sou · H5B3101 · 2017-12-18 00:00:00 — En mer omfattande ändring var att det även in- fördes nya regler om havandeskapspenning. Blivande mammor hade rätt att ta ut föräldrapenning före den beräk- nade tidpunkten för barnets födelse. De dagar som togs ut minskade dock den tid som kunde användas efter förlossningen. Det var bland annat av denna anledning som det infördes en behovsprövad rätt till havandeskapspenning för kvinnor med fysiskt ansträngande arbete som inte kunde omplaceras till annat mindre ansträngande arbete. Havandeskapspenningen inordnades i det system som gällde för sjuk- penning. Ersättning lämnades tidigast från och med den sextionde dagen och längst till och med den elfte dagen före den beräknade tid- punkten för barnets födelse. Havandeskapspenning beräknades på den försäkrades SGI. 1978/79:168, s. 32 f.) utökades också den särskilda föräldrapenningen till att omfatta en rätt till ersättning i totalt (), vilket innebar att det fanns möjlighet till sammantaget (tolv måna- der) med föräldrapenning. Reglerna trädde i kraft . fick inkomstbortfallsprincipen emellertid stå tillbaka och ersättningen med särskild föräldrapenning lämnades enbart på garantinivå. Garantinivån höjdes till per dag. Förlängningen av förmånstiden gjordes mot bak- grund av den utvidgning av ledighetsrätten som hade gjorts i och med lagen om rätt till ledighet för vård av barn, m.m. 1979. Det ansågs ange- läget att ledighetsrätten kompletterades med en utbyggd rätt till eko- nomisk ersättning under ledigheten. (SFS 1980:125; prop. 1979/80:76, s. 5 f.) Efter att försäkringen byggts ut i snabb takt under kom kritik mot att den blivit invecklad och svår- överskådlig (se prop. 1978/79:168, s. 31). I förarbetena började man nu betona vikten av regelförenklingar. tillsattes Föräldra- försäkringsutredningen för att utarbeta förslag till regelförenklingar samt studera reglernas effekter från jämställdhetssynpunkt. I sitt be- tänkande lämnade utredningen förslag på regler för att underlätta för- säkringens administration. Utredningen gjorde också vissa övervägan- den i syfte att få papporna att ta ut mer föräldrapenning. I den delen lämnades dock inte några förslag. Däremot diskuterades om en obli- gatorisk eller en valfri uppdelning av förmånstiden mellan föräldrarna skulle öka pappornas uttag. Utredningen ansåg att en obligatorisk uppdelning var det bästa påtryckningsmedlet för att förmå pappor att ta ut fler föräldrapenningdagar, men menade att en sådan ordning skulle kräva en mängd dispensregler för att inte någon skulle bli ofördelaktigt behandlad. Regelverket skulle därför bli alltför krång- ligt. Man menade vidare att pappornas delaktighet i vården av barnen borde bedömas utifrån fler faktorer än hur många föräldrapenning- dagar de tog ut. Utredningen såg också farhågor med att vissa pappor inte skulle ta ut alla sina dagar, vilket skulle innebära att barnen fick ha föräldrarna hemma . Utredningen menade att en valfri uppdelning av förmånstiden mellan föräldrarna var det bästa alternativet. Detta ansågs ligga i linje med utredningens direktiv om att förenkla regelverket och det skulle också ge föräldrarna valfrihet. Genom riktade informationsinsatser ansågs en positiv utveckling kunna uppnås även med detta alternativ. (SOU 1982:36, s. 9 f. och s. 80 f.; 2011, s. 172 f.) Sammanslagning till en ny ersättningsform och kontaktdagar införs m.m. Efter att de borgerliga partierna haft regeringsmakten i olika konstel- lationer tillträdde 1982 en socialdemokratisk regering. därefter gjordes omfattande förändringar i föräldraförsäk- ringen. infördes nya och utvidgade ersättnings- regler för föräldrapenningförmånerna och havandeskapspenningen (SFS 1985:87). Vissa av reglerna trädde i kraft (SFS 1985:83). Det nya regelverket byggde i stora delar på Föräldra- försäkringsutredningens betänkande (SOU 1982:36) och ändringarna syftade i första hand till att förenkla reglerna. De två ersättningsformerna föräldrapenning i samband med barns