sou · H5B3101 · 2017-12-18 00:00:00 — motsvarande den tidsgräns som gäller för den tillfälliga föräldrapenningen vid adoption (se 13 kap. 12 § SFB). De resonemang som utredningen har om den yttersta tidsgränsen för för- äldrapenning med anledning av adoption gäller även här. 7.11.3Vissa följder av en överföring på grund av regelverkens olika systematik Förslaget påverkar vilka personer som omfattas Tillfällig föräldrapenning är en arbetsbaserad förmån (se 6 kap. 6 § SFB). Det är således endast föräldrar som arbetar i som har rätt till den. Föräldrapenningen omfattar en bredare grupp personer eftersom den förmånen dessutom är bosättningsbaserad (se 5 kap. 9 § och 6 kap. 6 § SFB). Även föräldrar som endast bor i , dvs. utan att arbeta här, har alltså rätt till föräldrapenning. Det är därmed fler föräldrar som kommer att träffas av rätten till ersättning för de behov som den nuvarande möjligheten till tillfällig föräldrapenning i sam- band med barns födelse och vid adoption har att tillgodose. Det är enligt utredningens mening rimligt att alla de personer som omfattas av rätten till föräldrapenning också ska ha möjlighet att få ersättning för de ändamål som behandlas. Det kan dock konstateras att en effekt av att ersättningsrätten ligger inom föräldrapenningen också är att vissa föräldrar inte längre kommer att kunna få ersättning ur föräldraförsäkringen för de ända- mål som avses. Det handlar om en del av de föräldrar som arbetar men inte bor i . Detta beror på att dessa måste uppfylla 240- dagarsvillkoret för att överhuvudtaget kunna få föräldrapenning för ett barn (se 12 kap. 37 § SFB) eftersom ersättning på grundnivå är en bosättningsbaserad förmån. Motsvarande kvalificeringsvillkor finns inte inom den tillfälliga för- äldrapenningen så länge som det är möjligt att fastställa en sjukpen- ninggrundande inkomst för föräldern. Det saknas uppgifter om hur många föräldrar det kan röra sig om. Förslaget att rätten till föräldrapenning ska gälla för ”en förälder” (se avsnitt 7.11.2) innebär att alla som anses som föräldrar inom föräldrapenningen har rätt att få ersättning för ändamålen, dvs. inte bara pappan eller förälder enligt 1 kap. 9 § FB utan även mamman som föder barnet och sådana personer som likställs med förälder (se 11 kap. 4–6 §§ SFB). Gruppen med möjliga mottagare blir därmed större. För att någon som inte har vårdnad om barnet ska kunna få ersättning krävs dock att en vårdnadshavare avstår rätt till föräldra- penning (se mer om detta nedan), vilket i praktiken kan innebära en viss begränsning av det som beskrivits. En sådan vidare utform- ning, som inte utpekar den icke-födande föräldern, gör det framför- allt möjligt även för en mamma att lämna över rätt till föräldrapen- ning för ändamålen ifråga till en annan förälder eller en annan försäk- rad, exempelvis när det inte finns någon pappa till barnet (se av- snitt 7.11.2 om möjligheten att lämna över rätt till föräldrapenning för ändamålen). kan en annan försäkrad genom beslut av Försäk- ringskassan få tillfällig föräldrapenning i samband med barns födelse bland annat i den situationen. Personkategorin likställd förälder är i stort sett densamma i fråga om föräldrapenning respektive tillfällig föräldrapenning. Vid tillämp- ningen av bestämmelserna om tillfällig föräldrapenning likställs emel- lertid ytterligare två personkategorier med förälder; förälderns sam- bo som inte har varigt gift med eller inte har eller har haft barn med föräldern och familjehemsförälder. Ingen av dessa har en direkt rätt till tillfällig föräldrapenning för de ändamål som är i fråga. Dessa personer kan däremot, genom beslut av , få tillfällig föräldrapenning såsom annan person som är försäkrad för tillfällig föräldrapenning. Det kan noteras att utredningen föreslår att personkategorin som avser förälders sambo ska vara densamma i fråga om föräldrapenningen som den är i fråga om den tillfälliga för- äldrapenningen (se avsnitt 7.10.2). Dessa kan då i den egenskapen