sou · H5B318 · 2017-03-08 00:00:00 — Delegationen avser att återkomma till behovet av ett sammanhållande ansvar för validering och hur ett sådant eventuellt samordningsuppdrag bör utformas. Aktiva arbetsmarknadsparter för ökad användning av validering För att säkerställa legitimitet och kvalitet behöver de valideringsmodeller och kvalifikationer som tas fram och fastställs utanför utbildningssystemet förvaltas och finansieras långsiktigt. Det är viktigt att information och kunskap om validering mot arbetslivets kvalifikationer sprids bland arbetsgivare och fackliga förtroendepersoner. En ökad användning av validering förutsätter därför ett aktivt engagemang och ansvarstagande från arbetsmarknadens parter (se vidare avsnitt 5.1). Delegationen anser att arbetsmarknadens parter bör ta ansvar för att utveckla och främja validering mot arbetslivets egna kvalifikationer inom sina branscher. Övergripande prioriteringar för arbetet framåt Inkludera validering i det regionala arbetet för kompetensförsörjning Även på regional nivå behövs en fungerande samverkan om validering som involverar såväl företrädare för arbetslivet som kommunala och regionala aktörer på utbildnings- och arbetsmarknadsområdet. Aktörer med regionalt utvecklingsansvar kan med nuvarande mandat och finansiering arbeta drivande, stödjande och kunskapshöjande. För att kunna ta en mer aktiv roll för en stärkt samverkan om validering mellan t.ex. kommuner, utbildningsanordnare, arbetsgivare, valideringsutförare och arbetsförmedling i länen behöver de regionalt utvecklingsansvariga aktörerna ett tydligare mandat och långsiktig finansiering. Kompetensförsörjning, där validering är ett viktigt verktyg, är ett prioriterat område för det regionala tillväxtarbetet och arbetet med de regionala kompetensplattformarna.1 Det regionala arbetet med validering kan stärkas ytterligare om det inkluderas i riktlinjerna för regionalt kompetensförsörjningsarbete som ska lämna förslag om . De regionalt utvecklingsansvariga aktörerna bör i sitt arbete med validering även utnyttja befintliga strukturer för samverkan mellan arbetsmarknadens parter och utbildningssystemet, såsom Vård- och omsorgscollege och Teknikcollege. Validering inom yrkesinriktad vuxenutbildning samt mot arbetslivets kvalifikationer är ett viktigt fokus, där regional samverkan har stor potential att öka tillgången till validering. är det viktigt att resultatet av en validering är gångbart i hela landet, och inte begränsas till en enskild arbetsgivare, kommun eller region. Delegationen anser att: Utvecklad samverkan om validering bör inkluderas och prioriteras i de regionala aktörernas ordinarie arbete med kompetensförsörjning. Regionala och kommunala aktörer bör säkerställa att de valideringsmodeller som används har en nationell legitimitet och förankring. 1 Nationell strategi för hållbar regional tillväxt och attraktionskraft –2020. Övergripande prioriteringar för arbetet framåt Hög kvalitet i genomförandet ger valideringens resultat legitimitet. Kompetenskriterierna eller de mål för lärande som individen valideras mot behöver vara väl förankrade i utbildningsväsendet och i arbetslivet. Det är också viktigt att metoderna för validering är kvalitetssäkrade. Metoderna ska säkerställa en opartisk bedömning och fånga de avsedda kompetenserna. För validering med hög kvalitet behöver också utföraren ha rätt kompetens. Vanligen krävs både relevant ämneskompetens och ”valideringskompetens”, dvs. att kunna observera, identifiera och bedöma kompetens. Kvalitet och likvärdighet oavsett utförare behöver säkras. Detta gäller i synnerhet inom vuxenutbildningen och inom eftergymnasial utbildning, där det finns ett stort antal olika utförare. Gemensamma metoder och handfast stöd och riktlinjer för genomförande av validering inom respektive sektor är viktiga verktyg för detta. , Myndigheten för respektive Universitets- och högskolerådet ansvarar för att utveckla stöd och riktlinjer för validering inom utbildningssystemet. Standarden