sou · H4B36 · 2017-01-01 00:00:00 — Statligt ägda järnvägsbolag är inte i första hand ansvariga för social utsatthet, men de har ett delansvar som samhällsaktör. Inom chartern finns det möjlighet till strukturerat arbete bland annat genom utbildningssatsningar för personal. I har Jernhusen utvecklat ett samarbete med idéburen sektor, som Stadsmissionerna i och . Föreningar som () och Svenskt Friluftsliv har i möten med samordnaren beskrivit sin oro för förstörelse, nedskräpning och missbruk av allemansrätten. Utsatta EU-medborgare bosätter sig emellanåt olovligen på mark som tillhör medlemmar i , vilket innebär inskränkning i äganderätten och stora kostnader för den enskilde markägaren. Illegala boplatser utgör också ett hinder för de 24 föreningar som tillhör paraplyorganisationen friluftsliv från att använda skog och mark i sin verksamhet. Organisationen värnar allemansrätten och vill inte att nämnda brott mot den ska användas som argument för att förändra och begränsa rätten. Fastighetsägarna i anordnade ett seminarium för sina medlemmar och har tagit fram en informa- 44 Charter for development of social initiatives in stations – Främja erfarenhetsutbyte och samverkan mellan relevanta aktörer tionsfolder om vad som gäller för fastighetsägare när EU-medborgare tigger eller sover i direkt anslutning till fastigheter. De dialoger med både privata och kommunala markägare, näringsliv och fastighetsägare som samordnaren haft har resulterat i de slutsatser som beskrivs i avsnitt 2.4, ”Boplatser och avhysningar”. Samordnaren har träffat barnrättsutredningen 2013:08 för att samtala om hur barnets bästa kan lyftas fram ur olika perspektiv. En diskussion om barnets bästa när det gäller barn till utsatta EU- medborgare förs i avsnitt 2.2.1, ”Barn – Skyddslagstiftning och skola”. Samverkan har skett med utredningen ”Ett starkt straffrättsligt skydd vid människohandel och köp av sexuell handling av barn” JU 2014:128. Med anledning av samordnarens skrivelse till regeringen om sina iakttagelser rörande otillbörligt ekonomiskt utnyttjande av annan för exempelvis tiggeri, har nämnda utredningen fått ett tilläggsdirektiv, med syftet att överväga om det straffrättsliga skyddet mot olika typer av exploatering är ändamålsenligt. Utredningen ”Svensk social trygghet i en internationell värld” 2014:109 ska göra en översyn av försäkringsvillkoren i de svenska sociala trygghetssystemen och deras tillämpning utifrån de nya förutsättningar som globaliseringen ger i en unionsrättslig och internationell kontext. Vid ett möte med nämnda utredning diskuterades uppehållsrätt och rätten till svensk välfärd. Kommissionen mot Antiziganism tillsattes . Den ska komplettera och förstärka samhällets arbete mot fördomar och diskriminering riktad mot romer. Syftet är att åstadkomma en kraftsamling för att överbrygga den förtroendeklyfta som finns mellan den romska gruppen och samhället i övrigt. I ett tillägg har kommissionen även fått uppdraget att ta fram och sprida informationsmaterial till svenska skolor, baserat på vitboken om övergrepp och kränkningar mot romer under 1900-talet.45 45 Ds 2014:8, Den mörka och okända historien – om övergrepp och kränkningar av romer , 2014. Främja erfarenhetsutbyte och samverkan mellan relevanta aktörer Som nämnts inledningsvis i denna rapport är majoriteten av, dock inte alla, de utsatta EU-medborgare som kommer hit från och romer. Kommissionen mot Antiziganism arbetar med att höja medvetenheten om hur behandlat sin romska minoritet genom historien. Man pekar också på hur antiziganism manifesterar sig i det nutida . Samordnaren har haft möte med kommissionens ledamöter och framträtt på seminarier och konferenser tillsammans med dess medlemmar. Med bland annat kommissionens hjälp har samordnaren utforskat de paralleller och avgränsningar som kan göras mellan historisk och nutida antiziganism och förhållningsätt till utsatta EU-medborgare i . Frågan om barn och skyddslagstiftning har diskuterats med den ”Nationella