sou · H5B345 · 2017-05-31 00:00:00 — Utredningar antar att fler- talet tvistemål i domstolarna leder till förlikning, där domstolen inte gör någon bedömning i sak. Unionen har uppgett att förbundet hanterar fyra domstolstvister som rör företagshemligheter. Lika många har Ingenjörer hanterat . Det har inte varit möjligt att för dessa förbund få fram uppgifter om antalet tvister . Utredningen anar en tendens att antalet tvistemål som rör företagshemligheter ökar något. Denna tendens antas beror på att samhället utvecklas alltmer mot ett kunskapssamhälle och förväntas inte påverkas av den föreslagna lagstiftningen. har det hos åklagarmyndigheten registrerats 69 brottsmisstankar avseende brott mot FHL. Av dessa har fyra lett till beslut om åtal. Brottsmisstankarna har i huvudsak rört företags- spioneri. I två fall har alternativmisstanken olovlig befattning med företagshemlighet angetts. Ett fall har rört förberedelse till företags- spioneri och ett fall medhjälp till företagsspioneri. 12.2.6Lagförslag på grund av EU-direktivet Bedömning: De kostnadsökningar som föranleds av författ- ningsförslagen ryms inom befintliga anslag. Gällande rätt uppfyller i stora delar EU-direktivets krav. Ett antal anpassningar av svensk lag har dock varit tvungna att göras på grund av EU-direktivet. Eftersom ändringarna inte är omfattande, är inte heller konsekvenserna av direktivets införande särskilt stora. Ökning av antalet tvister Vad som avses med företagshemligheter Definitionen av företagshemligheter som föreslagits i 1 § innebär att begreppet utökas i någon mån jämfört med , genom att kravet på att informationen ska röra affärs- eller driftförhållanden i en näringsidkares rörelse slopas. Ändringen är en anpassning till EU- direktivet. Detta har diskuterats i avsnitt 5.4.3. Utökningen är marginell och avser information hos icke-kommersiella forsknings- institutioner, som investerar i utveckling av information och som institutionerna avser att hålla hemlig av samma anledningar som företag. Utredningens bedömning är att – förutom kravet på affärs- eller driftförhållanden i en näringsidkares rörelse – definitionen i den nu gällande FHL och hur den tillämpas, stämmer överens med direk- tivets krav. Ändringarna är dels avsedda att förtydliga att de svenska bestämmelserna stämmer överens med direktivet, dels att förtydliga det som redan gällde, nämligen att brott och personlig yrkesskicklig- het m.m. inte kan utgöra företagshemligheter. Någon utvidgning av begreppet företagshemligheter är inte avsedd med dessa ändringar. Vad som avses med angrepp Utredningen föreslår en definition av vad som avses med angrepp på företagshemligheter i 2 §. Avsikten med en definition av ordet angrepp är att få ett samlingsbegrepp över flera olika förfaranden med företagshemligheter, som kan leda till rättsverkningar för den som utfört dem. Begreppet angrepp är oberoende av om utövaren hade uppsåt eller var oaktsam eller var i god tro. Som tidigare krävs uppsåt eller oaktsamhet för skadeståndsskyldighet. Nytt är alltså att även den som varit i god tro om ett angrepp på en företagshemliget, kan åläggas förbud eller åtgärder (såsom överlämnande, förstöring ändring eller återkallande från marknaden). Om personen i fråga varit i god tro eller inte får dock betydelse i bedömningen om det är skäligt med åtgärder/förbud. Detta är en anpassning efter EU- direktivet, eftersom direktivet föreskriver att förbud och åtgärder ska kunna meddelas oberoende av angriparens bevekelsegrunder. Bestämmelserna vidgar alltså den krets som kan åläggas förbud eller åtgärder för angrepp på företagshemligheter. De ökar alltså en inne- havares möjlighet att få till åtgärder/förbud för att hindra angrepp. Därigenom kan antalet mål i domstol komma att öka, även beträf- fande interimistiska beslut. Försök och förberedelse till angrepp Enligt förslaget ska vitesförbud och andra åtgärder även kunna med- delas vid försök eller förberedelser till angrepp på företagshemlig- heter. De föreslagna