sou · H4B371 · 2017-01-01 00:00:00 — I stället för att kungörelse måste ske av vissa beslut kan de alltså i stället offentliggöras på ett smidigare sätt. Att överklagandena lämnas till direkt i stället för till beslutsmyndigheten har också konstaterats vara ett mer effektivt sätt att handlägga dessa ärenden. Förslagen ska alltså bidra till en snabbare och smidigare handläggning vilket i händelse av omval har betydelse för den totala genomförandetiden. Förslagen som innebär särskilda tidpunkter för utskick av röstkort vid omval bidrar till ett smidigare och effektivare förfarande. Det bidrar också till att omval kan genomföras snabbare än . Förslaget att införa en tidsfrist för genomförande av ett omval bidrar till att säkerställa ett så snabbt genomförande som möjligt. Genomförs inte dessa förslag föreligger ett oförändrat läge i fråga om den kritik som nämnts mot systemet. I korthet går den alltså ut på att ett omval enligt nuvarande ordning inte kan betraktas som ett omval utan ett nytt val samt att nuvarande system är onödigt tungrott och tidskrävande. Detta är omständigheter som, i den redan icke önskvärda situation ett omval innebär, påverkar förtroendet för valsystemet. Valsystemet tillhör ett lands grundläggande demokratiska strukturer och har ytterst sin förankring i grundlagen. Det är därför självfallet av stor vikt att det finns ett stort förtroende för det. ningen bedömer att förslagen kan bidra till att stärka förtroendet för systemet, särskilt i fråga om hur överklaganden och omval hanteras. 7.3.2Förstärkt skydd för valhemligheten Bedömning: Förslagen innebär initiala investeringskostnader för staten och vissa andra kostnadsökningar hänförliga till ett ökat behov av röstmottagare. Förslagen medför dock ett stärkt skydd för den enskilde väljaren mot yttre påverkan vid röstningen. De minskar den enskildes eget ansvar att bevara valhemligheten och tar därmed bättre hänsyn till att denna rätt ska vara likvärdig för alla väljare oavsett kön, utbildning, bakgrund och funktionsförmåga. Förslagen bidrar därmed till att stärka jämställdheten och likvärdigheten mellan alla röstberättigade i . Förslagen kan också innebära flexiblare och effektivare lösningar vid röstmottagningen. Ett ökat behov av röstmottagare är bra för medborgarengagemanget i samhället. Det ökar förtroendet för systemet. Förslagen får betydelse för väljare med funktionsnedsättning. Genom anpassningar av valskärmarna, i vilka valsedlar ska hållas tillgängliga, kommer förslagen dock inte att innebära försämrade förutsättningar för dessa väljares möjligheter att rösta. Förslaget att valsedlar ska tillhandahållas innanför valskärmen på ett röstmottagningsställe betyder att kommunernas valnämnder behöver ta fram större valskärmar än de som regelmässigt används. De valskärmar som har övervägts har tre sidor samt fack för valsedlar på insidan. Det finns också ett draperi som dras för bakom väljaren. Det betyder att en sådan valskärm är enkel att placera på ett röstmottagningsställe eftersom den inte medger insyn från något håll. Hänsyn behöver exempelvis inte tas till placering i förhållande till fönster, dörröppningar eller liknande. De kan också placeras i rad bredvid varandra. Därutöver kan förutses ett visst ökat behov av röstmottagare för att klara av att kontrollera ordningen bland valsedlarna. Utbytet av befintliga valskärmar medför alltså investeringskostnader för det allmänna. Exakt kostnad för en valskärm av det slag som krävs är svårt att slå fast men uppgifter som utredningen har tagit del av visar på en kostnad på per skärm inklusive valsedelställ. Det låter sig inte göras att fastställa exakt hur många valskärmar som behövs, varför utredningen uppskattningsvis räknar med sex valskärmar per vallokal och tre skärmar per röstningslokal. Med 6 000 vallokaler medför det investeringskostnader på . Motsvarande siffra för de cirka 2 000 röstningslokaler som används för förtidsröstning blir . Vid 238 utlandsmyndigheter anordnades röstmottagning under