sou · H5B374 · 2017-10-04 00:00:00 — 5.i brottsbekämpande verksamhet hos en utländsk myndighet eller mellanfolklig organisation, eller 6.i verksamhet hos utländsk underrättelse- eller säkerhetstjänst. Personuppgifter som behandlas med stöd av 1 § får även be- handlas, om det är nödvändigt för att tillhandahålla information till och regeringen och, i den utsträckning skyldighet att lämna uppgifter följer av lag eller förordning, till andra. I ett enskilt fall får personuppgifter som behandlas med stöd av 1 § även behandlas för att tillhandahålla information för något annat ändamål än de som anges i första och andra styckena, under förutsättning att ändamålet inte är oförenligt med det ändamål som uppgifterna samlades in för. 3 § Personuppgifter får även behandlas om 1.det är nödvändigt för diarieföring, eller 2.uppgifterna har lämnats till Säkerhetspolisen i en anmälan, an- sökan eller liknande och behandlingen är nödvändig för handlägg- ningen. Ändamål för behandling av personuppgifter 4 § Personuppgifter får behandlas bara för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål. Personuppgifter får inte behandlas för något ändamål som är oförenligt med det ändamål för vilket personuppgifterna ursprung- ligen behandlades. 5 § Säkerhetspolisen får behandla personuppgifter för vetenskap- liga, statistiska eller historiska ändamål inom denna lags tillämp- ningsområde. Grundläggande krav på behandling av personuppgifter Laglig och korrekt behandling 6 § Personuppgifter ska behandlas författningsenligt och på ett korrekt sätt. 7 § Personuppgifter som behandlas ska vara korrekta och, om det är nödvändigt, uppdaterade. Uppgifter som beskriver en persons utseende ska utformas på ett objektivt sätt med respekt för människovärdet. 8 § Personuppgifter som behandlas ska vara adekvata och rele- vanta i förhållande till ändamålen med behandlingen. Fler person- uppgifter får inte behandlas än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen med behandlingen. 9 § Personuppgifter som avslöjar ras, etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse eller medlemskap i fack- förening eller som rör hälsa, sexualliv eller sexuell läggning får inte behandlas. När uppgifter om en person behandlas får de dock kompletteras med sådana uppgifter som anges i första stycket om det är absolut nödvändigt för ändamålet med behandlingen. 10 § Säkerhetspolisen får behandla biometriska uppgifter endast om det är absolut nödvändigt för ändamålet med behandlingen. Genetiska uppgifter får inte behandlas. 11 § Personuppgifter som avses i 9 och 10 §§ betecknas som känsliga personuppgifter. Känsliga personuppgifter får behandlas med stöd av 3 §. 12 § Det är förbjudet att utföra sökning i syfte att få fram ett personurval grundat på känsliga personuppgifter. Första stycket hindrar inte att brottsrubriceringar, uppgifter om tillvägagångssätt vid brott eller uppgifter som beskriver en persons utseende används vid sökning. Första stycket hindrar inte heller sökning i syfte att få fram ett personurval grundat på etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse eller uppgifter som rör hälsa, sexualliv eller sexuell läggning, om sökningen är absolut nödvändig för något av de syften som anges i 1 §. Åtgärder för att säkerställa personuppgifternas kvalitet 13 § Alla rimliga åtgärder ska vidtas för att personuppgifter som är felaktiga eller ofullständiga med hänsyn till ändamålet med be- handlingen utan onödigt dröjsmål rättas och för att förhindra att sådana uppgifter lämnas ut eller görs tillgängliga. Personuppgifter som är inaktuella ska uppdateras om det är nödvändigt. 