sou · H5B320 · 2017-03-15 00:00:00 — Utredningen har valt att inte lämna något sådant förslag, utan föreslår i stället att det nationella behörighetsprovet införs. Det är en grannlaga uppgift att avgöra vilken arbetslivserfarenhet som är relevant och vilken som inte är det. Detsamma gäller för bedömning av omfattningen av arbetslivserfarenheten. Det kan ock- så finnas annan erfarenhet som är minst lika relevant som förbere- delse för högskolestudier. Att definiera arbetslivserfarenhet riskerar att stänga ute personer som ändå skulle kunna tillgodogöra sig en högskoleutbildning, till exempel personer som av olika anled- ningar står långt från arbetsmarknaden. Det skulle kunna upplevas som ett stort hinder för individen om man inte uppfyller kraven på arbetslivserfarenhet och därför kan det också finnas en risk att man avstår från att begära att få sin reella kompetens bedömd. Utred- ningen föreslår därför att ett nationellt behörighetsprov införs i stäl- let. Behörighetsprovet fokuserar på de kompetenser en person har och inte på hur de har uppnåtts. Det öppnar upp för både personer som har arbetslivserfarenhet och för personer med en annan erfaren- het. förslag: De krav på särskild behörighet som ställs ska vara helt nödvändiga för att kunna tillgodogöra sig utbildningen. Kraven ska också kunna vara av betydelse för det yrkesområde som utbildningen förbereder för. Systemet med områdesbehörigheter ska avskaffas. I stället ska UHR fastställa vilka särskilda behörighetskrav i form av kunskaper från kurser från gymnasieskolan som ska gälla för Utredningens förslag och överväganden utbildning som påbörjas på grundnivå, vänder sig till nybörjare och som leder till en yrkesexamen och för utbildning som leder till en konstnärlig examen. I stället för dessa krav på kunskaper från kurser från gymnasieskolan ska ett lärosäte få uppställa krav på godkänt resultat på ett konstnärligt prov för särskild behö- righet till utbildningsprogram som leder till konstnärlig examen. För utbildning som leder till en generell examen och för fri- stående kurser ska universitet och högskolor fastställa den sär- skilda behörigheten i form av kunskaper från kurser från gym- nasieskolan. UHR ska få föreskriva vilka kurser som kan an- vändas som särskilda behörighetskrav. Om lärosätena vill ställa andra krav än vad UHR har fastställt ska universitet och hög- skolor ansöka om tillstånd om att få använda andra krav hos UHR. Sådana krav kan vara kunskaper från kurser eller andra villkor som är nödvändiga för utbildningen eller är av betydelse för det yrkesområde som utbildningen förbereder för. Myndig- heten ska få medge detta om det finns särskilda skäl. Den sär- skilda behörigheten ska också kunna uppnås genom reell kom- petens. bedömning: Krav på lämplighet för yrket eller för utbildningen bör vara ett särskilt behörighetskrav och inte ett krav för grundläggande behörighet. Det bör inte gå att ställa högre betygskrav än E som särskilt behörighetskrav. Helt nödvändiga krav eller krav av betydelse för det yrkesområde som utbildningen förbereder för får ställas De krav på särskild behörighet som ställs bör även i fortsättningen vara krav som är helt nödvändiga för att kunna tillgodogöra sig ut- bildningen. De krav som ställs ska också kunna vara sådana som är av betydelse för det yrkesområde som utbildningen förbereder för. Dit hör sådant som en utbildning inte kan påverka, till exempel krav på god hörsel eller god syn. Utredningens förslag och överväganden UHR fastställer de särskilda behörighetskraven för utbildning som leder till yrkesexamen och konstnärlig examen, lärosätena för övrig utbildning – områdesbehörigheterna avskaffas UHR:s uppföljning visar att systemet med områdesbehörigheter inte är ändamålsenligt, vilket också är en synpunkt som en majoritet av lärosätena har framfört i sina enkätsvar till utredningen. Dagens system med områdesbehörigheter fyller inte heller samma funktion som det gjorde då det infördes . Då kopplades såväl behörig- hetskurser