få föräldrapenning genom avstående av en vårdnadshavare. Vidare före- slår utredningen att en förälder som har direkt rätt till föräldrapen- ningdagar ska kunna överlåta rätt till föräldrapenning till en annan försäkrad (se avsnitt 7.10.3). I och med att utredningen inte föreslår några villkor för att en för- älder med direkt rätt till föräldrapenningdagar ska kunna lämna över rätt till föräldrapenning för ändamålen ifråga till någon annan (se avsnitt 7.11.2), vidgas möjligheten för någon annan än föräldrarna att få ersättning jämfört med vad som är möjligt enligt gällande rätt. Detta torde vara till fördel för dem som berörs. Det bör dock även här poängteras att det alltid är den förälder som har rätt till föräldra- penningdagar som styr över dem och således, inom ramen för vad som är lagligen möjligt, väljer om överlämnande ska ske och till vem. I vissa fall kan rätt till föräldrapenning behöva lämnas över För en direkt rätt till föräldrapenningdagar krävs att föräldern har vårdnad om barnet (se 12 kap 14 och 15 §§ SFB). Ett motsvarande krav finns inte i fråga om tillfällig föräldrapenning. En pappa eller för- älder enligt 1 kap. 9 § FB har således en egen rätt till dagar med till- fällig föräldrapenning i samband med barns födelse, oavsett om han eller hon också är vårdnadshavare. Denna skillnad får vissa grund- läggande effekter på möjligheten att använda de olika ersättningarna. Vid en överflyttning av möjligheten till ersättning till föräldra- penningen kan det bli fråga om att en pappa eller förälder enligt 1 kap. 9 § FB som enligt nu gällande rätt skulle ha rätt till tillfällig föräldrapenning i samband med barns födelse inte har en omedelbar, självständig rätt till föräldrapenning i samband med födelsen för att det inte före barnets födelse kan visas att han eller hon kommer att ha vårdnad om barnet, eller för att han eller hon inte har vårdnad om barnet efter att det har fötts (se avsnitt 3.1.3 för en närmare beskriv- ning av bestämmelserna om föräldraskap och vårdnad). För den födande kvinnans del ser det annorlunda ut. Det är den kvinna som föder barnet som är barnets mamma (se t.ex. 1 kap. 7 § FB; m.fl. 2017, kommentaren till angiven paragraf) och som sådan alltid per automatik kommer att ha vårdnad om barnet från födelsen. En kvinna kan således alltid genom att ge in intyg om graviditet (tidigare moderskapsintyg) till redan före barnets födelse styrka att hon kommer att ha vårdnad om barnet och att hon således har en direkt rätt till föräldrapenningdagar. Enligt gällande rätt är det som har befogenheten att under vissa förutsätt- ningar besluta om att någon annan än pappan eller föräldern enligt 1 kap. 9 § ska få rätt till tillfällig föräldrapenning i samband med barns födelse (se 13 kap. 11 § SFB). Sådana beslut kan fattas bland annat om faderskapet eller föräldraskapet enligt 1 kap. 9 § FB ännu inte har fastställs (se 2017e, s. 65). Myndigheten har i de flesta fallen befogenheten enligt ovan även utan att någon förälder aktivt avstår från sin rätt till ersättning, även om samråd bör ske med mamman och i vissa fall pappan (se bl.a. prop. 2000/01:44, s. 43). Om den födande föräldern är ogift är det endast hon som inom ramen för föräldrapenningen har en självständig rätt till för- äldrapenning före det att föräldraskapet och vårdnaden har fastställts för en eventuell andra förälder. Det är därmed hon som i en sådan situation måste lämna över rätt till föräldrapenning till den blivande pappan eller blivande andra föräldern för att denne ska kunna få så- dan ersättning. Det bör poängteras att den skillnad i mammans och den andra förälderns rätt till föräldrapenning som har beskrivits ovan i sig inte är någonting nytt utan redan ligger i regelverkets systematik. Syste- matiken innebär att den födande kvinnan alltid har en tidigare, mer självständig rätt till föräldrapenning än vad den andra föräldern har om föräldrarna inte är gifta. Detta är en följd av att det är så som