reglerna innebär att vitesförbud/åtgärder ska kunna meddelas på ett tidigare stadium än , dvs. redan innan ett fullbordat angrepp ägt rum. Bestämmelserna vidgar alltså den krets som kan åläggas förbud eller åtgärder. De föreslagna bestämmelserna torde i första hand leda till att fler civilprocessuella säkerhetsåtgärder begärs och meddelas i redan befintliga mål om angrepp på företags- hemligheter. Fortsatt utnyttjande mot ersättning En ny bestämmelse som införts till följd av direktivet är att den som i god tro angripit en företagshemlighet i vissa fall ska kunna få fort- sätta utnyttja företagshemligheten, mot en skälig ekonomisk ersätt- ning till innehavaren. Bestämmelsen kan endast åberopas i befintliga mål och inte ensam vara föremål för en talan. Bestämmelsen för- väntas därmed inte öka antalet mål i domstol, utan endast tillföra en rättsfråga i ett befintligt mål. Ett vitesförbud ska enligt förslaget kunna meddelas mot den som röjt en företagshemlighet så att informationen i fråga blivit allmänt känd och kan utgöra en företagshemlighet. Bestämmelsen är ny. Det måste antas att en förbudstalan i de fall när informationen i fråga är företagshemlig, främst kommer drivas i tvister som ändå skulle ha drivits i fråga om skadestånd. Förändringarna förväntas inte medföra någon ökad tillströmning av mål i domstolarna, dock att vissa tvister kommer innehålla ett ytterligare yrkande om vitesförbud . Förändringarna, som är en anpassning av EU-direktivet, är margi- nella. Bestämmelsen i sig förväntas inte medföra någon ökning av antalet mål i domstol, utan endast tillföra en rättsfråga i tvister som skulle ha drivits ändå. Utredningen har föreslagit bestämmelser om skadeståndsskyldighet för den som utnyttjar eller röjer en företagshemlighet som erhållits på grund av en domstols beslut, eller av motparten i ett mål eller ärende hos domstol. Det rör sig främst om motpartens bevisupp- gifter, som kan innehålla företagshemligheter. Därtill har föreslagits skadeståndsskyldighet för någon som av oaktsamhet anskaffar en företagshemlighet. Ingen av dessa skadeståndsbestämmelser förväntas leda till annat än ett fåtal tvister i domstol. De föreslagna bestämmelserna om skadeståndets beräkning syftar till att, i enlighet med EU-direktivet, förtydliga de kriterier som ska beaktas. Någon ändring i sak jämfört med dagens bestäm- melse om skadeståndsberäkning är inte avsedd. Förtydligandet bedöms inte leda till fler processer i domstolarna. Informationsspridning av innehållet i dom Enligt förslaget ska domstolarna också ges möjlighet att ålägga den som har begått ett intrång att bekosta lämpliga åtgärder för att sprida information om dom i målet, exempelvis kostnader för att publicera den i en tidning. Reglerna kan givetvis medföra ökade kostnader för den som begått ett intrång men bedöms inte medföra några ökade kostnader för det allmänna. De föreslagna bestämmelserna som införs på grund av EU-direktivet kommer sannolikt innebära något fler tvister både i Arbetsdom- stolen och i de allmänna domstolarna. Det är dock svårt att med någon precision ange hur stor ökningen kommer att bli. Antalet tvister som rör företagshemligheter som når domstol är få. Utredningen antar att de nya bestämmelserna främst kommer att användas som alternativa eller kumulativa grunder i tvister som ändå skulle ha drivits. Den ökning av antalet tvister som det kan röra sig om mellan parterna förväntas vara få, och av dessa tvister förväntas ännu färre nå domstolarna. Reglerna kan alltså leda till att antalet mål i domstolarna ökar något, men denna ökning bedöms bli marginell. Sammantaget görs bedömningen att de få mål som det rör sig om ryms inom befintliga ramar. Ökningen innebär alltså inte något behov av ökade anslag hos domstolarna. Förslaget bedöms därmed inte medföra några ökade kostnader för det allmänna. Företagshemligheter förekommer inom alla branscher, eftersom begreppet är så vidsträckt. Det kan för att nämna några exempel röra sig om ritningar, formler och