sou · H5B385 · 2017-11-08 00:00:00 — Om antalet sökande är stort, förekommer det att håller korta intervjuer i ett första led, varefter det avgörs vilka sökande som ska kallas till mer grundliga intervjuer. använder tester vid rekrytering av chefsdomare i de största domstolarna och vissa andra chefsdomare. Testerna genom- förs av en professionell rekryteringsbyrå. Resultaten av testerna an- vänds av genom att sökanden i slutet av intervjun får kommentera testresultaten. överväger att utvidga bruket av tester, till fler typer av domaranställningar, men har sam- tidigt noterat att testerna är kostsamma. Efter att intervjuer har hållits inhämtas referenser från minst tre referenspersoner per sökande. Arbetet med referenstagningen för- delas inom intervjugruppen. Referenserna skickas sedan till domstols- chefen, som får ge in en motiverad rangordning till . Därefter diskuteras domstolschefens rangordning inom intervjugrup- pen, som skriver ett utkast till förslag till utnäm- ning. Om det finns tillräckligt många kvalificerade sökande, ska för- slaget innehålla tre kandidater per anställning som rangordnas. Som ett grundläggande krav för domaranställning anges i 54 § dom- stolloven att en ordinarie domare måste vara och att det för de högsta befattningarna gäller en åldersgräns . I prakti- ken krävs dock, enligt praxis, erfaren- het som jurist för att bli domare. De allra flesta som utnämns till domare har efter juridikstudierna varit dommerfullmektige. En anställning som dommerfullmektig varar och innefattar självständigt dömande i brottmål och tvistemål. Anställningen är därmed ett slags motsvarighet till den svenska notariemeriteringen. Någon motsvarighet till den svenska sär- skilda domarutbildningen finns inte. De som utnämns till domare är kvalificerade jurister med skilda bakgrunder inom offentlig eller privat sektor. Intervjugruppens förslag behandlas vid . Ord- föranden i intervjugruppen föredrar förslaget, biträdd av intervjugrup- pens två andra medlemmar. Därefter diskuteras förslaget. instäm- mer övriga medlemmar i intervjugruppens förslag. förslag skickas sedan till det norska justitie- departementet, varefter det efter ytterligare handläggning där över- lämnas till den norska kungen i det norska statsrådet, som är det organ som utnämner domarna. Det förutsätts att den som har placerats i det första förslagsrum- met utnämns. Så har alltid skett . Innstillings- rådet har alltså en i praktiken avgörande roll vid alla domarutnäm- ningar. Förfarandet tar normalt från ansökningsfris- tens utgång. Domstoladministrasjonen annonserar offentligt om lediga domar- anställningar. Vidare gäller den norska offentlighetslagen – lov om rett til innsyn i dokument i offentleg verksemd (offentleglova) – i ärenden om utnämning av domare (55 i § första stycket domstol- loven). Det innebär att uppgifter om sökandena som utgångspunkt är offentliga. Det ska finnas särskilda offentliga listor över sökandena. Dessa listor ska som huvudregel innehålla sökandenas namn och ålder samt upplysningar om deras utbildning och tidigare erfarenhet av offentlig och privat verksamhet (55 i § andra stycket domstolloven). Det finns dock en generell regel för alla offentliga anställningar som gör det möjligt för norska myndigheter att göra undantag från prin- cipen om offentlighet i tillsättningsärenden. Om en sökande begär det, ska myndigheten – i det här fallet – pröva om det finns förutsättningar för att hemlighålla uppgifter om sökandens identitet. Vid den bedömningen ska det, utöver sökandens intresse av sekretesskydd, fästas vikt vid om det finns ett särskilt offentligt in- tresse (særleg offentleg interesse) för utnämningen till den aktuella anställningen (25 § offentleglova). Om det finns starka skäl kan en sökande alltså få dispens från offentligheten. Det kan exempelvis gälla sökande som är advokater och som riskerar att förlora klienter om ansökan blir känd. innebär rekvisitet om särskilt offentligt intresse att måste väga sökandens skäl för