sou · H5B361 · 2017-06-29 00:00:00 — Villkor- lig frigivning redan efter att halva strafftiden, dock minst två måna- der, har avtjänats ska också enligt fast praxis ske av utländska 4 Betinget dom innebär att rätten, om den inte anser det påkallat att straffet bestäms direkt, kan förskriva i domen att frågan om straffbestämning skjuts upp och bortfaller efter en prövotid. Om det anses mer ändamålenligt kan straffet fastställas direkt men verkställigheten skjutas upp och bortfalla efter en prövotid. I båda fallen är uppskovet villkorat av att den dömde inte återfaller i brott och inte heller i övrigt åsidosätter de villkor som gäller . fångar, såvida frigivning inte kan anses olämpligt. En förutsättning för villkorlig frigivning av utländska fångar efter halva strafftiden är dock att utvisning genast kan genomföras (pkt. 18–27 løsladelses- vejledningen). Utöver de fall som anges i § 38, stk. 2 straffeloven kan tidigare villkorlig frigivning komma i fråga för vissa kategorier av dömda (§ 40 a straffeloven). Som exempel kan nämnas dömda som deltagit i missbruksbehandling, arbetsträning eller genomför en relevant utbildning. Den dömdes förhållanden kan också sammantaget leda till slutsatsen att det inte är nödvändigt att han eller hon avtjänar resten av straffet i anstalt, om den dömde i stället kan åläggas att utföra samhällstjänst (samfundstjeneste). Av § 40 a straffeloven följer att det är en förutsättning för villkorlig frigivning att hänsynen till brottsbekämpning inte kan anses tala emot villkorlig frigivning. Även om det inte finns humanitära eller behandlingsmässiga skäl av sådan styrka att de i sig bör föranleda en tidigareläggning av den villkorliga frigivningen, kan vid en helhetsbedömning resultatet ändå bli att en tidigareläggning bör ske. Vid en sådan bedömning kan beaktas bl.a. sådana omständigheter som den dömdes ålder vid gärningstillfället, det ådömda straffets längd, om den dömde inte tidigare dömts till fängelse samt om han eller hon i samband med den aktuella lagföringen varit häktad . Vid den samlade bedömningen av om den villkorliga frigivningen bör tidigareläggas tillmäts den aktuella brottslighetens art och omfatt- ning normalt ingen betydelse. Det förhållandet att den dömde be- gått allvarlig brottslighet riktad mot andra människors hälsa och liv eller deltagit i omfattande organiserad brottslighet anses dock nor- malt tala mot ett tidigareläggande. (Se pkt. 21–27 och 30–33 løs- ladelsesvejledningen.) Enligt § 38, stk. 3 straffeloven kan villkorlig frigivning inte ske från sådant ovillkorligt fängelsestraff som utgör del av en s.k. kombi- nationsdom. Inte heller får villkorlig frigivning ske, om den dömde anses tillhöra en grupp av personer, som är aktivt involverad i en pågående våldsam konflikt med en annan grupp av personer, och det inom den grupp som den dömde anses tillhöra, som ett led i den pågående konflikten bl.a. används skjutvapen eller vapen eller sprängämnen som på grund av sin extremt farliga natur är ägnade att orsaka betydande skada (§ 38, stk. 5 straffeloven). 5.2.4Prövotid, övervakning och särskilda villkor Den villkorliga frigivningen ska förenas med en prövotid som får uppgå till högst , eller om den återstående strafftiden över- stiger , till högst (§ 39 straffeloven). Vid villkorlig fri- givning från livstidsstraff får prövotiden uppgå till högst (§ 41, stk. 4 straffeloven). För den villkorliga frigivningen kan uppställas villkor om att den dömde ska stå under övervakning under hela eller del av prövo- tiden. Vidare kan även andra villkor uppställas, t.ex. rörande vistelse- ort, arbete, utbildning, behandling mot alkohol- eller narkotika- beroende, psykiatrisk behandling eller betalning av skadestånd. (§ 39, stk. 2 och § 57 straffeloven) Övervakning och andra villkor ska fastställas endast om sådana åtgärder i det enskilda fallet kan antas bidra till att minska risken för att den villkorligt frigivne begår nya brott (pkt. 40 och 41 løsladelsesvejledningen). Om den villkorligt