födelse och särskild föräldrapenning slogs nu samman till en ersätt- ningsform; föräldrapenning. Föräldrapenningen för tillfällig vård av barn fick benämningen tillfällig föräldrapenning. För den nya föräldra- penningen gällde en åldersgräns . Föräldrapenningen om- fattade liksom tidigare totalt (). Av dessa läm- nades motsvarande förälderns sjukpenning, dock lägst på garantinivå, och på garantinivå, då per dag. Motivet bakom den nya åldersgränsen var bland annat att det faktiska uttaget av föräldrapenning visade att behovet av ledighet och av föräldrapen- ning var som störst under småbarnsåren. För att kompensera föräld- rarna för den minskade möjligheten att ta ut föräldrapenning när bar- net var gavs en möjlighet per barn och år inom den tillfälliga föräldrapenningen. Dagarna kunde användas för inskolning eller besök i förskola och skola och beskrevs i förarbe- tena som en förutsättning för den sänkta åldersgränsen. Möjligheten till kontaktdagar gällde barn som fyllt fyra men inte . Ytterligare ett argument för att införa kontaktdagar var att möjligheten till ersätt- ning och ledighet vid inskolning eller besök på förskola eller skola blev oberoende av föräldrarnas möjlighet att spara föräldrapenning enligt tidigare modell. 1984/85:78, s. 51 f.) förordande av en valfri uppdel- ning av förmånstiden mellan föräldrarna avfärdades i regeringens pro- position. Det var inte aktuellt att införa en fullständig obli- gatorisk uppdelning av förmånstiden. För den särskilda föräldrapen- ningen hade gällt en obligatorisk uppdelning av antalet dagar genom att var och en av föräldrarna hade rätt till hälften av ersättningsdagarna med möjlighet att överlåta dagarna till den andra föräldern. En lik- nande regel infördes för den nya ersättningsformen som innebar att vid gemensam vårdnad förbehölls var och en av föräldrarna rätt till föräldrapenning med möjlighet att överlåta denna rätt till den andra föräldern. Liksom tidigare gällde att en förälder som var en- sam vårdnadshavare hade rätt att själv uppbära föräldrapenning . I förarbetena konstaterades att de befintliga reg- lerna om fördelning av dagar inte hade medfört att pappor hade tagit ut mer föräldrapenning. Det angavs att det var angeläget att det skedde en fortsatt utjämning när det gällde föräldrarnas vårdansvar för barnen och att inriktningen borde vara att ersättningsdagarna, efter den efter barnets födelse, i princip skulle tas ut lika av för- äldrarna. I förarbetena lyftes ett antal åtgärder fram som särskilt avsåg att främja jämställdheten. Kravet på att båda föräldrarna skulle vara försäkrade över garantinivån för att pappan skulle få ersättning på sjukpenningnivå upphävdes och det infördes en möjlighet att ta ut en fjärdedels ersättning i hela föräldraförsäkringen. Vidare förordades in- formation för att stimulera pappor att ta ut en större del av föräldra- penningen. 1984/85:78, s. 56 f.; 2011, s. 173) Även andra ändringar gjordes av regelverket. Adoptivföräldrar gavs rätt till föräldrapenning , varav med ersätt- ning enligt garantinivån. Ersättningen fick tas ut från den dag adoptiv- föräldrarna fick barnet i sin vård och under den närmaste fyraårs- perioden, dock längst till dess barnet fyllde . 1984/85:78, s. 63 f.) Vidare förkortades kvalifikationstiden för rätt till föräldrapen- ning på sjukpenningnivå från 270 . (ibid. s. 59 f.) Flera förändringar gjordes i pappornas rätt till tillfällig föräldrapen- ning i samband med barns födelse. Rätten utvidgades till att omfatta även närvaro vid förlossningen. Syftet var att möjliggöra för pappan att ta av de särskilda dagarna före barnets födelse, dvs. även om för- lossningen löper över till ett nytt dygn. Det uttalades i förarbetena att pappans närvaro vid barnets födelse ofta utgör ett viktigt stöd för mamman. Adoptivpappor fick en rätt till ersättning motsvarande den som biologiska pappor hade, dock i samband med adoptivbarnets an- komst till familjen. Rätten gällde vid adoption av barn som inte hade fyllt . Behovet av att båda föräldrarna har möjlighet att med er- sättning vistas hemma med barnet i samband med an- komsten bedömdes lika starkt som vid ett biologiskt barns födelse. 