sou · H4B394 · 2017-01-01 00:00:00 — Dessa skolor rapporterar att detta har haft gynn- samma effekter och har bidragit till att få elever motiverade till studier. Det finns även exempel på kommuner som använder studie- och yrkesvägledaren som en resurs i arbetet för att öka närvaron. En kommun formulerar studie- och yrkesvägledarens roll enligt följande: Studie- och yrkesvägledarens viktigaste uppgift är att informera eleverna om den segregerade arbetsmarknaden och stötta lärarna i deras under- visning. har en viktig funktion när det kommer till att skapa positiva målbilder för eleverna, men också genom att i sitt arbete till- sammans med mentorer främja en god skolanknytning för eleverna. har tillsammans med skolan en viktig roll att få eleverna antagna till ett realistiskt förstahandsval till gymnasiet.21 20Skolinspektionen (2013). 21http:///projektet/projektverkstader/ragunda-kommun Motivation till närvaro – studie- och yrkesvägledning har en viktig roll i att motivera och leda elever till hållbara val. Utredningen anser att uppdraget avseende denna funktion ska tydliggöras i läroplanen när det gäller elever som har en problematisk frånvaro. Utredningen föreslår därför att det i läroplanerna22 för , grundsärskolan och specialskolan regleras att studie- och yrkesvägledaren, eller den personal som full- gör motsvarande uppgifter, ska informera och vägleda eleverna inför den fortsatta utbildningen och yrkesinriktningen och särskilt upp- märksamma möjligheterna för elever med problematisk frånvaro. 22 Avsnitt 2.6, SKOLFS 2010:37, SKOLFS 2010:250 och SKOLFS 2010:255. 12Samverkan – närvaro med gemensamma krafter Utredningen har i uppdrag att undersöka hur samverkan mellan huvudmännen för skolor, socialtjänst och barn- och ungdomspsykiatri fungerar när det gäller frånvaro samt att presentera exempel på hur man kan samverka för att förebygga frånvaro och främja närvaro. Även om huvudmannen är ansvarig för skolan är det ofta skolan som i praktiken samverkar med socialtjänst och barn- och ungdoms- psykiatrin. Utredningen har valt att i kapitlet fokusera på samverkan inom skolan med elevhälsan, samverkan med vårdnadshavare samt samverkan med externa aktörer. Utgångspunkterna för kapitlet och utredningens bedömningar är att en fungerande samverkan mellan relevanta aktörer är nöd- vändig för att kunna minska problematisk frånvaro. Inledningsvis beskrivs förutsättningar och svårigheter med samverkan generellt samt vikten av samverkan vid sammansatta behov som t.ex. proble- matisk frånvaro. Därefter kommer vi in på de specifika områdena för direktivet och utredningens bedömningar. Utredningen bedömer att frågan om en fungerande samverkan behöver angripas från flera håll och på olika nivåer såsom inom skolan, på politisk nivå och på utbild- ningsnivå. Vi redovisar exempel från kommuner och skolor med en stabil samverkan kring att främja närvaro och arbeta med frånvaro. 12.1Problembild och verktyg för samverkan kring elever 12.1.1Behovet av samverkan – större än någonsin Behovet av samverkan ökar alltmer i ett komplext samhälle, präglat av specialisering och fragmentering. Med specialisering och fragmen- tering följer också risken att insatser ges i fel ordning, att samma Samverkan – närvaro med gemensamma krafter insatser ges av olika aktörer i samma ärende eller att en insats som är förutsättningen för en annan inte kommer till stånd. I utredningen beskriver aktörer att frånvaro kan uppstå eller förvärras av att skolan väntar med att sätta in åtgärder ett barn står i kö för utredning vid barn- och ungdomspsykiatrisk mottagning (BUP) eller . På samma sätt kan BUP avvakta med insatser gör en utredning av situationen runt ett barn, och tvärtom. En svensk avhandling på samverkan mellan BUP, skola och socialtjänst (, 2015) inleds med följande samman- fattning: De barn och ungdomar, som ger anledning till samverkan, har sam- mansatta behov ofta med betydande egna och miljömässiga (i familjen, bland