14 § Alla rimliga åtgärder ska vidtas för att personuppgifter som behandlas i strid med 1–6, 8–10 eller 12 § eller 4 kap. 1 § första stycket, 2–4 eller 7–11 § utan onödigt dröjsmål raderas och för att förhindra att sådana uppgifter lämnas ut eller görs tillgängliga. Det- samma gäller om radering krävs för att utföra en rättslig förplik- telse. Om förutsättningarna i första stycket för att radera personupp- gifter är uppfyllda men de behöver finnas kvar som bevisning, ska Säkerhetspolisen i stället utan onödigt dröjsmål begränsa behand- lingen av uppgifterna. Uppgiftsskyldighet och utlämnande av personuppgifter 15 § Personuppgifter som är nödvändiga för att framställa rätts- statistik ska lämnas till den myndighet som ansvarar för att fram- ställa sådan statistik. 16 § Om det är förenligt med svenska intressen, får personupp- gifter lämnas ut till 1.Interpol eller Europol, eller till en polismyndighet eller åkla- garmyndighet i en stat som är ansluten till , om det behövs för att myndigheten eller organisationen ska kunna förebygga, för- hindra, upptäcka, utreda eller lagföra brott, eller 2.utländsk underrättelse- eller säkerhetstjänst. Personuppgifter får vidare lämnas ut till en utländsk myndighet eller mellanfolklig organisation, om utlämnandet följer av en inter- nationell överenskommelse som har tillträtt efter riksda- gens godkännande. 17 § har, trots sekretess enligt 21 kap. 3 § första stycket, 35 kap. 1 § och 37 kap. 1 § offentlighets- och sekre- tesslagen (2009:400), rätt att ta del av personuppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga och som behandlas med stöd av 1 § första stycket 1–3 a, om myndigheten behöver uppgifterna för något av de syften som anges i 2 kap. 1 § första stycket 1 eller 2 polisens brottsdatalag (2010:361). 18 § och Försvarsmakten har, trots sekre- tess enligt 21 kap. 3 § första stycket, 35 kap. 1 § och 37 kap. 1 § offentlighets- och sekretsslagen (2009:400), rätt att ta del av per- sonuppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga och som be- handlas med stöd av 1 § första stycket 1 eller 2, om den mottagande myndigheten behöver uppgifterna i sin försvarsunderrättelseverk- samhet eller militära säkerhetstjänst. 19 § Personuppgifter får lämnas ut elektroniskt på annat sätt än genom direktåtkomst om det inte är olämpligt. Elektroniskt utlämnande genom direktåtkomst är tillåtet bara i den utsträckning som anges i 3 kap. 5–7 §§. 20 § Personuppgifter som tillhandahålls Säkerhetspolisen enligt 25 § polislagen (1984:387) får behandlas för något av de syften som anges i 1 § första stycket 1–3 a. Personuppgifter som avses i första stycket får endast i ett en- skilt fall behandlas för nya ändamål. 21 § Vid terminalåtkomst enligt 26 § polislagen (1984:387) får Säkerhetspolisen inte ändra eller på annat sätt bearbeta personupp- gifterna. 22 § Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om 1.att personuppgifter får lämnas ut i andra fall än som anges i 15–18 §§, 2.begränsning av möjligheten att lämna ut personuppgifter elektroniskt enligt 19 § första stycket, 4.sökning i personuppgifter. 3 kap. Gemensamt tillgängliga uppgifter 1 § Detta kapitel innehåller särskilda bestämmelser för behand- ling av personuppgifter som görs eller har gjorts gemensamt till- gängliga. Personuppgifter som endast ett fåtal personer har rätt att ta del av anses inte som gemensamt tillgängliga. Detta kapitel gäller inte när personuppgifter behandlas med stöd av 2 kap. 3 §. Personuppgifter som får göras gemensamt tillgängliga 2 § Personuppgifter får göras gemensamt tillgängliga om det be- hövs för något av de syften som anges i 2 kap. 1 §. 3 § Om det inte framgår av sammanhanget eller på något annat sätt för vilket ändamål som gemensamt tillgängliga personuppgifter behandlas, ska det tydliggöras genom en särskild upplysning. 