1984/85:78, s. 71 f.) Med adoption likställdes att någon tar emot ett barn i avsikt att adoptera det (bet. SfU 1984/85:12, s. 22 och 71). Vidare ändrades de tio särskilda dagarna med rätt till tillfällig föräldra- penning till att gälla per barn och det infördes en tidsgräns för uttaget av till den sextionde dagen efter barnets hemkomst efter förlossningen eller efter att adoptivföräldrarna har fått barnet i sin vård. Fastställandet av en tidsgräns grundade sig i att de dåvarande försäk- ringskassorna tillämpade begreppet ”i samband med barnets födelse” på olika sätt. Rätten till tillfällig föräldrapenning i övrigt vidgades, bl.a. genom att den kom att omfatta barn som fyllt tolv men inte och som hade ett särskilt behov av vård eller tillsyn. Samboende utan gemensamma barn fick också rätt att uppbära tillfällig föräldrapenning för vård av den andras barn. 1984/85:78, s. 71 f.) Det infördes också bestämmelser i lag som gav en förälder rätt att behålla tidigare SGI vid föräldraledighet samt ett förlängt inkomst- skydd för föräldrapenningen. Dessa regler fanns från början i ett cir- kulär som gav ut men reglerades i kungörelse (RFFS 1980:3) om sjukpen- ninggrundande inkomst i samband med föräldraledighet. Kungörelsen upphävdes när reglerna infördes i lag. I samband med att reglerna in- fördes i lag gjordes även förändringar av regelverket. De nya bestäm- melserna innebar att en förälder under barnets första levnadsår fick be- hålla sin tidigare SGI och därmed kunde avstå från förvärvsarbete och ändå få ersättning för inkomstbortfall till den nivå som svarade mot den tidigare inkomsten (SGI-skyddad tid för föräldraledighet). Föräl- dern fick dessutom ett förlängt skydd som innebar att fram till dess att barnet fyllde fick föräldrapenningen inte sänkas, även om förälderns SGI hade sänkts (särskild beräkningsgrund). Det förlängda skyddet gällde också om föräldern vid utgången av efter barnets födelse åter blev gravid med beräknad nedkomst (den s.k. snabbhetspremien). 1984/85:78, s. 79 f.) Möjligheten att få havandeskapspenning utökades till att också gälla gravida kvinnor som tvingades att avstå från för- värvsarbete på grund av risker i arbetsmiljön. En förutsättning var att kvinnan hade avstängts från arbetet enligt föreskrifter utfärdade med stöd av arbetsmiljölagen (1977:1160). (Ibid. s. 83 f.) Jämställdhetspolitiska mål om att öka pappornas uttag av föräldrapenning I flera förarbeten och påtalades vikten av att öka pappornas uttag av föräldrapen- ning (2011, s. 174). En arbetsgrupp som tillsattes av reger- ingen föreslog en helt individualiserad föräldraförsäkring och en höjd ersättning i familjer där föräldrarna tog ut var av föräldrapenningen (Ds A 1983:2). Förslaget genomfördes inte. I pro- positionen Jämställdhetspolitiken inför 90-talet (prop. 1987/88:105) redogjorde den socialdemokratiska regeringen för sina mål för jäm- ställdhetspolitiken . Propositionen innehöll en fem- årig handlingsplan för jämställdhetsarbetet. Det framhölls att utform- ningen av det ekonomiska familjestödet hade stor betydelse när det gällde att öka jämställdheten mellan män och kvinnor. Ett nytt mål sat- tes upp om att en ökad andel män skulle använda föräldraförsäkringen. För att uppnå en jämnare fördelning ansågs det viktigt att fokusera på faktorer i arbetslivet som försvårade uttag av föräldraledighet. I propositionen angavs att attityden till för- äldraledighet växlade kraftigt mellan olika delar av arbetslivet och mel- lan olika arbetstagare. Inom kvinnodominerade sektorer uppmuntrade attityder och värderingar till ledighet medan förhållandet var det mot- satta inom manligt dominerade sektorer. Regeringen betonade vikten av att intensifiera informationsinsatserna för att kunskaperna om föräldraledighet och föräldrapenning skulle förbättras. (Ibid. s. 3 f., 55 och 58) I en proposition , om en ny jämställdhetslag, upp- repades målet om att öka männens uttag av föräldraledighet. Bedöm- ningen var fortfarande att en sådan utveckling skulle främjas genom informationsinsatser och opinionsbildande insatser. Vidare angavs att om papporna inte utnyttjade föräldrapenningen väsentligt mer in- till utgången av 1993 skulle regeringen överväga ytterligare åtgärder för att påskynda utvecklingen. 