kamrater eller i skolan) svårigheter. Då omsorgen om barn och ungdom inom välfärdssektorn i stor utsträckning är organiserad genom specialisering kan behoven endast tillgodoses med resurser från olika organisationer och ofta . Det gör samverkan ofrånkomlig och ställer krav på att de professionella kan arbeta tillsammans på ett smidigt och okomplicerat sätt till gagn för de hjälpsökande.1 Fragmenteringen syns även i form av att det kan finnas många olika verksamheter (företrädesvis i stora kommuner) som ska ge stöd till barn, ungdomar och familjer. Trots att vi lever i ett informations- samhälle är det inte ovanligt att olika verksamheter inte känner till varandra och att ungdomar och vårdnadshavare inte känner till vilket stöd som finns. Det kan leda till att samverkan inte sker och att resurser inte utnyttjas optimalt. Vidare är utbudet av stöd föränder- ligt och verksamheter kan läggas ner eller byta ägare. Skolinspektio- nen (2016) visar i sin kvalitativa intervjuundersökning av omfattande ogiltig frånvaro i 11 skolor att det förekommer att skolor har brist- ande kunskap om andra verksamheters förutsättningar och ansvar. Det här betyder att det är viktigt att varje verksamhet tar ansvar för att återkommande lämna aktuell information till relevanta mål- grupper. Informationen bör inte bara ges digitalt eller i pappers- format, utan även i form av besök och presentationer hos varandra. påminner om att samverkan inte är ett ändamål i sig och pekar på att det räcker med att de verksamheter som har pågående insatser informerar de verksamheter som 1 , C. (2015). Obstacles to collaboration in addressing the needs of children and adolescents. Samverkan – närvaro med gemensamma krafter arbetar med barnet, ungdomen och familjen.2 (2015) pekar i sin avhandling på att välfungerande samverkan inte bara handlar om att ha kunskap om varandras organisationer och arbetsuppgifter, utan även om att lära känna, lyssna och ha förtroende för varandra. Av- handlingen visar också att BUP, skola och socialtjänst behöver ha en djupare förståelse för och kunskap om varandras syn på barns behov av psykosocialt stöd. 12.2Varför samverka vid problematisk frånvaro? Bestämmelser om samverkan och samarbete finns reglerat i flera lagar som gäller barn och ungdomar: förvaltningslagen (1986:223), hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), socialtjänstlagen (2001:453), skollagen och lagen om stöd och service till vissa funktionshind- rade. betonar vikten av att samverkan kring barn kommer igång snabbt och är välfungerande med hänsyn till att barn är under utveckling och att avgörande utvecklingssteg annars kan hindras eller försenas. En definition av samverkan som ofta används, bl.a. i skrift Samverka för barns bästa – en vägledning om barns behov av insatser från flera aktörer3, är den följande: Samverkan handlar om att någon eller några tillför sina specifika resur- ser, kompetenser och/eller kunskaper till en uppgift som man har att gemensamt genomföra. Ju mer komplex problematik, desto större skäl att samverka, dvs. att tillföra sina specifika resurser, kompetenser eller kunskaper till en uppgift som man har att gemensamt genomföra. Problematisk frånvaro är ofta en komplex problematik. Samverkan är också mycket angelägen när det gäller barn som far illa och även i den här gruppen är problematisk frånvaro vanlig, t.ex. barn som stannar hemma från skolan återkommande för att hjälpa eller vakta en förälder som har missbruksproblem eller psykiska besvär. Ovanstående visar att samverkan är angelägen för att främja när- varo och samverkan nämns som en framgångsfaktor av Kom- 2Socialstyrelsen (2013). Samverka för barns bästa – en vägledning om barns behov av insatser från flera aktörer. Samverkan – närvaro med gemensamma krafter muner och Landsting (SKL) i skriften Vänd frånvaro till närvaro – guide för systematiskt skolnärvaroarbete i kommuner.4 menar att samverkan gör det bättre för barn genom att behov upptäcks tidigare, vilket leder till en tydligare bild av mål- gruppen och att hjälp därför kan ges snabbare.5 lyfter fram följande grundläggande förutsättningar för en fungerande sam- verkan: 1.Styrning som innebär att man på ledningsnivå aktivt tar ställning till målet med samverkan, legitimerar samverkan, ger mandat och resurser samt efterfrågar uppföljning och utvärdering. 