recept liksom kundregister, vinst- marginaler och marknadsundersökningar. Genom att det finns ett EU-direktiv om skydd för företags- hemligheter blir medlemsländernas lagstiftning mer enhetligt. Denna enhetlighet förväntas underlätta för de många företag som bedriver verksamhet på den inre marknaden. ningar för stärkt export, tillväxt och konkurrenskraft. Bestämmel- serna gynnar såväl större som mindre företag. Förslagen bedöms ha långsiktiga positiva konsekvenser för före- tagen. Effekterna är emellertid av den karaktären att det inte är möjligt att göra beloppsmässiga beräkningar av den samhällsekono- miska effekten. Utredningar har strävat efter att så långt som möjligt knyta an till den nuvarande FHL och att ändra så lite som möjligt i övriga lagar. Utredningen bedömer att de ändringar som föreslås är nödvändiga för att uppfylla direktivets krav. Ett undantag rör ändringar av definitionen av företagshemligheter i den föreslagna 1 §. De änd- ringar i 1 § som inte är direkt motiverade av direktivet är tänkta att tydliggöra vad som gäller enligt nuvarande FHL. Änd- ringarna motiveras av att tillämpningen underlättas genom tydlig- görandet, vilket har diskuterats i avsnitt 5.4.6–7. En definition av ordet angrepp har föreslagits (2 § i förslagen), se avsnitt 5.6.2. Om ordet angrepp inte används, måste i stället en beskrivning av förfaranden som kan utgöra angrepp införas i varje enskild bestämmelse. En sådan lagstiftning skulle resultera i att flera paragrafer blev långa och svårläsliga. I direktivet finns en bestämmelse om åtgärder som kan vidtas mot någon som missbrukar ett domstolsförfarande om företagshemlig- heter, dvs. Bestämmelserna är inte tvingande. Utredningen har bedömt att det inte finns anledning att införa bestämmelser om ytterligare åtgärder mot rättegångsmissbruk eller ett särskilt domstolsförfarande i detta avseende, vilket diskuterats i avsnitt 6.2.3. Sådana nya bestämmelser hade därtill krävt över- väganden om följdändringar i bl.a. RB. 12.2.7Lagförslag angående utökat straffansvar Bedömning: De kostnadsökningar som föranleds av författ- ningsförslagen ryms inom befintliga anslag. Utredningen har föreslagit nya brott: olovligt utnyttjande av företags- hemlighet och olovligt röjande av företagshemlighet (5 § i förslaget). De föreslagna bestämmelserna om utökat straffansvar är inte en följd av EU-direktivet. Förslaget innebär ett straffansvar för bl.a. anställda som olovligen utnyttjar eller röjer företagshemligheter som de har fått lovlig tillgång till i sitt arbete. De som kan straffas ska ha fått till- gång till företagshemligheter genom deltagande i en näringsidkarens rörelse. Deltagandet ska ha sin grund i en anställning, ett uppdrag eller något annat liknande förhållande. Definitionen av företagshemligheter som föreslagits i 1 § innebär att information utvidgas i någon mån genom att kravet på att affärs- eller driftförhållanden i en näringsidkares rörelse slopas. Denna ändring är marginell och avser information hos icke-kommersiella forskningsinstitutioner, som investerar i utveckling av information och som institutionerna avser att hålla hemlig av samma anledningar som företag. Ändringen förväntas i praktiken inte få något större genomslag på antalet ärenden och mål i rättsväsendet. Bestämmelserna kommer att kunna ha effekt för alla näringsidkare som har anställda eller anlitar inhyrd arbetskraft. Effekten är ett starkare skydd mot allvarligare fall av missbruk av företagshemlig- heter från anställda och tidigare anställda. Det ökade skyddet gäller även i förhållande till personer som medverkar eller har medverkat i näringsidkarens rörelse till följd av uppdrag eller på annan anställ- ningsliknande grund. Det utökade straffansvaret förväntas ha en avskräckande effekt för den person som överväger att angripa en företagshemlighet. Syftet med lagen är att förhindra att företagshemligheter utnyttjas eller röjs. För att bestämmelserna ska ha en avskräckande effekt, och inte bara erbjuda en reaktion på