bli tydligare och lättare att orien- tera sig i, bör det vidare föras in ett flertal nya mellanrubriker. 7.10.2Proportionalitetsprincipen bör få en egen paragraf Det framgår av 27 kap. 1 § tredje stycket att tvångsmedel enligt kapitlet får beslutas endast om skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den misstänkte eller för något annat motstående intresse. Bestämmelsen ger ut- tryck för proportionalitetsprincipen. Eftersom regeln är tillämplig på alla tvångsåtgärder i kapitlet framstår det som osystematiskt och otydligt att den finns i grundregeln om beslag. Den bör i stället finnas i en särskild paragraf, som inleder kapitlet. Trots de nack- delar som kan finnas med omflyttning av en grundläggande para- graf, föreslår vi därför att proportionalitetsregeln behålls i 1 § medan de övriga bestämmelserna om beslag flyttas till en ny 1 a §. 7.10.3Den grundläggande bestämmelsen om beslag bör ändras I 27 kap. 1 § andra stycket anges att det som i kapitlet sägs om föremål också gäller om skriftlig handling, i den mån inte annat är föreskrivet. Regeln syftar till att tydligt utmärka att en skriftlig handling inte bara kan tas i beslag när den ska vara föremål för syn eller besiktning utan även när den utgör ett skriftligt bevis i egentlig Säkrande av information genom beslag och kopiering mening.11 Enligt vår mening tillför bestämmelsen inte något väsent- ligt, eftersom även skriftliga handlingar är föremål. Det kan knappast råda någon tvekan om detta. Det är inte heller nödvändigt att i grundbestämmelsen om beslag ange att det finns vissa specialregler om skriftliga handlingar. Sådana regler finns ju även i fråga om försändelser, utan någon upplysning om det i 1 §. Vi föreslår därför att bestämmelsen tas bort och alltså inte finns med i den nya 1 a §. 7.10.4Det behövs en ny beslagsgrund Vi föreslår i kapitel 6 att det införs en möjlighet att göra under- sökningar på distans. Sådana undersökningar får enligt våra förslag bl.a. ske med hjälp av en beslagtagen informationsbärare, t.ex. en mobiltelefon. Ett typexempel är att man använder en mobilapplika- tion för att få tillgång till externt lagrad information. Vår bedöm- ning är att detta syfte, dvs. att använda informationsbäraren som ett verktyg för att man ska få tillgång till externt lagrad informa- tion, inte ryms inom de befintliga beslagsgrunderna i 27 kap. 1 § RB (1 a § enligt våra förslag). För beslag krävs det nämligen att föremålet har en omedelbar betydelse för utredningen. Det anses således inte tillåtet att exempelvis ta en nyckel i beslag för att man ska kunna använda den vid en husrannsakan.12 Med hänsyn till det anförda är det nödvändigt att införa en ny beslagsgrund för att reglerna om undersökning på distans ska fungera som de är tänkta. Det bör därför anges i den nya 27 kap. 1 a § att ett föremål får tas i beslag om det skäligen kan antas att föremålet kan användas vid en undersökning på distans. 7.10.5Reglerna om beslag av försändelser bör moderniseras Det finns i 27 kap. 3 § RB särskilda regler om beslag av försändelser som finns hos post- och telebefordringsföretag. Vi har i avsnitt 7.7.10 föreslagit vissa ändringar i sak i den paragrafen som tar sikte på kopiering. Paragrafen bör också moderniseras språkligt och delas upp i två punkter. Orden brev och telegram bör strykas, dels efter- 11Fitger m.fl., kommentaren till 27 kap. 1 § RB. 12JO beslut dnr 2346-2003, dnr 1095-2007 och dnr 1903-2013. Säkrande av information genom beslag och kopiering som de ryms inom begreppet försändelse, dels eftersom telegram inte längre förekommer. Vidare finns det såvitt vi kan bedöma inte längre några med- delanden som skulle kunna tas i beslag hos ett telebefordrings- företag. De brottsbekämpande myndigheternas möjlighet att få del av elektronisk kommunikation hos en operatör anses nämligen exklu- sivt reglerad genom reglerna om hemlig avlyssning och hemlig över- vakning av elektronisk kommunikation. Man bör därför också stryka telebefordringsföretag från paragrafen. 