2.Struktur, vilket handlar om att tydliggöra t.ex. vilka elever man ska samverka om. Det handlar också om varför samverkan ska ske och vad eleverna kan vinna på att detta görs, vad som praktiskt ska göras samt ansvarsfördelning. 3.Samsyn som innebär att de som samverkar har en gemensam för- ståelse av problemen. Dessutom behövs förståelse och respekt för varandras uppdrag, resurser och begränsningar. Samverkan kring barn behöver vara systematisk för att ge positiva och snabba resultat.6 Samverkan behöver också vara stabil och ges förutsättningar att hålla . Utan kontinuitet får redan utsatta barn och unga upprepade erfarenheter av att deras behov inte möts av vuxna och att det är svårt att lita på samhället. På samma sätt kan medarbetare ge upp och inte vilja lägga energi på nästa projekt som dyker upp. Det finns exempel på samverkan i form av projekt för ökad närvaro som lagts ned , bland annat ett närvaroprojekt i som bedrevs framgångsrikt och där frånvaron minskade för mer än två tredjedelar av eleverna i projektet.7 4SKL (2013). Vänd frånvaro till närvaro. Guide för systematiskt skolnärvaroarbete i kommuner. 5Socialstyrelsen (2013). Samverka för barns bästa – en vägledning om barns behov av insatser från flera aktörer. 7BRIS (2009). Samverkan – närvaro med gemensamma krafter Forskning på effekter av samverkan – process och utfall – är ofta en svår utmaning.8 Svenska undersökningar och utvärderingar av samverkan kring barn med en sammansatt problematik visar att vanliga hinder för samverkan är skilda styrsystem, sekretess, otyd- liga roller och tidsbrist. Förutsättningarna för samverkan (styrning, struktur och samsyn) är alltså inte uppfyllda. I en avhandling på sam- verkan mellan BUP och socialtjänst angav de professionella som intervjuades att hinder var en otydlig ansvarsfördelning mellan organi- sationerna, bristande förtroende mellan de professionella och oklar- heter i det professionella mötet. De intervjuade föräldrarna beskrev att förtroende för den enskilda professionella och samverkan mellan verksamheterna var viktigt för samverkan. Erfarenheter från Psynk9 och en rapport från visar att motstridiga uppfattningar om ansvar och även ovilja att identifiera den egna verksamhetens ansvar utgör hinder för samverkan.10 Vid en sammansatt problematik förekommer det konflikter kring bland annat resurser, vilket illustreras av följande citat ur en rapport från om att motverka skolmisslyckanden: Komplexa problem kännetecknas ju av att det inte går att precisera och enas om en enskild faktor som löser problemet en gång för alla. Snarare är det så att problemet berör flera olika aktörer vilka inte sällan har olika tolkningar av vad problemet består, hur det uppkommer och därmed vilka lösningar som kan finnas. Komplexa problem tenderar därför att vara en källa till konflikt mellan aktörerna.11 12.4Vikten av samverkan – en gammal historia Samverkan kring barn och ungdomar har varit en angelägen fråga . Strategier har tagits fram och lagstiftningen har skärpts för att förbättra samverkan och åstadkomma ett bättre stöd till barn, ungdomar och familjer.12 Ändå fungerar samverkan inte all- 8Danermark, B. m.fl. (2012). Samverkan för barns psykiska hälsa. 9Psynk, Uppdrag Psykisk Hälsa är resultatet av en överenskommelse mellan regeringen och Kommuner och Landsting. finansierar arbetet som har sin organisatoriska placering på Kommuner och Landsting. 10Skolverket (2012). Kommunalt huvudmannaskap i praktiken. 11Västra (2016). Att motverka skolmisslyckanden. 