sou · H5B374 · 2017-10-04 00:00:00 — Den enda begränsningen är att behandling av känsliga personuppgifter ska vara absolut nödvändig. Utredningens utgångspunkt är att de behöriga myndigheternas möjlighet att använda känsliga personuppgifter vid sökning inte ska försämras. kan behöva göra sammanställningar i syfte att få fram ett personurval grundat på känsliga personuppgif- ter vid sökning i uppgifter som inte har gjorts gemensamt tillgäng- liga. Framför allt underrättelseverksamhet kan behöva göra sökningar som innebär att sammanställningar grun- dade på etniskt ursprung eller religiös eller filosofisk övertygelse skapas. Organiserad brottslighet av olika slag kräver inte sällan kartläggning av misstänktas kontakter och vanor. Då kan olika typer av känsliga personuppgifter avslöjas (jfr avsnitt 7.3.3 och 8.3.3). måste kunna göra sökningar för att före- bygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet som begås av flera personer som förenas genom sitt etniska ursprung eller sin religiösa eller filosofiska övertygelse. finns motsvarande behov av att kunna söka på känsliga personupp- gifter vid brott med okänd gärningsman. Det finns därför skäl att göra undantag från sökförbudet i brottsdatalagen när det gäller sökning i uppgifter som inte har gjorts gemensamt tillgängliga. har dock inte behov av att kunna ta fram per- sonurval grundade på alla kategorier av känsliga personuppgifter. Det kan aldrig finnas behov av att göra sammanställningar grun- dade på ras, eftersom det inte finns någon vetenskaplig grund för att dela in människor i skilda raser (se SOU 2017:29 s. 267). Utred- ningen ser inte heller något behov av att kunna göra sammanställ- ningar grundade på genetiska eller biometriska uppgifter, uppgifter om medlemskap i fackförening eller politiska åsikter eller uppgifter som rör sexualliv eller sexuell läggning. Undantaget från sökförbu- det i brottsdatalagen bör därför utformas så att sökning i person- uppgifter som inte har gjorts gemensamt tillgängliga möjliggörs när det gäller uppgifter som kan avslöja etniskt ursprung, religiös eller filosofisk övertygelse eller uppgifter som rör hälsa. Det innebär att möjligheterna att använda känsliga personuppgifter vid sökning i uppgifter som inte har gjorts gemensamt tillgängliga begränsas i förhållande till vad som gäller . Eftersom det inte finns behov av ett generellt undantag bedömer utredningen att förslaget inte innebär någon försämring. Hur förhåller sig sökmöjligheterna till sekretessbestämmelsen? I avsnitt 7.3.3 redovisas hur de nu föreslagna bestämmelserna om undantag från sökförbudet förhåller sig till bestämmelser om sek- retess. Som framgår där kommer utredningens förslag om att abso- lut sekretess ska gälla hos behöriga myndigheter till skydd för en- skild för uppgifter i ett sådant personurval som avses i 2 kap. 14 § brottsdatalagen inte att gälla för sökningar som görs med stöd av ett undantag från sökförbudet. Utlämnande av känsliga personupp- gifter i en sådan sammanställning får i stället prövas mot andra be- stämmelser om sekretess. 9.4.1Behandling för diarieföring ska undantas Utredningens förslag: Det som föreskrivs om gemensamt till- gängliga uppgifter ska inte gälla när personuppgifter behandlas med stöd av den särskilda bestämmelsen i brottsdatalagen om behandling av personuppgifter för diarieföring eller för att ut- föra andra nödvändiga handläggningsuppgifter. Skälen för utredningens förslag: I polisdatalagen, åklagardatala- gen, tullbrottsdatalagen och skattebrottsdatalagen föreskrivs att reglerna om gemensamt tillgängliga personuppgifter inte är tillämp- liga när personuppgifter behandlas med stöd av den särskilda be- stämmelsen om behandling av personuppgifter för diarieföring eller för att utföra andra nödvändiga handläggningsuppgifter. Någon sådan bestämmelse finns inte i kustbevakningsdatalagen. Bestämmelsen om personuppgiftsbehandling vid diarieföring syftar inte till att möjliggöra behandling av personuppgifter i den operativa