sekretess mot allmänhetens intresse av insyn i varje enskilt fall. Exempelvis kan en sökande till en anställning som chef för en stor domstol inte förvänta sig att beviljas undantag från offentligheten. När det är fråga om en domare som söker en annan domaranställning beviljar inte undantag från huvudregeln om offentlighet över huvud taget. Sökandens skäl för sekretess anses då vara för svaga i förhållande till intresset av insyn. Sökandenas namn hålls hemliga, i förhållande till allmänheten, avse- ende 30–av sökandena. Även när uppgifter om en sökande skyddas av sekretess måste antalet sökande och deras kön framgå av sökandelistan (25 § andra stycket offentleglova). En sökande har alltid rätt att få veta vilka medsökandena är och någon tystnadsplikt gäller inte för en sökande som begär ut skyddade uppgifter. förslag med rangordning (innstilling) är offent- ligt och presenteras på . Motiveringen som ligger till grund för rangordningen (begrunnelsen) är dock inte offent- lig (55 i § tredje stycket domstolloven). De norska reglerna om sekretess innebär alltså att en sökande på begäran kan få sin identitet skyddad av sekretess under beredningen vid men att namnen på de kandidater som föreslås för regeringen alltid är offentliga. Sekretessregleringen har medfört att vissa sökande anger att de står fast vid sin ansökan under förut- sättning att de rangordnas på en plats som innebär att de i praktiken kommer att få en anställning. En sökande kan på så sätt, genom ett slags villkorad återkallelse, skydda sig från att namnet offentliggörs om han eller hon föreslås t.ex. i andra eller tredje hand i ett ärende som avser endast en anställning. 5.1.5Utbildning av nya domare De som utnämns till domare i är kvalificerade jurister med skilda bakgrunder inom offentlig eller privat sektor. Det innebär att det ofta finns ett behov av introduktion till domaryrket. De nyut- nämnda domarna erbjuds därför under det första anställningsåret ett utbildningsprogram med fyra kurser, om tre–per kurstill- fälle. Domstolscheferna har ett ansvar för de nyutnämnda domarnas introduktion och särskilt för att utforma ett upplägg för introduk- tionsutbildningen så att den är anpassad efter den enskilda domarens bakgrund och behov av utbildning. I bereds ärenden om tillsättning av domare av det i förhål- lande till Domstolsstyrelsen4 och fristående organet ger förslag till justitieministern inför tillsättning av alla domaranställningar förutom anställningen som pre- sident i Højesteret, som väljs av och bland domstolens domare. Rådets verksamhet regleras i 43 a–d §§ retsplejeloven. består av en domare i , Højesteret, nominerad av den domstolen, en domare från någon av landsretterne nominerad av landsretterne, en domare från byret nominerad av Den Danske , en advokat nomi- nerad av danska samt två representanter för allmän- heten nominerade av organisationerna Kommunernes och Dansk Folkeoplysnings Samråd. Rådets medlemmar utses av justitieministern. håller elva möten . Rådet biträds i praktiska frågor av ett sekretariat som hör till Dom- stolsstyrelsen.6 4Den danska motsvarigheten till . 5Information om finns på dess webbplats: / Dommerudnaevnelsesraadet/Pages/default.aspx 6Dommerudnævnelsesrådets beslut fattas dock oberoende av Domstolsstyrelsen. Se avsnitt 5.2.1. Anställningsärenden inleds med att Domstolsstyrelsen annonserar att en anställning är ledig. Sökandena ska skicka sina ansökningshand- lingar med bilagor elektroniskt till sekre- tariat. Domstolsstyrelsen tar fram en förteckning över sökandena. Lis- tan skickas till ledamöter samt till Den Danske och . Leda- möterna får också kopia av ansökningshandlingarna. Om det finns sökande som är eller har varit advokater, skickas kopia av listan även till danska . Chefen för den aktuella domstolen får yttra sig över sökandena. Om det är fråga om en anställning i en byret, remitteras frågan även till presidenten i den landsret som aktuell byret hör till. Om det gäller en anställning som byretspræsident är det i