1990/91:113, s. 31 f.) tillsattes en utredning för att utreda löneskillnaderna mel- lan män och kvinnor. Utredningen konstaterade i sitt betänkande att det finns ett samband mellan kvinnors lönevillkor och föräldraförsäk- ringens utformning. Ett sätt att komma till rätta med löneskillnaderna var enligt utredningen att skulle förbehållas Några författningsförslag lämnades dock inte. (SOU 1993:7, s. 266 f.; 2011, s. 174) förlängdes förmånstiden med ytterligare på sjukpenningnivå och förmånstiden uppgick nu till totalt . gjordes en återgång till att föräldrapenningen skulle kunna användas fram till åttaårsdagen eller den senare tidpunkt då barnet slu- tade det första skolåret. Kontaktdagarna levde kvar parallellt med den förlängda föräldrapenningen. Rätten att ta ut kontaktdagar utsträcktes till att omfatta hela det kalenderår under vilket barnet fyllde . (SFS 1989:100) I propositionen till lagändringarna framhölls att föräldrar och barn behövde mer tid för samvaro och att familjepolitiken skulle utgå från barnfamiljernas behov. Det aviserades också att regeringens avsikt var att etappvis bygga ut försäkringen så att den skulle omfatta totalt 18 månader på sjukpenningnivå. Intentio- nen var att föräldrapenningen bättre skulle stämma överens med de politiska ambitionerna om en utbyggd förskola. skulle de föräldrar som hade behov av förskola garanteras plats för barn som var . Föräldrapenningen skulle vara generös nog att ge ersättning för inkomstbortfall under hela den första perioden i barnets liv för dem som så önskade. Andra motiv till utvidgningen var att föräldrarna skulle ges så stor valfrihet som möjligt och att bestäm- melserna skulle samordnas med bestämmelserna i lagen om rätt till ledighet för vård av barn, m.m. enligt vilka det fanns möjlighet att vara helt ledig fram till det att barnet var . Den förlängda förmånstiden ansågs också som positiv eftersom den ökade pappornas möjlighet att använda försäkringen. I samma proposition avvisade den socialdemokratiska regeringen tanken om att en del av föräldrapen- ningdagarna skulle förbehållas pappan och i stället anslogs pengar för informationsinsatser i syfte att pappornas uttag av föräldrapenning skulle öka. 1988/89:69, s. 4 f.) Vårdnadsbidrag införs och förmånstiden kortas ned tillträdde en borgerlig regering. , , infördes ett statligt vårdnadsbidrag som syftade till att ge familjerna en ökad valfrihet när det gällde omsorgen om barnen. Vårdnadsbidraget lämnades till föräldrar som valde att helt eller delvis avstå från för- värvsarbete för att själva ta hand om barnet. Det var en ersättning för en inte utnyttjad barnomsorg. Bidraget betalades ut för barn som hade fyllt ett men inte . I samband med att vårdnadsbidraget infördes sänktes förmånstiden för föräldrapenning () genom att på garantinivå togs bort. Vid samma tillfälle höjdes garantinivån till per dag. (SFS 1994:553; SFS 1994:554; prop. 1993/94:148, s. 29 f.) trädde lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade i kraft. För att förbättra det ekonomiska stödet till föräldrar med barn som omfattades av den nya lagen in- fördes i samband därmed nya regler inom den tillfälliga föräldrapen- ningen. Reglerna innebar att föräldrar till barn som hade svår funktionsnedsättning fick rätt per barn och år. Hade barnet fyllt 16 men inte fick föräldern rätt till tillfällig föräldrapenning om föräldern i vissa utpekade situationer behövde avstå från förvärvsarbete. I vissa fall kunde tillfällig föräldrapenning utges till utgången av vårterminen det år barnet med