frigivne begår ny brottslighet under prövo- tiden, fastställer domstolen som huvudregel ett gemensamt ovillkor- ligt straff, som omfattar såväl reststraffet som straffet för den nya brottsligheten (§§ 40 och 61, stk. 2 den danska strafflagen). När omständigheterna talar för det kan domstolen i stället döma till ovillkorligt straff enbart för den nya brottsligheten, eventuellt i kombination med en ändring av de villkor som satts upp för den villkorliga frigivningen. Domstolen har också möjlighet att döma till betinget dom för såväl reststraffet som den nya brottsligheten. Enligt den finska strafflagen5 kan fängelse dömas ut eller på livstid. Fängelse döms ut i minst och högst , eller, om det bestäms ett gemensamt straff för två eller flera brott, till högst (2 c kap. 2 § strafflagen). Övervakad frihet på prov Övervakad frihet på prov innebär att en den dömde tidigast före den villkorliga frigivningen får vistas utanför anstalt. Övervakad frihet på prov kan också användas efter frigivningen när hela straffet avtjänats. Under övervakad frihet på prov övervakas den dömde med hjälp av bl.a. tekniska anordningar (2 c kap. 8 § strafflagen och lagen om övervakad frihet på prov6). Syftet med övervakad frihet på prov är att genom en planmässig och gradvis frigivning upprätthålla och främja den dömdes färdig- heter för anpassning i samhället. Övervakad frihet på prov kräver den dömdes samtycke och förutsätter bl.a. att han eller hon under- kastar sig de föreskrifter som gäller för verksamheten (3 och 10 §§ lagen om övervakad frihet på prov). För livstidsfångar och intagna som avtjänar hela straffet i fängelse beslutar Brottspåföljdsmyndig- heten om placering i övervakad frihet på prov. I andra fall är det fängelsedirektören som fattar beslut om placering i övervakad frihet på prov (32 § lagen om övervakad frihet på prov). Den som avtjänar ett fängelsestraff ska friges villkorligt när han eller hon har avtjänat två tredjedelar av straffet, dock minst . Om den dömde var när han eller hon begick brottet ska villkorlig frigivning ske efter halva strafftiden, dock minst . Den som inte har avtjänat fängelsestraff i fängelse som föregått det aktuella brottet ska friges vill- korligt när hälften av straffet, eller en tredjedel av straffet för ett brott som han eller hon begått , har avtjänats (2 c kap. 5 § strafflagen). Om det på grund av den dömdes beteende eller hot finns en uppenbar fara för att den dömde efter frigivningen kommer att göra sig skyldig till ett brott som grovt kränker någon annans liv, hälsa eller frihet får den villkorliga frigivningen skjutas upp om upp- skov med frigivningen är nödvändigt för förhindrande av brottet. Ett sådant beslut ska omprövas minst var sjätte månad. Villkorlig frigivning kan även med den dömdes samtycke skjutas upp om nya fängelsestraff ska verkställas eller om den dömde av annan grundad anledning önskar att frigivningen ska skjutas upp (2 c kap. 9 § straff- lagen). Enligt 2 c kap. 11 § strafflagen kan domstolen i samband med straff döms ut, på yrkande av åklagaren under vissa förutsättningar besluta att den dömde ska friges från fängelse först när han eller hon avtjänat hela det utdömda straffet. Ett sådant beslut förutsätter för det första att gärningsmannen döms till fängelse , för vissa i bestämmelsen särskilt angivna brott (mord, dråp, dråp under förmildrande omständigheter, grov misshandel, grov våldtäkt, grovt sexuellt utnyttjande av barn, grovt rån, grovt sabotage, folkmord, brott mot mänskligheten, aggressionsbrott, krigsförbrytelse, grov krigsförbrytelse, tortyr, grov människohandel, tagande av gisslan, grovt äventyrande av andras hälsa, kärnladd- ningsbrott, kapning, brott som begåtts i terroristiskt syfte eller för försök till något sådant brott eller medverkan till det). För det andra krävs att gärningsmannen tidigare dömts för sådan brottslig- het (under de tio närmast föregående åren eller efter det att han eller hon frigivits efter avtjänande av hela strafftiden i