stället domarna i dom- stolen som får yttra sig innan frågan remitteras till överrättspresiden- ten. Är det fråga om anställning av landsretspræsident, tas yttrande in från plenum i aktuell landsret. Intervjuer, tester och referenser handläggning sker i allmänhet på endast skriftligt underlag. Av den anledningen betonas i informationen till sökande att ansökan bör innehålla utlåtanden från tidigare och nuva- rande arbetsgivare, i syfte att rådet ska ha bästa möjliga underlag för sitt förslag. Om sökanden redan är offentlig tjänsteman, finns det, enligt en särskild bestämmelse i 8 § tjenstemandsloven, en skyldighet för närmaste chef att ge sökanden skriftliga vitsord. Huvudregeln är att inte håller intervjuer med sökandena. Det finns dock en möjlighet, enligt rådets arbetsord- ning, att intervjua sökande vid behov. Om en sökande har intervjuats av rådet i ett tidigare ärende, hålls normalt inte någon ny intervju.7 7 Se årsredovisning för på / Dommerudnaevnelsesraadet/Nyheder/ovrigenyheder/Documents/DUR_aarsrapport_2016.pdf Rådet har möjlighet att ta hjälp av extern konsult för bl.a. person- lighetstester. har den möjligheten använts endast avseende an- ställningar som chef för domstol (præsident). Den traditionella danska domarkarriären innefattar anställning som dommerfuldmægtig, vilket normalt sett innebär tjänstgöring med eget dömande i brottmål och tvistemål, eller anställning hos . har de flesta av de domare som utnämns den traditio- nella bakgrunden. Det finns dock numera en uttalad strävan mot att rekrytera domare från en bredare krets, i syfte att få bredare och mer allsidiga erfarenheter på alla nivåer i domstolssystemet.8 Önskemålet om att rekrytera domare från en bredare krets har kommit till uttryck i lagtext. Vid tillsättningen av domaranställningar ska, enligt 43 § retsplejeloven, en samlad värdering ske av sökandens kvalifikationer i förhållande till den aktuella anställningen. Det ska läggas avgörande vikt vid sökandens juridiska och personliga kvalifi- kationer. Också bredden i sökandens juridiska erfarenhet ska, enligt paragrafen, tillmätas vikt. Vidare ska det vid värderingen tas hänsyn till att det vid domstolarna bör finnas domare med olika slags juridisk erfarenhet. Normalt sett, med undantag enbart för de allra mest kvalificerade juristerna, krävs enligt praxis, adjunk- tion i överrätt för att en sökande ska kunna få en domaranställning. Sådana förordnanden kan sökas av både av den som är dommerfuld- mægtig och av den som har arbetat utanför domstolarna. Danska jurister kan även få en inblick i arbetet som domare i byret genom tillfälliga domarförordnanden. Sådan adjunktion kallas byrets- konstitution. Det är möjligt för danska jurister att söka adjunktion först i byret för att meritera sig för adjunktion i landsret. Det före- kommer också att en jurist som redan har adjungerat i landsret söker adjunktion i byret i syfte att förbättra sina möjligheter att få en ordi- narie anställning som domare i byret. 8 Se årsredovisning för på / Dommerudnaevnelsesraadet/Nyheder/ovrigenyheder/Documents/DUR_aarsrapport_2016.pdf Rådet föreslår endast en sökande per ledig anställning, vilket innebär att rådet måste lämna nytt förslag om den som föreslagits inte kan tillträda anställningen. Förslaget fastställs efter diskussion bland leda- möterna. Om ledamöterna inte kan enas sker en omröstning. Ord- föranden har i så fall utslagsröst. Förslaget ska vara motiverat och eventuella skiljaktiga meningar ska framgå av förslaget (43 a § rets- plejeloven). Förslaget lämnas till justitieministern, som regelmässigt följer Dom- merudnævnelsesrådets förslag. Formellt sett beslutas domarutnämningarna av den danska kungen. I offentliggörs lediga domaranställningar, enligt den huvud- regel som gäller för offentliga anställningar (se 5 § första stycket tjenste- mandsloven). När ansökningsfristen har löpt ut är rätten att få del av listan med namnen och eventuella övriga uppgifter som krävs för att identifiera sökandena begränsad. Medsökande