sou · H4B346 · 2017-01-01 00:00:00 — Detta gör man genom att • främja produktion av läromedel hos kommersiella förlag •utveckla, anpassa och producera läromedel som inte görs av kommersiella förlag •utveckla nya symboler för alternativ och kompletterande kommunikation, AKK •informera om tillgången till relevanta läromedel. Kostnaderna för läromedelsverksamheten har ökat kraftigt , se figur 17.15. Den ökning som skett beror bland annat på myndighetens utveckling av en digital tjänst för läromedelsinformation och en satsning att ta fram tecken- språkiga läromedel. Tabell 17.15 Kostnader för läromedelsverksamheten totalt, tkr Källa: Specialpedagogiska skolmyndighetens årsredovisningar 2012–2015. Myndigheten har i sitt uppdrag att handlägga ansökningar om olika statsbidrag. beviljade myndigheten statsbidrag om sammanlagt 388 901 tkr, se tabell 17.16. Tabell 17.16 Beviljade belopp fördelat på statsbidrag, tkr Bidrag till vissa studier Källa: Specialpedagogiska skolmyndighetens årsredovisningar 2014–2015. 17.2.8Information om den egna verksamheten I SPSM:s informationsuppdrag ligger att myndigheten ska sprida information och aktivt arbeta för att göra sin verksamhet känd för skolhuvudmän, deras personal, elever, andra studerande och vårdnadshavare. Informationsuppdraget genomförs bland annat genom att myndigheten samverkar med skolhuvudmän och anordnar och med- verkar i specialpedagogisk kompetensutveckling som når olika skolformer och olika personalkategorier. Efterfrågan på information och stöd via webben har ökat, vilket speglas i antalet unika besök på myndighetens webbsida, se tabell 17.17. Tabell 17.17 Antal unika besök på myndighetens webbsida Källa: Specialpedagogiska skolmyndighetens årsredovisningar 2013–2015. Myndigheten informerar även löpande om läromedel och deltar vid mässor och konferenser. Vidare anordnar myndigheten webb- seminarier och för ut information via sociala medier. Resultatet av informationsarbetet följs upp i en årlig kännedoms- mätning bland landets rektorer, se tabell 17.18. Mätningen 2015 visade att rektorer i har god kännedom om SPSM, medan rektorer inom förskola och vuxenutbildning har en lägre kännedom. Tabell 17.18 Andel tillfrågade rektorer hos skolhuvudmän som känner till SPSM Andel rektorer som känner till SPSM Källa: Specialpedagogiska skolmyndighetens årsredovisningar 2013–2015. SPSM:s verksamhet är i vissa avseenden regionaliserad. Alla fem regioner, Norra, Mellersta, Östra, Västra och Södra, har ett specifikt upptagningsområde. Nedan redogörs för en del av de likheter och olikheter som utredningen noterat mellan regionerna. Specialskolan är dels regionaliserad genom regionskolorna för elever med dövhet eller hörselnedsättning, dels nationaliserad genom riksskolorna för elever med grav språkstörning, elever med dövhet eller hörselnedsättning i kombination med intellektuell funktions- nedsättning, elever med dövblindhet samt elever med synned- sättning och ytterligare funktionsnedsättning. Det som kan konstateras utifrån skolornas elevunderlag är att i princip samtliga skolor har ett tämligen lokalt upptagningsområde. Den absoluta majoriteten av eleverna bor på skolans lägesort alternativt dagpendlar. av eleverna i special- skolan bodde vid skolornas elevhem. Regionskolorna skiljer sig lite åt när det gäller andelen elever som läser enligt grundsärskolans kursplaner. Vänerskolan har kontinuer- ligt haft en lägre andel elever som läser enligt grundsärskolans kursplaner (omkring 5–) jämfört med övriga skolenheter (omkring 10–). I region finns såväl regionskolan Kristinaskolan i som riksskolan i . Kristinaskolans upp- tagningsområde är , , , och . hade Kristinaskolan 25 elever inskrivna, varav 8 var boendeelever. Andelen elever vid som läser enligt grundsärskolans kursplaner har legat på , men ökade till . i hade 40 elever inskrivna . Av dessa dagpendlade alla utom en elev. Region har ett upptagningsområde som omfattar , , , , och . I regionen finns regionskolan Birgittaskolan, med 133 