redan genomförda angrepp, krävs att anställda och andra som kan komma ifråga för det utökade straff- ansvaret blir medvetna om de nya reglerna. För att det över huvud taget ska bli fråga om ett straffansvar krävs att angriparen haft uppsåt till att det rörde sig om en företagshemlighet som inte fick avslöjas. Om näringsidkaren inte varit tydlig med att informationen måste hemlighållas, och medarbetaren inte har förstått att rörde sig före- tagshemligheter, kan straffansvar alltså inte komma ifråga. Det ligger i näringsidkares intresse informera sina medarbetare om vikten av diskretion. Utredningen utgår därför från att näringsidkare kommer att vid behov informera om bestämmelserna inom sin verksamhet. Påverkan på företagen blir begränsad och företagen kommer inte att behöva vidta några förändringar i verksamheten på grund av änd- ringarna. Utredningen föreslår inte att de nya bestämmelserna ska anslås på annat sätt än sedvanligt. Den nya lagen bedöms innebära förbättringar för den sunda kon- kurrensen. De föreslagna bestämmelserna kommer att gälla lika för alla företag. Det kommer särskilt att gynna små seriösa och hederliga företag. Små företag är i högre grad än andra beroende av att kon- kurrensen är sund.2 Sammantaget bedöms förslagen ha långsiktiga positiva konse- kvenser för företagen. Effekterna är emellertid av den karaktären att det inte är möjligt att göra beloppsmässiga beräkningar av den sam- hällsekonomiska effekten. Konsekvenser för det allmänna Det är svårt att förutse vilken påverkan på antalet polisanmälningar som förslaget till utvidgat straffansvar kommer att få. Det är inte möjligt att göra några säkra bedömningar om antalet nya ärenden hos åklagaren eller nya mål i domstol. Utredningen antar att antalet brottmål som rör de nya straffbestämmelserna kommer att vara färre än antalet brottmål som rör företagsspioneri. Den som gör sig skyldig till den nya brottsligheten föreslås också kunna bli skade- ståndsskyldig. Ett ökat antal brottmål som rör företagshemligheter kan komma att motsvaras av ett minskat antal tvistemål inom rättsområdet. Belastningen på domstolarna torde därför inte komma att påverkas på samma sätt som belastningen på polis- och åklagarväsendet. Utredningen utgår dock från att det endast kommer att röra sig om ett fåtal nya brottmål. Straffbestämmelserna är nämligen begränsade på så sätt att gärningar som är försvarliga, mindre allvarliga eller har 2015/16:128 s. 91. begåtts efter det att deltagandet i näringsidkarens verk- samhet upphörde, inte kan straffas. Ökningen av antalet mål som rör företagshemligheter bedöms därför bli marginell. De mål som kom- mer upp i domstol kan dock bli resurskrävande med hänsyn till rätts- områdets komplexitet. Sammantaget görs bedömningen att de få mål som det rör sig om ryms inom befintliga ramar hos polis, åklagare och domstolar. De kostnadsökningar som föranleds av författningsförslagen ryms inom befintliga anslag. Förslaget bedöms därmed inte medföra några ökade kostnader för det allmänna. Regeringen anser att möjligheterna till straffrättsliga ingripanden mot angrepp på företagshemligheter av personer inom närings- idkarens egen verksamhet är otillräckliga . Om bestämmelserna om utökat straffansvar inte införs, finns risken för fler fall liknande det s.k. Ericsson-målet3, se avsnitt 11.4.1 och 11.5. Utredningen har föreslagit att straffbarheten för olovligt utnytt- jande/röjande av företagshemlighet begränsas på så sätt att gärningar som är mindre allvarliga eller försvarliga inte ska straffas. Begreppen mindre allvarlig och försvarlig kan ibland användas i samma betydelse i svenskt språkbruk. För olovligt utnyttjande/röjande av företags- hemlighet kan begreppen mindre allvarlig och försvarlig syfta till olika situationer. Icke försvarliga gärningar är avsedda att syfta till sådana gärningar som är omöjlig att rättfärdiga. Mindre allvarliga gärningar syftar i stället på situationer när skadan i konkurrens- hänseende är inte är omfattande. Att endast