4 § Om uppgifter som är gemensamt tillgängliga direkt kan hän- föras till en person som inte är misstänkt för brott eller för att ha utövat eller komma att utöva brottslig verksamhet, ska det genom en särskild upplysning eller på något annat sätt framgå att personen inte är misstänkt för brott eller brottslig verksamhet som avses i 2 kap. 1 § första stycket 1 eller 2. Uppgifter om en person som kan antas ha direkt samband med sådan brottslig verksamhet som avses i 2 kap. 1 § första stycket 1 ska förses med en upplysning om uppgiftslämnarens trovärdighet och uppgifternas riktighet i sak. Någon upplysning behöver dock inte lämnas om det på grund av omständigheterna är onödigt. Någon upplysning enligt andra stycket behöver inte heller läm- nas om 1.uppgifterna ingår i en uppgiftssamling som har skapats för att bearbeta och analysera information och som enbart särskilt angivna tjänstemän har åtkomst till och 2.bearbetningen av uppgifterna inte har genomförts. 5 § får för något av de syften som anges i 2 kap. 1 § första stycket 1 eller 2 polisens brottsdatalag (2010:361) medges direktåtkomst till personuppgifter som behandlas med stöd av 2 kap. 1 § första stycket 1–3 a. Direktåtkomsten får endast avse personuppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga. 6 § och Försvarsmakten får i försvars- underrättelseverksamheten och den militära säkerhetstjänsten med- ges direktåtkomst till personuppgifter som behandlas med stöd av 2 kap. 1 § första stycket 1 eller 2. Direktåtkomsten får endast avse personuppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga. 7 § Om det behövs för samarbetet mot terrorism får en underrät- telse- eller säkerhetstjänst i en medlemsstat i Europeiska unionen eller Europeiska ekonomiska samarbetsområdet medges direktåt- komst till personuppgifter i en avskild uppgiftssamling som Säker- hetspolisen upprättat i syfte att dela information med sådana mot- tagare. Uppgiftssamlingen får endast innehålla personuppgifter som behandlas med stöd av 2 kap. 1 § första stycket 1 b och har gjorts gemensamt tillgängliga. Innan direktåtkomst medges en utländsk underrättelse- eller säkerhetstjänst enligt första stycket ska Säkerhetspolisen under- rätta regeringen. 8 § Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen med- dela föreskrifter om underrättelseskyldighet vid direktåtkomst. 9 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om omfattningen av direktåtkomst enligt 5–7 §§ och om behörig- het och säkerhet vid sådan åtkomst. 4 kap. Längsta tid som personuppgifter får behandlas 1 § Personuppgifter får inte behandlas än vad som behövs för något eller några av de syften som anges i 2 kap. 1– 3 §§. Det som sägs i första stycket hindrar inte att Säkerhetspolisen arkiverar och bevarar allmänna handlingar eller att arkivmaterial lämnas till en arkivmyndighet. Vid automatiserad behandling gäller också de begränsningar som följer av 2–11 §§. Personuppgifter som inte har gjorts gemensamt tillgängliga 2 § Trots det som sägs i 1 § andra stycket får personuppgifter som inte har gjorts gemensamt tillgängliga inte behandlas längre än 1.ett år efter det att ärendet avslutades, om de behandlas i ett ärende, eller 2.ett år efter det att de behandlades automatiserat första gången, om de inte kan hänföras till ett ärende. Första stycket gäller inte personuppgifter i ärenden om utred- ning av eller lagföring för brott. Gemensamt tillgängliga uppgifter i ärenden om utredning av eller lagföring för brott 3 § Om en brottsanmälan avskrivs på grund av att den påstådda gärningen inte utgör brott, får personuppgifterna i anmälan inte längre behandlas för ändamål inom denna lags tillämpningsområde. Om en brottsanmälan i annat fall inte har lett till förundersökning eller annan motsvarande utredning, får personuppgifterna inte be- handlas för ändamål inom denna lags tillämpningsområde när åtal inte längre får väckas för brottet. 4 § Om en förundersökning har lett till åtal eller annan domstols- prövning, får personuppgifterna i förundersökningen inte behand- las för ändamål inom denna lags tillämpningsområde längre än efter utgången av det kalenderår då domstolens avgörande fick laga kraft. Om en förundersökning har lagts ner eller avslutats på annat sätt än genom åtal, får personuppgifterna i förundersökningen inte behandlas för ändamål inom denna lags tillämpningsområde längre än efter utgången av det kalenderår då åklagarens eller för- undersökningsledarens beslut meddelades. Första och andra styckena gäller även personuppgifter i andra utredningar som handläggs enligt bestämmelser i 23 kap. rätte- gångsbalken. 