verksamheten, utan enbart till att inkomna handlingar ska kunna hanteras enligt offentlighets- och sekretesslagen och att till- godose rätten till tillgång till allmänna handlingar enligt tryckfri- hetsförordningen. Flera av de bestämmelser som gäller vid behand- ling av gemensamt tillgängliga personuppgifter är inte lämpade att reglera behandling av personuppgifter i diarier (se bl.a. Skatte- brottsdatalag, prop. 2016/17:89, s. 87 f.). Det har giltighet även för . Det bör därför föreskrivas att reglerna om gemensamt tillgängliga personuppgifter inte gäller när personupp- gifter behandlas med stöd av 2 kap. 2 § brottsdatalagen. 9.4.2En ny kategori av personuppgifter får göras gemensamt tillgängliga Utredningens förslag: Personuppgifter som behandlas i syfte att upprätthålla allmän ordning och säkerhet ska få göras gemensamt tillgängliga. De ska inte få behandlas längre än efter utgången av det kalenderår då de behandlades automatise- rat första gången. Skälen för utredningens förslag: De personuppgifter som Kust- bevakningen behandlar i annan operativ verksamhet än den brotts- bekämpande och som behövs för att övervaka den allmänna ord- ningen och säkerheten till sjöss får göras gemensamt tillgäng- liga enligt 5 kap. 1 § kustbevakningsdatalagen. Som framgår av av- snitt 9.2 föreslår utredningen att brottsdatalag ska tillämpas vid personuppgiftsbehandling i syfte att upprätthålla allmän ordning och säkerhet. Inför kommenderingar vid särskilda händelser där ordningsstörningar befaras kan det finnas behov av att göra uppgifter om personer som tidigare orsakat ordningsstör- ningar gemensamt tillgängliga. Utredningen anser därför att Kust- bevakningen av de skäl som anges i avsnitt 7.5.1 bör kunna göra personuppgifter som behandlas i syfte att upprätthålla allmän ord- ning och säkerhet gemensamt tillgängliga. Personuppgifter som görs gemensamt tillgängliga i syfte att upprätthålla allmän ordning och säkerhet bör inte få behandlas längre än efter utgången av det kalenderår då de behandlades automatiserat första gången. Det motsvarar vad som föreslås gälla för . 9.4.3Sökning i gemensamt tillgängliga uppgifter Utredningens förslag: Bestämmelsen som begränsar resultatet vid sökning i gemensamt tillgängliga uppgifter med hjälp av namn, personnummer, samordningsnummer eller liknande iden- titetsbeteckningar ska enbart gälla i automatiserade behand- lingssystem. Begränsningarna ska inte gälla vid sökning som utförs av särskilt angivna tjänstemän i syfte att i underrättelseverksamhet bearbeta och analysera personuppgifter som har gjorts gemen- samt tillgängliga enligt vissa bestämmelser och som enbart dessa tjänstemän har tillgång till. Skälen för utredningens förslag Begränsning endast i automatiserade behandlingssystem Eftersom sökning med hjälp av namn, personnummer och samord- ningsnummer är ett viktigt inslag i verksamhet och sådana identitetsbeteckningar är av stor betydelse för att säker- ställa identiteten och undvika personförväxlingar, ansågs det nöd- vändigt att medge sådan sökning i gemensamt tillgängliga uppgifter (se prop. 2011/12:45 s. 126 och avsnitt 7.5.2). I 4 kap. 5 § kustbe- vakningsdatalagen regleras därför vilka uppgifter som får tas fram vid sökning på namn, personnummer, samordningsnummer eller andra liknande identitetsbeteckningar. I 4 kap. 6 § görs vissa undantag från bestämmelserna i 4 kap. 5 §. I förarbetena diskuteras ingående vilka typer av sökning som bör vara tillåtna och vilka begränsningar som bör gälla (se prop. 2011/12:45 s. 126 f.). Para- graferna är utformade efter mönster av polisdatalagen. Av de skäl som anges i avsnitt 7.5.2 bör det tydliggöras att regle- ringen enbart gäller vid sökning i automatiserade behandlingssys- tem. Där görs också vissa uttalanden om hur regleringen bör tolkas som är giltiga även för . Sökning i gemensamt tillgängliga uppgifter Det bör övervägas om det för delvis ändrade till- lämpningsområdet för lagen bör föranleda någon ändring av be- gränsningsregeln i 4 kap. 