samordnaren för den sociala barn- och ungdomsvården”. Denna tillsattes , för att i dialog med ett antal kommunföreträdare stärka och stödja i sitt arbete med den sociala barn- och ungdomsvården. Fokus för dialogen var barn till utsatta EU-medborgare som lever i , utan kontakt med skola, socialtjänst samt hälso- och sjukvård. Eftersom det civila samhället har kraftsamlat med ett stort engagemang för utsatta EU-medborgare, har även samtal förts med ”Utredningen om stärkt och självständigt civilsamhälle” 2014:40. I den undersöks möjligheterna att underlätta för det civila samhällets organisationer att bedriva sin verksamhet och att bidra till demokrati, välfärd, folkhälsa, gemenskap och social sammanhållning. kommuner och landsting (SKL) har haft ett nätverk för kommuner som varit intresserade av erfarenhetsutbyte och lärande kring arbetet med utsatta EU-medborgare. Kommunföreträdarna är nöjda med nätverket. Deras önskan och SKL:s avsikt är att fortsätta med dessa träffar så länge frågan är aktuell. På flera ställen har också regionala kommunala nätverk skapats, antingen genom helt nya sammanslutningar eller genom att frågan lyfts in i redan existerande samverkansforum. I kommunförbund har man tillsammans med företrädare för några Främja erfarenhetsutbyte och samverkan mellan relevanta aktörer kommuner i tagit fram en gemensam handlingsplan. I några av de andra regionala nätverken finns ambitioner att lära från och ta fram gemensamma handlingsplaner för kommuner. De nationella och regionala nätverken behöver även bidra till kunskapsspridning och erfarenhetsutbyte. Nätverken har till största del bestått av personer från de sociala förvaltningarna i kommunerna. Samverkan bör även stimuleras mellan kommunernas tekniska förvaltningar, då miljö- och stadsbyggnadsfrågor också berörs. Andra viktiga aktörer i frågan, som Polisen och Kronofogden, har ibland ingått i lokala nätverk med kommunerna, men kommer framöver också att behöva ingå i nätverk på nationell nivån. Som tidigare nämnts har och påbörjat arbetet med att ta fram rutiner för samverkan när det gäller avhysningar. Arbetsförmedlingen utformar ett handläggarstöd som kan förtydliga bedömningen av uppehållsrätt och utsatta EU-medborgares eventuella tillgång till arbetsmarknadsåtgärder. Det är angeläget med en fortsatt dialog mellan olika myndigheter för att bibehålla och utveckla ett nationellt förhållningssätt. Samtal måste också föras mellan myndigheter och kommuner. Det är angeläget att samtalet fortsätter mellan och om skolgång. I utredningar när det gäller barn som riskerar att fara illa, spelar bedömningen om barnets möjlighet till utbildning stor roll. Den kan vara avgörande för hur diskussioner förs med vårdnadshavare om att stanna i eller inte. Samverkan kring avhysningar mellan , och kommunerna bör också fortsätta. Det operativa inriktnings- och prioriteringsbeslut om polisens arbete med utsatta EU-medborgare som presenterades , (Se avsnitt 2.5, ”Skydd och rättssäkerhet”) kommer att påverka kommunernas och kronofogdens arbete. Nationella samordnarens uppdrag upphör då denna rapport presenteras. Det gör däremot inte behovet av samordning. Att det kommer utsatta EU-medborgare till är fortfarande ett relativt nytt fenomen. Kommuner, myndigheter och idéburen sektor försöker mejsla fram insatser för en grupp människor som de tidigare inte mött i samma utsträckning. Främja erfarenhetsutbyte och samverkan mellan relevanta aktörer Information behöver spridas om metoder för socialt arbete med särskilt fokus på denna grupp. Samarbetsformerna mellan det allmänna och civilsamhället kan fortfarande utvecklas. Ett samordnande uppdrag bör läggas in i befintlig samhällsstruktur. För att markera att staten fortsatt ser ett behov av att stötta kommunernas arbete med frågan, bör den samordnande funktionen i första hand läggas på staten. Statens regionala representation utgörs av länsstyrelserna. Därför föreslås att länsstyrelserna får i uppdrag att samordna arbetet med utsatta