för branschvalidering av yrkeskompetens som tagits fram av Myndigheten för kommer bidra till en ökad kvalitet inom branschvalidering. I takt med att fler branscher ansöker om en nivåplacering av sina kvalifikationer kan även den nationella referensramen för kvalifikationer (SeQF) bidra till ökad kvalitetssäkring. finns handläggarstöd om validering och myndighetens valideringsprogram består av upphandlade branschmodeller som utgår från branschens fastställda kriterier. Myndigheterna ansvarar också för att följa upp valideringsverksamheten. Statistik över omfattning och utfall behövs för att kunna visa på nyttan av validering. Delegationen anser att myndigheternas ansvar för metodstöd, tydliga riktlinjer och uppföljning är viktigt för att säkerställa legitimitet, likvärdighet och rättssäkerhet. Delegationen avser att revidera de övergripande kriterier och riktlinjer för validering av reell kompetens som togs fram 2012 av Myndigheten för . Övergripande prioriteringar för arbetet framåt Delegationen avser att följa upp myndigheternas redovisning av omfattningen av validering. Stabil finansiering för validering inom ordinarie system och verksamheter är viktigt för att åstadkomma generella och långsiktigt hållbara strukturer. Validering kan bidra till snabbare inträde och omställning på arbetsmarknaden och effektiviserar satsningar på utbildning och kompetensutveckling. Att det är samhällsekonomiskt lönsamt med validering behöver också avspeglas i organisatoriska lösningar och i modeller för resursfördelning inom och mellan verksamheterna. Exempel på organisatoriska lösningar som ger incitament till validering finns inom vuxenutbildningen där validering kan genomföras inom en så kallad orienteringskurs. Liknande lösningar saknas inom eftergymnasial utbildning där validering ofta uppfattas orsaka både ökade kostnader och bortfall av intäkter. Flexibilitet och bredd behövs också i utbildningsutbudet så att efterföljande kompletterande utbildningsinsatser kan komma till stånd och vinsten av validering kan räknas hem. Samverkan mellan kommuner om validering kopplad till yrkesutbildning för vuxna, tillsammans med en stärkt regional samverkan kring kompetensförsörjningsfrågor, breddar tillgången till såväl validering som kompletterande utbildningsinsatser. Inom arbetsmarknadspolitiken är validering ett ordinarie arbetsmarknadspolitiskt program. Arbetsförmedlingens förnyade arbete med validering är organiserat för att ge flexibilitet med möjligheter att vid behov ta in nya modeller och leverantörer. Ökad upphandling av arbetsmarknadsutbildning i moduler ger bättre möjligheter till kortare och mer specifik kompletteringsutbildning efter genomförd validering. Utvecklingsresurser såsom EU-medel, särskilda statsbidrag och satsningar på försöksverksamheter, behöver koordineras och riktas mot områden där resurserna kan bidra till utvecklingen av långsiktigt hållbara strukturer för validering. Detta innebär att olika särlösningar bör undvikas och att tidsbegränsade projekt behöver ha en tydlig förankring i de organisationer som långsiktigt ska driva verksamheten vidare efter att projektfinansieringen löpt ut. Övergripande prioriteringar för arbetet framåt Delegationen anser att: Stabil finansiering och organisatoriska lösningar som uppmuntrar till att validera behöver finnas i de ordinarie systemen för utbildning och stöd till arbetssökande. Utvecklingsprojekt bör kopplas till etablerade och erkända strukturer för validering och vara förankrade på nationell nivå. God kännedom om vad validering är och vilka möjligheter till validering som finns ger överblickbarhet för individer, vägledare och utförare. Med många aktörer som ska erbjuda validering är tydlig och enhetlig information viktigt. För att klara åtaganden på valideringsområdet krävs ökade kunskaper både om validering i utbildningssystemet och om validering mot arbetslivets kvalifikationer. Vägledare, det vill säga studie- och yrkesvägledare, omställningscoacher och handläggare