för- äldraskapet definieras i familjerätten, dvs. att moderskapet är mer ovillkorat eftersom kvinnan faktiskt föder barnet och hon därmed får vårdnaden om barnet, medan det är mer okänt vem som är den andra föräldern. Vid framväxten av föräldrapenningens regelverk har det outsagt varit en utgångspunkt att mamman börjar ledigheten i samband med födelsen och således tar ut föräldrapenning först och för en längre sammanhängande period och att eventuell fördröjning med att fastställa vårdnaden om barnet och därmed rätten till ersätt- ning för den andra föräldern bör lösa sig . Huruvida proble- matiken har ökat i och med de s.k. dubbeldagarna enligt 12 kap. 4 a § SFB är okänt för utredningen. Utredningen kan se att det som beskrivs ovan i vissa fall skulle kun- na innebära en för föräldrarna mer krånglig reglering i jämförelse med vad som gäller för den tillfälliga föräldrapenningen. Att den födande föräldern måste överlåta föräldrapenning till någon som ännu inte är att betrakta som förälder eller vårdnadshavare för att denne ska ha rätt till föräldrapenning är dock en situation som hanteras när en blivande pappa eller förälder enligt 1 kap. 9 § FB önskar föräldra- penning, t.ex. för föräldrautbildning, före det att faderskapet eller för- äldraskapet och vårdnaden har fastställts. När föräldraskapet och vård- nadsfrågan för den icke-födande föräldern senare blir klarlagd fördelas föräldrapenningdagarna till vardera föräldern enligt grundregeln och uttagna dagar räknas av från dagarna för den förälder som har fått för- äldrapenningen. De uttagna dagarna räknas i första hand av från de dagar som är reserverade för föräldern. (Se 2017d, s. 54) Detta innebär enligt utredningens bedömning att sådana dagar som mamman har lämnat över till exempelvis den blivande pappan och han har tagit ut i samband med barnets födelse kommer att räknas av från hans del av dagarna i första hand (och då de reserverade dagarna) när han har bekräftats vara pappa till och har fått vårdnad om barnet. Det är svårt att finna en enkel lösning som före det att den icke- födande föräldern har fastställts vara förälder och vårdnadshavare till barnet ger densamma en direkt rätt till föräldrapenningdagar för de ändamål som behandlas. Det kan också ifrågasättas om en sådan lösning är mer motiverad i fråga om de ändamålen än i fråga om de ändamål för vilka föräldrapenning kan lämnas . Det är i detta sammanhang viktigt att notera att faderskapet eller föräldra- skapet enligt 1 kap. 9 § FB kan bekräftas före barnets födelse (se 1 kap. 4 § andra stycket och 1 kap. 9 § andra stycket FB, vårdnaden kan anmälas i en sådan bekräftelse, se 6 kap. 4 § andra stycket 1 FB). bör emellertid inte godkänna bekräftelsen förrän efter barnets födelse (se 8 kap. Myndigheten för familjerätt och för- äldraskapsstöds föreskrifter och allmänna råd [HSLF-FS 2017:49] om socialnämndens utredning och fastställande av faderskap). Det kan konstateras att möjligheten att avstå eller överlåta rätt till föräldra- penning enligt utredningens förslag (se avsnitt 7.10.2 och 7.10.3) är relativt generös och det får förutsättas att mamman i de allra flesta fall vid behov avstår eller överlåter rätt till föräldrapenning om föräldrarna är överens om att båda ska vara delaktiga vid förlossningen och med det nyfödda barnet. Även om sådana situationer som beskrivs ovan förekommer re- dan och det finns lösningar för dem, så kan det konstateras att en möjlighet till föräldrapenning för de ändamål som är i fråga innebär ett ökat utrymme för att en icke-födande förälder kan kom- ma att önska föräldrapenning före det att föräldraskapsfrågan och vårdnadsfrågan för den föräldern behöver vara klarlagd. Situationer- na kan förväntas bli fler i och med den föreslagna överflyttningen av ersättningsrätten. Uttaget av tillfällig föräldrapenning i samband med barns födelse och vid adoption visar att intresset för att vara delaktig i den allra i ett barns liv eller i den nya familjen är stort och att