5 § Om en förundersökning mot en person har lagts ner, om ett åtal har lagts ner eller om en frikännande dom har fått laga kraft, får personen inte längre vara sökbar som misstänkt. Övriga gemensamt tillgängliga uppgifter 6 § Trots det som sägs i 1 § andra stycket får andra personupp- gifter än de som anges i 3 och 4 §§ och som har gjorts gemensamt tillgängliga som längst behandlas som anges i 7– 11 §§. 7 § Personuppgifter som behandlas för något av de syften som anges i 2 kap. 1 § första stycket 1 får inte behandlas längre än efter utgången av det kalenderår då den senaste registreringen gjor- des avseende personens anknytning till brottslig verksamhet. Uppgifter om en person som vid tiden för registreringen inte fyllt får dock inte behandlas längre än efter utgången av det kalenderår då den senaste registreringen gjordes avseende den unges anknytning till brottslig verksamhet, om någon ny registrering inte gjorts efter det att han eller hon fyllt . 8 § Personuppgifter som behandlas för något av de syften som anges i 2 kap. 1 § första stycket 3–5 får inte behandlas längre än efter utgången av det kalenderår då den senaste registreringen gjordes avseende personen. Uppgifter om en person som vid tiden för registreringen inte fyllt får dock inte behandlas längre än efter utgången av det kalenderår då den senaste registreringen gjordes avseende den unge, om någon ny registrering inte gjorts efter det att han eller hon fyllt . 9 § Personuppgifter som behandlas i en sådan uppgiftssamling som anges i 3 kap. 4 § tredje stycket får inte behandlas längre än efter utgången av det kalenderår då den senaste registre- ringen gjordes avseende personens anknytning till brottslig verk- samhet, om uppgifterna behandlas för något av de syften som anges i2 kap. 1 § första stycket 1, och efter utgången av det kalenderår då den senaste regis- treringen gjordes avseende personen, om uppgifterna behandlas för något av de syften som anges i 2 kap. 1 § första stycket 3–5. 10 § Personuppgifter som hänför sig till sådan säkerhetshotande verksamhet som avses i 18 och 19 kap. som utövas av främmande makt, får inte behandlas längre än efter utgången av det kalenderår då den senaste registreringen gjordes avseende personens anknytning till brott eller brottslig verksamhet. För per- sonuppgifter som behandlas i en sådan uppgiftssamling som anges i 3 kap. 4 § tredje stycket gäller 9 §. 11 § Om det finns särskilda skäl får Säkerhetspolisen besluta att personuppgifter får behandlas än vad som anges i 7–10 §§, om uppgifterna fortfarande behövs för det ändamål för vilket de behandlas. Om personuppgifter behandlas med stöd av ett sådant beslut ska frågan om fortsatt behandling prövas på nytt senast vid utgången av det tionde kalenderåret efter beslutet eller, om det är fråga om uppgifter som avses i 9 §, senast vid utgången av det tredje kalenderåret efter beslutet. Tiden som personupp- gifterna får behandlas får förlängas eller, om det är fråga om uppgifter som avses i 9 §, . 12 § Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om att vissa kategorier av personuppgifter får fortsätta att behandlas för ändamål inom denna lags tillämpnings- område än vad som anges i 3 och 4 §§. 13 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om 1.att personuppgifter, med avvikelse från 2 § första stycket och 7–11 §§, får behandlas för arkivändamål av allmänt intresse och vetenskapliga, statistiska eller historiska ändamål, och 2.begränsning av behandlingen av personuppgifter för ändamål inom denna lags tillämpningsområde vid digital arkivering. Åtgärder för att säkerställa författningsenlig behandling Tekniska och organisatoriska åtgärder 1 § Säkerhetspolisen ska, genom lämpliga tekniska och organi- satoriska åtgärder, säkerställa och kunna visa att behandlingen av personuppgifter är författningsenlig och att registrerades rättig- heter skyddas. 