i ärendet och organisationer vars medlemmar är naturliga som sökande till anställningen, dvs. bl.a. , kan få uppgifter om vilka som har sökt (5 § tredje stycket tjenstemandsloven). En sökande har möjlighet att, före ansökningstidens utgång, lämna en skriftlig begäran till om att sådana upp- lysningar som ska lämnas ut till medsökande och vissa organisationer inte ska vara offentliga. I så fall ska det antecknas på sökandelistan när den lämnas ut. Om det finns en sådan anteckning på listan, får den som tagit del av listan, t.ex. en medsökande, inte sprida uppgifterna vidare. Överträdelse mot det förbudet straffas med böter (5 § fjärde och femte stycket tjenstemandsloven). som har lämnat sitt för- slag, som innehåller endast en kandidat per anställning, till justitie- ministern offentliggörs namnet på den föreslagna kandidaten genom ett pressmeddelande och på rådets hemsida. Eventuell sekretess upp- hör då alltså att gälla för identiteten på den kandidat som föreslås. I bereds ärenden om tillsättning av domare av den i förhål- lande till regeringen oberoende Domarförslagsnämnden.9 Nämndens uppgift är att lämna motiverade förslag till anställningar som presi- dent, hovrättslagman och hovrättsråd vid hovrätterna, överdomare och förvaltningsrättsdomare vid förvaltningsdomstolarna samt och tingsdomare vid tingsrätterna. Högsta domstolens och Högsta förvaltningsdomstolens ledamöter utnämns på förslag från respektive domstol. Förslagen lämnas till den finska regeringen. Presidenten utnämner sedan ordinarie domare utifrån regeringens förslag. verksamhet regleras i 11 kap. domstols- lagen. Nämndens organisation regleras i 20 kap. i samma lag. har tolv ledamöter, som representerar dom- stolarna (nio av ledamöterna är domare), åklagarväsendet (en leda- mot), advokatkåren (en ledamot) och akademin (en ledamot). väljer en ordförande för nämnden och Högsta förvalt- ningsdomstolen väljer en vice ordförande. Nämnden har en sekreterare som är vicehäradshövding (motsvarar svensk tingsmeritering). Ett ärende inleds genom att en domstol förklarar en anställning ledig. En domaranställning söks genom en skriftlig ansökan som ges in till domstolen. När ansökningarna har kommit in begär att den domstol som har ledigförklarat anställningen ska yttra sig över sökandena. När det gäller anställningar som domare i tingsrätt 9 Information om finns på dess webbplats: oikeus.fi/tuomioistuimet/ sv/index/lautakunnat/tuomarinvalintalautakunta_0.html begär nämnden också utlåtande om de sökande av den hovrätt som tingsrätten hör till (11 kap. 9 § första stycket domstolslagen). När en hovrätt, förvaltningsdomstol, eller Försäkringsdomstolen ska yttra sig beslutas yttrandet av domstols- chefen och avdelningscheferna eller, om domstolen inte är indelad i avdelningar, av domstolschefen efter att ha hört de ordinarie domarna. När en tingsrätt ska yttra sig beslutas yttrandet av lagmannen efter att ha hört ledningsgruppen eller, om tingsrätten inte har en lednings- grupp, efter att ha hört de ordinarie tingsdomarna. När Arbetsdom- stolen ska yttra sig är det domstolens president som beslutar yttrandet (11 kap. 10 § domstolslagen). Intervjuer, tester och referenser Om den domstol som ska yttra sig över en sökande inte känner till sökanden , bör domstolen, enligt Domarförslagsnämn- dens instruktioner, hämta in ett skriftligt yttrande från sökandens arbetsplats. Domstolen kan också intervjua sökandena innan den läm- nar sitt utlåtande. När det gäller chefsdomartjänster kan även lämplig- hetsbedömningstest användas. Domstolens yttrande ska innehålla en motivering som gäller vil- ken av sökandena som bör utnämnas. Av utlåtandet ska framgå dels domstolens uppfattning om sökandenas meriter och kompetens, dels hur sökandena bör rangordnas i förhållande till varandra. Till yttran- det ska det bifogas en sammanställning av sökandenas tjänstemeriter och övriga meriter som har beaktats. När det gäller sökande till en tingsdomartjänst utarbetas sammanställningen av