valet . För röstmottagningen där kan en kostnad om drygt 2 miljoner beräknas för nya valskärmar. Detta är i princip engångskostnader. Jämfört med alternativet att använda skrivare, så att väljaren alltså skriver ut sin valsedel bakom valskärmen (se avsnitt 5.3), medför dock utredningens förslag inte några nämnvärda löpande drift-, underhålls-, eller uppgraderingskostnader. Inte heller behövs någon teknik- eller säkerhetsanpassning. Till detta kommer kostnader för det ökade behovet av röstmottagare som kommer att uppstå vid varje val. Med den fördel som utredningen pekar på i fråga om möjligheten till flexiblare placering av valskärmarna borde det räcka med två extra röstmottagare till varje vallokal och röstningslokal. För valdagsröstningen varierar kommunernas arvode till röstmottagarna. synes dock vara ett belopp utredningen kan basera beräkningen på. För röstningen på valdagen i 6 000 vallokaler innebär det ökade utgifter på inklusive arbetsgivaravgifter. För förtidsröstningen kan ersättningen till röstmottagarna uppskattas till . För de 2 000 röstningslokaler som finns innebär det kostnader om inklusive arbetsgivaravgifter. För röstmottagningen vid utlandsmyndigheterna kan beräkningen baseras på en extra röstmottagare à , vilket blir inklusive arbetsgivaravgifter. Vidare bör i viss mån ökade utbildningskostnader beaktas med hänsyn till att det införs nya regler för röstmottagningen. Uppskattningsvis behövs drygt 500 utbildningstillfällen. Med arvode till lärare om samt kostnader för lokaler och material kan utgifter för detta om 1 miljon beräknas. Något som här inte kan beräknas närmare är transaktionskostnader för de upphandlingsförfaranden som kan väntas när nya valskärmar ska köpas in. Sådana kostnader är svåra att mäta och närmare ange men det bör ändå beaktas att kommunerna i viss utsträckning får räkna med att sådana uppstår. Vidare kan kommunerna räkna med vissa följdkostnader t.ex. ökade lokalkostnader på de platser där större vallokaler behövs, ökade lagerkostnader för valskärmarna och ökade kostnader för information till väljarna. Detta är inte obetydliga belopp. Förslagen motiveras dock av den grundläggande demokratiska rätten till fria och hemliga val som utredningen har bedömt bör stärkas. Nuvarande system har visat sig otillfredsställande. Om förändringar inte görs i fråga om sättet att tillhandahålla valsedlar kommer dessutom fortsatta invändningar att riktas mot valsystemet inte minst från internationellt håll. Det är således mycket angeläget att förutsättningarna att upprätthålla valhemligheten görs så goda som möjligt. Ett alternativ som utredningen har övervägt är att den plats där valsedlarna placeras på ett röstmottagningsställe, enligt nuvarande reglering, avgränsas med skärmar. I enlighet med vad utredningen resonerat om i avsnitt 5.3 medför den lösningen alltför många nackdelar för att förordas. Extra skärmar runt exempelvis de bord där valsedlar läggs ut kan uppskattas till en kostnad om per röstmottagningsställe. Det resulterar i investeringskostnader om . Kostnaden för extra röstmottagare kommer att uppgå till minst det som beräknats ovan. Det alternativ som därutöver övervägts är att väljaren får skriva ut sin valsedel bakom valskärmen. Utredningen har resonerat kring detta alternativ och sammantaget bedömt att denna lösning inte tillräckligt beaktar väljarens perspektiv samt innebär ganska stora risker för avvikelser. Den investering en sådan lösning innebär låter sig inte närmare beräknas i detta skede. Det kan dock konstateras att det skulle uppstå betydande kostnader för ett system för utskrift av de digitala valsedlarna. Höga krav måste ställas på driftsäkerhet och funktion. Systemet måste uppgraderas allteftersom och löpande support måste finnas tillgänglig. Detta är faktorer som genererar stora kostnader. Därtill kommer kostnader för utrustning och teknikanpassning av röstmottagningsställena. Utredningen bedömer att de totala kostnaderna skulle överstiga kostnaderna för det