på Arbetsförmedlingen med flera, behöver ökad kompetens om validering för att göra den tillgänglig för fler. Gör det enklare att ta del av information om validering För en person i omställning, som är arbetslös eller som önskar ta sig vidare i karriären är det naturligt att söka ett arbete eller en utbildning. Att vägen eventuellt kan gå via validering är mindre känt för de flesta. Information om validering behöver därför finnas i anslutning till information om vägar till utbildning och arbete. är det ofta svårt att hitta information om validering i myndigheternas olika kanaler. Arbetsförmedlingen, , Myndigheten för och Universitets- och högskolerådet, men också lärosäten, utbildningsanordnare och den kommunala vuxenutbildningen, bör arbeta strategiskt för att hitta mer effektiva sätt att informera om validering. Det kan t.ex. handla om att lyfta fram information, länkar och relevant stödmaterial om validering på sina respektive hemsidor. Arbetsmarknadens parter behöver bidra till en ökad kännedom om modellerna för validering av yrkeskompetens i sina respektive branscher. Det underlättar för den enskilde arbetstagaren eller Övergripande prioriteringar för arbetet framåt arbetsgivaren att se vilka möjligheter till validering för kompetensutveckling och kompetensförsörjning som finns i den egna branschen. Det behövs också en tydlig gemensam ingång till samlad information om de branschgodkända valideringsmodellerna. Informationen behöver samordnas för att den ska bli överblickbar för studie- och yrkesvägledare, arbetsförmedlare, omställningsaktörer med flera. Delegationen anser att: Information om validering som myndigheter och utbildningsanordnare tillhandahåller bör lyftas fram tydligare så att den blir enklare att hitta och överblicka för individen. Myndigheten för bör sammanställa och kontinuerligt uppdatera information om branschgodkända valideringsmodeller och valideringsutförare som är lättillgänglig för både vägledare och individer. Arbetsmarknadens parter bör ta ansvar för att informera om validering i de egna informationskanalerna. Terminologin som används om validering bör bli mer enhetlig Validering definieras inte på ett enhetligt sätt i lagstiftning eller med avseende på metodologi. Det är inte heller eftersträvansvärt eftersom metoder kan behöva skilja sig åt beroende på vilka kompetenser som ska valideras. En gemensam begreppsapparat underlättar emellertid spridning av information om validering och ökar också överblickbarheten för såväl vägledare som individer. Information om validering behöver formuleras med ett så enhetligt språkbruk som möjligt, oberoende av vilken typ av kvalifikation som valideringen avser. Det förutsätter i sin tur ett aktivt samarbete mellan berörda parter så att informationen är kvalitetssäkrad. Delegationen anser att: Myndigheter med ansvar eller uppdrag på valideringsområdet bör samverka om information om validering. Informationen bör vara anpassad så att den är lätt tillgänglig och erbjudas på relevanta språk så att också personer med svaga kunskaper i svenska enkelt kan ta den till sig. Övergripande prioriteringar för arbetet framåt Stärk vägledarnas kompetens om validering Validering behöver vara nära kopplad till en väl fungerande vägledning. En kunnig vägledare har kännedom om hur validering kan korta individens väg till arbete eller utbildning. För att kunna guida individen vidare behöver vägledarna ha kännedom om validering som verktyg samt om vilka valideringsutförare som finns. För kvalitativ vägledning behöver de också mer specifik kunskap om den kompetenskartläggning som behövs för validering och tillgång till verktyg för detta. Dessutom behöver de förståelse för hur resultaten från en validering ska tolkas för att kunna ge vägledning och stöd för efterföljande aktiviteter som t.ex. kompletterande utbildningsinsatser, praktik eller matchning mot jobb. har i uppdrag att lämna förslag om hur Arbetsförmedlingens vägledning kan stärkas och samspela med annan vägledning.2 