hovrätten (11 kap. 11 § domstolslagen). kan på eget initiativ hämta in utredning om sökande men ansvaret ligger alltså huvudsakligen på den domstol som har ledigförklarat anställningen. Vilken utredning som har tillgång till varierar därför i viss utsträckning beroende på vilket underlag som domstolen har tagit in. lämnar ett förslag i ett ärende ska sökandena ges tillfälle att yttra sig med anledning av de utlåtanden och utredningar som tagits in under beredningen av utnämningsärendet (11 kap. 9 § tredje stycket domstolslagen). Det gäller även uppgifter om andra sökande. Till domare i kan utnämnas jurister som är ”rättsrådiga finska medborgare” och ”som genom sin tidigare verksamhet vid en domstol eller i andra uppgifter har visat att de har sådana insikter i tjänstens uppgiftsområde som en framgångsrik skötsel av tjänsten förutsätter samt behövliga personliga egenskaper” (10 kap. 1 § domstolslagen). För domare i krävs också ”utmärkta lagkunskaper” (2 §). Chefsdomare måste, utöver de grundläggande kraven, ha ledar- förmåga (3 §). Specifika krav kan därutöver gälla för särskilda typer av domaranställningar (se 4–11 §§). I kan jurister meritera sig genom notarietjänstgöring i underrätt. Någon särskild domarutbildning motsvarande den svenska finns inte men det är möjligt för den som har erfarenhet av juridiskt arbete att söka och få anställning som assessor vid bl.a. de finska hovrätterna. Anställningen som assessor innefattar till stor del utbildning. Den finska domarbanan är öppen för jurister med annan bakgrund än arbete i domstol. Det kommer till uttryck genom att det anges i 10 kap. 1 § domstolslagen att skickligheten kan uppnås både genom ”tidigare verksamhet vid en domstol” eller ”i andra uppgifter”. Vidare har i sina utgångspunkter för skicklighets- bedömningen betonat att skickligheten kan uppnås även genom arbete utanför domstolarna:10 Utgångspunkten för bedömningen är att utreda om sökandena de facto klarar av att sköta de uppgifter som tjänsten omfattar. Förtrogenhet omfattar bland annat kännedom om materiellträttsliga frågor och pro- cessen, behärskning av juridiska principer, förmåga att identifiera och lösa problem, förmåga att göra sig förtrogen med det rättsliga materialet och sakinnehållet i målet, förmåga att motivera avgörandena och språk- kunskaper. Skickligheten kan uppnås även genom andra juristuppgifter än arbete inom domstolsväsendet. Sådana andra juristuppgifter är bland annat verksamhet som advokat, åklagare, universitetsforskare eller – lärare samt lagberedningsuppgifter och juristuppgifter inom förvalt- ningens olika sektorer. html (hämtad ). Nämnden tar utifrån en värdering av sökandenas meriter fram ett motiverat förslag till utnämning. Förslaget, som gäller en kandidat, skickas till statsrådet (den finska regeringen) inför föredragning av utnämningsärendet för president, som utnämner landets domare (se 11 kap. 7 § domstolslagen). Domaranställningar ledigförklaras offentligt i . Offentlighets- principen gäller i offentlig verksamhet och innebär att myndighets- handlingar är offentliga, om inte något annat föreskrivs särskilt i lag (1 § lagen om offentlighet i myndigheternas verksamhet). I är uppgifter om vilka som sökt en ordinarie domaranställning, enligt offentlighetsprincipen, tillgängliga för allmänheten. Ansökningshand- lingarna är normalt kortfattade och omfattas som utgångspunkt inte av sekretess. För vissa typer av uppgifter kan undantag göras från huvudregeln om offentlighet. Handlingar som innehåller uppgifter om psykolo- giska tester eller lämplighetsprov eller andra uppgifter om bedömning av sökande inför anställning kan skyddas av sekretess enligt 24 § första stycket 29 lagen om offentlighet i myndigheternas verksamhet. Det innebär att en sökande som får del av uppgifter om medsökandes referenser inte får föra dessa uppgifter vidare. förslag är offentligt men det kan före- komma att vissa uppgifter i motiveringen, exempelvis om en sökan- des hälsotillstånd, anges i en sekretessbelagd