7.10.6Åklagaren bör kunna avsluta postkontroll i vissa fall I 27 kap. 9 a § RB finns det regler om åklagarens möjlighet att besluta om s.k. postkontroll. Reglerna innebär bl.a. att åklagaren får fatta sådana beslut om det kan befaras att det skulle medföra en fördröjning av väsentlig betydelse för utredningen att inhämta rättens beslut. Om åklagaren har beslutat att en försändelse ska hållas kvar, ska han eller hon utan dröjsmål skriftligt meddela detta till rätten som skyndsamt ska pröva ärendet. Om rätten anser att det inte finns skäl för åtgärden, ska den upphäva beslutet. Det framstår inte som motiverat att det i dessa fall ska krävas ett beslut av rätten för att åtgärden ska kunna upphävas, om det inte finns skäl för den. Vi föreslår därför att även åklagaren ska ha möj- lighet att upphäva beslutet, fram till den tidpunkt då rätten har prövat ärendet. 7.10.7Reglerna om vem som får öppna och närmare undersöka vissa handlingar bör tas bort I 27 kap. 12 § första stycket RB finns det bestämmelser om vem som får öppna eller närmare undersöka bl.a. brev och enskilda hand- lingar. Reglerna går i korthet ut på att det bara är rätten, åklagaren, undersökningsledaren eller en sakkunnig eller annan som anlitas för utredningen om brottet eller annars hörs som får vidta sådana åtgärder. Om den som verkställer beslaget inte får närmare under- söka handlingen ska han eller hon försegla den. Enligt kommen- taren till ska paragrafens regler tillämpas både på traditionella handlingar och på elektroniskt lagrad information som Säkrande av information genom beslag och kopiering finns i datorer eller liknande, och det oberoende av om den är för- sedd med kodlås eller motsvarande spärrar.13 Enligt 28 kap. 8 § RB ska reglerna om öppnande och närmare undersökning av vissa handlingar också tillämpas vid en husrannsakan. Vi har i avsnitt 6.12.5 föreslagit att bestämmelsen i 28 kap. 8 § upphävs. På de skäl som har anförts där föreslår vi att även be- stämmelsen i 27 kap. 12 § första stycket utgår. I andra stycket finns det bestämmelser om att en handling som avses i första stycket ska undersökas möjligt. Det är även i fortsättningen viktigt att detta sker, främst för att beslaget av handlingar som inte är relevanta ska kunna hävas utan dröjsmål. Regeln bör också uttryckligen omfatta innehållet i datorer och andra informationsbärare. Vidare sägs i andra stycket att mottagaren av en försändelse som tas i beslag ofördröjligen ska få en kopia (av- skrift) eller ett utdrag av försändelsen, om det kan ske utan men för utredningen. Regeln är viktig för att enskildas rättigheter ska tas till vara och bör därför finnas kvar. Den behöver dock moderni- seras rejält i språkligt hänseende. 7.10.8En kopieringsfråga som väcks i högre rätt bör behandlas på samma sätt som en beslagsfråga Det finns i 27 kap. 14 § RB en regel om handläggningen när en beslagsfråga väcks i högre rätt. Enligt denna ska bestämmelserna om förhandling i fråga om reseförbud i 25 kap. 8 § tillämpas i ett sådant fall. Det innebär bl.a. att den högre rätten i ett sådant fall kan besluta om beslag utan att hålla förhandling. Enligt vår mening bör samma möjlighet finnas i fråga om kopiering. Man bör därför göra ett tillägg som klargör att hänvisningen till 25 kap. 8 § även gäller om en fråga om kopiering väcks i högre rätt. 13 Fitger m.fl., kommentaren till 27 kap. 12 § RB. Säkrande av information genom beslag och kopiering 7.10.9Regeln om förhållandet till andra författningar bör omfatta även kopiering I 27 kap. 17 § RB regleras förhållandet mellan kapitlets bestäm- melser och avvikande bestämmelser i annan författning. Det anges där att avvikande bestämmelser om beslag gäller före kapitlets beslags- bestämmelser. Detsamma bör gälla i fråga om kopiering, eftersom det kan tänkas att det finns eller införs avvikande bestämmelser om kopiering i andra författningar. Kopiering bör därför läggas till i bestämmelsen. 