funktionsned- sättning fyllde . (SFS 1993:743; prop. 1992/93:159, s. 143 f.) En reserverad månad införs och förmånstiden förlängs Den nya borgerliga regeringen tillsatte 1992 en arbetsgrupp som hade i uppgift att lämna förslag på åtgärder för att få pappor att ta ut mer av föräldraledigheten. Arbetsgruppen föreslog att av för- äldrapenningdagarna skulle förbehållas pappan. (Se prop. 1993/94:147, s. Mot bakgrund av bland annat arbetsgruppens förslag infördes nya regler om uppdelningen av föräldrapenning- dagarna mellan föräldrarna. Fram till dess hade gällt att för- behölls var och en av föräldrarna vid gemensam vårdnad. I syfte att öka pappornas uttag delades nu alla föräldrapenningdagar lika mellan föräldrarna som möjligheten för en förälder att överlåta sin rätt till den andra föräldern begränsades på så sätt att inte fick överlåtas. I de fall en av föräldrarna på grund av sjukdom eller funk- tionsnedsättning varaktigt saknade förmåga att vårda sitt barn fick den andra föräldern uppbära föräldrapenning . Samma gällde för en förälder som ensam hade rättslig vårdnad om bar- net. sänktes även ersättningsnivån för föräldrapen- ning från av förälderns SGI, med undantag för de 30 reserverade dagarna där ersättningen fortfarande lämnades på en nivå om . (SFS 1994:605; prop. 1993/94:147, s. 65 f.) I förarbetena angavs att reformen syftade till att öka jämställd- heten i familjen och i samhället. Andra skäl för reformen var att det var viktigt för barnen att papporna använde sig av sina möjligheter att vara föräldralediga. Det hänvisades till forskning som visade på vikten av en nära relation mellan pappa och barn redan från tidig ålder. Det angavs att de kraftiga satsningar som hade gjorts på in- formation och opinionsbildning under en lång följd av år hade varit otillräckliga eftersom pappornas uttag av föräldrapenning inte ökat i nämnvärd utsträckning. Det ansågs därför dags att pröva nya åtgär- der. Under behandlingen av regeringens proposition i var reaktionerna blandade. I riksdagsdebatten var det främst ledamöter från oppositionspartierna Socialdemokraterna och samt ledamöter från regeringspartiet som var positivt inställda till den reserverade månaden. 1993/94:147, s. 66 f.; 2011, s. 176) infördes även en möjlighet för en förälder att överlåta rätt till tillfällig föräldrapenning till en annan försäkrad som i stället för föräldern avstod från förvärvsarbete i samband med sjuk- dom eller smitta hos barnet eller dess ordinarie vårdare. Möjligheten till överlåtelse gällde utan några krav på släktskap, sammanboende eller annan formell anknytning mellan föräldern och den person som överlåtelsen gjordes till. (SFS 1994:605; prop. 1993/94:220, s. 50 f.) tillträdde en socialdemokratisk regering. Bland de första åtgärderna regeringen vidtog var att avskaffa vårdnadsbidraget, som upphörde . återinfördes de 90 garanti- dagarna i föräldraförsäkringen och förmånstiden blev därmed totalt (15 månader). Vidare sänktes garantinivån till per dag. Ändringarna motiverades av såväl statsfinansiella skäl som jämställdhetsskäl. För att motverka att återinförandet av garanti- dagarna skulle få en negativ effekt på pappornas uttag av föräldrapen- ning bestämdes att de 30 reserverade dagarna enbart skulle vara så- dana dagar som ersattes med föräldrapenning motsvarande förälderns SGI. (SFS 1994:1568; prop. 1994/95:61, s. 28 f.) , , slopades de inom den tillfälliga föräldrapenningen som kunde användas när föräl- dern avstod från förvärvsarbete i samband med bland annat föräldra- utbildning och besök i barnets skola (SFS 1995:848; prop. 1994/95:150, bil. För att undvika att föräldrapenningförmåner utgavs oavkortade från två eller flera länder för vård av samma barn infördes bestämmelser om avräkning av föräldrapenningdagar enligt utländsk lagstiftning. Vidare reglerades att föräldrapenning inte fick utges om det för samma barn och tid utgavs en motsvarande förmån enligt utländsk lagstiftning. (SFS 1995:515; prop. 1994/95:197, s. 15 f.) Vissa