som meritkurser till respektive områdesbehörighet. Därför föreslår utredningen att systemet med områdesbehörigheter avskaffas. De särskilda behörighetskraven bör i stället utformas uti- från utbildningars behov av förkunskaper. Eftersom det tidigare systemet med standardbehörigheter inte heller bedömdes som ett bra och ändamålsenligt sätt att organisera de särskilda behörighetskraven, föreslår inte utredningen något nytt sammanhållet system på det sättet. Det är viktigt att kraven på särskilda förkunskaper speglar vilka de helt nödvändiga kraven är för varje enskild utbildning. Lärosätena ger också fler och fler utbildningar som sträcker sig över olika utbild- nings- och ämnesområden. Det gör det ännu mer komplicerat att försöka ställa krav inom ramen för ett system som omfattar olika ut- bildningsområden på motsvarande sätt som områdesbehörigheterna. UHR bör föreskriva om vilka särskilda behörighetskrav i form av kunskaper från en eller flera kurser i gymnasieskolan som ska gälla för utbildning som leder till en yrkesexamen. Det bör göras efter samråd med företrädare för utbildningarna och . I bemyn- digandet ska det också ingå att fastställa särskilda behörighetskrav för utbildning som leder till konstnärlig examen. Respektive lärosäte fastställer de särskilda behörighetskraven i form av kunskaper från en eller flera kurser i gymnasieskolan för övrig utbildning, det vill säga utbildning som leder till en generell examen och fristående kurser. För att dessa krav inte ska bli alltför varierande och för att gymnasieskolan och vuxenutbildning ska veta vilka kurser som be- höver erbjudas, ska det finnas ett antal identifierade möjliga kurser för lärosätena att välja bland då de ska sätta samman sina behö- righetskrav. Dessa kurser bör motsvaras av dem som ingår i om- rådesbehörigheterna. Om ett lärosäte har behov av att ställa något annat särskilt behörighetskrav, ska lärosätet även framöver kunna ansöka om tillstånd om att få använda andra krav hos UHR. Utredningens förslag och överväganden De krav på särskild behörighet som ställs bör som utgöras av kurser från gymnasieskolan, med vissa undantag (se nedan). Skälen till att inte uttrycka även den särskilda behörigheten i kom- petenser är att de särskilda behörighetskraven är specifika för varje utbildning eller examen när det gäller utbildning som leder till en yrkesexamen. En modell med kompetenser även för den särskilda behörigheten skulle kräva en kompetensbeskrivning för varje en- skild utbildning. Utredningen bedömer att det inte är möjligt på nationell nivå. Att UHR även fortsättningsvis fastställer de särskilda behö- righetskraven för utbildning som leder till en yrkesexamen moti- veras av att dessa utbildningar har särskilda gemensamma förutsätt- ningar. Målen för yrkesexamina fastställs i en bilaga till högskole- förordningen där examensmålen och utbildningens längd (poäng- omfattning) preciseras. Många sökande till utbildningar som leder till yrkesexamen ansöker dessutom till utbildningen vid flera läro- säten. Om studenter, efter genomgången utbildning och tidsperiod ska ha uppnått samma lärandemål är det rimligt att styra att för- kunskaperna för tillträde är lika vid lärosätena. Samma behörighets- krav bidrar till att antagningssystemet upplevs överblickbart för presumtiva sökande och studie- och yrkesvägledare. Detsamma gäller för gymnasieskolan, vuxenutbildningen och lärosätena. Om lärosätena får större frihet att fastställa de särskilda behö- righetskraven för utbildning som leder till en generell examen och för fristående kurser, kan de tydligare utgå från de specifika krav på förkunskaper som krävs för en viss utbildning. Utbildningsutbudet är dessutom mer differentierat än tidigare och det blir allt vanligare med tvärvetenskapliga utbildningar. Det innebär att lärosätena kan behöva kurser från olika utbildningsområden som behörighetskrav. De krav som ställs ska fortfarande vara helt nödvändiga för att en student ska kunna tillgodogöra sig utbildningen. Lärosätena