elever , och riksskolorna Åsbackaskolan, med fem elever, och med 26 elever, samtliga belägna i . Av Birgittaskolans elever var 17 boendeelever. Vid och var två respektive 11 av eleverna boendeelever. Andelen elever vid som läser enligt grund- särskolans kursplaner har varierat kraftigt –2015. Högst andel hade skolan (14,) och lägst (3,). Regionskolan Manillaskolan, med 89 elever , och riksskolan , med 114 elever, är båda belägna i i region . Till skillnad från övriga regionskolor har Manillaskolan inte haft några boendeelever –2015. hade emellertid 13 boendeelever . Andelen elever vid som läser enligt grund- särskolans kursplaner har legat på , men ökade precis som Kristinaskolan till . Region har ett upptagningsområde som omfattar och län samt . I region upptagningsområde ingår , och . I regionen finns regionskolan Vänerskolan belägen i . hade skolan 51 elever inskrivna, varav 14 var boendeelever. Andelen elever vid skolan som läser enligt grundsärskolans kursplaner har varit väsentligt lägre än övriga regionskolor. Vid har andelen varierat mellan . I region ligger regionskolan Östervångsskolan med 70 elever . Östervångsskolan, som är belägen i , tar emot elever från , , och . Av eleverna i Östervångsskolan var 17 elever boendeelever, medan 53 elever dag- pendlade till och från skolan . Andelen elever som läser enligt grundsärskolans kursplaner har som regel legat runt 9–. SPSM:s råd- och stödverksamhet bedrivs i myndighetens fem regioner, som har samma upptagningsområden som de regionala specialskolorna. I varje region är rådgivarna indelade i fyra eller fem team. Vita fläckar, det vill säga områden som inte efterfrågar myndig- hetens stöd, förekommer i alla regioner. Orsakerna till den bristande efterfrågan kan variera. Vissa kommuner har byggt upp egen kompetens inom ett område och andra kommuner känner inte till att stöd kan efterfrågas eller motsätter sig det av andra skäl. En av cheferna med ansvar för regional råd- och stödverksamhet har i kontakter med utredningen konstaterat att uppdragen kommer i de kommuner där SPSM blir känt. Av tabell 17.19 framgår hur många elever i respektive gymnasieskolan som finns i respektive region. Flest elever återfinns i region och Västra, medan det i Norra finns knappt hälften så många elever som i Östra. Därtill kommer att det i riket fanns 9 709 elever inskrivna i grundsärskolan och 7 006 elever inskrivna i gymnasiesärskolan /15. Tabell 17.19 Antal och andel av rikets elever i och gymnasieskolan fördelat på region, /15 Källa: (2015), , hämtat . Rådgivning om dövhet eller hörselnedsättning Totalt genomförde SPSM:s fem regioner 165 rådgivningsuppdrag 2013. I region och Mellersta utgjorde rådgivning om dövhet eller hörselnedsättning av regionernas totala antal rådgivningsuppdrag. I de övriga regionerna utgjorde denna rådgivning mellan av uppdragen, se tabell 17.4 ovan. Av tabell 17.20 nedan framgår att region och Mellersta hade lägst andel uppdrag om dövhet eller hörselnedsättning av de fem regionerna, nämligen av SPSM:s sammanlagda antal rådgivningsuppdrag om dövhet eller hörsel- nedsättning. Högst andel hade region av rådgivningsuppdragen. Detta kan jämföras med att av landets grundskolelever och gymnasieelever /15 åter- fanns i regionens upptagningsområde, se tabell 17.19. Tabell 17.20 Antal och andel av rådgivningsuppdrag om dövhet/hörsel fördelat på regioner Källa: Specialpedagogiska skolmyndigheten. Rådgivning om tal- och språksvårigheter genomförde SPSM 419 rådgivningsuppdrag om tal- och språksvårigheter fördelat på myndighetens fem regioner. I alla regioner utom Mellersta utgjorde rådgivning om tal- och språk- svårigheter 9–av regionernas rådgivningsuppdrag. I Mellersta utgjorde de av alla uppdrag, se tabell 17.4 ovan. Av tabell 17.21 nedan framgår att region hade högst andel, , av SPSM:s sammanlagda antal rådgivnings- uppdrag om tal- och språksvårigheter. Detta kan jämföras med att av landets alla grundskole- och gymnasieelever åter- finns i regionen. Lägst andel av