För att öka kännedomen om validering bland studie- och yrkesvägledare inom den kommunala vuxenutbildningen har i uppdrag att ta fram en kurs på högskolenivå. Universitets- och högskolerådet har fått i uppdrag att i samarbete med lärosätena bidra till att en varaktig struktur för lärosätenas arbete med bedömning av reell kompetens som förväntas öka kompetensen inom högskolan. Liknande kompetenshöjande insatser behövs även för att garantera att Arbetsförmedlingens handläggare har god kännedom om validering. Delegationen anser att: Förslag om hur Arbetsförmedlingens vägledning kan stärkas bör beakta behovet av en nära koppling mellan vägledning och validering. Arbetsförmedlingen, huvudmännen för vuxenutbildning, utbildningsanordnare samt lärosätena bör säkerställa att vägledare i deras respektive organisationer har kompetens om validering. 2 Dir. 2016:56 Det statliga åtagandet för en väl fungerande arbetsmarknad och Arbetsförmedlingens uppdrag. 5Inriktningar inom utbildning och arbetsliv Delegationens bedömning: Utvecklingsbehov finns inom validering i arbetslivet, i vuxenutbildning, inom och högskolan samt för reglerade yrken. Utvecklingen av validering mot arbetslivets kvalifikationer (branschvalidering) och inom högskolan bör särskilt prioriteras. Arbetsmarknadens parter bör med stöd av det offentliga initiera och driva ett utvecklingsarbete för fler och mer enhetliga modeller för validering i arbetslivet och en ökad användning av validering för strategisk kompetensförsörjning. Fokus i utvecklingen bör vara förbättrad överförbarhet mellan olika valideringsmodeller och formell utbildning, metodutveckling och anpassning för validering av yrkeskompetens som förvärvats utomlands, samt utveckling av modeller för validering av kompetens på eftergymnasial nivå. För utvecklingen av validering inom högskolan finns behov att se över regelverket och att utreda långsiktigt hållbara organisations- och finansieringslösningar. Frågan om tillgodoräknande inom högskoleutbildning för tidigare förvärvad kompetens är särskilt viktig. Modeller för validering mot arbetslivets kompetenskrav och kvalifikationer är en viktig del av de nationella strukturerna för validering. Sådana modeller ska vara fungerande verktyg för effektiv matchning och kompetensförsörjning som är tillgängliga och användbara för såväl arbetsgivare, arbetssökande, anställda, arbetsförmedlare, omställningsaktörer som utbildningsanordnare. Inriktningar inom utbildning och arbetsliv Delegationen anser att arbetsmarknadens parter, med stöd av det offentliga, bör initiera och driva ett samordnat utvecklingsarbete av validering i arbetslivet. Överförbarheten mellan olika valideringsmodeller och formell utbildning behöver förbättras, liksom möjligheterna att validera yrkeskompetens som förvärvats utomlands och kompetens på eftergymnasial nivå. referensram för kvalifikationer (SeQF) och Standard för branschvalidering av yrkeskompetens är viktiga utgångspunkter i arbetet för fler och mer enhetliga modeller för validering i arbetslivet. Utbudet av modeller för validering i arbetslivet är begränsat och behöver utökas till att omfatta fler yrken, arbetsuppgifter och kvalifikationsnivåer. Utvecklingsbehoven är särskilt stora när det gäller tjänstemannayrken, traditionellt kvinnodominerade branscher och yrken, samt yrken inom offentlig sektor. Utveckling, kvalitetssäkring och främjande av validering i arbetslivet förutsätter en stabil och långsiktig finansiering. Myndigheten för har i uppdrag att främja branschernas medverkan när strategier, metoder och information inom valideringsområdet utvecklas. Myndigheten har även tagit fram en standard för branschvalidering av yrkeskompetens som utgör en viktig utgångspunkt för det fortsatta utvecklingsarbetet. Samordnad utveckling av validering i arbetslivet är ett prioriterat område i Valideringsdelegationens arbete. Bland annat finns behov av fördjupade analyser kring hur branschmodellerna ska finansieras, organiseras och marknadsföras. I