2 § Både vid beslut om hur behandlingen ska utföras och vid be- handlingen ska Säkerhetspolisen, genom lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder, se till att dataskyddsprinciper säkerställs på ett effektivt sätt och att nödvändiga skyddsåtgärder integreras i behandlingen (inbyggt dataskydd). 3 § Säkerhetspolisen ska säkerställa att det i automatiserade be- handlingssystem som regel endast är möjligt att behandla de per- sonuppgifter som är nödvändiga för varje särskilt angivet ändamål med behandlingen (dataskydd som standard). 4 § Säkerhetspolisen ska säkerställa att det i automatiserade be- handlingssystem förs loggar över personuppgiftsbehandling i den utsträckning det är särskilt föreskrivet. 5 § Säkerhetspolisen ska se till att tillgången till personuppgifter begränsas till vad varje tjänsteman behöver för att kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. 6 § Kan en typ av ny behandling, eller betydande förändringar av- seende redan pågående behandling, antas medföra särskild risk för intrång i registrerades personliga integritet, ska Säkerhetspolisen innan behandlingen påbörjas eller förändringen genomförs bedöma konsekvenserna för skyddet av personuppgifter. Om konsekvensbedömningen visar att det finns särskild risk för intrång i registrerades personliga integritet eller om typen av be- handling innebär särskild risk för intrång, ska Säkerhetspolisen samråda med tillsynsmyndigheten innan behandlingen på- börjas eller betydande förändringar genomförs. 7 § Säkerhetspolisen ska vidta lämpliga tekniska och organisato- riska åtgärder för att skydda de personuppgifter som behandlas, särskilt mot obehörig eller otillåten behandling och mot förlust, förstöring eller annan oavsiktlig skada. 8 § Säkerhetspolisen ska samarbeta med tillsynsmyndigheten när den utför uppgifter enligt denna lag och föreskrifter som har med- delats i anslutning till den. 9 § Säkerhetspolisen ska inom myndigheten utse ett eller flera dataskyddsombud och anmäla till tillsynsmyndigheten när data- skyddsombud utses och entledigas. 10 § Dataskyddsombud ska 1.självständigt kontrollera att Säkerhetspolisen behandlar per- sonuppgifter författningsenligt och på ett korrekt sätt och i övrigt fullgör sina skyldigheter, 2.informera och ge råd till Säkerhetspolisen och de som be- handlar personuppgifter under myndighetens ledning om deras skyldigheter vid behandling av personuppgifter, 3.på begäran ge Säkerhetspolisen råd vid en konsekvensbedöm- ning och kontrollera att den genomförs på korrekt sätt, 4.vara kontaktpunkt för enskilda i frågor som rör behandling av personuppgifter, och 5.samarbeta med tillsynsmyndigheten och vara kontaktpunkt för den vid förhandssamråd och andra frågor som rör behandling av personuppgifter. 11 § Om Säkerhetspolisen bryter mot bestämmelser för behand- ling av personuppgifter och rättelse inte vidtas, ska dataskydds- ombudet anmäla det till tillsynsmyndigheten. 12 § Säkerhetspolisen får, om det är lämpligt, anlita personupp- giftsbiträden. När ett personuppgiftsbiträde anlitas, ska Säkerhets- polisen försäkra sig om att biträdet vidtar lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder för att behandlingen av personuppgifter ska vara författningsenlig och för att skydda registrerades rättig- heter. 13 § Det ska finnas ett skriftligt avtal eller annan skriftlig över- enskommelse om personuppgiftsbiträdets behandling av person- uppgifter för Säkerhetspolisens räkning. Ett personuppgiftsbiträde får inte utan skriftligt tillstånd av Säkerhetspolisen anlita ett annat personuppgiftsbiträde. 14 § Ett personuppgiftsbiträde och de som arbetar under biträ- dets ledning får behandla personuppgifter bara i enlighet med in- struktioner från Säkerhetspolisen. Om ett personuppgiftsbiträde i strid med Säkerhetspolisens in- struktioner fastställer ändamålen med och medlen för behand- lingen, ska biträdet anses vara personuppgiftsansvarig för den be- handlingen. 