EU-medborgare. Dessa har de kontaktytor och den centrala ställning som krävs för uppdraget. Länsstyrelserna bör inom sin region: skapa och underhålla en övergripande lägesbild; verka för ett gott samarbete mellan berörda aktörer; samt ansvara för spridning av kunskap och goda exempel. Förhoppningsvis kan denna rapport bidra som ett underlag i det inledande arbetet. i har ett nationellt uppdrag med ett övergripande ansvar för länsstyrelsernas arbete rörande hedersrelaterat våld och förtryck. De arbetar bland annat med kompetensutveckling, genomför utbildningsinsatser och tar fram metodmaterial. Inom det uppdraget driver de också en nationell stödtelefon och ansvarar för ett nationellt myndighetsnätverk.46 På motsvarande vis bör en av länsstyrelserna ges ett mer övergripande uppdrag att samordna arbetet med utsatta EU- medborgare. Den bör samla de regionala lägesbilderna till en nationell bild och kontinuerligt sprida information till de andra länsstyrelserna, som i sin tur för vidare informationen i den egna regionen. En servicefunktion av rådgivande karaktär bör inrättas hos den samordnande så att kommuner kan få hjälp och stöd i sitt förhållningssätt, liksom råd i komplicerade frågor. Att främja och underlätta samverkan mellan olika aktörer, som exempelvis polisen, kronofogden och landets kommuner, skulle också kunna vara en uppgift för den länsstyrelse som har det övergripande ansvaret. 46http:///ostergotland/Sv/manniska-och-samhalle/manskliga- rattigheter/hedersrelaterat-vald/Pages/natuppdrag.aspx Främja erfarenhetsutbyte och samverkan mellan relevanta aktörer Ytterligare kunskap behövs i kommunerna om bland annat bedömning av uppehållsrätt, handläggning och bedömning av barn till utsatta EU-medborgare, samt regler och rutiner för avhysningar. med det nationella samordningsuppdraget bör ansvara för att följa rättsläget angående uppehållsrätten. Den bör även med de övriga länsstyrelserna tillhandahålla kompetensutveckling för relevanta aktörer, så att bedömningarna över landet blir rättssäkra och samstämda. Rapporten the Human Rights and the Best Interest of the Child in Transnational Child Protection Cases- Guidelines, framtagen av , kan utgöra en grund för utveckling av informations- och utbildningsmaterial om handläggning av barn till utsatta EU-medborgare.47 som blir nationellt samordnande bör ha stor kompetens i sociala frågor och även i att hantera frågor med internationell koppling. Samordnaren föreslår att i ges detta samordnande uppdrag. Samtliga länsstyrelser ges i uppdrag att ha en samordnande funktion avseende insatser för utsatta EU-medborgare i det egna länet. Länsstyrelserna bör inom sin region: skapa och underhålla en övergripande lägesbild; verka för ett gott samarbete mellan berörda aktörer; ansvara för spridning av kunskap och goda exempel. i bör ges ett nationellt samordnande uppdrag. I det uppdraget skulle ingå att: Samla de regionala lägesbilderna till en nationell bild och kontinuerligt sprida information till de andra länsstyrelserna, för vidare spridning i varje region. 47 the Human Rights and the Best Interest of the Child in Transnational Child Protection Cases- Guidelines, 2015. Främja erfarenhetsutbyte och samverkan mellan relevanta aktörer Inrätta en stödfunktion med rådgivning åt kommuner i frågor kopplade till utsatta EU-medborgare. Främja och underlätta samverkan mellan olika aktörer, som exempelvis polis, kronofogde och landets kommuner. Ansvara för att följa rättsläget angående uppehållsrätten. Denna och övriga länsstyrelser bör tillsammans tillhandahålla kompetensutveckling om uppehållsrätten för relevanta aktörer i syfte att bedömningarna ska bli mer likartade. Informera och utbilda om handläggning av barn till utsatta EU-medborgare. 