behö- ver diskutera vilka förkunskaper studenterna behöver ha med sig in för att kunna tillgodogöra sig en utbildning, vilket också stimulerar till att sätta sig in i innehållet i de kurser som ges på gymnasie- skolan. Det i sig kan vara kvalitetsdrivande för utbildningarna. Det finns ett behov av tydlighet gentemot presumtiva sökande, vidareinformatörer, gymnasieskolan och vuxenutbildningen om vil- ka kurser som är aktuella för särskild behörighet. Därför behöver lärosätenas ökade beslutanderätt ske inom vissa fastställda ramar. Utredningens förslag och överväganden Rätten att läsa in särskild behörighet för alla vuxna som uppfyller kraven för grundläggande behörighet, innebär att det behöver vara möjligt att överblicka vilka de särskilda behörigheterna är och ock- så att det behöver finnas ett system för vilka kurser och hur många man kan läsa in åt gången. Om reglerna blir för varierade och svår- navigerade finns en risk att systemet blir oöverblickbart och kom- plicerat. Inte minst gäller det utbildningar som är relativt lika på olika lärosäten. Om lärosätenas beslutanderätt i dessa frågor ökar bör även fortsättningsvis förändringar av behörighetskraven ske med framförhållning. Som har nämnts tidigare ligger det också i lärosätenas intresse att få sökande som uppfyller behörighetskra- ven. Därför är det utredningens övertygelse att lärosätena tar det ansvar som utökade befogenheter innebär. Lärosätena bör även i fortsättningen ansöka om tillstånd hos UHR för att få ändra i de fastställda behörighetskraven för en ut- bildning som leder till en yrkesexamen. Det bör gälla både om ett lärosäte vill lägga till ett krav eller höja i form av en högre kurs och om ett lärosäte önskar ta bort ett krav. För att UHR ska få medge ett lärosäte att ställa upp andra krav ska det liksom krävas sär- skilda skäl. Utbildning som leder till en konstnärlig examen ska få använda godkänt konstnärligt prov Dagens bestämmelser innebär att ett lärosäte som vill använda god- känt konstnärligt prov som särskilt behörighetskrav måste ansöka om tillstånd från UHR. För lärosätena innebär det en omfattande process att ansöka om ett sådant tillstånd. kan lärosätena själva besluta om att fördela samtliga platser på grundval av resultat från ett konstnärligt prov då urval behöver göras till utbildning som leder till konstnärlig examen. Det är ofta samma prov som an- vänds för både behörighet och urval. Utredningen anser att det är angeläget att lärosätena själva får besluta om att krav på godkänt resultat på ett konstnärligt prov ska ställas som särskilt behörighetskrav till utbildningsprogram som vänder sig till nybörjare och som leder till en konstnärlig examen. Det är också rimligt att det är lärosätena själva som beslutar om hur ett sådant konstnärligt prov ska utformas och hur kravet för godkänt, det vill säga behörighet, ska definieras. Det är lärosätena och de sak- Utredningens förslag och överväganden kunniga som de arbetar tillsammans med som har bäst kännedom om lämpligt innehåll i provet, vilka bedömningskriterier som ska använ- das och vad som behöver krävas för ett godkänt resultat. Det är dock viktigt att proven och de bedömningar som görs är kvalitetssäkrade och att de bedömningar som görs är tydliga för de sökande. Det är inte minst viktigt att de sökande vet vilka kriterier som används vid bedömningen och var gränsen för godkänt går. Utredningen anser att det är rimligt att lärosätena får ansöka om tillstånd att använda godkänt resultat på ett konstnärligt prov för utbildningar med en konstnärlig inriktning som inte leder till en konstnärlig examen. Dessa utbildningar är svåra att identifiera och definiera och utredningen anser därför att det är rimligt att UHR i en tillståndsgivningsprocess får bedöma om det för en sådan utbild- ning ska gå att använda godkänt resultat på ett konstnärligt prov som särskilt behörighetskrav. Det ska gå att få sin reella kompetens bedömd även för särskild behörighet Det finns även framöver behov av att kunna få