7.10.10Det krävs vissa följdändringar i reglerna om hemliga tvångsmedel Vissa bestämmelser i 27 kap. RB om de hemliga tvångsmedlen hän- visar till brottskatalogen i nuvarande 27 kap. 2 § andra stycket (be- slagsförbudet i närståendefallet). Genom att vi i avsnitt 8.5 föreslår att beslagsförbudet i närståendefallet slopas försvinner också brotts- katalogen. Den behöver därför i stället läggas till i de relevanta reg- lerna om hemliga tvångsmedel. Detta föranleder ändringar i 18–20 §§. 8 Förbud mot beslag och kopiering Enligt särskilda regler i 27 kap. 2 § (RB) gäller förbud mot beslag av vissa skriftliga handlingar. Av reglerna fram- går att en handling inte får tas i beslag om den kan antas innehålla uppgifter som en befattningshavare eller någon annan som avses i 36 kap. 5 § RB inte får höras som vittne om, om handlingen inne- has av honom eller henne eller av den som tystnadsplikten gäller till förmån för (frågeförbudet, första stycket i paragrafen). Det finns också i vissa fall hinder mot beslag av skriftliga meddelanden mellan den misstänkte och en närstående till honom eller henne, eller mellan sådana närstående inbördes (närståendefallet, andra stycket i paragrafen). Sådana meddelanden får endast tas i beslag hos den misstänkte eller en närstående om minimistraffet för brottet är fängelse eller om förundersökningen gäller vissa särskilt angivna samhällsfarliga brott. Vårt uppdrag är att anpassa beslagsregleringen till den moderna tekniken. Vi ska skapa så goda förutsättningar som möjligt för de brottsbekämpande myndigheterna att effektivt och rättssäkert utreda brott som man tillförsäkrar elektroniskt lagrad in- formation ett gott skydd mot beslag och husrannsakan i vissa fall. Skyddet bör enligt direktiven inte gå längre än vad som gäller för skriftliga handlingar. Enligt direktiven ska vi också överväga om beslagsförbudsregeln i närståendefallet bör begränsas. De begränsningar som gäller i fråga om beslag i dessa fall innebär att beslag kan göras vid förundersökning om brott som mord, människorov, våldtäkt och terroristbrott, men inte om förundersökningen avser t.ex. grov misshandel, sexuellt utnyttjande av barn eller grov kvinnofridskränkning. Brott i nära relationer omfattas inte. Beslagsförbudet gäller även i Förbud mot beslag och kopiering fall där lämnande av meddelandet är brottsligt, t.ex. ett olaga hot som framförs i ett brev, och fall när närstående personer i korre- spondens sinsemellan planerar att begå brott. Frågan är nu om beslagsförbudsregeln i närståendefallet skyddar mer än vad som är motiverat med hänsyn till intresset att värna förtroligheten mellan närstående. Om så är fallet är frågan om regeln bör avskaffas eller begränsas till vissa situationer. Uppdraget ger anledning till överväganden om flera frågor som rör beslagsförbudsreglerna. I avsnitt 8.2 och 8.3 redogör vi för gällande rätt och tidigare överväganden i frågorna. Vi behandlar i avsnitt 8.4 frågan om beslags- förbudet i närståendefallet bör slopas eller begränsas. Därefter, i avsnitt 8.5, diskuterar vi beslagsförbudsreglernas tillämplighet på kopiering. I avsnitt 8.6 överväger vi bl.a. vad som bör gälla i fråga om