rådgivningsuppdragen, , hade region som i sitt upptagningsområde har av landets elever i och gymnasieskolan, se tabell 17.19. Tabell 17.21 Antal och andel rådgivningsuppdrag om tal- och språksvårigheter fördelat på regioner 2013 Källa: Specialpedagogiska skolmyndigheten. Skolhuvudmän i regionerna kan tilldelas statsbidrag för utvecklings- projekt enligt förordning (1991:931) om statsbidrag för särskilda insatser på skolområdet. beviljades i hela landet sammanlagt 88 utvecklings- projekt som rörde olika typer av funktionsnedsättningar. Lägst andel, , av de beviljade projekten hade region medan Södra hade högst andel, , se tabell 17.22 nedan. Detta kan jämföras med att av landets elever i grund- skolan och gymnasieskolan återfinns i region medan av eleverna bor i region . berörde fem av Södras beviljade utvecklingsprojekt hörselnedsättning. Det finns inget tydligt samband mellan regionernas andel av utvecklingsprojekten och deras andel av rådgivningsuppdragen inom dövhet eller hörselnedsättning och tal- och språksvårigheter. I likhet med vad som konstaterades i utredningens delbetänkande14 förefaller andel utvecklingsprojekt per region bero på hur aktiva regionens rådgivare är på att uppmuntra huvudmän att ansöka om statsbidrag. 14 SOU 2015:45. Antal och andel utvecklingsprojekt som beviljats SIS-medel 2013 fördelat per region ansökningar i landet (%) Källa: SOU 2015:45. 18Nav – ett sätt att organisera samverkan och få resurserna att följa eleven Detta kapitel inleds med en redogörelse för vad utredningar, myndigheter och intresseorganisationer sagt om behovet av samordning av statens, landstingens och kommunernas resurser för elever med funktionsnedsättning. Därefter presenterar utredningen sitt förslag om regionala nav, deras uppgifter och organisation. 18.1Behov av samordning – tidigare röster och erfarenheter 18.1.1Utredningar kring behovet av samverkan Frågan om hur stödet i specialpedagogiska frågor bäst organiseras har behandlats av flera utredningar, bland annat av Integrations- utredningen som lade fram sitt slutbetänkande 19821. Integrations- utredningen framhöll betydelsen av att kunna samordna insatserna inom varje region för barn och ungdomar med olika former av funktionsnedsättning, att utnyttja befintliga resurser och kun- skaper samt att stimulera regionala initiativ. Arbetet skulle hållas ihop av en särskild samordnare. Andra utredningar som har berört behovet av samordning av resurser för barn med funktionsnedsättning är bland andra Utredningen om funktionshindrade elever i skolan, Utredningen om statliga specialskolor, Utredningen om en flexibel specialskola, 1 SOU 1982:19. Nav – ett sätt att organisera samverkan och … Utredningen om den statliga regionala förvaltningen och . Deras förslag och bedömningar beskrivs översiktligt nedan. FUNKIS – funktionshindrade elever i skolan Utredningen om funktionshindrade elever i skolan, FUNKIS- utredningen,2 menade att föräldrar till barn och ungdomar med funktionsnedsättning på flera sätt har en krävande situation, bland annat kan det vara svårt att orientera sig mellan de olika aktörer som är involverade. De kan ha närmare tjugo olika kontakter för sitt barn. För ett barn med flera funktionsnedsättningar kan det utöver skolan handla om flera konsulenter, flera kunskaps- eller resurscenter och flera olika organ inom . Företrädare för stat, landsting och kommun kan vara inblandade . Extra problematiskt för både skola och föräldrar blir det när de olika aktörerna inte samarbetar, utan kanske ger motstridiga besked eller låter ansvaret hamna mellan stolarna. bedömde att det inom den samlade organisationen för statligt stöd till kommunerna i specialpedagogiska frågor fanns en både bred och specialiserad kompetens. Man menade dock att det statliga stödet måste regionaliseras för att nå önskat resultat. Stödet skulle samordnas och drivas i myndighetsform. Det skulle ledas av en styrelse med företrädare för stat, landsting och kommun samt organiseras i fem distrikt, så kallade