sin reella kompetens bedömd för särskild behörighet. Det behörighetsprov som föreslås i avsnitt 10.2.1 omfattar endast den grundläggande behörigheten och som nämns där ställs krav på särskild behörighet till en majori- tet av utbildningarna. Utredningens bedömning är att antalet be- dömningar för särskild behörighet inte kommer att minska jämfört med . Krav på lämplighet för yrket eller för utbildningen bör vara ett särskilt behörighetskrav Krav för grundläggande behörighet är densamma för all utbildning som ges på grundnivå och som vänder sig till nybörjare. Det finns dock ett par undantag. Det gäller krav på lämplighet för utbildningen för sökande till officersutbildningen och krav på lämplighet för den kommande yrkesutövningen inom den pågående försöksverksam- heten med lämplighetsbedömning vid antagning till lärar- och för- skollärarutbildning. Krav på lämplighet för yrket och för utbild- ningen bör dock ligga inom den särskilda behörigheten anser utred- Utredningens förslag och överväganden ningen eftersom kravet gäller den specifika utbildningen. Utred- ningen föreslår dessutom, vilket framgår ovan, att krav på särskild behörighet även kan vara sådana krav som är av betydelse för det yrkesområde som utbildningen förbereder för och inte som bara krav som är helt nödvändiga för att kunna tillgodogöra sig utbildningen. Utredningen föreslår dock ingen ändring i den delen i förordningen (2007:1164) för Försvarshögskolan. Frågan om behö- righet till utbildning enligt särskilda förordningar bör i stället beredas i egen ordning. När det gäller krav på lämplighet för yrket vid antagning till lärar- och förskollärarutbildning pågår en försöksverksamhet som utvärderas av UHR. UHR ska slutrapportera försöksverksamheten i sin helhet . tar inte ställning till om lämplighetsbedömning vid antagning till lärar- och förskollärarutbild- ning bör införas eller inte. Utredningen anser dock att det är viktigt att avvakta UHR:s utvärdering innan något beslut fattas. Ifall beslut om ett införande skulle fattas , bör godkänt resultat på en lämplighetsbedömning dock, i enlighet med vad som sägs ovan, vara ett särskilt behörighetskrav och inte ett grundläggande. Högre betygskrav än E bör inte kunna ställas Utredningen har övervägt om det ska vara möjligt att ställa ett sär- skilt behörighetskrav som innebär ett högre betygskrav än E/God- känt, vilket är ett förslag som har framförts till utredningen. Det skulle innebära att det som särskilt behörighetskrav vore möjligt att kräva till exempel lägst betyget C i en viss kurs. Utredningen bedö- mer att det inte bör gå att ställa sådana krav, utan behörighetskra- vet bör vara en specifik kurs, som den sökande har lägst betyget E/Godkänt i. Däremot är det viktigt, vilket utredningen påpekat i tidigare avsnitt, att betyget E verkligen speglar de kunskaper och färdigheter som ska uppnås enligt kunskapskraven i gymnasiesko- lans och vuxenutbildningens styrdokument. Utredningen bedömer att det skulle vara en felaktig signal att skicka till gymnasieskolan att det betyg som är godkänt där inte räcker för att bli behörig till en högskoleutbildning. Behörighets- krav som innebär högre betyg än E/Godkänt skulle dessutom kunna få oönskade konsekvenser för betygssättningen i gymnasie- Utredningens förslag och överväganden Krav på ett högre betyg än E, som är godkänt i gymnasie- skolan, skulle kunna sätta press på lärare att sätta ett högre betyg än vad en elevs kunskaper motsvarar. Utredningen bedömer också att det skulle bli problematiskt att utforma behörighetskraven för sökande med betyg från tidigare be- tygssystem och med olika skalor. Bestämmelserna skulle behöva ta hänsyn till vad betyget C i en kurs motsvarar för en sökande med betyg i skalan IG – G – VG – MVG eller i skalan 1–5 i motsvarande kurs. Detsamma gäller för sökande med utländska betyg. Det skul- le också vara svårt att ställa högre betygskrav i ett system för sär- skild behörighet som utgår från att de förkunskaper som krävs ska vara helt nödvändiga