3Främja kontakter mellan och de utsatta EU-medborgarnas hemländer Samordnaren har arbetat med att främja och underlätta kontakter mellan och respektive och på flera olika nivåer. Aktörerna här är svenska idéburna organisationer och kommuner, liksom lokala organisationer och myndigheter i de utsatta EU-medborgarnas hemländer. Sociala och ekonomiska rättigheter i och har kartlagts och finns i bilaga 2. Hur andra medlemsländer arbetar med utsatta EU-medborgare var också en del av uppdraget. Här har en rapport tagits fram, se bilaga 3. En sammanställning av de svenska organisationer som arbetar i och finns på organisationen till Hjärtas hemsida.1 Varje medlemsstat inom EU ska bekämpa fattigdom, utanförskap och diskriminering hos sina medborgare. Det ansvar som exempelvis och har i detta avseende kan och ska inte ta över. Däremot bör gott arbete som bedrivs i dessa länder stöttas. Samarbeten kan utvecklas på både nationell, regional och lokal nivå. bör bidra till att öka samverkan inom EU, samt med 1 Värdighet här – förändring där, Organisationer verksamma i och – Främja kontakter mellan och de utsatta EU-medborgarnas hemländer och , för att motverka fördomar och utanförskap för de utsatta EU-medborgarna. Ett konkret sätt att förverkliga detta är att involvera svenska idéburna organisationer som har en genomtänkt strategi och en beprövad metod i sitt arbete i och . För att lyfta en grupp ur fattigdom är utbildning, hälsa, försörjning och strukturella reformer fyra huvudområden som bör stärkas Det finns flera svenska biståndsorganisationer som har ett väletablerat arbete i främst , och delvis i . Några av dessa startade genom ett engagemang för de rumänska barnhemsbarnen, vars svåra förhållanden kom efter kommunismens fall. arbetar dessa organisationer med att stötta utsatta minoriteter vilka lever i djupt utanförskap. Till stor del rör det sig om romer. har kontakter mellan organisationer i och deras partners i och utvecklats och stärkts. Röda Korset, Hjärta till Hjärta, Hoppets stjärna, , Erikshjälpen och SOS Barnbyar är några exempel på dem som reagerat på närvaron av utsatta EU-medborgare i med att utöka sin verksamhet i deras ursprungsländer. Dessutom har informationsutbytet mellan skilda svenska idéburna organisationer med verksamhet i och förbättrats och utvecklats. De organisationer som samordnaren samlat i frågan har alla sett vinster med att fortlöpande berätta för varandra om sina projekt och att ta råd och hjälp av varandra. En grund har lagts för framtida samverkan mellan flertalet svenska organisationer på plats. Det är viktigt att arbetet syftar till att åstadkomma varaktig förändring för de utsatta EU-medborgarna. Det är också viktigt att se dem som initiativrika och fullt kapabla människor. Liksom att ha en förförståelse om historien i hemländerna och minoriteters nuvarande situation. Bland annat för att samla kunskap om svenska organisationers arbete på plats har samordnaren besökt (en resa) och (tre resor). I fick han vara med vid starten av det sociala kooperativ som producerar korgar i Pauleascadalen och han besökte staden , där borgmästaren arbetar Främja kontakter mellan och de utsatta EU-medborgarnas hemländer med den svenska organisationen till Hjärta för att förbättra distribution och odling av grönsaker. Samordnaren har i också haft möten med bland andra , Ministeriet för EU-fonder, och . I hade samordnaren möten med ordföranden för Röda korset, direktorn på , föreståndaren för on Ethnic and Integration Issues, vice minister vid Arbets- och , tankesmedjan , samt med . Samordnaren var även med när Barn-, äldre- och jämställdhetsminister undertecknade det bilaterala avtalet med , och träffade då bland annat minister på Ministeriet för EU-fonder och dennes vice minister . med syftar till att utbyta goda exempel, lära av varandras erfarenheter och förhoppningsvis genomföra gemensamma projekt inom områdena jämställdhet, barnrätt, social omsorg och social trygghet. En arbetsgrupp bestående av tjänstemän från båda länderna har träffats för att konkretisera avtalet och samarbetet. Uppföljning kommer att ske . bjöd in organisationer och myndigheter till ett samråd om samarbetsavtalet. Ett 40-tal deltagare som representerade 22 organisationer