15 § Det som sägs om Säkerhetspolisens skyldigheter i 4, 5, 7 och 8 §§ gäller även för personuppgiftsbiträden som Säkerhetspolisen anlitar. 16 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om 1.åtgärder som avses i 1–4, 6 och 7 §§, 2.tillgången till personuppgifter, 3.skyldigheten att föra register över kategorier av behandling av personuppgifter, 4.skyldigheten att införa interna rutiner för anmälan av överträ- delser, och 5.innehållet i avtal och överenskommelser enligt 13 §. 6 kap. Enskildas rättigheter 1 § Säkerhetspolisen ska göra följande allmänna information till- gänglig för registrerade. 1.Myndighetens identitet och kontaktuppgifter. 3.Ändamålen med behandlingen. 4.Rätten enligt 2 § att begära att få information om behandling av personuppgifter och att få del av dem. 5.Rätten att begära rättelse, radering eller begränsning av be- handlingen enligt 6 och 7 §§. 2 § Säkerhetspolisen ska till den som begär det utan onödigt dröjsmål lämna skriftligt besked om personuppgifter som rör honom eller henne behandlas. Behandlas sådana uppgifter ska sökanden få del av dem och få följande skriftliga information. 1.Vilka personuppgifter om sökanden som behandlas. 2.Varifrån personuppgifterna kommer. 3.Den rättsliga grunden för behandlingen. 4.Ändamålen med behandlingen. 5.Mottagare eller kategorier av mottagare av personuppgifterna, även i tredjeland eller internationella organisationer. 6.Hur länge personuppgifterna får behandlas eller, om det inte är möjligt att ange, kriterierna för att fastställa det. 7.Rätten att begära rättelse, radering eller begränsning av be- handlingen enligt 6 och 7 §§. Utlämnande enligt första stycket behöver inte omfatta person- uppgifter som sökanden har tagit del av, om inte han eller hon be- gär det. Det ska dock framgå av informationen att personuppgif- terna i fråga behandlas. Begränsning av rätten till information 3 § Informationsskyldigheten i 2 § gäller inte i den utsträckning det är särskilt föreskrivet i lag eller annan författning eller annars framgår av beslut som har meddelats med stöd av författning att uppgifter inte får lämnas ut till den registrerade. Om förutsättningarna i första stycket är uppfyllda, är Säker- hetspolisen inte skyldig att lämna ut skälen för beslut enligt första stycket eller beslut i fråga om rättelse, radering eller begränsning av behandlingen enligt 6 eller 7 §. 4 § Informationsskyldigheten i 2 § gäller inte personuppgifter i löpande text som inte fått sin slutliga utformning när begäran gjor- des eller som utgör minnesanteckning eller liknande. Informationsskyldigheten gäller dock om uppgifterna har läm- nats ut till tredje man, behandlas enbart för vetenskapliga, statis- tiska eller historiska ändamål eller arkivändamål av allmänt intresse eller, när det gäller löpande text som inte fått sin slutliga utform- ning, om uppgifterna har behandlats längre än . 5 § Om en begäran enligt 2 § är orimlig eller uppenbart ogrundad får Säkerhetspolisen avslå den. Av 9 § andra stycket framgår att Säkerhetspolisen i vissa fall får ta ut avgift i stället för att avslå begäran. Rätten till rättelse, radering och begränsning av behandlingen 6 § Säkerhetspolisen ska på begäran av den registrerade utan onö- digt dröjsmål rätta eller komplettera personuppgifter som rör honom eller henne om de är felaktiga eller ofullständiga med hän- syn till ändamålet med behandlingen. Om Säkerhetspolisen inte kan fastställa att personuppgifterna är korrekta ska behandlingen av uppgifterna i stället utan onödigt dröjsmål begränsas. 7 § Säkerhetspolisen ska på begäran av den registrerade utan onö- digt dröjsmål radera personuppgifter som rör honom eller henne om de behandlas i strid med 2 kap. 1–6, 8–10 eller 12 § eller 4 kap. 1 § första stycket, 2–4 eller 7–11 §. Detsamma gäller om radering krävs för att Säkerhetspolisen ska utföra en rättslig förpliktelse.