5 § kustbevakningsdatalagen. Kustbevak- ningens brottsdatalag omfattar även behandling av personuppgifter i syfte att upprätthålla allmän ordning och säkerhet. De uppgifter som då främst kan vara av intresse är uppgifter om att någon är eller har varit misstänkt för brott mot allmän ordning. Sådana upp- gifter är tillgängliga vid en sökning. Detsamma gäller uppgifter om att någon kan antas komma att möta ett ingripande med grovt våld. Det finns därför inte anledning att utöka de nu gällande möjligheterna att få fram uppgifter vid en allmän sökning. Det bör även övervägas om det kan finnas skäl att göra någon ändring i undantagen från begränsningarna. Av de skäl som anges i avsnitt 7.5.2 bör undantaget för sökning i underrättelseverksamhet ändras på motsvarande sätt i brottsdatalag för att motverka att regleringen misstolkas. Skattebrottsdatalagen gäller enligt 1 kap. 2 § vid behandling av per- sonuppgifter i brottsbekämpande verksamhet. Det är dock bara en mycket begränsad del av myndighetens verksamhet. Lagen är ny och trädde i kraft . Vissa av bestäm- melserna i lagen behöver inte tillämpas före . Som anges i avsnitt 4.2 måste registerförfattningarna ändras i vissa avseenden med anledning av dataskyddsdirektivet och anpas- sas till brottsdatalagen. Många bestämmelser behöver överhuvud- taget inte anpassas eller endast ändras redaktionellt. Utredningen behandlar de anpassningar och ändringar som är gemensamma för registerförfattningarna i kapitel 5 och 6. De ytterligare anpass- ningar som krävs i skattebrottsdatalagen behandlas i detta kapitel. 10.1.2Skattebrottsdatalagen ges ett nytt namn Utredningens förslag: Skattebrottsdatalagen med tillhörande förordning ska benämnas brottsdatalag och Skat- teverkets brottsdataförordning. Skälen för utredningens förslag: Av de skäl som anges i av- snitt 7.1.2 finns det anledning att byta namn på registerförfattning- arna inom brottsdatalagens tillämpningsområde. Det gäller även skattebrottsdatalagen, trots att den fått sitt nuvarande namn. Namnet bör knyta an till hur brottsdatalagen benämns. Det bör vara kort och ange för vem författningen gäller och vad den Utredningen föreslår därför att lagen ska benämnas brottsdatalag. Skattebrottsdataförordningen bör i konsekvens med det benämnas brottsdataförordning. Som en konsekvens av att lagens namn ändras måste alla hänvis- ningar till den ändras. Utredningens förslag: Lagen ska gälla utöver brottsdatalagen när i egenskap av behörig myndighet behandlar personuppgifter i syfte att bekämpa brott. Skälen för utredningens förslag: I avsnitt 4.4.1 tar utredningen ställning till att registerförfattningarna även i fortsättningen ska innehålla bestämmelser om tillämpningsområdet och anger över- gripande hur regleringen bör utformas. Vidare föreslår utredningen i avsnitt 5.2 att registerförfattningarna ska gälla utöver brottsdata- lagen. Skattebrottsdatalagen gäller enligt 1 kap. 2 § för behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet. Tillämpningsområdet måste anpassas till brottsdatalagens tillämp- ningsområde så att det utgår från syftet med behandlingen i stället för i vilken verksamhet behandlingen utförs. Det bör också framgå att brottsdatalag endast gäller när myndigheten age- rar i egenskap av behörig myndighet, eftersom det är en viktig av- gränsning för tillämpningsområdet (se SOU 2017:29 s. 159 f.). Som framgår av avsnitt 5.4.6 anses lagföring av brott ingå i begreppet brottsbekämpning. I brottsdatalagen görs det däremot skillnad mellan brottsbekämpning och lagföring. har dock inga lagförande uppgifter, vilket framgår av 2 kap. 5 § skatte- brottsdatalagen. Tillämpningsområdet bör därför endast omfatta personuppgiftsbehandling i syfte att bekämpa brott. I avsnitt 4.4.2 diskuterar utredningen vad det ändrade tillämp- ningsområdet innebär. 