den nuvarande konstruktionen inom den till- fälliga föräldrapenningen är väl etablerad och känd hos föräldrarna. Överföringen till föräldrapenningen utgör en renodling av rätten till ersättning i samband med barns födelse, och enbart det faktum att regelverket som det nu är konstruerat är väl känt utgör inget argu- ment mot en förändring. Det kan, mot bakgrund av att rätten är väl använd och att föräldrarna i hög utsträckning har ett intresse av att vara lediga i samband med förlossning och den efter barnets födelse, antas att föräldrarna även fortsatt kommer att använda rätten till samtida ledighet, och att den nya ordningen rela- tivt snabbt kommer att etableras som ny norm. En annan effekt av regleringen om rätten till föräldrapenningdagar enligt ovan är att rätten till föräldrapenning för dagar som mamman lämnar över till någon annan än den blivande pappan eller föräldern enligt 1 kap. 9 § FB kommer att avräknas från endast hennes andel av dagarna även när faderskapet eller föräldraskapet och vårdnaden har fastställts för den andra föräldern (jfr ovan). I situationer då båda föräldrarna har direkt rätt till föräldrapenningdagar kan de fördela antalet överlämnade dagar mellan varandra. Den möjligheten finns inte när faderskapet eller föräldraskapet och vårdnaden om barnet fastställs först . Utredningen har svårt att uppskatta hur van- ligt förekommande denna situation skulle kunna bli med den före- slagna regleringen. En sådan situation skulle kunna vara att det är fler än två personer som har en föräldraroll och det finns en gemensam önskan om att ge samtliga möjlighet att med kompensation från för- äldrapenningen delta vid förlossningen och hemma med barnet. Eftersom antalet dagar som används för ända- målen avräknas från det totala antalet dagar med föräldrapenning är det dock troligt att sådan samtida ledighet med föräldrapenning inte blir alltför omfattande utan att de berörda personerna söker även alternativa lösningar på en gemensam ledighet, t.ex. genom att an- vända sig av semester eller flexibla arbetstider m.m. En särskild reglering för att komma undan denna eventuella problematik skulle komplicera regelverket. Vidare finns en möjlighet för den andra föräldern, när han eller hon har fått en direkt rätt till föräldrapen- ningdagar, att i efterhand avstå sin rätt till föräldrapenning till mamman, i vart fall när andelen föräldrapenningdagar som återstår överstiger det antal dagar som är reserverade för föräldern. På så sätt kan fördelningen av överlåtna dagar för andra än de två vårdnadshavarna regleras i efterhand. Argumenten för att föra över rätten till ersättning för de nu aktu- ella ändamålen till föräldrapenningen väger enligt utredningens be- dömning tyngre än de negativa effekter av denna överföring som har beskrivits ovan. Om ändamålen med ersättningen anses höra mer hemma inom föräldrapenningen är det logiskt att hela systematiken med den förmånen gäller för rätten till ersättning. Ersättningen till föräldrar som arbetar kommer att beräknas på ett annat sätt Föräldrapenning på sjukpenningnivå och tillfällig föräldrapenning, som båda lämnas endast till personer med arbete i (se 6 kap. 6 § SFB), beräknas på olika sätt. Ersättningen inom den tillfälliga för- äldrapenningen tim- och dagberäknas, och har därmed ett lägre del- ningstal än föräldrapenningen som kalenderdagsberäknas och alltid har ett delningstal på 365. Inkomsttaket för beräkningen av ersätt- ningens storlek är högre för föräldrapenning än för tillfällig föräldra- penning (se 12 kap 26 § SFB jämförd med 13 kap. 33 § och 25 kap. 5 § andra stycket SFB). Vidare finns det inte någon motsvarighet inom den tillfälliga föräldrapenningen till det kvalificeringsvillkor (240- dagarsvillkoret) som finns inom föräldrapenningen. Det senare inne- bär att en del av de föräldrar eller andra försäkrade som kan få ersättning baserad på sin sjukpenninggrundande inkomst när de får tillfällig föräldrapenning i samband med ett barns