fängelse, fängelse på livstid eller efter avtjänande av avtjänat fem sjättedelar av straffet). För det tredje och slutligen krävs att gär- ningsmannen anses vara synnerligen farlig för någon annans liv, hälsa eller frihet. När ett gemensamt fängelsestraff döms ut för två eller flera brott förutsätts för beslut om avtjänande av hela strafftiden att åtminstone ett av brotten är ett sådant brott som särskilt anges i bestämmelsen och att straffet för det brottet skulle vara ett fängelse om straffet dömdes ut separat. Innan ett beslut om avtjänande av hela strafftiden i fängelse fattas, ska domstolen förordna den åtalade att genomgå sinnes- undersökning. Domstolen ska begära ett utlåtande om huruvida den åtalade ska anses vara synnerligen farlig för någon annans liv, hälsa eller frihet (17 kap. 37 § 3 mom. ). Vid beslut om att den dömde ska avtjäna hela straffet ska villkorlig frigivning ske efter fem sjättedelar av strafftiden, dock . Villkorlig frigivning förutsätter dock att den dömde då inte längre anses vara synnerligen farlig för någon annans liv, hälsa eller frihet (2 c kap. 12 § strafflagen). Vid frigivning efter avtjänande av hela strafftiden kan den dömde ställas under övervakning med hjälp av bl.a. elektronisk övervakning enligt reglerna om övervakad frihet på prov (reglerna har behandlats översiktligt ovan). Det är få personer som blir föremål för beslut om avtjänande av hela strafftiden i fängelse. Denna kategori dömda anses dock ofta ytterst farliga även i slutet av strafftiden och villkorlig frigivning kommer därför oftast inte i fråga. –2016 frigavs sammanlagt 35 intagna som varit föremål för förordnade att avtjäna hela strafftiden i fängelse och av dessa var det tre som frigavs vill- korligt. Den som har dömts till fängelse på livstid kan friges villkorligt tidigast när av fängelsetiden (om brottet begicks före det att den dömde fyllde ) har förflutit. Vid bedömningen av om frigivning ska ske ska bl.a. beaktas brottets art, den dömdes even- tuella senare brottslighet och risken för att den dömde kommer att göra sig skyldig till ett brott som grovt kränker någon annans liv, hälsa eller frihet (2 c kap. 10 § strafflagen). Beslut om villkorlig frigivning från ett tidsbestämt fängelsestraff och om uppskov med villkorlig frigivning fattas av fängelsedirek- tören. Frågan om villkorlig frigivning av dömda som förordnats att avtjäna hela strafftiden eller som dömts till fängelse på livstid prövas dock av hovrätt, på ansökan av den dömde (1 § lagen om förfarandet vid frigivning av långtidsfångar, 23.9.2005/781). Hovrätten ska vid sin behandling av frågan om villkorlig frigivning av den som förordnats att avtjäna hela strafftiden begära ett utlåt- ande om huruvida den som förordnats att avtjäna hela strafftiden alltjämt ska anses vara synnerligen farlig för någon annans liv, hälsa eller frihet (17 kap. 37 § 3 mom. ). 5.3.3Prövotid, övervakning och särskilda villkor Efter den villkorliga frigivningen gäller en prövotid som motsvarar det reststraff som återstår för frigivningen, dock högst . För den som dömts till fängelse på livstid är prövotiden och reststraffet . Den som friges villkorligt ska som huvudregel ställas under över- vakning om prövotiden är längre än , brottet begicks innan den dömde hade fyllt samt den dömde själv begär det, eller den dömde förbundit sig att iaktta villkor för viss läkemedels- eller annan behandling (70 § lagen om verkställighet av samhällspåföljder, 400/2015). Övervakningen genomförs av Brottspåföljdsmyndig- heten. Syftet med övervakningen är att förebygga återfall i brott genom att öka den dömdes färdigheter att leva ett liv utan krimi- nalitet. En individuell plan för strafftiden utarbetas tillsammans med den frigivne som gäller övervakningen. Strafftidsplanen sam- ordnas med den plan som gjorts upp i fängelset och med andra planer som utarbetats på annat håll, t.ex. av socialförvaltningen. Tiden för övervakningen sammanfaller med prövotiden. Om det efter att övervakningen fortgått