arbetet med dessa frågor behöver även partsorganisationer som inte är representerade i delegationen involveras. Arbetsmarknadens parter bör tillsammans med nationella branschorganisationer initiera och driva utveckling och vidareutveckling av valideringsmodeller för att på så sätt säkra valideringens legitimitet hos branschens arbetsgivare och anställda. I sitt utvecklingsarbete bör branscherna ta till vara möjligheterna till stöd som finns t.ex. inom ramen för Europeiska socialfonden och i stöd som fördelas av och . Inriktningar inom utbildning och arbetsliv Delegationen avser att ytterligare fördjupa och konkretisera analysen av utvecklingsbehov när det gäller branschvalidering. Öka överförbarheten mellan valideringsmodeller och formell utbildning Överförbarheten behöver öka mellan branschernas modeller för validering och formell utbildning, samt mellan olika branschmodeller. Det förutsätter att kompetenser definieras och beskrivs på ett enhetligt sätt. Ett prioriterat utvecklingsområde är därför arbetet med att anpassa arbetslivets kvalifikationer för att möjliggöra en nivåplacering i SeQF. är det enbart ett fåtal modeller som fullt ut beskriver kvalifikationer och kompetenskrav i enlighet med SeQF, men utvecklingsarbete pågår i flera branscher. Vissa kompetenser efterfrågas inom flera branscher. Ett annat viktigt utvecklingsområde är därför valideringsmodellernas synliggörande av överförbara kompetenser, det vill säga generella kompetenser och allmänna yrkeskompetenser som är gångbara inom flera branscher och yrken. och folkbildningen finns erfarenheter av utvecklingsarbete när det gäller generella och allmänna kompetenser. Kvalifikationer och delkvalifikationer som utfärdas utanför det offentliga utbildningssystemet bör formuleras i resultat av lärande och kunna nivåplaceras i SeQF. Kompletteringsutlåtanden vid validering bör utformas så att de synkroniserar med utbildningssystemets kurser eller med moduler i arbetsmarknadsutbildningar. Branscherna bör arbeta för att utveckla gemensamma begrepp för generella kompetenser och allmänna yrkeskompetenser. Metodutveckling för nyanländas yrkeskompetens Validering av nyanlända invandrares kompetens är ett viktigt utvecklingsområde. Modeller för validering behöver kunna anpassas för att vara användbara för individer med varierande bakgrund och förutsättningar. Svaga kunskaper i svenska språket försvårar validering av nyanlända invandrares yrkeskompetens. Det finns en risk Inriktningar inom utbildning och arbetsliv att det snarare är individens förmåga att kommunicera sin kompetens som bedöms än den faktiska yrkeskompetensen.1 Arbetsförmedlingen har ett särskilt ansvar för att nyanlända erbjuds insatser som främjar etableringen på arbetsmarknaden. Användningen av validering har ökat påtagligt . En viktig bidragande förklaring är satsningarna på snabbspår för olika yrken där det finns en tydlig efterfrågan på arbetskraft. Omfattningen är dock fortfarande låg, och även mycket skevt fördelad mellan kvinnor och män. I arbetet med att utveckla snabbspår har arbetsmarknadens parter i samarbete med Arbetsförmedlingen anpassat befintliga valideringsmodeller, bland annat med möjligheter att genomföra valideringstester på andra språk än svenska. Inom de befintliga valideringsmodellerna behöver metoder utvecklas som bättre förmår att synliggöra yrkeskompetens som utvecklats utomlands. Arbetsförmedlingen bör fortsätta medverka till att berörda branscher anpassar branschmodellerna så att de fungerar också för individer med utländsk bakgrund. Mindre arbetsgivare har generellt sämre förutsättningar än större arbetsgivare att använda validering i sitt arbete med strategisk kompetensförsörjning. För att öka användningen av och kännedomen om befintliga valideringsmodeller kan det finnas ett behov av att stimulera arbetsgivares arbete med strategisk kompetensförsörjning. –2018 har i uppdrag att erbjuda små och medelstora industriföretag stöd samt sprida information om nyttan med kompetenskartläggning och validering.2 Det kan vara ändamålsenligt att på liknande sätt främja strategiskt kompetensförsörjningsarbete inom andra branscher där det finns en etablerad valideringsmodell. Sådana främjande insatser bör inriktas mot att öka arbetsgivares kännedom Arbetsförmedlingen (2015) Uppdrag att utveckla metoderna för och omfattningen av validering av nyanlända invandrares kompetens, samt . (2011) Uppföljning av , . 