födelse eller vid adoption i stället kommer att få ersättning på grundnivå. Det finns inga uppgifter om hur många personer det kan vara fråga om. Det kan dock konstateras att fler föräldrar än kommer att behöva prövas mot villkoret som en följd av överflyttningen, vilket kan påverka För- säkringskassans administration något. Inom föräldrapenningen finns, till skillnad från den tillfälliga för- äldrapenningen, en garanterad ersättningsnivå i form av grundnivån, på per dag. Det innebär att ersättningen för vissa föräldrar kommer att bli högre inom föräldrapenningen än inom den tillfälliga föräldrapenningen. Med rätt till föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning följer en- ligt föräldraledighetslagen (1995:584), förkortad FLL, rätt till för- äldraledighet. Vissa delar av regleringen om föräldraledighet skiljer sig åt beroende på vilken grund ledighetsrätten vilar på. De frågor som bör diskuteras i nu aktuellt sammanhang är det antal perioder som en förälder har rätt till föräldraledighet och den skyldighet att anmäla ledighet som en förälder har gentemot sin arbetsgivare. Den rätt till föräldraledighet som en arbetstagare har från sin anställ- ning enligt FLL är som huvudregel begränsad till högst tre ledighets- perioder per kalenderår (10 § FLL). Denna reglering har ett arbets- givarperspektiv, i syfte att underlätta planeringen på arbetsplatserna (se prop. 1977/78:104, s. 35). Begränsningen gäller inte för ledighet med tillfällig föräldrapenning och således inte för ledighet med sådan ersättning i samband med barns födelse eller vid adoption. Även ledighet för vissa ändamål som ger rätt till föräldrapenning undantas. Det kan noteras att villkor som är mer generösa för arbetstagaren än de villkor som FLL uppställer kan avtalas mellan arbetsgivare och arbetstagare (jfr 2 § första stycket FLL). Rätten till föräldrapenning för de ändamål som behandlas har till stor del samma syfte som den generella rätten till föräldrapen- ning, dvs. vård av barn, även om den föreslagna rätten även kan an- vändas för annat (se avsnitt 7.11.2). Ledigheten bör inte vara svårare för föräldrarna att förutse och planera än en blivande mammas ledig- het för förlossningen och den med det nyfödda barnet eller adoptivföräldrars ledighet med föräldrapenning den med det nyadopterade barnet. Dessa situationer omfattas av huvudregeln. Ändamålen som den föreslagna rätten till föräldrapen- ning omfattar avser inte återkommande situationer. Ledighet för de ändamålen är oftast aktuellt då en eller båda föräldrarna är hemma med barnet under längre sammanhängande perioder. Det torde då vara fullt tillräckligt med tre ledighetsperioder under ett kalenderår att planera för, som omfattar även den situationen som avses. Det kan noteras att begränsningen av antalet ledighetsperioder gäller per arbetstagare, vilket ger de familjer där det finns mer än en förvärvsarbetande förälder fler än tre föräldraledighetsperioder att planera för. Mot ovan angiven bakgrund gör utredningen bedömningen att det inte finns ett befogat behov av att göra ytterligare ett avsteg från huvudregeln för föräldraledighet för de ändamål som avses och föreslår således inte någon ändring i föräldraledighetslagens bestäm- melser om antal ledighetsperioder. Det bör i detta sammanhang noteras att enligt vissa kollektivavtal lämnas tillägg till föräldrapenning för endast en ledighetsperiod, vil- ket är fallet inom ramen för t.ex. AFA-försäkringarna17. Mot bak- grund av att utredningen föreslår att ersättningen från föräldraförsäk- ringen under ledighet för de ändamål som är i fråga, som i sig avser , ska vara just föräldrapenning är det viktigt att sprida tydlig information till arbetstagarna om en sådan begränsning i kollektivavtalen. Detta för att undvika oönskade effekter för arbets- tagaren i fråga om utbetalningen av föräldrapenningtillägget. En arbetstagare som vill utnyttja sin rätt till ledighet med tillfällig föräldrapenning i samband med barns