12SOU 2010:95, SOU 1998:31, (2005). En undersökning av barn- och ungdomspsykiatrin. Samverkan – närvaro med gemensamma krafter tid som den ska. I utredningen och i olika rapporter uttrycks både negativa och positiva erfarenheter av samverkan. SKL skriver i sin slutrapport över Psynk13 att det är en bra bit kvar att gå för att gemen- sam ledning och styrning ska bli verklighet och ge önskat utfall.14 Samverkan utgör alltså ett gammalt problemområde, om än med nya utmaningar. Frågan är om det finns nya lösningar och nya sätt att se på samverkan. En utredning på hälso- och sjukvårdsområdet, Effektiv vård15 pekar på hur beroende framtidens vård kommer att vara av att skapa bryggor och ingångar till varandra, i stället för att verksamheter fungerar i separata stuprör. Vi ser att resonemangen om en sammanhållen hälso- och sjukvård och socialtjänst för äldre multisjuka och andra med stora och sammansatta behov motsvarar behovet av ett sammanhållet stöd till barn och ungdomar med pro- blematisk frånvaro. Det kommer att vara svårt att klara samhällets funktioner utan att samverka, oavsett om det handlar om tillfälliga allianser eller bestående samarbeten. Utredningen besvarar direktiven rörande samverkan kring frånvaro genom att inkludera samverkan mellan aktörerna närmast eleven, nämligen med vårdnadshavare och samverkan mellan lärare, rektor och elevhälsa. Den här samverkan är central i arbetet med närvaro. God samverkan med vårdnadshavare ses som en framgångsfaktor för att återfå elever i utbildning.16 Frånvaro påverkar ofta hela familjen och samverkan med vårdnadshavarna är viktig oavsett om det finns riskfaktorer i hemmiljön som bidrar till frånvaro eller inte. Det är dock relativt vanligt att samarbetet inte fungerar. 13Psynk, Uppdrag Psykisk Hälsa är resultatet av en överenskommelse mellan regeringen och Kommuner och Landsting (SKL) . finansierar arbetet som har sin organisatoriska placering på Kommuner och Landsting. 14SKL (2015). Skolfrånvaro och vägen tillbaka. Långvarig ogiltig frånvaro i ur elevens, skolans och förvaltningens perspektiv. Samverkan – närvaro med gemensamma krafter till barn med närvaroproblem upplever ofta att de lämnas ensamma att lösa frånvaron. Frånvaro är ett mycket kraftfullt beteende som det kan vara svårt att rå på som förälder. Det kan jämföras med ett barn som matvägrar och den stress det leder till hos vårdnadshava- ren. Forskning visar att problematisk frånvaro är mer vanligt före- kommande bland barn som lever med en ensamstående förälder än bland barn som lever med båda föräldrarna. Det kan vara mycket krävande att hjälpa sitt barn att återvända till skolan och en ensam vårdnadshavare kan ha svårt att klara detta själv. I kapitel 9, Problematisk frånvaro gör utredningen förslag som inkluderar samverkan med vårdnadshavare. Förslaget innebär att rektor vid problematisk frånvaro ska ansvara för att en utredning av orsaker till frånvaron sker och att de åtgärder som skäligen kan krävas vidtas. Samråd ska ske med eleven och elevens vårdnadshavare samt med elevhälsan om det inte är uppenbart obehövligt. 12.5.2Utredningens bedömning om samverkan inom skolenheten med elevhälsan Utredningens bedömning: Rektorn bör tillsammans med elev- hälsan utveckla arbetssätt och en organisation som underlättar lärares möjlighet att få råd och stöd från elevhälsan kring be- mötande av elever, vilket kan bidra till att förebygga frånvaro och främja närvaro. Enligt förarbetena till skollagen förutsätter arbetet i elevhälsan att personalen samverkar med övriga personalgrupper.17 Sambandet mellan lärande, hälsa och skolresultat är ett starkt skäl för att detta ska ske.18 Utredningen erfar dock att det finns hinder för samver- kan, bland annat beroende på att elevhälsans personal inte alltid finns på skolorna och att elevhälsans ansvar och roll i arbetet med frånvaro inte är tydliggjort.19 Skolinspektionen (2016) skriver i sin 2009/10:165. 18Gustafsson, P. m.fl. (2010). School, learning and mental health. 