10.3Grundläggande bestämmelser om behandling 10.3.1Tillåtna rättsliga grunder och behandling för nya ändamål Utredningens förslag: ska få behandla personupp- gifter om det är nödvändigt för att utföra en arbetsuppgift i syfte att 1.förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet, 2.utreda brott, eller 3.fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. Arbetsuppgiften ska framgå av en bindande unionsrättsakt eller av en lag, en förordning eller ett särskilt beslut i vilket rege- ringen uppdragit åt myndigheten att ansvara för en sådan upp- gift. Det ska framgå genom en hänvisning att personuppgifter som behandlas med stöd av lagen ska få behandlas för nya ända- mål enligt de förutsättningar som anges i brottsdatalagen. Skälen för utredningens förslag En bestämmelse som ersätter brottsdatalagens bestämmelse om tillåtna rättsliga grunder för behandling Som anges i avsnitt 6.3.1 bör registerförfattningarna innehålla be- stämmelser om tillåtna rättsliga grunder för behandling av person- uppgifter. Regleringen i 2 kap. 5 § skattebrottsdatalagen bör således behållas, men det ska framgå att det inte är en ändamålsbestäm- melse i egentlig mening. Bestämmelsen är på samma sätt som 2 kap. 1 § brottsdatalagen en del av den rättsliga grunden och ger Skatte- verket rättsligt stöd för att behandla personuppgifter automatiserat för att utföra sina arbetsuppgifter (se avsnitt 6.1.2). får behandla personuppgifter om det behövs för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet, utreda brott eller fullgöra de förpliktelser som följer av internatio- nella åtaganden. Myndigheten bör givetvis även i fortsättningen få behandla personuppgifter om det är nödvändigt för att fullgöra sådana arbetsuppgifter, men regleringen bör anpassas till brotts- datalagens terminologi. brottsdatalag föreslås gälla utöver brottsdatalagen. För att det inte ska råda någon osäkerhet om hur bestämmelsen i 2 kap. 1 § brottsdatalagen förhåller sig till bestämmelsen om tillåtna rättsliga grunder i registerförfattningen bör den senare helt ersätta bestämmelsen i brottsdatalagen. I brottsdatalag bör det därför på samma sätt som i brottsdatalagen föreskrivas att den arbetsuppgift som ska utföras ska framgå av en bindande unions- rättsakt eller en lag, en förordning eller ett särskilt beslut i vilket regeringen uppdragit åt myndigheten att ansvara för en sådan upp- gift. Vad det innebär utvecklas i delbetänkandet (se SOU 2017:29 s. 238 f.). Behandling för nya ändamål regleras behandling för nya ändamål till viss del i den sekun- dära ändamålsbestämmelsen i 2 kap. 6 § skattebrottsdatalagen. Ut- redningen anser som framgår av avsnitt 6.3.2 och 6.4.2 att de sekundära ändamålsbestämmelserna bör upphävas. Förutsättning- arna för behandling för nya ändamål bör i stället regleras i brotts- datalagen. Innan personuppgifter får behandlas för nya ändamål inom brottsdatalagens tillämpningsområde ska det enligt 2 kap. 4 § brottsdatalagen säkerställas att behandlingen är nödvändig och pro- portionerlig för det nya ändamålet. Utredningen föreslår att samma prövning ska göras när de brottsbekämpande myndigheterna be- handlar personuppgifter för nya ändamål utanför tillämpningsom- rådet. Det bör införas en bestämmelse i brottsdatalag som tydliggör att förutsättningarna för att behandla personupp- gifter, som behandlas med stöd av den lagen, för nya ändamål reg- leras i brottsdatalagen. 10.3.2Behandling av biometriska och genetiska uppgifter Utredningens bedömning: bör inte få behandla biometriska och genetiska uppgifter. Skälen för utredningens bedömning: I avsnitt 7.3.2 redovisas vad som avses med biometriska och genetiska uppgifter och vilken be- tydelse de har vid brottsbekämpning. Enligt 2 kap. 12 och 13 §§ brottsdatalagen utgör biometriska uppgifter som används för att identifiera en person och genetiska uppgifter känsliga personuppgifter. Sådana uppgifter får endast behandlas om det är särskilt föreskrivet och det är absolut nödvän- digt för ändamålet med behandlingen. Det är svårt att se att har något behov av att be- handla biometriska och genetiska uppgifter och utredningen anser därför att det inte bör finnas någon bestämmelse som medger så- dan behandling i brottsdatalag. 