för att en sökande ska kunna tillgodogöra sig en utbildning. En fråga är om det alltid skulle krävas ett högre be- tyg än E eller bara för vissa kurser eller utbildningar. Utredningen kan även förutse en stor ökning av antalet per- soner som skulle ha rätt att läsa in den särskilda behörigheten inom den kommunala vuxenutbildningen, i det här fallet genom att höja betyg i kurser man har betyg i. UKÄ:s analys om lärarstudenternas gymnasiebetyg, avhopp och studieprestation11 visar ett tydligt samband mellan betygsgenom- snitt och avhopp och prestationer, vilket också framgår av forsk- ningen på området. Studenter med höga betyg från gymnasieskolan hoppar av högskoleutbildningar i betydligt lägre grad än studenter med låga betyg från gymnasieskolan. Detta är tydligt på de flesta utbildningar som UKÄ har analyserat, men gäller framför allt på ämneslärarutbildningen och civilingenjörsutbildningen. Betygen från gymnasieskolan har också ett starkt samband med studenter- nas studieprestationer på utbildningarna. Studenterna med de högs- ta betygen från gymnasieskolan klarar studierna väl på alla utbild- ningar. I UKÄ:s analys ingår inte en analys av betygen i de behörighets- givande kurserna utan i stället avses med förkunskaper det betyg- genomsnitt studenterna har. anser att det vore olyckligt att skapa särskilda tillträdesbestämmelser för lärar- och förskollärarutbildningarna utöver yrkeslärarutbildningen. Att ange ett lägsta betygsmedelvärde för antagning skulle dessutom 11 Lärarstudenternas gymnasiebetyg, avhopp och studieprestation, Universitetskanslers- ämbetet, Statistisk analys /1. Utredningens förslag och överväganden vara något annat än det system som utredningen föreslår, det vill säga att de särskilda behörighetskraven utgår från kurser i gym- nasieskolan eller krav som är av betydelse för det yrkesområde som utbildningen förbereder för. Vilka konsekvenser höjda behörig- hetskrav skulle få är också svårt att förutse. UKÄ konsta- terar att om man skulle införa en betygsgräns runt medel, som ligger på 14,0, för att kunna antas till en lärarutbildning skulle det få dramatiska konsekvenser för hur många studenter som skulle antas. som behovet av lärare är stort, har en majoritet av nybörjarstudenterna på en lärarutbildning under 15,0 i betygs- genomsnitt. Om det finns behov av höjda behörighetskrav för lärar- och förskollärarutbildningarna, anser utredningen att frågan bör analyseras vidare efter att UHR:s utvärdering av försöksverk- samheten med lämplighetsbedömning har genomförts och rappor- terats. Det kommer också att föras en diskussion om de särskilda behörighetskraven mellan UHR och lärosätena i samband med att UHR ska fastställa behörighetskraven för lärar- och förskollärarut- bildningarna. bedömning: Nuvarande bestämmelser om undantag från behörighetsvillkor bör inte ändras. Av högskoleförordningen framgår att ett lärosäte får besluta om undantag från något eller några behörighetsvillkor om det finns särskilda skäl (7 kap. 3 §). Det framgår även att lärosätet ska göra undantag från något eller några behörighetsvillkor, om sökanden har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen utan att upp- fylla behörighetsvillkoren. I avsnitt 5.5.3 redogörs för hur dessa bestämmelser om undantag tillämpas . Där framgår att de fles- ta beslut om undantag innebär ett beslut om undantag från grund- läggande behörighet. Den sökande blir således inte grundläggande behörig genom beslutet. Bestämmelsen används också för att till exempel göra ett generellt undantag från kraven i svenska för ut- bildning som ges på engelska. Utredningen bedömer att det även fortsättningsvis finns behov av att kunna göra undantag från behö- Utredningens förslag och överväganden Någon ändring av nuvarande bestämmelser om undantag från behörighetsvillkor föreslås därför inte. 10.2.4Behörighetskrav för utbildning som leder till yrkeslärarexamen anser, till skillnad från ValiWeb i deras skrivelse till utredningen (se avsnitt 4.10.2), att det måste vara