alternativ som förordas. Det skulle inte heller erbjuda ett starkare skydd för valhemligheten än det föreslagna alternativet. Med hänsyn till att förslagen i denna del rör grundläggande demokratiska principer för hur de politiska institutionerna tillsätts genom allmänna val kan inte kostnadsökningen kompenseras av besparingar i andra avseenden. Förslagen medför därför ökade valanslag i budgeten. Ansvarsfördelningen mellan valmyndigheterna framgår av 3 kap. 1–3 §§ vallagen. Det är kommunernas uppgift som lokal valmyndighet att genomföra förändringarna i denna del (3 kap. 3 § vallagen). Utan lagändring kan genomförandet av förslaget inte ske på någon annan nivå. Utredningen avser inte att ändra den nuvarande ordningen i detta avseende. Det bör inte heller i lag anges hur valskärmarna ska se ut. Det finns dock möjligheter för valnämnderna att samråda med om hur de bör utformas. Även om varje enskild kommun har ansvar för sina egna frågor vill utredningen således peka på den fördel det vore med en samordning mellan kommunerna så att inte varje valnämnd tar fram sin specifika lösning. Det finns inget självändamål i att ha enhetligt utformade valskärmar men effektivitets- och kostnadsvinsterna kan bli betydande vid en samordning inom exempelvis regioner. finns främst i de små kommunerna i stor utsträckning samarbeten i frågor på många olika områden, exempelvis IT och administration. Det ter sig som en god väg att gå samman även i ett fall som det här när det gäller upphandling av nya valskärmar och därvid utnyttja redan upparbetade kanaler för samarbete. I dessa frågor ser utredningen också fördelar med samråd eller samordning via Kommuner och Landsting. I detta sammanhang bör också uppmärksammas att en upphandlingsprocess kan ta . När det gäller ikraftträdandet bör beaktas den tidsåtgång som kan väntas för upphandling av nya valskärmar. Enligt vad utredningen har inhämtat kan en normal upphandlingstid beräknas till . Även om tiden förefaller knapp bör en upphandling hinnas med också med ett ikraftträdande . Det får under den fortsatta beredningen av förslaget övervägas vilken tid som är den lämpligaste tidpunkten för ikraftträdande. Om förslaget genomförs kommer det innebära ett stärkt skydd för valhemligheten. En lagändring ger en tydlig signal att denna grundläggande princip ska omgärdas av ett starkt skydd. Lagändringar kan också antas tydligare belysa rätten till fria och hemliga val. Det kan bidra till att principerna upprätthålls och respekteras. Med denna ordning kan situationer undvikas som uppmärksammats vid senare års val, såsom familjeröstning och liknande där närstående eller andra försöker påverka hur väljare i omgivningen ska rösta. Den föreslagna ordningen ger alla väljare samma möjligheter att iaktta valhemligheten oavsett kön, bakgrund, utbildning och ålder. Den bidrar därför till att stärka jämställdheten bland landets väljare. Den kan därmed indirekt bidra till att stärka likvärdigheten mellan kvinnor och män, men den direkta betydelsen får förslaget i första hand för jämställdheten mellan alla röstberättigade. Med denna lösning kan valskärmar med tre sidor väljas och med en fjärde sida i form av ett draperi som dras för. Här kan utredningen peka på flexiblare möjligheter till placering av sådana skärmar. De medger ingen insyn från något håll vilket innebär att de kan placeras utan hänsyn till fönster och liknande. De kan också ställas i rad. Detta är omständigheter som underlättar röstmottagarnas arbete och möjligheterna att hitta lämpliga röstmottagningsställen. Det kan också antas att det krävs färre valsedlar med detta alternativ än med nuvarande ordning. Därtill kan nämnas det medborgarengagemang som det innebär att delta som röstmottagare i ett val. Eftersom fler röstmottagare kommer att behövas, omkring 16 000 personer, kommer insynen i valprocessen att öka. Det är positivt för samhället i stort och kan bidra till att stärka förtroendet för systemet. Förslaget får betydelse för väljare med