upptagningar som lagrats i olika slags informationsbärare, såsom datorer, servrar och mobiltelefoner. I avsnitt 8.7 finns våra överväg- anden i fråga om genomsökning av elektroniska informationsbärare och av kopior som framställts av sådana informationsbärare och under undersökning på distans. Vi överväger därefter behovet av ett uttryckligt förbud i vissa fall mot att ta del av viss information, se avsnitt 8.8. Kapitlet avslutas med vissa överväganden som handlar om bl.a. närvarorätt vid en undersökning på distans, se avsnitt 8.9. Enligt bestämmelser i 27 kap. 2 § andra stycket RB är det förbjudet att beslagta vissa meddelanden mellan närstående. Förbudet gäller både skriftliga meddelanden mellan den misstänkte och en närstå- ende som avses i 36 kap. 3 § RB och meddelanden mellan sådana närstående inbördes. Som närstående räknas bl.a. make, maka, barn eller syskon. Beslagsförbudet gäller bara om meddelandet finns kvar hos den misstänkte eller någon närstående till honom eller henne. Ett meddelande kan alltså tas i beslag om det finns hos någon utanför den misstänktes närståendekrets. Därutöver kan meddelan- den tas i beslag vid förundersökningar om särskilt allvarliga brott. Det handlar då om brott där minimistraffet är fängelse (andra stycket 1) eller mer eller om vissa särskilt uppräknade sam- Förbud mot beslag och kopiering De beslagsgrundande brotten räknas upp i en punkt- lista i paragrafen och omfattar bl.a. sabotage, mordbrand, hög- förräderi och terroristbrott (andra stycket 2–7). Beslag kan också ske vid en förundersökning om försök, förberedelse eller stämpling till de uppräknade samhällsfarliga brotten, om en sådan gärning är belagd med straff (andra stycket 8). Flera av de brott som ingår i uppräkningen har ett minimistraff om fängelse , varför det finns en överlappning med första punkten. Detta har ansetts nödvändigt för att det ska finnas en möjlighet att ta med- delanden i beslag även vid en förundersökning avseende osjälvständiga former av de särskilt uppräknade brotten (prop. 2013/14:237 s. 175). Beslagsförbudets innebörd i fall då beslagsskyddad information finns lagrad i en elektronisk informationsbärare, såsom en mobil- telefon, har klargjorts i NJA 2015 s. 631. Vi redogör närmare för rättsfallet i nästa avsnitt. 8.2.2Beslagsförbudsreglernas tillämplighet på annat än skriftliga handlingar innehåller inte några regler om hur genomsök- ningen av en beslagtagen informationsbärare ska gå till eller om och i så fall hur beslagsförbudsreglerna ska tillämpas på elektroniskt lagrad information och annan information som inte finns i skriftlig form. Det har funnits olika uppfattningar i fråga om beslagsregleringens tillämplighet på elektroniskt lagrad information. En särskild fråga har varit beslagsförbudsreglernas räckvidd när det gäller informa- tion i elektronisk form. Vissa har hävdat att beslagsförbudsreglerna kan tillämpas analogiskt på elektroniskt lagrad information medan andra har hävdat motsatsen (se bl.a. SOU 1995:47 s. 184, SOU 1996:40 s. 290, JK , dnr 6372-07-31 och 6373-07-31 samt JO 2009/10 s. 80). Enligt praxis har länge gällt att elektro- niska dokument inte får användas i en brottsutredning om reglerna om beslagsförbud hade varit tillämpliga på motsvarande dokument i en skriftlig handling. De brottsbekämpande myndigheterna har därför generellt iakttagit en viss försiktighet vid genomgång av exempelvis en beslagtagen dator eller en speglad hårddisk. Om det vid en sådan genomgång påträffas dokument som i pappersform Förbud mot beslag och kopiering hade omfattats av beslagsförbudet gäller enligt åklagaretiska regler att dokumentet ska släckas ner och eventuella utskrif- ter genast ska förstöras.1 Även () har uttalat att material som inte fått användas i skriftlig form inte heller får användas i sin elektroniska form (JO 2009/10 s. 80). Rättsläget efter NJA 2015 s. 631 I ett relativt färskt avgörande, NJA 2015 s. 631, har Högsta dom- stolen (HD) gjort klart att beslagsförbudsreglerna i 27 kap. 2 § RB ska tillämpas analogiskt på bl.a. elektroniskt lagrad information. Rättsfallet handlade om möjligheten att göra husrannsakan på en tidningsredaktion i syfte att leta efter och beslagta vissa elektro- niskt lagrade fotografier. Åklagaren visste inte på vilken dator de eftersökta fotografierna fanns, och risken var stor för att man vid genomsökningen av datorerna skulle träffa på annan information som omfattades av beslagsförbudet enligt 27 kap. 2 § första stycket RB (frågeförbudsfallet). Det handlade bl.a. om uppgifter om vem som lämnat upplysningar till tidningen med begäran om att få vara anonym. Sådana uppgifter omfattas av tystnadsplikten enligt 3 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen och frågeförbudet i 36 kap. 5 § RB. Tystnadsplikten och frågeförbudet syftar i sin tur till att skydda den grundlagsfästa meddelarfriheten. Reglerna om husrannsakan och beslag hänger samman på det sättet att en husrannsakan i beslagssyfte förutsätter att det sökta föremålet kan tas i beslag. En husrannsakan får alltså inte ske i syfte att man ska söka efter och beslagta en skriftlig handling som om- fattas av beslagsförbudet. Det har länge varit omdiskuterat vad detta innebär i förhållande till husrannsakan och beslag i it-miljö. HD uttalade sig både om reglernas allmänna tillämplighet och om vad de innebär i fall då informationsbäraren finns på en tidnings- redaktion. HD uttalade bl.a. följande (p. 23–25). Tvångsmedelsanvändning förutsätter lagstöd (2 kap. 6 och 20 §§ RF). En utgångspunkt måste därför vara att information som omfattas av fråge- förbudet inte bör göras åtkomlig genom beslag utan stöd i lag. För att regleringen i 27 kap. 1 och 2 §§ RB ska kunna utgöra ett sådant stöd krävs det att beslagsförbudet, som enligt ordalydelsen omfattar endast 1 s. 12. Förbud mot beslag och kopiering skriftlig handling, tolkas motsatsvis. Kravet på lagstöd talar dock mot en sådan tolkning. Närmare till hands ligger en analogisk tillämpning av förbudet. Mot det talar varken det grundlagsfästa kravet på lagstöd för tvångsmedelsanvändning eller allmänna legalitetsskäl, eftersom en sådan tillämpning innebär ett i förhållande till bestämmelsens ordalyd- else vidgat och inte inskränkt rättsskydd för den enskilde. En ändamålsinriktad lagtolkning talar för att beslagsförbudet ska omfatta även andra informationsbärare än skriftliga handlingar. Tanken bakom bestämmelsen är att information som till följd av frågeförbudet inte kan åtkommas genom vittnesförhör ska vara fredad även vid beslag. När beslagsförbudet tillkom fanns det inte någon anledning att överväga möjligheten av andra typer av informations- bärare än skriftliga handlingar. Det är ett tungt argument för att bestämmelsens tillämpning ska ta sikte på vad för slags information det rör sig om (dvs. information som omfattas av frågeförbudet) och alltså inte exkludera de nya slag av informationsbärare som den tekniska utvecklingen tillhandahåller. När det gäller informationsformen märks rättsfallet NJA 1981 s. 791, som gällde syn enligt 39 kap. 5 § RB. En bestämmelse om att skriftlig handling i vissa fall inte får lämnas ut när den innehas av någon som har tystnadsplikt såsom vittne tillämpades efter dess grunder på en filmupptagning. En motsvarande bedömning gjordes i rättsfallet NJA 1992 s. 307. Rättsfallen ger stöd för att inte bara text utan även andra informationsformer, såsom