bilaga. Domstolssystemet på består huvudsakligen av åtta tingsrätter (héraðsdómur) och en högsta domstol (Hæstiréttur Íslands). inrättas dessutom en mellaninstans (landsréttur) i . Därutöver finns specialdomstolar, exempelvis en arbets- domstol (Félagsdómur). Bestämmelser om de isländska domstolarna finns i den isländska domstolslagen (lög um dómstóla). Ärenden om utnämning av domare i de allmänna domstolarna be- reds av en nämnd (dómnefnd). Bestämmelser om nämnden finns i 3 kap. i den isländska domstolslagen. Den nämnd som bereder ärenden om utnämning av domare i de all- männa domstolarna består av fem ledamöter. Den första ledamoten, som ska vara ordförande i nämnden, nomineras av den högsta dom- stolen. Den andra ledamoten nomineras av mellaninstansen. Den tredje ledamoten nomineras av den isländska domstolsadministratio- nen. Den fjärde ledamoten nomineras av det isländska advokatsam- fundet (Lögmannafélags Íslands). Den femte ledamoten, som inte ska vara jurist, nomineras av parlamentet (Alþingi). Varje nominer- ing ska innehålla en manlig och en kvinnlig kandidat. Det är sedan justitieministern som utnämner ledamöterna i man- datperiod . Justitieministern ska då beakta intresset av en jämn könsfördelning. För varje ledamot finns en suppleant.11 Domaranställningar ledigförklaras av det isländska . Den som vill söka anställningen skickar in en ansökan till justitie- departementet, som vidarebefordrar ansökan till ning av utnämningsärenden. För domaranställningar finns vissa formella krav. För en domare i den högsta domstolen gäller bl.a. att han eller hon ska vara , vara isländsk medborgare, vara fysiskt och psykiskt frisk, råda över sina tillgångar, inte ha begått brott eller annan handling som är förtroende- skadlig, ha juristutbildning och ha erfarenhet av arbete som domare, professor i juridik, åklagare eller annat som ger mot- svarande erfarenhet.12 För en domare i den nya mellaninstansen gäller huvudsakligen samma formella krav.13 För anställning som domare i 11Artikel 11 i isländska domstolslagen. tingsrätt är minimiåldern och för sådana anställningar krävs erfarenhet av juridiskt arbete. Det exemplifieras inte i lagen vilka yrkesbakgrunder som kan vara relevanta på samma sätt som görs för domaranställningar i överrätterna.14 De fem ledamöterna i nämnden intervjuar de sökande som uppfyl- ler de formella kraven. Förfarandet innefattar inte några urvalstester. Meritvärderingen sker utifrån grundläggande bestämmelser, för alla tre instanser, om att sökanden ska anses vara kvalificerad för att ut- öva ämbetet med tanke på hans eller hennes erfarenhet och kunskap om lagen.15 Inom de isländska domstolarna finns det en möjlighet för jurister att arbeta som domarfullmäktig i domstol i upp till fem år.16 En jurist som är domarfullmäktig får avgöra enklare mål i en ordinarie domares namn. Hur erfarenhet av dömande arbete i domstol meritmässigt förhåller sig till erfarenhet av arbete som exempelvis åklagare eller advokat diskuteras . Inför att den nya mellaninstansen ska inleda sin verksamhet har 15 jurister utnämnts till att vara domare i den domstolen. ärenden om utnämning av domare och justitieministern har då haft olika uppfatt- ning om hur meriterna ska värderas. Justitieministern har bedömt er- farenhet av arbete i domstol som en, i förhållande till andra typer av erfarenhet, viktigare typ av erfarenhet än nämnden. På den isländska landsbygden kan arbete som domarfull- mäktig räcka som erfarenhet för en ordinarie domaranställning medan det typiskt sett krävs längre yrkeserfarenhet för domaranställningar i de större städerna. 15Artikel 13, 21 och 29. 16Jfr det norska systemet, se avsnitt 5.1.3. Nämnden ska sätta upp ett skriftligt och motiverat förslag till utnäm- ning av domare. Förslaget ska innehålla en rangordning av kandida- terna. Två eller flera kandidater kan dock sättas på samma plats i rang- ordningen. Justitieministern, som utnämner ordinarie domare, får som ut- gångspunkt inte frångå nämndens rangordning.