t.ex. har blivit uppenbart att den dömdes levnadsförhållanden har stabili- serats, det inte finns någon uppenbar risk för att den dömde begår brott och fortsatt övervakning inte heller i övrigt är behövlig kan , på förslag av övervakaren, besluta att övervakningen ska avslutas (76 § lagen om verkställighet av samhälls- påföljder, 400/2015). Den som har ställts under övervakning är skyldig att hålla kon- takt med övervakaren på sätt som fastställts i planen som gäller övervakningen. Vidare får den dömde inte vara påverkad av alkohol eller andra berusningsmedel vid sammanträffandena med övervakaren eller under den verksamhet eller de sammankomster som verk- ställigheten av övervakningen förutsätter. I vissa fall kan den dömde vara skyldig att iaktta villkor om läkemedelsbehandling och even- tuellt tillhörande annan behandling och stöd. Om den dömde inte sköter sina åligganden kan det leda till skriftlig anmärkning, eller vid grovt brott, till förverkande av reststraffet till av 4–(71–75 §§ lagen om verkställighet av samhällspåföljder, 400/2015). Om den dömde begår ny brottslighet för vilken han eller hon enligt en domstols prövning ska dömas till ovillkorligt fängelse, kan domstolen på yrkande av åklagaren besluta att hela eller delar av reststraffet ska verkställas i anstalt. Domstolen bestämmer då ett gemensamt ovillkorligt fängelsestraff för det reststraff som ska verkställas, det straff som döms ut för det brott som begåtts samt de fängelsestraff som döms ut för andra brott. lämnade den finska regeringen en proposition med förslag om införande av ett nytt kombinationsstraff.7 Reglerna om kombinationsstraff föreslås träda i kraft . Ett kombinationsstraff ska bestå av ovillkorligt fängelse och en därpå följande övervakningstid . Straffet är tänkt att användas för återfallsförbrytare som gjort sig skyldiga till allvarliga brott och som anses vara synnerligen farliga för någon annans liv, hälsa eller frihet. Som redogjorts för ovan (avsnitt 5.3.2). kan domstolen under vissa förutsättningar besluta att den dömde ska friges från anstalt först när han eller hon avtjänat hela den ådömda strafftiden. Förslaget om kombinationsstraff ersätter reglerna om fängelsestraff som avtjänas i sin helhet i anstalt. Förutsättningarna för att döma till kombinationsstraff motsvarar de förutsättningar som gäller för beslut om att hela fängelsestraffet ska avtjänas i anstalt. Bakgrunden till lagförslaget är att dömda som avtjänar hela strafftiden i anstalt i praktiken inte blir föremål för villkorlig fri- givning (trots att det teoretiskt sett finns en sådan möjlighet efter det att fem sjättedelar av straffet avtjänats). Som redogjorts för under avsnitt 5.3.2 ovan är en av förutsättningarna för beslut om att hela strafftiden ska avtjänas i anstalt att gärningsmannen anses vara synnerligen farlig för någon annans liv, hälsa eller frihet. Vid den frigivningsprövning som görs inför beslut om villkorlig frigivning anses dock nästan alla som dömts till att avtjäna hela fängelse- straffet i anstalt fortfarande vara synnerligen farliga för någon annans liv, hälsa eller frihet. Av samma anledning blir de som avtjänar hela strafftiden i allmänhet inte heller föremål för övervakad frihet på prov. Andelen återfall i allvarlig brottslighet var relativt hög bland dem som avtjänat hela strafftiden i anstalt. I allmänhet återföll de frigivna från frigivningen. Förslaget om kombinationsstraff syftar till att minska återfalls- brottsligheten. Det anses problematiskt att de dömda som konsta- terats vara de farligaste för andras liv och hälsa friges helt utan möjlighet till stöd och kontroll som skulle kunna förbereda dem för ett liv utan kriminalitet. Genom den övervakningstid som ingår 7 RP 268/2016 rd. i kombinationsstraffet avses att få till stånd en progressiv frigivning som syftar till att främja den dömdes anpassning i samhället. Övervakningstiden ska innehålla stöd, verksamhet och övervak- ning som planeras individuellt. Innehållet i övervakningen ska