2N2016/06227/FÖF. Inriktningar inom utbildning och arbetsliv om validering inom en bransch eller ett yrkesområde och därigenom förbättra tillgången till validering. På är det dock vinsterna i form av förbättrad kompetensförsörjning och kompetensutveckling som bör vara drivande för arbetsgivares användning av validering. Tillväxtverket och arbetsmarknadsparterna bör sprida information om nyttan och vinsterna med validering inom branscher där det finns etablerade valideringsmodeller. Öka användningen av uppdragsutbildning Det saknas branschmodeller för att validera kompetens på eftergymnasial nivå. Utvecklingsarbete när det gäller validering av eftergymnasiala kompetenser bör bedrivas i nära samarbete mellan arbetsmarknadens parter och respektive lärosäten. Uppdragsutbildning inom och högskolan är ett viktigt verktyg för kompetensutveckling. Utbildningar kan skräddarsys för att motsvara verksamhetens behov. Uppdragsutbildning borde i större utsträckning också användas för utbildning med möjlighet till validering.3 Om en uppdragsutbildning även omfattar validering kan kompetens som utvecklats genom tidigare utbildning eller yrkesverksamhet tillgodoräknas och utbildningen förkortas. Valideringen ger då de anställda erkännande för kompetens som utvecklats i arbetslivet som utbildningen kan individanpassas efter respektive deltagares behov av kompetensutveckling. Möjlighet till tillgodoräknande för tidigare förvärvad kompetens finns vid uppdragsutbildning inom . En liknande generell möjlighet bör införas också i högskolan genom en ändring av förordningen (2002:760) om uppdragsutbildning vid universitet och högskolor. Möjlighet till tillgodoräknande inom uppdragsutbildning i högskolan bör införas så att lärosäten kan bli relevanta samarbetsparter för kompetensförsörjningen i arbetslivet. 3 Detta sker t.ex. inom det s.k. Lärarlyftet med stöd av förordning (2007:223). Inriktningar inom utbildning och arbetsliv Bakgrund: Validering i vuxenutbildning Validering i den kommunala vuxenutbildningen innebär en möjlighet för eleven att få sin kunskap och kompetens synliggjord, dokumenterad och erkänd.4 Validering ger också en ökad möjlighet att klarlägga kunskapsnivån för att därmed bättre kunna anpassa studierna till individens behov och att förkorta studietiden. Validering får ske inom ramen för alla kurser i komvux och ska utgå från elevens förutsättningar och behov.5 I departementspromemorian Validering med mervärde (Ds 2016:24) föreslås att huvudmannen ska vara skyldig att erbjuda en elev validering. En stor majoritet av valideringarna inom komvux genomförs inom vård- och omsorgsområdet, medan omfattningen inom andra yrkesområden är betydligt mindre. Ett begränsat utbildningsutbud inom komvux i många kommuner begränsar tillgången till validering. Väl fungerande samverkan och samarbete mellan kommuner är i många fall en förutsättning för att de ska kunna erbjuda validering. förändras statsbidraget för yrkesinriktad vuxenutbildning med syfte att stärka regional samverkan vid planering och genomförande av utbildningarna.6 I och med detta finns en stor potential att även öka tillgången till validering genom en förbättrad samverkan. Samverkan kan även stimulera kvaliteten i valideringsverksamheten genom en ökad specialisering, där också aktörer som genomför validering av yrkeskompetens utifrån branschernas modeller kan få en ökad roll. 4Skollagen (2010:800) 20 kap. 42 § och 21 kap. 21 §. 5Förordning (2011:1108) om vuxenutbildning. 6Förordning (2016:937) om statsbidrag för regional yrkesinriktad vuxenutbildning.