regionala centra. Dessa centra skulle enligt utredningen •svara för övergripande rådgivning främst mot specialpedagoger •samordna, arrangera och medverka vid kompetensutveckling •samordna insatser inom regionen genom att bland annat verka för samverkan mellan olika yrkeskategorier inom landsting och kommun •initiera, medverka i och driva utvecklingsinsatser samt förmedla resultat av forskning och utvecklingsarbete •sprida information till föräldrar 2 SOU 1998:66. Nav – ett sätt att organisera samverkan och … •samverka med andra aktörer såsom de teckenspråkiga grund- skolorna, habiliteringen för barn och ungdom, forskningen och intresseorganisationerna. föreslog att de regionala centren för special- pedagogiska frågor och de riksrekryterande resurscentren skulle ledas och samordnas av en styrelse. Till styrelsen skulle det knytas ett mindre kansli. Den föreslagna styrelsen skulle bestå av före- trädare för stat, landsting och kommuner. Detta för att ge olika intressenter inflytande, men också för att öka kunskapen lokalt. Ökad likvärdighet för elever med funktionshinder Utredningen om statliga specialskolor menade att den positiva utvecklingen när det gällde kokleaimplantat och framväxten av kommunala hörselklasskolor anpassade för elever med hörsel- nedsättning hade medfört att gränsdragningen mellan special- skolans och målgrupper hade blivit otydligare.3 Detta hade i sin tur medfört att andelen elever som bytte skolform under sin skoltid hade ökat. Man menade att specialskolans målgrupp troligen skulle komma att behöva omdefinieras och att kursplaner avseende teckenspråk och svenska skulle behöva anpassas efter hur och specialskolans nya målgrupper såg ut. Utredningen om statliga specialskolor ansåg att denna utveck- ling skulle bejakas genom ett mer flexibelt system som gav förut- sättningar för regionala lösningar. För att kunna åstadkomma detta förordade utredningen en samverkan mellan staten, landstingen och kommunerna genom en nationell samordning och regionala resurscenter. Man ansåg vidare att en nationell samordning skulle underlätta för elever och föräldrar att ta del av information om vilka olika skolformer det fanns och deras olika förutsättningar. Dessutom borde risken minska för att skolhuvudmännen inför skolstarten inte kände till elever med till exempel hörselproblematik. Ett resurscentrum skulle, enligt utredningen, ha ett samlat ansvar för att föräldrarna skulle ges stöd från de pedagogiska verksamheterna 3 SOU 2007:87. Nav – ett sätt att organisera samverkan och … såväl som från den medicinska hörselvården. Utredningen om statliga specialskolor ansåg att regionala resurscenter i hela landet skulle kunna knytas till den myndighet som hade det nationella samordningsansvaret. Myndigheten skulle ansvara för att barn och ungdomar i de olika regionerna fick likvärdiga förutsättningar. Vidare ansåg man att det i varje region behövdes en samordnare av regionens hörsellärare, en hörselpedagogisk rådgivare, en sam- ordnare för FOU-arbete och kompetensutveckling, en hörsel- teknisk samordnare, en kurator och en psykolog. Dessutom skulle det i varje region finnas samverkan med brukarorganisationer. För att detta skulle bli möjligt föreslogs att myndighetens anslag skulle ökas med cirka . Utredningen om statliga specialskolor föreslog också att staten skulle ta större finansiellt ansvar för regionala insatser. skulle SIS-medel4 riktade mot elever med dövhet och hörsel- nedsättning höjas med 28,1 mnkr. Dessutom skulle det ställas krav på insatserna för att bidrag skulle beviljas. Man ansåg att kraven till exempel skulle kunna avse elevgruppens storlek och samman- sättning, akustisk och hörselteknisk utrustning, lärare med special- pedagog- eller speciallärarexamen, möjlighet till tvåspråkig under- visning i en teckenspråkig miljö, medverkan i specialskolornas nätverk eller samverkan med specialskolan. En sådan förändring skulle enligt utredningen kunna innebära att behovet av statliga regionskolor minskade, men