bestäm- mas utifrån en individuell riskbedömning. Under övervaknings- tiden ska den dömde vara skyldig att vistas i bostaden under vissa tider (maximalt ). Utgångspunkten ska vara att den dömde ska vara skyldig att övernatta i den bostad som Brotts- påföljdsmyndigheten godkänt som bostad. Som bostad kan också godkännas ett ställe där den övervakade placeras för vård eller rehabilitering. Den övervakade ska också åläggas skyldighet att delta i möten med övervakaren, verksamhets- program, rehabilitering eller att utföra arbete. Verksamheten ska vara individuellt utformad och syfta till att förbättra den över- vakades förutsättningar att leva ett liv utan kriminalitet. Möten med övervakaren ska dock alltid ingå. Det ska åligga den övervakade att vara drogfri under verksamhet som hänför sig till verkställigheten och drogfriheten kan kontrolleras genom drogprov. Den övervakade får inte vara berusad vid möten med övervakaren eller andra sammankomster som ingår i påföljden. All användning av narkotika är förbjudet. Vid beredningen av förslaget övervägdes att införa ett totalförbud också avseende alkohol. En sådan ordning ansågs dock inte meningsfull eftersom det kunde antas leda till att övervak- ningstiden omvandlas till fängelse vid användning av en mycket liten mängd alkohol trots att övervakningstiden annars löpt klanderfritt. Den övervakade ska kunna kontrolleras med hjälp av elektronisk övervakning (fotboja eller liknande) med GPS och GSM-teknik. Vid kombinationsstraff ska dock inte användas sådan elektronisk övervakning som installeras i hemmet. Vid misskötsamhet mot de skyldigheter (brott mot skyldighet- erna) som gäller under övervakningen kan den dömde meddelas en skriftlig varning. Vid mycket lindrig misskötsamhet kan den dömde ges en muntlig anmärkning. Om den övervakade grovt åsidosätter sina skyldigheter (grovt brott mot skyldigheterna) ska den över- vakade tas i förvar och ska överlämna ärendet till åklagare som kan väcka talan vid domstol. Om domstol konstaterar att den övervakade grovt brutit mot sina skyldigheter, ska domstolen omvandla den icke avtjänade delen av övervaknings- tiden till ovillkorligt fängelse. Enligt den norska straffeloven8 kan fängelse dömas ut och uppåt (§ 31). Om den tilltalade var för brottet krävs särskilda skäl för att döma till fängelse. Fängelsestraffets längd får i sådant fall inte överstiga (§ 33). Livstids fängelse förekommer inte i . Forvaring innebär intagning i anstalt . Rätten fast- ställer en tidsram för straffet som inte bör överstiga och inte får överstiga . För vissa brott med en straffskala på fängelse om högst , kan rätten fastställa en tidsram som inte får över- stiga . Om den tilltalade var för brottet bör tidsramen inte överstiga och får inte överstiga . På talan av åklagare kan rätten förlänga den beslutade maximi- tiden i taget (§ 43 första stycket straffeloven). Rätten bör också fastställa en nedre gräns, en minstatid för for- varingen (§ 43 andra stycket straffeloven). Vanligen bör denna nedre gräns inte överstiga . Minimitiden för forvaringen kan sättas till som inte överstiger om rätten fastställt en tidsram som överstiger . Om rätten fastställt en tidsram som överstiger , kan rätten sätt minimitiden för forvaringen till som inte överstiger . I § 40 straffeloven finns de närmare förutsättningarna för for- varingsstraff. Utdömande av forvaringsstraff förutsätter dels att gärningsmannen har begått eller försökt att begå våldsbrott, sexualbrott, olaga frihetsberövande, mordbrand eller andra brott som innebär att annans liv, hälsa eller frihet kränks eller utsätts för fara, dels att ett tidsbestämt straff inte anses tillräckligt ingripande för att värna människors liv, hälsa eller frihet. Ytterligare förutsätt- ningar för att döma till forvaring är att brottet är av allvarligt slag och det finns en närliggande risk för att den tilltalade på nytt kom- mer att begå ett allvarligt brott mot annans liv, hälsa eller frihet. Forvaring kan även dömas ut vid mindre allvarliga