funktionsnedsättning. Utredningen har dock framhållit att valskärmarna måste utformas så att de är tillgängliga för alla väljare. Med de anpassningar som alltså ska göras av valskärmarna bör en ändrad ordning inte försämra möjligheterna för dessa väljare att rösta. Utredningen bedömer inte att förslagen har någon påverkan på den kommunala självstyrelsen. Förslagen har utformats i överensstämmelse med de skyldigheter som följer av anslutning till EU. Utredningen bedömer inte att det behövs speciella informationsinsatser, utöver den utbildning och information som redan ingår i valmyndigheternas arbete (se avsnitt 5.3). Några andra konsekvenser av det slag som anges i förordningarna bedöms inte följa med de förslag och bedömningar som utredningen har gjort. 8.1Förslaget till lag om ändring i vallagen (2005:837) 1 kap. 3 § Ordinarie val till och ordinarie val till landstings- och kommunfullmäktige ska hållas . Valdag ska vara den andra söndagen . till ska hållas . Om Europeiska unionens råd i ett särskilt fall beslutar det, ska valet i stället hållas , maj eller juli valåret. Vid omval till bestämmer regeringen vilken dag som ska vara valdag. Vid omval till landstings- och kommunfullmäktige bestämmer den centrala valmyndigheten, efter samråd med , vilken dag som ska vara valdag. Ett omval ska hållas så snart det kan ske och senast efter beslutet om omval. Vid extra val enligt 3 kap. 11 § regeringsformen bestämmer regeringen vilken dag som ska vara valdag. Vid extra val enligt 6 kap. 5 § regeringsformen bestämmer talman, efter samråd med den centrala valmyndigheten, vilken dag som ska vara valdag. Vid extra val enligt 5 kap. 5 a § kommunallagen (1991:900) bestämmer landstings- eller kommunfullmäktige, efter samråd med den centrala valmyndigheten och , vilken dag som ska vara valdag. Övervägandena beträffande ändringarna i paragrafen behandlas i avsnitt 4.3.4. I andra stycket har det införts en ny bestämmelse som innebär att ett omval ska hållas inom en lagstadgad tidsfrist. Som utgångspunkt gäller att ett omval ska hållas så snart det kan ske. Det är en kodifiering av vad som redan tidigare gällt även utan lagstadgande. Som en ny förutsättning har det införts en fast tidsfrist från det att upphävt ett valresultat och förordnat om omval. För det fall tidsfristen inte kan hållas får det avgöras i det enskilda fallet vilka eventuella konsekvenser det ska medföra. För beslut om undanröjande av ett val krävs enligt 15 kap. 13 § vallagen att det med fog kan antas att vad som förekommit har inverkat på valutgången. Den förutsättningen gäller även omval i fall då tidsfristen inte hålls. 2 kap. 1 § Ett parti som vill registrera sin beteckning ska skriftligen anmäla detta hos den centrala valmyndigheten. Om anmälan görs det år val ska hållas, gäller registreringen från och med det valet. Vid ett omval gäller dock 16 § i fråga om anmälan om deltagande i val. Om det är fråga om ett extra val ska en anmälan i stället göras senast efter det att beslutet om valdag har meddelats för att registreringen ska gälla från och med det valet. Övervägandena till förslagen finns i avsnitt 4.3.3. Ändringen innebär att endast de partibeteckningar som anmälts inför det val som omvalet avser kan användas i händelse av omval. Inga nya partier kan delta i ett omval. Det finns inget som hindrar att partier registrerar beteckningar mellan val och omval, men dessa kan alltså inte användas vid omvalet. Detta är en följd av att så långt möjligt samma förutsättningar ska gälla vid val som vid omval. För det fall ett parti har anmält en beteckning för registrering , men beslut om registrering inte vunnit laga kraft vid tiden för det ordinarie valet, kan dock partiet använda den beteckningen om beslutet vunnit laga kraft för omvalet. Andra stycket har omformulerats för att göras mer läsvänligt. Det är bara extra val som omfattas av bestämmelsen efter ändringen. 