man betonade att det även i fortsättningen skulle finnas elever vars behov bäst tillgodosågs i specialskolan. Med rätt att välja – flexibel utbildning för elever som tillhör specialskolans målgrupp Utredningen om en flexibel specialskola gjorde i sitt del- betänkande5 bedömningen att statens ansvar för stöd till kommunala och enskilda huvudmän som bedrev utbildning för elever som motsvarade specialskolans målgrupp inte skulle utökas. Ett utökat statligt ansvar för regional samordning av elevers utbildning eller skolinformation till föräldrar var enligt utredningen 4Statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet. Nav – ett sätt att organisera samverkan och … inte motiverat med dåvarande ansvarsfördelning mellan stat och kommun. Man ansåg att specialskolan i första hand skulle prioritera sina egna elever. Personalen vid specialskolorna skulle inte genom- föra omfattande utåtriktade insatser genom exempelvis resurs- center. konstaterades ett behov av att både stat och kommun förstärkte sina insatser för att öka kvaliteten i utbildningen för den berörda elevgruppen. Därför borde enligt utredningen det specialpedagogiska stödet från Specialpedagogiska skolmyndig- heten, SPSM, förstärkas. Genom en effektivisering och fortsatt elevminskning inom specialskolan skulle resurser kunna föras över till bland annat råd- och stödverksamheten, SIS-medlen och de nationella resurscentren Statens regionala förvaltning – förslag till en angelägen reform Utredningen om den statliga regionala förvaltningen påpekade att det skett en ökad sektorisering av den statliga förvaltningen.6 Varje myndighet hade i stor utsträckning optimerats utifrån den egna verksamhetens förutsättningar. Detta hade enligt utredningen lett till en spretig statlig regional förvaltning där myndigheterna organiserade sig på olika sätt och med olika regional indelning. Därför behövdes en reform av länsstyrelserna så att de blev större och färre till antalet. Enligt förslaget skulle det finnas elva läns- styrelser som omfattade ett eller flera län. – ett diskussionsunderlag angående en ny regionindelning Indelningskommittén7 har i uppgift att föreslå en ny läns- och landstingsindelning som innebär att delas in i väsentligt färre län och landsting. I en delredovisning8 presenterade kommittén fyra utgångspunkter för en kommande indelning. Det handlade om jämnstarka regioner, kapacitet att bygga strukturer för regional utveckling, förmåga att ansvara för det regionala hälso- 7Indelningskommittén Dir. 2015:77. 8Delredovisning från , Fi 2015:09, . Nav – ett sätt att organisera samverkan och … och sjukvårdssystemet och befintliga samverkansmönster. Kommittén betonade att utgångspunkterna var preliminära och kan komma att modifieras. Diskussionsunderlag i form av en kartbild som utgångspunkt för fortsatta diskussioner. I stället för 21 län föreslår man sex regioner. 18.1.2Myndigheternas behov av samordning Det finns på olika håll studier och erfarenhet av samverkan mellan stat, landsting och kommun. Dessa kan bidra till resonemangen om hur samverkan kring elever med dövhet, hörselnedsättning eller grav språkstörning kan organiseras för att bli effektiv utan onödig byråkratisk överbyggnad. I rapporten resurscenter döv/hörsel i Södra regionen (RRC)9 beskrev SPSM ett projekt i Södra regionen som syftade till att skapa ett regionalt resurscenter. Det regionala resurscentret skulle ta ett samlat ansvar för en skolorganisation som tillgodosåg behovet av en optimal undervisningsmiljö för barn, unga och vuxna med hörselnedsättning eller dövhet. För projektet rekryterades en projektledare som skulle •arbeta med fortsatt kompetensinventering i Södra regionen •ha en funktion som objektiv skolkoordinator/vägledare till familjer vars barn har dövhet eller hörselnedsättning •ansvara för färdigställande av informationsmaterial till föräldrar •samverka med företrädare för regionens kommuner, med fokus på rätten till stöd i skolan för barn med dövhet eller hörsel- nedsättning 9 