19Skolinspektionen (2015). Elevers behov och skolans insatser. (2010). Skolfrånvaro och vägen tillbaka. Långvarig ogiltig frånvaro i ur elevens, skolans och förvaltningens perspektiv. Samverkan – närvaro med gemensamma krafter kvalitativa studie på omfattande frånvaro i att rektor be- höver ta ett större ansvar för samverkan mellan lärare, elevhälsa och annan skolpersonal. Skälen för utredningens bedömning Utredningen har varit i kontakt med skolor som beskriver en väl- fungerande samverkan mellan rektor, elevhälsa och skolpersonal, vilket bidragit till minskad frånvaro och ökad måluppfyllelse. En av de skolor utredningen fått kännedom om har organiserat arbetet så att lärare lätt kan komma i kontakt med elevhälsan, bland annat genom att elevhälsan finns tillgänglig på bestämda tider för att lärarna ska kunna ställa frågor kring hur de kan möta elevers svårigheter. Specialpedagog, speciallärare, skolkurator, skol- sköterska, studie- och yrkesvägledare och föreståndare för fritids- hem och ungdomsgård samt rektor arbetar tillsammans i en samlad elevhälsa. Det här gör att problem adresseras innan de hunnit bli stora och svårlösta. Andelen behöriga till gymnasieskolan har som ett resultat av det här arbetssättet ökat till 95–från att ha legat på 85–. På en annan skola som utredningen har varit i kontakt med har man organiserat skolans och elevhälsans arbete så att det ska främja samverkan mellan lärare och elevhälsa. Skolan har en ”hela skolan ansats” som utgår från att elevhälsoarbetet omfattar alla och att per- sonal, elever och vårdnadshavare genom att samverka kan bidra till att hälsa och lärande går hand i hand. Skolan har en öppen mottagning under fyra tillfällen då lärare kan träffa elevhälsans profes- sioner för rådgivning kring elever som läraren känner ett behov av att diskutera. För att samverkan mellan lärare och elevhälsa ska fungera behöver elevhälsan vara tillgänglig. Det är även viktigt att lärarna har tilltro till elevhälsan. Likaså behöver elevhälsa, rektor och lärare ha samma bild av hur skolan arbetar förebyggande och främjande och hur det ska ske. Det är angeläget att varje skola undersöker om det interna arbe- tet på skolan bidrar till att tidigt upptäcka faktorer som kan hindra närvaro. Vid frånvaro måste rätt insatser skyndsamt sättas in. För att detta ska vara möjligt, måste lärare ha tillgång till elevhälsan. Samverkan – närvaro med gemensamma krafter vanligt förekommande organisation i skolor är att elevhälsoteamet (EHT) är det enda forum där lärare kan konsultera elevhälsan. Om EHT sammankommer med en eller två månaders mellanrum för- dröjer detta möjligheten för läraren och eleven att få stöd och hjälp. Det kan dessutom vara så, att det beslutas i EHT att frågan ska tas upp i ett annat forum för bedömning för att därefter sättas upp på en väntelista. Detta bidrar till ytterligare försening och kan leda till att lärare själva försöker lösa problemet, eller alternativt inte agerar alls, utan hoppas på att problemet ska försvinna. Varje skola behöver utveckla arbetssätt och en organisation som gör det lätt för lärare att komma i kontakt med elevhälsan. Det kan handla om att undersöka flöden, att ha digitala kontaktmöjligheter, gemensamma utrymmen och samordnade tider. Det handlar alltså både om fysiska förutsättningar och om inställningen till, och för- ståelsen för att hälsa, lärande och skolresultat går hand i hand. 12.6Samverkan med externa aktörer Samverkan kan ske på en strukturell nivå för att förebygga frånvaro och främja närvaro och på individnivå vid problematisk frånvaro. Vid problematisk frånvaro behövs ofta samverkan med socialtjänst, hälso- och sjukvård, t.ex. BUP, barn- och ungdomshabilitering (BUH), primärvård och barnmedicin. Samverkan mellan skola, socialtjänst, polis (och fritidsverksamhet i vissa fall), som går under förkortningen SSP eller SSPF, ingår i vissa kommuners arbete med frånvaro.20 I förarbetena till skollagen uttrycks att det är viktigt att elev- hälsan samverkar med övrig hälso- och sjukvård samt med social- tjänsten.21 I utredningens enkät till elevhälsan var de vanligaste före- kommande svaren om vad som krävs för att få till en välfungerande samverkan generellt, att det behövs en struktur för regelbunden sam- verkan (av de svarande) samt riktlinjer för samverkan (). har tidigare ingått i SKL’s projekt och inom ramen för projektet fokuserat på samverkan för att främja 20Wallström, H & , E. (2015). Skolnärvaro/skolfrånvaro. 