födelse eller vid adoption ska enligt FLL anmäla ledigheten till arbetsgivaren minst före ledighetens början (se 13 § andra stycket första meningen FLL). När det gäller föräldraledighet med föräldrapenning är anmälningstiden som lagen uppställer längre. En arbetstagare som vill utnyttja sin rätt till föräldraledighet med föräldrapenning ska anmäla detta till arbets- givaren före ledighetens början, eller om det inte kan ske, . I samband med anmälan ska arbets- tagaren ange hur ledigheten är planerad att pågå. (13 § första stycket FLL). Anmälningstidens längd har bestämts utifrån en avvägning av en förälders behov av att med relativt kort varsel kunna få ledigt när be- hovet av ledighet inte har kunnat förutses i förväg och det behov som kan finnas på arbetsplatsen av en längre planeringstid inför arbetstagarens ledighet (se prop. 1977/78:104, s. 35 f.) Undan- tagsregeln avser situationer då behovet av ledighet föranleds av en omständighet som arbetstagaren inte kunnat råda över eller då det är uppenbart att arbetstagaren inte har kunnat iaktta anmälningstiden (prop. 1977/78:104, s. 36 f.). Undantagsregeln bör däremot inte kunna åberopas i situationer som föräldrarna normalt kan förutse (ibid., s. 48). De exempel på situationer som tas upp i förarbetena till undantagsregeln är att behovet av ledighet föranleds av för tidig födsel eller andra komplikationer under graviditeten som 17 Se § 5 tredje stycket i villkoren för föräldrapenningtillägg från 2017-01-01, /globalassets/alla-forsakringsvillkor/f0265_saf-lo.pdf den gravida kvinnan inte kunnat förutse, av sjukdom hos den andra föräldern eller av att barnet plötsligt står utan barnomsorg (ibid. s. 48). Det kan även här noteras att villkor som är mer generösa för arbetstagaren än de villkor som FLL uppställer kan avtalas mellan arbetsgivare och arbetstagare (jfr 2 § första stycket FLL). Vidare får det genom kollektivavtal göras avvikelser från FLL i fråga om bland annat anmälan om ledighet (2 § andra stycket FLL). När en ny grund för rätt till föräldrapenning och därmed för- äldraledighet införs bör den närmare tolkningen av bestämmelsen om anmälningsskyldighet kunna justeras inom ramen för lydelsen av och det större syftet med bestämmelsen. En person som önskar vara föräldraledig i samband med ett barns födelse bör kunna anmäla detta i förväg i vart fall utifrån den beräknade tid- punkten för födelsen. Mot bakgrund av utredningens förslag om att utvidga kretsen personer som kan få rätt till föräldrapenning (genom avstående och överlåtelse, se avsnitt 7.10.2 och 7.10.3) kan det bli svårare att förutse vilka arbetstagare som kan ha rätt till och kan tän- kas vilja utnyttja möjligheten till ledighet. Det kan därför bli än vikti- gare för arbetsgivarna att den huvudsakliga anmälningstiden hålls i fråga om sådana uppgifter som är möjliga att läm- na . Det kan vara problematiskt att ange exakta tidpunkterna för ledigheten så som före ledighetens början. Barn föds både före och efter den beräknade tidpunkten. Om barnet föds tidigare än beräknat bör undantagsregeln kunna tillämpas när det gäl- ler den exakta tidsramen för ledigheten eftersom en förlossning som inte startar vid den beräknade tidpunkten får anses utgöra en om- ständighet som föräldern inte kan råda över och det i många fall även måste kunna anses vara uppenbart att arbetstagaren inte har kunnat iaktta anmälningstiden . bör den situa- tionen som avses kunna uppstå exempelvis i fråga om mammans ledighet med anledning av barns födelse. Gällande rätt om anmäl- ningsskyldigheten inför föräldraledighet bör i och med den före- slagna rätten till föräldrapenning kunna tillämpas på samma sätt för en icke-födande förälder eller annan person som i och med utred- ningens förslag kan komma att ha rätt till föräldraledighet med för- äldrapenning. Samma resonemang gäller i fråga om adoption av barn, där de blivande föräldrarna med kortare tidsvarsel än kan få besked om att de får hämta sitt adoptivbarn.