10.3.3Sökning på känsliga personuppgifter Utredningens förslag: Sökförbudet i brottsdatalagen ska inte hindra att uppgifter som beskriver en persons utseende används vid sökning. Det ska inte heller hindra sökning i syfte att få fram ett per- sonurval grundat på etniskt ursprung, om sökningen görs i per- sonuppgifter som inte har gjorts gemensamt tillgängliga. Skälen för utredningens förslag Undantag från sökförbudet i brottsdatalagen vid sökning i alla slags personuppgifter I avsnitt 5.3.8 föreslår utredningen att förbudet i 3 kap. 5 § skatte- brottsdatalagen att använda känsliga personuppgifter som sökbe- grepp ska upphävas, eftersom det finns ett generellt sökförbud i 2 kap. 14 § brottsdatalagen. Det förbudet utgår till skillnad från dagens reglering från syftet med sökningen. Om syftet inte är att få fram ett personurval grundat på känsliga personuppgifter är sök- ningen tillåten, även om känsliga personuppgifter används vid sök- ningen (se SOU 2017:29 s. 272 f.). Eftersom sökförbudet har en ny utformning är det nödvändigt att se över bestämmelserna om sökning. Enligt 3 kap. 5 § andra stycket skattebrottsdatalagen är det tillåtet att använda uppgifter som beskriver en persons utseende som sökbegrepp vid sökning i uppgifter som gjorts gemensamt tillgängliga. Det finns även i fort- sättningen behov att kunna använda sådana uppgifter vid sökning, även om det leder till att man får fram ett personurval grundat på känsliga personuppgifter. Det bör därför enligt utredningens mening göras undantag från brottsdatalagens sökförbud i verkets brottsdatalag. För att möjligheterna till sökning ska vara desamma som bör undantaget omfatta sökningar i alla slags personuppgifter, dvs. oberoende av om uppgifterna har gjorts gemensamt tillgängliga eller inte. Undantag vid sökning i personuppgifter som inte har gjorts gemensamt tillgängliga Det nuvarande förbudet i skattebrottsdatalagen mot att använda känsliga personuppgifter som sökbegrepp gäller endast vid sökning i uppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga. Det innebär att känsliga personuppgifter kan användas vid sökning i uppgifter som endast ett fåtal har tillgång till. Den enda begränsningen är att behandling av känsliga personuppgifter ska vara absolut nödvändig. Utredningens utgångspunkt är att de behöriga myndigheternas möjlighet att använda känsliga personuppgifter vid sökning inte ska försämras. För att effektivt kunna bekämpa brott behöver Skatte- verket kunna göra sammanställningar i syfte att få fram ett person- urval grundat på vissa känsliga personuppgifter vid sökning i upp- gifter som inte har gjorts gemensamt tillgängliga. Det finns därför skäl att göra undantag från sökförbudet i brottsdatalagen vid sök- ning i uppgifter som inte har gjorts gemensamt tillgängliga. Framför allt i underrättelseverksamheten kan det finnas behov av sökning som innebär att sammanställningar grundade på etniskt ursprung skapas. I t.ex. ärenden om falska identitetshandlingar eller gränsöverskridande ekonomisk brottslighet kan etniskt ursprung vara en gemensam faktor som knyter samman personer i ett nät- verk. I utredningsverksamheten finns motsvarande behov av att kunna söka på sådana känsliga personuppgifter. har i övrigt inget behov av att kunna ta fram personurval grundade på känsliga personuppgifter. Undantaget från sökförbudet i brottsdatalagen bör utformas så att sökning möjliggörs endast när det gäller etniskt ursprung. innebär att möjligheterna att använda känsliga personuppgifter vid sökning i uppgifter som inte har gjorts gemensamt tillgängliga be- gränsas i förhållande till vad som gäller . Eftersom det inte finns behov av ett generellt undantag bedömer utredningen att för- slaget inte innebär någon försämring. Hur förhåller sig sökmöjligheterna till sekretessbestämmelsen? I avsnitt 7.3.3 redogörs för hur bestämmelserna om sökning på känsliga personuppgifter förhåller sig till bestämmelser om sekre- tess. Som framgår