2009/10:165. Samverkan – närvaro med gemensamma krafter I en nyligen publicerad rapport konstaterar man att ett mer omfattande och strukturerat samarbete mellan BUP, ungdomshälsa och socialtjänst behövs för att upptäcka barn i risk tidigare.22 Struk- tur och systematisk samverkan främjar tidiga insatser och kan mot- verka det faktum, att insatser och åtgärder inom ramen för samver- kan ofta vidtas , eller i akuta situationer. Skolinspektionen pekar på att kommuner behöver ta ett större ansvar för att bidra till strukturer för samverkan mellan skolan och andra verksamheter.23 Utredningen bedömer att skolan behöver ingå i en struktur för systematisk samverkan med socialtjänst och hälso- och sjukvård. Det här innebär förstås att hälso- och sjukvården och också ska bidra för att det ska bli fråga om samverkan. Samverkan kan främjas genom att skola, socialtjänst och barnpsykiatri får kun- skap om och förståelse för varandras verksamheter. Det här kan exempelvis ske genom gemensamma föreläsningar och utbildningar, gemensamma möten för anonyma konsultationer eller dragningar inför remisshantering samt utbyten av t.ex. ST-läkare, socionom- kandidater och PTP-psykologer. Det finns inte alltid sociala skäl till problematisk frånvaro, men från- varo riskerar att leda till sociala problem. I kommuners och skolors rutiner eller handlingsplaner för att hantera frånvaro ingår vanligen, som ett av de sista stegen i en frånvarotrappa, att en anmälan görs till . Det här gäller frånvaro som är omfattande eller långvarig och där det bedöms vara risk för att barnet far illa. Det är därför angeläget att samverkan mellan skola och socialtjänst funge- rar väl. I utredningens enkät till elevhälsan om samverkan mellan elev- hälsan och anger drygt hälften av de svarande att samverkan fungerar ganska eller mycket bra och drygt en av tio att den fungerar ganska eller mycket dåligt. I enkäten lyfter några skolor att skolans orosanmälningar till utgör ett problem- område: 22Health Navigator (2016). Förbättrade livsvillkor för barn och unga i . 23Skolinspektionen (2016). En granskning av skolors arbete med om- fattande frånvaro. Samverkan – närvaro med gemensamma krafter prioriterar inte frånvaroproblem, det behövs mer än så i ett område som vårt där den sociala problematiken är så stor. Från- varon ses som sekundär. Det finns erfarenheter av att orosanmälningar inte tas på allvar och att skolan saknar återkoppling på orosanmälningar. Det är oklart vad de svarande avser med att de saknar återkoppling; om de har nekats sådan, om det rör sig om sekretesshinder eller om de inte känner till att lagen har ändrats, vilket möjliggör en viss grad av återkoppling. Enligt socialtjänstlagen får socialnämnden informera den som gjort anmälan om att en utredning har inletts, inte har in- letts eller redan pågår. Sådan information ska på begäran lämnas till anmälaren om det med hänsyn till omständigheterna inte är olämp- ligt att göra detta. Exempel på samverkan skola – socialtjänst Utredningen har fått information om flera kommuner där social- tjänst och skola samarbetar för att öka närvaro och minska från- varo. I det följande redogör vi för samarbetet i några kommuner som utredningen har fått kännedom om. Syftet med texten är att exemplifiera hur samverkan kan gå till i praktiken. ingick i Psynk och prövade då att ha en samverkande socialsekreterare för att öka skolnärvaron i kommu- nen.24 Tjänsten samfinansierades av och barn- och ungdomsförvaltningen (elevhälsan).