mindre ändringar i föräldraförsäkringen och genomförande av EU-direktiv Efter en intensiv debatt om föräldraförsäkringen första hälft blev den senare delen av betydligt lugnare och det gjordes främst vissa mindre ändringar av regelverket (2011, s. 176). Bland annat ändrades ersättningsnivåerna inom föräldra- försäkringen och havandeskapspenningen av statsfinansiella skäl. sänktes ersättningsnivån för föräldrapenning på sjuk- penningnivå, tillfällig föräldrapenning och havandeskapspenning från av förälderns SGI (SFS 1995:1478; prop. 1995/96:69, s. 55 f.). För den reserverade månaden inom föräldrapenningen gällde en ersättningsnivå om av förälderns SGI. sänktes även denna ersättningsnivå till av förälderns SGI (SFS 1996:1063; prop. 1995/96:209, s. 37). inför- des en ny förmånsnivå om tre fjärdedels föräldrapenning. Motivet var bland annat att förenkla administrationen inom försäkringen och att regelverket bättre skulle stämma överens med föräldrarnas arbetssitua- tion. (SFS 1996:1544; prop. 1996/97:1, utg.omr. 12, s. 15) höjdes återigen ersättningsnivån inom föräldraförsäkringen och havandeskapspenningen till av förälderns SGI (SFS 1997:562; prop. 1996/97:63, s. 26 f.). genomfördes också EU:s mammaledighets- direktiv och föräldraledighetsdirektiv i svensk rätt (se mer om dessa i avsnitt 3.1.2). I samband med genomförandet upphävdes lagen om rätt till ledighet för vård av barn, m.m. och bestämmelserna däri fördes över till den nya föräldraledighetslagen (1995:584) som trädde i kraft . Den nya lagen innebar främst språkliga och lagtek- niska bearbetningar i jämförelse med den tidigare lagen. Det gjordes även vissa anpassningar med anledning av mammaledighetsdirektivet. 1994/95:207) Föräldraledighetsdirektivet innebar ett åtagande om att införa minimiföreskrifter för att underlätta för föräldrar som arbetar att förena åtagandena i arbetsliv och familjeliv. Flera av de överväganden som gjordes i det avtal som föräldraledighetsdirektivet syftar till att genomföra känns igen från svenska förarbeten. Det angavs bland annat att det skulle vara möjligt för både kvinnor och män att förena arbetsliv och familjeliv och att männen borde uppmuntras att dela ansvaret för familjen lika och att utnyttja föräldraledigheten. Indelning i bosättnings- och arbetsbaserad försäkring samt ändrade regler inom den tillfälliga föräldrapenningen delades socialförsäkringen in i en bosättningsbase- rad försäkring avseende garantibelopp och bidrag samt en arbetsbase- rad försäkring avseende inkomstförlust (SFS 1999:799; SFS 1999:800). hade socialförsäkringen byggt på principen att personer som var bosatta i landet var försäkrade för förmåner. Exempelvis föräldra- penning på garantinivå var en sådan förmån som var helt kopplad till en persons bosättning i . För rätt till vissa förmåner, som var avsedda att täcka inkomstbortfall, hade därutöver krävts förvärvs- arbete, t.ex. för föräldrapenning med belopp motsvarande förälderns sjukpenninggrundande inkomst och tillfällig föräldrapenning. slopades kravet på 180 dagars inskrivning hos för rätt till föräldrapenningförmåner. Ändringarna medförde att den per- sonkrets som omfattades av rätten till föräldrapenning över garanti- nivån och havandeskapspenning utökades till att även gälla personer som arbetar i utan att vara bosatta här. Det medförde också att föräldrapenning på garantinivån kunde utges till utländska medbor- gare så snart personen kunde anses bosatt här. 1998/99:119, s. 72, 77, 96 f. och 163) ändrades reglerna gällande de dagar med tillfällig föräldrapenning som en pappa kan ta ut i samband med barns födelse En annan försäkrad person som avstår från förvärvs- arbete kunde nu få rätt till ersättning för ändamålen ifråga. Möjlig- heten fanns om det inte fanns någon pappa med rätt till tillfällig för- äldrapenning, om pappan under vissa förutsättningar avstod från sin rätt eller om mamman var avliden. Syftet med ändringen var bland annat att förbättra stödet för ensamstående mammor.