använda ett av begrep- pen riskerar att göra det straffbara området för stort. Utredningen har övervägt att införa en åtalsbegränsning för den nya brottsligheten i likhet med de immaterialrättsliga lagarna, se avsnitt 11.6.5, men anser att en sådan inte bör införas. Allmänt åtal gäller för företagsspioneri och olovlig befattning med företagshemlig- het. Det skulle kunna medföra tillämpningsproblem för åklagarna med en åtalsbegränsning för olovligt utnyttjande eller röjande av företagshemlighet, eftersom det i början av en utredning kan vara 3 dom i mål nr B 5221-03. oklart vilken brottslighet det rör sig om. En och samma gärningsman kan dessutom utföra gärningar som består av både företagsspioneri och olovligt utnyttjande/röjande av företagshemlighet. Bedömning: Den nya lagen innebär en risk för oönskade inlås- ningseffekter på arbetsmarknaden. Utredningens bedömning är att det föreligger en risk att den nya straffbestämmelsen och de ändringar som införs med anledning av EU-direktivet kan få oönskade inlåsningseffekter i form av minskad rörlighet på arbetsmarknaden. Straffbestämmelsen och övriga änd- ringar kan både tillsammans och var för sig ge sådana effekter, även om straffbestämmelserna bidrar mest. En oönskad inlåsningseffekt kan hämma rörligheten på arbets- marknaden och tillvaratagandet av lönetagarnas yrkeskunnande. Ett utökat straffansvar kan leda till en ökad försiktighet bland anställda och de andra personerna som jämställs med anställda enligt lagen.4 Försiktigheten kan för det första innebära en minskad benägenhet att söka nytt arbete, dvs. minskad rörlighet på arbets- marknaden. Den farhågan kan förhoppningsvis lindras av att det i den inledande paragrafen anges att arbetstagares erfarenhet och färdigheter som erhållits vid normal yrkesutövning inte utgör före- tagshemligheter. Avsikten är att klargöra att ingen på grund av just företagshemlighetslagen ska hindras från att till fullo utnyttja sin yrkesskicklighet i någon konkurrerande verksamhet. För det andra kan en ökad försiktighet bland anställda leda till en minskad vilja att slå larm om missförhållanden på arbetsplatsen.5 En sådan risk kan i någon mån vägas upp av utredningens förslag att det ska tydliggöras att ett angrepp på en företagshemlighet för att avslöja något som skäligen kan misstänkas utgöra brott med fängelse i straffskalan, eller som kan anses utgöra allvarliga missförhållanden, 4Se remissvaren från bl.a. , , TCO och LO i Justitie- departementets sammanställning av remissyttranden över betänkandet Förstärkt skydd för företagshemligheter (SOU 2008:63), Ju2008/5168/L1. 5Per , Skyddet för arbetstagare i arbetslivet – en konstitutionell och arbetsrättslig studie, 2015. aldrig kan anses som ett obehörigt angrepp, och att även angrepp för avslöjanden av mindre allvarliga missförhållanden kan vara behöriga. En allmän minskad vilja till avslöjanden av missförhållanden på arbetsplatser, som inte förutsätter angrepp på företagshemligheter, torde också motverkas av den s.k. visselblåsarlagen. En viss skillnad finns här dock mellan de båda lagarna i kravet på grad av misstanke om missförhållanden, vilket kan leda till osäkerhet för en arbets- tagare om han eller hon i det enskilda fallet har uppnått tillräckligt fog för sina misstankar för att ge skäl för ett avslöjande. Den skillnaden har diskuterats i avsnitt 5.7.2. Bestämmelsen att endast gärningar som skett från det deltagandet i näringsidkarens rörelse upphörde kan straffas, bör kunna minska risken för inlåsningseffekter. Förekomsten av konkurrensklausuler, där en tidigare arbetstagare har avtalat att inte konkurrera med sin tidigare arbetsgivare, är en fråga som inte har betydelse i fråga om det utökade straffansvaret. Syftet med EU-direktivet är inte att införa begränsningar i arbets- tagarnas rörlighet på arbetsmarknaden. Lagförslagen som införts till följd av EU-direktivet har därför i och för sig inte något sådant syfte. Konsekvenserna kan trots det bli att arbetstagare känner en ökad