där kommer utredningens tidigare förslag om att absolut sekretess ska gälla för sökning som utförs i strid med det generella sökförbudet i 2 kap. 14 § brottdatalagen inte att gälla för sökningar som görs med stöd av de nu föreslagna undantagen. Ut- lämnande av känsliga personuppgifter i en sådan sammanställning får i stället prövas mot andra bestämmelser om sekretess. Utredningens förslag: Bestämmelsen som begränsar resultatet vid sökning i gemensamt tillgängliga uppgifter med hjälp av namn, personnummer, samordningsnummer eller liknande iden- titetsbeteckningar ska enbart gälla i automatiserade behandlings- system. Begränsningarna ska inte gälla vid sökning i en viss handling eller i ett visst ärende. De ska inte heller gälla vid sökning som görs av särskilt angivna tjänstemän 1.när de utför beredningsuppgifter i underrättelseverksamhet, om arbetet befinner sig i ett inledande skede, 2.i syfte att i underrättelseverksamhet bearbeta och analysera personuppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga enligt vissa bestämmelser och som enbart dessa tjänstemän har till- gång till, eller 3.i syfte att utreda brott för vilket är föreskrivet fängelse eller däröver. Skälen för utredningens förslag Begränsning endast i automatiserade behandlingssystem Eftersom sökning med hjälp av namn, personnummer och samord- ningsnummer är ett viktigt inslag i verksamhet och sådana identitetsbeteckningar är av stor betydelse för att säkerställa identiteten och undvika personförväxlingar, ansågs det nödvändigt att medge sådan sökning i gemensamt tillgängliga uppgifter (jfr avsnitt 7.5.2). I 3 kap. 6 § skattebrottsdatalagen regleras därför vilka uppgifter som får tas fram vid sökning på namn, personnum- mer, samordningsnummer eller andra liknande identitetsbeteck- ningar. I 3 kap. 7 § görs vissa undantag från bestämmelserna i 3 kap. 6 §. I förarbetena diskuteras ingående vilka typer av sökning som bör vara tillåtna och vilka begränsningar som bör gälla (se prop. 2016/17:89 s. 96 f.). Paragraferna är utformade efter mönster av polisdatalagen. Skattebrottsdatalagen har trätt i kraft och de aktuella bestämmelserna behöver inte tillämpas . Liknande övergångsbestämmelser gäller även för polisen, som därför ännu inte heller har erfarenhet av att tillämpa bestämmelserna. Av de skäl som anges i avsnitt 7.5.2 bör det tydliggöras att regleringen enbart gäller vid sökning i automatiserade behandlingssystem. Där görs också vissa uttalanden om hur regleringen bör tolkas som är giltiga även för . Sökning i gemensamt tillgängliga uppgifter Undantagen i 3 kap. 7 § skattebrottsdatalagen från begränsningarna av vilka uppgifter som får tas fram vid sökning är utformade efter mönster av polisdatalagen. Av de skäl som anges i avsnitt 7.5.2 bör undantagen ändras även i brottsdatalag. Det gäller undantagen för att bearbeta och analysera information i underrät- telseverksamhet. Regleringen bör utformas på samma sätt som för . Utredningens bedömning: Övergångsbestämmelserna till skat- tebrottsdatalagen behöver inte ändras. Skälen för utredningens bedömning: Utredningen föreslår i av- snitt 5.3.10 att vissa bestämmelser om särskilda upplysningar ska finnas kvar. I 3 kap. 4 § första stycket skattebrottsdatalagen före- skrivs att om uppgifter som är gemensamt tillgängliga direkt kan hänföras till en person som inte är misstänkt för brott eller för att ha utövat eller komma att utöva viss brottslig verksamhet, ska det genom en särskild upplysning eller på annat sätt framgå att perso- nen inte är misstänkt. Vidare krävs det enligt andra stycket sär- skilda upplysningar i vissa fall om uppgiftslämnarens trovärdighet och uppgifternas riktighet i sak. Till paragrafen finns det över- gångsbestämmelser i punkterna 3 och 4 a. Punkten 3 innebär att bestämmelsen om särskilda upplysningar inte behöver tillämpas på uppgifter som har samlats in före lagens ikraftträdande och punk- ten 4 a att den inte behöver tillämpas förrän när det gäller annat än underrättelseverksamhet.