2 kap. 9 § Ett parti som vill anmäla samtliga sina kandidater för ett visst val ska skriftligen göra detta hos den centrala valmyndigheten eller, i den utsträckning som regeringen bestämmer, . En anmälan av kandidater för ett visst val gäller även för omval i det valet. Ett parti kan inte anmäla kandidater särskilt för ett omval. Tillsammans med anmälan ska partiet lämna en egenhändigt undertecknad förklaring från varje kandidat att han eller hon samtycker till anmälan. Sådant samtycke gäller även för omval i det val som förklaringen avser. Skälen till förslagen behandlas i avsnitt 4.3.3. Lagändringarna om snabbare omval syftar till att, i händelse av omval, så långt möjligt ge samma förutsättningar som vid det val omvalet avser. Det har därför i ett nytt andra stycke införts en bestämmelse som reglerar vad som gäller vid ett omval för partier som registrerat en partibeteckning och anmält kandidater. Vid omval gäller att de partier och kandidater som deltog vid det ordinarie valet även deltar i omvalet. Vidare gäller att ett partis anmälan av samtliga kandidater till ett val även gäller vid omval i det valet. Ett parti kan inte heller anmäla kandidater särskilt för ett omval. Det innebär att den föreslagna ordningen även ska gälla partier som inte anmält samtliga kandidater. Som en följd av detta gäller de samtycken som lämnades vid det tidigare valet även vid omvalet, vilket framgår av den nya bestämmelsen i tredje stycket sista meningen. 2 kap. 16 § Ett parti kan inte göra en särskild anmälan om deltagande i ett omval. En anmälan om deltagande i val gäller dock även för omval i det val som anmälan avser. Övervägandena till ändringarna behandlas i avsnitt 4.3.3. En ny regel har införts. Ett parti kan vid ett omval inte göra en särskild anmälan om deltagande. Då gäller de partianmälningar och alltså de partibeteckningar som gjordes till det val som omvalet avser. Det innebär att partier som inte deltog vid det valet inte heller kan delta i omvalet. 2 kap. 17 § En anmälan om deltagande i val ska göras senast före valdagen i det val som anmälan avser. Vid extra val ska dock en anmälan som kommer in senare godtas, om den kommer in inom från beslutet om valdag. Övervägandena finns i avsnitt 4.3.3. Som en följd av att det vid omval ska gälla samma förutsättningar vad avser partier och kandidater som vid det ordinarie valet och det alltså inte ska gå att anmäla deltagande särskilt vid ett omval (se 2 kap. 16 § vallagen), har ”omval” tagits bort i bestämmelsens andra mening. Det är alltså endast vid extra val som en senare anmälan kan göras. 2 kap. 20 § Den som kandiderar för ett parti som har anmält sitt deltagande i ett val ska skriftligen ha samtyckt till kandidaturen. Ett sådant samtycke ska ges in till den centrala valmyndigheten eller, i den utsträckning som regeringen bestämmer, före valdagen. En förklaring som avses i 9 § andra stycket ska anses som ett samtycke till kandidaturen enligt första stycket för det parti förklaringen avser. Ett samtycke till kandidatur kan inte lämnas särskilt till ett omval. Ett samtycke i ett val gäller dock även för omval i det valet. Övervägandena beträffande ändringarna behandlas i avsnitt 4.3.3. Som en följd av att partierna inte kan vare sig använda nyregi- strerade partibeteckningar eller anmäla kandidater inför ett omval har det införts nya bestämmelser i ett nytt tredje stycke i paragrafen. För det första kan samtycke att ställa upp i ett val inte lämnas särskilt till ett omval. Samtycke ska alltså även till ett omval ha lämnats före den ursprungliga valdagen. Detta gäller oavsett om kandidaten själv lämnar samtycke eller om det lämnas i samband med att partiet anmäler samtliga kandidater enligt 2 kap. 9 § vallagen. Vidare är samtycken till kandidatur som lämnades till det ordinarie valet även giltiga vid händelse av omval. Vid ett omval krävs det alltså inte att partierna lämnar in nya samtycken från kandidaterna. 