Specialpedagogiska skolmyndigheten (2009b). Nav – ett sätt att organisera samverkan och … •samverka med habiliteringens specialpedagoger med inriktning mot dövhet eller hörselnedsättning med fokus på stödet till föräldrar •samarbeta med ambulerande hörsellärare •följa upp och vara delaktig i arbetet med att utveckla hörselspår i •vara med och starta eller utveckla nya nätverk •ansvara för genomförande och utveckling av referensgrupps- möten med intresseorganisationer. I regeringsredovisningen Utveckling av specialskolans verksamhet10 påpekade SPSM att statens, landstingens och kommunernas stöd till elever med dövhet eller hörselnedsättning inte upplevs som samordnat och överblickbart av elever och föräldrar. SPSM bedömde att det behövdes en förstärkt, mer organiserad sam- ordning mellan aktörerna och en centerbildning för att åstad- komma ett mer sammanhållet stöd till elever med dövhet eller hörselnedsättning. I centerbildningen skulle staten, via SPSM, ta ett avgörande ansvar. Man menade att detta skulle underlätta för mer flexibla skollösningar och för elever och föräldrar att ta del av information om olika skolformer och förutsättningarna i dem. SPSM föreslog att myndighetens rådgivare, undervisande lärare och övrig personal på specialskolan skulle bidra till ett adekvat stöd till skolhuvudmän, skolledare och lärare oavsett skolform. I stödet skulle riktad kompetensutveckling och teckenspråkserbjudande kunna ingå. SPSM menade att en sådan centerbildning till att börja med skulle skapas för målgruppen elever med dövhet eller hörselned- sättning, men senare skulle kunna utvecklas för ytterligare mål- grupper. I rapporten av pedagogiskt regionalt kompetensforum grav språkstörning Södra regionen 201611 redovisades resultatet från en kartläggning av hur stödet till elever med grav språkstörning såg 10Specialpedagogiska skolmyndigheten (2013d). 11Specialpedagogiska skolmyndigheten 2014/1386. Nav – ett sätt att organisera samverkan och … ut i Södra regionen12 och hur samarbetet mellan staten, och kommunerna såg ut. I rapporten konstaterade SPSM att det inte fanns någon övergripande kunskap eller samlad bild av hur stor gruppen elever med grav språkstörning var och vilka behov eleverna hade. Det fanns inte heller utvecklade rutiner för samverkan kring eleverna mellan kommun och landsting. SPSM menade att det behövdes någon i kommunen som var ansvarig för målgruppen och att samverkan mellan stat, landsting och kommun skulle utvecklas. Hörsel- dövforum i är ett samarbete mellan SPSM och . Samarbetet sker genom SPSM:s Östra region och Hörselhabiliteringen, Barn och Ungdom på . Båda parter ansåg att stödet till familjer och skolor som har barn med dövhet eller hörselned- sättning behövde bli tydligare och mer effektivt. Hörsel- dövforum Samverkan kring stödet till barn och ungdomar med hörselnedsättning13 framgår att kommunernas förvaltningar genom Hörsel- dövforum har kännedom om antalet barn och elever med hörselnedsättning men inte vet i vilka förskolor och skolor de går. Flera kommuner saknar också kunskap om stöd- behoven hos elever med hörselnedsättning, vilket gör risken stor att eleverna inte får det stöd de har rätt till. Endast av eleverna med dövhet eller hörselnedsättning går i hörsel- anpassade skolor, vilket ställer stora krav på övriga skolor. Rapporten visar på brister i samarbete, rutiner och informations- överföring mellan stat, landsting och kommun och att deras stöd inte alltid når fram till elever och berörd personal. Hörsel- dövforum drog slutsatsen att stödet inom och till kommunerna behövde stärkas. har Hörsel- dövforum en uppbyggd webbplats14 som presenterar verksamheten och regionens stöd för elever med hörselnedsättning. Genom sitt arbete har Hörsel- dövforum lyckats få alla kommuner i länet att utse namngivna kontakt- personer för elevgruppen. Kommunerna har också, med något 12I Södra regionen finns 58 kommuner och fyra landsting. 13Hörsel- dövforum (2012). Nav – ett sätt att organisera samverkan och …