med olika fokus och arbetssätt träffades för att ge synpunkter på hur innehållet kan konkretiseras. vill gärna att avtalet ska fungera som en bro mellan regeringens arbete och det civila samhället. Detta kommer att stå på dagordningen i de fortsatta diskussionerna med den rumänska arbetsgruppen. Regeringen har även inlett samtal med om ett liknande samarbetsavtal, vilket förväntas undertecknas . Samordnaren bjöd in till ett möte med svenska idéburna organisationer som är aktiva i och . Här diskuterades dels samarbete mellan dessa organisationer, dels hur en konferens skulle kunna stötta detta. På mötet uttrycktes en vilja att kommunicera till allmänheten att många svenska organisationer bedriver fattigdomsbekämpning i och Främja kontakter mellan och de utsatta EU-medborgarnas hemländer I samband med den konferens som samordnaren arrangerade i delat värdskap med Barn-, äldre- och jämställdhetsminister , bildades ett nätverk för samverkan mellan svenska idéburna organisationer med verksamhet i eller . Temat för konferensen var just möjligheter för svenska idéburna organisationer att samverka i sitt arbete med utsatta EU-med- borgare i ursprungsländerna. Sidas chefsekonom talade om utvecklingen inom fattigdomsbekämpning, från välgörenhet riktad mot passiva mottagare, till dagens syn på de utsatta som självständiga aktörer, med både rättigheter och skyldigheter, som ska ges förutsättningar att påverka och förbättra sitt liv. Med en samtida syn på fattigdomsbekämpning, konstaterade , är det inte i första hand pengar i tiggarmuggen som långsiktigt förbättrar för en utsatt grupp. Även vice minister vid Ministeriet för EU-fonder, , talade om värdet av att ge pengar till organisationer snarare än i koppen, då det senare cementerar en ovärdig och destruktiv tiggarroll och inte skapar långsiktigt förändring för den utsatta gruppen. Den svenska ambassadören i diskuterade också huruvida pengar i tiggarmuggen eller till organisationer får varaktig effekt. Under konferensen underströks också vikten av att inkludera hela det rumänska eller bulgariska samhällets utsatta i de insatser man gör, inte bara minoriteter. Inför konferensen skrev samordnaren och Barn-, äldre- och jämställdhetsminister en debattartikel som diskuterade hur skänkta pengar till utsatta EU-medborgare skapar bestående förändring för flest. I artikeln skrev de bland annat att: ”De pengar som svenska folket vill avvara gör bäst nytta hos dessa organisationer. Genom att stötta långsiktigt hållbart arbete för förbättrad utbildning, försörjning, hälsa och strukturella reformer kommer fler att se en meningsfull framtid för sig och kommande generationer i hemländerna. Låt oss fortsätta ge pengar och berätta för våra barn att det är viktigt att hjälpa den utsatta människan. Men låt oss göra det på ett sätt som leder till verklig varaktig förändring. Att bekämpa fattigdom går inte i en handvändning. Främja kontakter mellan och de utsatta EU-medborgarnas hemländer Därför ska vi använda vår vilja, kunskap och våra resurser på ett sätt som verkligen förändrar.”2 Många av dem som tigger i lämnar barnen i hemländerna. Men föräldranärvaro behövs för att bland annat se till att barnen sköter sin skolgång. Risken finns också att sysslan kommer att gå i arv – att den uppväxande generationen får bilden av tiggeri som den enda möjliga, och naturliga, försörjning. Givarmönstret till tiggarna kan skapa problematiska bieffekter. Exempelvis skänks mer pengar till kvinnor som tigger än till män. Gravida kvinnor och funktionshindrade får oftast allra mest, då människor med rätta grips av medlidande. De svagaste får mest, och en oproportionerlig stor andel av dessa hamnar bakom koppen. De flesta som kommer hit för att tigga ser inte sin framtid här. De vill tillbaka till sina hemländer. Med tanke på brister i språkkunskap och utbildning är det inte realistiskt att tro att flertalet i gruppen skulle kunna få jobb i . Genom att vistas här riskerar de dessutom att gå miste om eventuella möjligheter till försörjning i sina hemländer. Med beaktan av de argument och kunskapskällor som framkommit är samordnarens bestämda uppfattning att penningbidrag till utsatta EU-medborgare ger störst möjligheter till långsiktig förändring genom organisationer som på ett strukturerat och uthålligt sätt arbetar i ursprungsländerna. 