4 kap. 23 § Vid omval ska det i de kommuner som valet gäller finnas röstningslokaler enligt 22 §. I övriga kommuner ska det finnas minst en röstningslokal enligt 22 § som ger väljarna goda möjligheter att rösta. Kommuner som avses i första och andra styckena ska senast före valdagen meddela den centrala valmyndigheten var och när röstning inom kommunerna kan ske. Övervägandena finns i avsnitt 4.3.4. Förslaget innebär att vid omval ska samtliga kommuner, inte som tidigare endast de kommuner som avses i andra stycket, meddela var och när röstning kan ske. Fristen för kommunernas skyldighet att lämna uppgifterna har ändrats före valdagen. 5 kap. 8 § Den centrala valmyndigheten ska upprätta ett röstkort för varje väljare. För väljare som inte har någon känd adress eller som inte är folkbokförda här i landet ska det upprättas röstkort bara om de begär det. Röstkort som avses i första stycket ska skickas ut i så god tid att de kan beräknas vara väljarna till handa dagar före valdagen. Vid extra val och omval ska de dock vara väljarna till handa senast före valdagen. För varje väljare som inte är folkbokförd här i landet ska den centrala valmyndigheten upprätta ett utlandsröstkort. Sådana röstkort ska skickas till väljarna senast före valdagen. Vid extra val och omval ska de skickas så snart det är möjligt sedan det har beslutats vilken dag valet ska hållas. Övervägandena beträffande ändringarna finns i avsnitt 4.3.4. I andra stycket har utskick av röstkorten vid extra val och omval anpassats till tiden när förtidsröstningen startar så att väljarna alltså ska ha dem till handa senast före valdagen. I tredje stycket har tidpunkten för utskick av utlandsröstkorten ändrats i fråga om extra val och omval. Eftersom utlandsröstkorten i sådant fall ska skickas så snart det är möjligt sedan det beslutats vilken dag som valet ska hållas kan alltså bl.a. ett omval hållas än vad som tidigare gällt. Röstkorten måste dock alltid skickas ut i så god tid att fönsterkuverten som gjorts i ordning vid röstmottagningen kan antas vara hos innan röstmottagningen avslutas (jfr 10 kap. 2 § tredje stycket 2 vallagen). 8 kap. 2 § På ett röstmottagningsställe ska valsedlar tillhandahållas genom att de genom valnämndens försorg placeras innanför valskärmen. Där ska väljarna ha tillgång till 1.valsedlar med enbart valbeteckning, 2.valsedlar med parti- och valbeteckning a)för val till och till landstings- och kommunfullmäktige för varje parti som vid något av de två senaste riksdagsvalen har fått mer än 1procent av rösterna i hela landet, b)för val till landstings- och kommunfullmäktige för varje parti som redan är representerat där och som inte uppfyller kraven i a ovan, när det gäller röstmottagningsställen inom det landsting eller den kommun där partier är representerat, 3.valsedlar med parti- och valbeteckning för val till för varje parti som vid något av de två senaste valen till har fått av rösterna i hela landet eller valsedlar med parti- och valbeteckning samt uppgifter om kandidater om ett sådant parti deltar med endast en valsedel. De partier som deltar i valen ska också få tillhandahålla väljarna sina valsedlar. Det sker på så sätt att valsedlarna genom valnämndens försorg placeras innanför valskärmen. Vad som sägs i första stycket 2 och 3 gäller endast under förutsättning att partiet har gjort en begäran enligt 6 kap. 7 §. Övervägandena behandlas i avsnitt 5.3. Den nya bestämmelsen i första stycket innebär en ändrad ordning för sättet att tillhandahålla valsedlar till väljarna. Som ett led i att stärka skyddet för valhemligheten ska de nu placeras innanför valskärmen. Det ska ske genom valnämndens försorg, vilket i praktiken innebär en uppgift för röstmottagarna. De valsedlar som partierna själva lägger ut ska också genom valnämndens försorg placeras på samma sätt. I övrigt är inga förändringar avsedda i fråga om partiernas ansvar att exempelvis se till att valsedlarna kommer på plats till röstmottagningsställena och att det finns tillräckligt med valsedlar. Vid röstmottagning hos utlandsmyndigheterna blir det de tjänstemän som där fungerar som röstmottagare som får ansvar för att placera valsedlarna innanför valskärmen.