rädsla för att utsättas för rättsliga förfaranden av sin arbetsgivare eller tidigare arbetsgivare. De bestämmelser som måste införas till följd av direktivet ger nämligen möjlighet till fler rättsliga sanktioner som kan riktas mot arbetstagare/tidigare arbetstagare. Angrepp som har begåtts efter det att anställningen upphört kan föranleda vites- förbud och andra åtgärder (såsom överlämnande av handlingar m.m.), oberoende av om synnerliga skäl föreligger. Beslut om förbud och åtgärder kan meddelas mot en arbetstagare/tidigare arbetstagare även vid försök och förberedelse till angrepp. Det inte är möjligt att göra beloppsmässiga beräkningar av den samhällsekonomiska effekten med anledning av de konsekvenser som har diskuterats. 12.3Konsekvenser av ändringar i RB, FPL och OSL För att implementera EU-direktivets bestämmelser om skydd för företagshemligheter under och efter domstolsförfaranden föreslår utredningen, förutom vissa nya skadeståndsbestämmelser, även ändringar i RB, FPL samt OSL. Utredningens förslag avser att i enlighet med EU-direktivets krav täppa igen ett antal luckor i den befintliga svenska regleringen vad avser skydd för företagshemlig- heter i samband med domstolsförfaranden. Dessa luckor är i sig typiskt sett ägnade att verka avhållande på innehavare av företags- hemligheter från att inleda processer där dessa företagshemligheter kan ingå. De ändringar och tillägg utredningen föreslår i denna del är ägnade att minska denna avhållande verkan. De kan därför förmodas leda till ett ökat antal domstolsförfaranden vari företagshemligheter ingår. Det saknas dock skäl att anta att det skulle röra sig om någon särskilt påtaglig ökning, även om det inte är möjligt att uppskatta i någon närmare mån. Utredningens förslag att låta bestämmelserna om domstols- sekretess i OSL hänvisa till definitionen av företagshemlighet i den nya lagen innebär att även företagshemligheter, enligt denna defini- tion, som innehas av icke-kommersiella forskningsinstitutioner kan omfattas av domstolssekretess. I den mån sådan information inte kan anses tidigare ha omfattats av reglerna om domstolssekretess innebär denna lösning således en utökning av den information som kan undandras allmän insyn. Denna utökning, som är föranledd av EU-direktivets krav, kan dock antas ha liten praktisk betydelse. Utredningens lösning att låta absolut sekretess gälla i domstol för uppgifter som kan antas utgöra företagshemligheter har till avsedd följd att det inte kommer att vara möjligt att lämna ut sådana upp- gifter med förbehåll till allmänheten. Det kan dock för- modas endast vara i undantagsfall som den risk för skada som det skulle innebära att domstol lämnade ut företagshemligheter till allmänheten på ett adekvat sätt skulle kunna avhjälpas i och med att uppgiften utlämnades med förbehåll. Det kan därför på goda grunder antas att möjligheten för domstol att lämna ut företagshemligheter med förbehåll till allmänheten har liten praktisk betydelse. I detta sammanhang bör erinras om att utredningen inte föreslår annat än att möjligheten att lämna ut handlingar med de företagshemliga upp- gifterna maskerade naturligtvis kvarstår. Vidare ska här understrykas att utredningens förslag till definition av företagshemligheter innebär att om den förment företagshemliga informationen i sådan grad kan anses utgöra information om brott eller annat allvarligt missför- hållande att informationen inte kan antas utgöra företagshemlighet, så ska domstolssekretess inte gälla för uppgiften. I dessa fall, och i övrigt i de fall det lagakraftvunnet avgjorts att uppgiften inte utgör företagshemlighet, kommer det enligt utredningens förslag vara tydligt i lag att offentlighet gäller för uppgiften. De föreslagna ändringarna avseende skydd för företagshemlig- heter under och efter domstolsförfaranden innebär sammanfattnings- vis att det blir möjligt att på ett mer konsekvent sätt än tidigare låta sekretess gälla för företagshemligheter i alla delar av ett domstols- förfarande.