brott av den karaktär som anges ovan, om den tilltalade har begått eller försökt att begå ett allvarligt sådant brott samt om det kan antas finnas ett nära samband mellan det tidigare och det nya brottet och risken för ytterligare återfall i sådan brottslighet kan antas vara sär- skilt överhängande. Om den tilltalade är får forvarings- straff inte dömas ut såvida det inte föreligger extraordinära omstän- digheter. Bestämmelser om villkorlig frigivning från fängelse finns i §§ 43–45 straffegjennomføringsloven.9 Den norska motsvarigheten till Krimi- nalvården, Kriminalomsorgen, kan besluta om villkorlig frigivning när den dömde har avtjänat två tredjedelar av straffet, dock minst . Om särskilda omständigheter talar för det kan villkorlig frigivning dock ske redan när den dömde har avtjänat halva straff- tiden, dock minst . Därutöver finns i norsk rätt en generell regel enligt vilken en intagen, om särskilda omständigheter talar för det, kan friges före den tidpunkt då han eller hon annars skulle bli villkorligt frigiven. Villkorlig frigivning får inte ske om det vid en sammanvägning av omständigheterna framstår som olämpligt. Vid bedömningen ska Kriminalomsorgen särskilt beakta den dömdes uppförande under verkställigheten och om det finns anledning att anta att den dömde kommer att begå nya brott . Villkorlig frigivning av förvarsdömda sker enligt reglerna i §§ 44– 47 straffeloven. Förvarsdömda kan bli föremål för villkorlig frigiv- ning efter det att eventuell minimitid för förvaringen löpt ut. Om någon nedre gräns för förvaring inte fastställts kan den dömde bli villkorligt frigiven tidigast efter det att förvaringsdomen vunnit laga kraft. Vid villkorlig frigivning från förvar gäller en prövo- tid . Om begäran om villkorlig frigivning avslås kan villkorlig frigivning åter begäras tidigast efter avslagsbeslutet. Ansökan om villkorlig frigivning görs av den dömde själv eller Kriminalomsorgen och prövas av tingsrätten på talan av åklagare. Om åklagarmyndigheten samtycker till villkorlig frigivning kan be- 9 Lov 2001-05-18-21. slut om villkorlig frigivning fattas av Kriminalomsorgen (§ 44 straffe- loven). För den villkorliga frigivningen kan bestämmas villkor om bl.a. drogfrihet och behandling (§ 45 straffeloven). Om den dömde t.ex. missköter de villkor som gäller för den villkorliga frigivningen eller återfaller kan domstol på talan av åklagare besluta att den dömde åter ska sättas i förvar eller i förekommande fall besluta om andra villkor för den villkorliga frigivningen (§ 46 straffeloven). 5.4.4Prövotid, mötesplikt och särskilda villkor Efter villkorlig frigivning löper en prövotid fram till dess att det utdömda fängelsestraffet skulle ha varit helt verkställt (§ 42 straffe- loven). Om det bedöms nödvändigt för att genomföra den vill- korliga frigivningen på ett säkerhetsmässigt och försvarligt sätt kan särskilda villkor fastställas för den frigivne (§ 43 straffeloven). Så- dana villkor kan avse mötesplikt med Kriminalomsorgen i opåverkat tillstånd, bostad, behandling, vistelseord, arbete, utbildning eller restriktioner i fråga om bruk av alkohol eller narkotika eller vem den frigivne får träffa. Om den villkorligt frigivne överträder de villkor som fastställts för hans eller hennes livsföring kan det leda till fastställande av nya villkor om t.ex. anmälningsplikt för polisen eller Kriminalomsorgen. Om den frigivne därefter på nytt överträder villkoren kan allmän domstol besluta att den dömde ska återintas i avtjäna hela eller delar av reststraffet. Detsamma gäller vid återfall i brott (§ 45 straffeloven). Enligt den isländska strafflagen10 kan fängelse dömas ut på livstid eller mellan och . Den som var vid gärningstillfället får inte dömas till strängare straff än fängelse . 10 Nr 19 1940. Regler om villkorlig frigivning finns i den isländska verkställighets- lagen11 (artiklarna 80–82). När den dömde har verkställt två tredjedelar av strafftiden avgör fängelsestyrelsen om han eller hon ska friges villkorligt.