upp till res- pektive lärosäte att besluta om undantag från behörighetskravet i engelska för utbildning som leder till en yrkeslärarexamen. Ett sådant beslut måste utgå från den specifika utbildningens förutsättningar. UHR, som har ett samordningsansvar för validering i samband med antagning till yrkeslärarutbildningen, kan också diskutera med läro- sätena de farhågor som ValiWeb lyfter med att vissa grupper av sökande måste läsa in grundläggande behörighet . Det är angeläget att presumtiva sökande har kännedom om möjligheterna till undantag och att man kan få sin reella kompetens bedömd. Det är information som finns på och på res- pektive lärosätes webbsidor. Även studie- och yrkesvägledare ska kunna informera om dessa möjligheter. När det gäller frågan om hur olika yrkesämnen ska definieras för att stämma överens med själva yrkets innehåll, vilket bland annat påverkar föreskrifterna om särskilda behörighetskrav för utbildning som leder till yrkeslärarexamen, anser inte utredningen att det lig- ger inom utredningens uppdrag att utreda detta. Det är i stället en fråga för UHR och . 10.2.5Konsekvenser för bestämmelserna om behörighet om ämnesbetyg införs i gymnasieskolan Att hantera ämnesbetyg i tillträdet till högskoleutbildning är inte något nytt utan gjordes innan den kursutformade gymnasieskolan in- fördes. Om ämnesbetyg på något sätt återinförs i gymnasieskolan och examen från ett högskoleförberedande program behålls oförändrad, ser inte utredningen att det skulle innebära några skillnader för den grundläggande behörigheten för sökande med en examen från ett så- 12 Detta datum har skjutits fram till (). Utredningens förslag och överväganden För sökande med en gymnasieexamen från ett yrkes- program behöver det framgå vilka krav på ämnena svenska eller svenska som andraspråk och engelska som ställs för att grund- läggande behörighet ska uppnås. Kraven behöver också tydliggöras för sökande som har en kombination av ämnen från gymnasieskolan och kurser från den kommunala vuxenutbildningen. uttrycks den särskilda behörigheten genom kurser från gymnasieskolan. Om det införs en ämnesutformad gymnasieskola skulle den behöva uttryckas på annat sätt, till exempel som kun- skaper i ämnen med omfattning i hur många årskurser eller poäng från olika högskoleförberedande program på gymnasieskolan som krävs. Det bör finnas en lista med möjliga behörighetskrav att välja bland för lärosätena även om ämnesbetyg införs. Vad detta innebär inom den kommunala vuxenutbildningen blir en fråga att titta när- mare på inom ramen för den utredning som föreslår i sitt betänkande.13 10.3Urval till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå som vänder sig till nybörjare En av utredningens utgångspunkter är att även om det ska finnas flera vägar in i högskolan och möjligheter till livslångt lärande, är huvud- vägen in gymnasieskolan. Det har utredningen tolkat som att de krav på förkunskaper som ställs i sin helhet ska kunna inhämtas via gym- nasieutbildning och att flest ska antas på gymnasiebetyg om ett urval behöver göras. Utredningens förslag nedan innebär att betyg och högskoleprov är kvar som generella urvalsinstrument och att lokalt beslutade urvalsgrunder finns kvar som en möjlighet för lärosätena. Utifrån det faktum att det inte behöver göras något urval, eller att urval görs med relativt få sökande, till en majoritet av utbildningarna på grundnivå, ser inte utredningen att det finns behov av ytterligare generella urvalsgrunder i form av till exempel kunskapsprov. Däre- mot kan det finnas behov av sådana prov inom vissa sektorer, som vårdområdet, men då bör initiativ till att utveckla den typen av prov komma från aktuella sektorer. Det finns också en modell för ett 13 SOU 2016:77 En gymnasieutbildning för alla – åtgärder för att alla unga ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning, s. 768–769. Utredningens förslag och överväganden sådant prov för utbildningar inom vårdområdet, som togs fram av det dåvarande Högskoleverket.14