3.2Fortsatt samverkan – och hemländerna Konferensen som redogjorts för ovan avslutades med en panel om framtida arbete. Nio idéburna organisationer berättade dels vad de har för verksamheter och kärnområden i länderna, dels vad de har för tankar och idéer kring informationsutbyte och annan samverkan. Det nätverk som bildades har fortsatta regelbundna träffar. Första mötet ägde rum . Då diskuterades hur samverkansarbetet ska organiseras och vilken roll organisationerna kan ha i det avtal i sociala frågor som ingått med . 2 , och , , Skänk till organisationer på plats i hemländerna, , 150911. Främja kontakter mellan och de utsatta EU-medborgarnas hemländer Nedan följer en kort redogörelse för var och en av de nio: Hjärta till Hjärta är en ideell förening som på grund genomför olika biståndsinsatser för att hjälpa fattiga människor i främst östra . De har i startat upp ett långsiktigt biståndsprojekt för människor i Pauleascadalen. Tanken är att hjälpa till att lyfta de drygt 4 000 människorna som lever där ur fattigdom och utanförskap. I kommunen Gradinari har organisationen lånat ut pengar till ett projekt som gett romer äganderätt till sina tomter och bostäder. 115 familjer har fått äganderätt till sina bostäder tack vare projektet. I samma kommun startas även ett projekt för utveckling av den lokala ekonomin. Hjärta till Hjärta har även lokalanställt tre regionala fältarbetare som ska samordna organisationens arbete. De har också gjort en sammanställning av organisationer verksamma i och vilka har en tydlig koppling till och med ett fokus på den romska befolkningen. 3 Flera av dessa är intresserade av att vara del av det arbete som görs inom ramen för regeringens avtal med . Hoppets stjärna arbetar med att förhindra att barn hamnar på institutioner, genom stöd till familjer som har barn med funktionsnedsättning. Bland insatserna finns dagverksamheter, habilitering, integreringsarbete samt uppbyggnad av föräldraföreningar. Hoppets stjärna arbetar även aktivt med opinionsbildning och attitydförändringar i rumänsk media. I byn , där flera utsatta EU-medborgare som reser till bor, ställer organisationen i ordning ett utbildnings- och resurscentra, där de fyra fokusområdena utbildning, hälsa, jobbskapande åtgärder och folkbokföring utgör basen för verksamheten. Skolgång för barnen är prioriterat.4 stöder en verksamhet som utförs av Franciskanerorden i staden . Den innefattar bland annat uppsökande arbete, ett socialt center, påverkansarbete gentemot lokala myndigheter, skolfrämjande insatser, yrkesträning och hälsovård. Arbetsmetoden går ut på att skapa förändring tillsammans med människorna i området. Projektet är ett samarbete med norska systerorganisation 4http:///bistandslander/rumaenien-moldavien.html 5https:///p220 Främja kontakter mellan och de utsatta EU-medborgarnas hemländer Röda Korset i stödjer lokalt arbete i de mest utsatta regionerna i . De arbetar för att barn ska kunna gå i skola, samt få skolmat och läromaterial. Ambitionen är också att förbättra människors hälsa genom sjukvård, information och utbildning, samt stödja aktiviteter som ger möjlighet till jobb. Ett långsiktigt mål är också att se till att människor i romska bosättningar blir folkbokförda på orten. Just nu startas sociala och medicinska center i romska bosättningar i den rumänska staden , varifrån många fattiga EU-medborgare som vistas i kommer.6 arbetar med barns rättigheter i . Arbetet omfattar socialt stöd till utsatta familjer för att förebygga splittring, bland annat genom utbildningsinsatser. En stor del av målgruppen består av romer.7 SAM-hjälp vidareutvecklar sin hjälpverksamhet i med två nya skolprojekt .