ljud och bild, bör omfattas av beslags- förbudets informationsskydd. Fastän beslagsförbudet enligt dess ordalag tar sikte på skriftlig hand- ling rör det sig alltså om ett informationsskydd … . I ljuset av det och vad som i övrigt har anförts i det föregående, så måste beslagsförbudet anses gälla såväl för information av annat slag än skrift som för andra bärare av information än papper (jfr 2 kap. 3 § första stycket TF, där det talas om framställning i skrift eller bild samt upptagning som kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas endast med tekniskt hjälp- medel). HD konstaterade alltså att beslagsförbudsbestämmelserna är ana- logiskt tillämpliga på såväl information av annat slag än skrift som för andra bärare av information än papper. Av HD:s uttalanden kan man vidare utläsa i huvudsak följande. •En elektronisk informationsbärare, såsom en dator eller mobil- telefon, är ett föremål som i och för sig kan tas i beslag enligt 27 kap. 1 § RB. Förbud mot beslag och kopiering •En genomsökning av en elektronisk informationsbärare bör tillåtas bara efter att de särskilda integritetsrisker som kan vara för- enade med genomsökningen har beaktats genom en rättslig prövning enligt proportionalitetsregeln i 28 kap. 3 a § RB. •Om en eftersökt fil eller annan eftersökt informationsenhet på en elektronisk informationsbärare kan antas innehålla informa- tion som omfattas av frågeförbudet i 36 kap. 5 § RB gäller enligt beslagsförbudet ett absolut hinder mot beslag. Då omfattas, liksom i fråga om traditionella pappershandlingar, all informa- tion i den eftersökta informationsenheten och inte bara den in- formation som är skyddad. •Om annan information på informationsbäraren än den efter- sökta – s.k. sidoinformation – kan antas vara skyddad, utgör det inte något absolut hinder mot beslag. Möjligheten av att sido- information röjs vid en genomsökning ska emellertid – liksom integritetsaspekter – beaktas vid den proportionalitetsbedöm- ning som ska föregå ett beslut om husrannsakan eller beslag. Det blir alltså fråga om att värdera risken för att sådan skyddad information röjs vid en genomsökning. Vid proportionalitets- bedömningen gäller bl.a. följande. –Ju lättare den eftersökta filen kan identifieras, desto lägre är risken för att skyddade eller känsliga uppgifter röjs. –Riskbedömningen kan påverkas av de särskilda föreskrifter som meddelas om genomsökningens genomförande, t.ex. i fråga om vilka filer som får öppnas och om rätt för intres- senter att närvara vid framtagandet av informationen. –Eftersom beslagsförbudet har som syfte att förhindra att skyddad information kommer till sökandens kännedom, saknar det betydelse att det inte finns någon risk för att denne missbrukar informationen. –Det saknar i allmänhet betydelse att den som ansökan om husrannsakan riktas mot inte har medverkat till ett praktiskt tillhandahållande av den eftersökta informationen, eftersom beslagsförbudet regelmässigt är uppställt i tredje mans intresse. Detta gäller dock inte för uppgifter som är integritetskäns- liga endast för informationsinnehavaren. Förbud mot beslag och kopiering –Det kan finnas anledning att fästa avseende vid det intresse som bär upp informationsskyddet i beslagsförbudet. –Mot risken för röjande och integritetsintrånget ska man väga det värde som den beslagssyftande husrannsakningen kan för- väntas få för utredningen. Det har då betydelse om informa- tionen kan nås på något annat sätt, som innebär en lägre risk och ett mindre intrång i övrigt. •Det är inte tillräckligt med ett blankt påstående om att en infor- mationsbärare innehåller skyddad sidoinformation, men ett blyg- samt mått av bevisning räcker (jfr NJA 1990 s. 537).