sou · H5B397 · 2017-12-08 00:00:00 — Enligt riktlinjerna får medlemsstaterna i den nationella lagstiftningen avseende datoriserade register med personuppgifter inte samla in eller behandla personuppgifter på ett olagligt sätt eller använda uppgifterna för syften som står i strid med FN:s stadga. Ändamålet med ett register ska vara specificerat, berättigat och på något sätt uttryckligt angivet för den som berörs. Detta för att för- säkra att alla personuppgifter som samlas in och behandlas är rele- vanta och adekvata för det angivna ändamålet, att uppgifterna inte används i strid med ändamålet och att uppgifterna inte bevaras längre än som krävs för att uppfylla det angivna ändamålet. De rättigheter som anges i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna har utvecklats vidare i . Europa- konventionen gäller som lag i (prop. 1993/94:117). Av 2 kap. 19 § regeringsformen framgår att lag eller annan föreskrift inte får meddelas i strid med åtaganden på grund av konventionen. Det är framför allt artikel 8 i konventionen som har betydelse för skyddet av den personliga integriteten. Av artikeln framgår att var och en har rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. En offentlig myndighet får inte in- Gällande regler om personuppgiftsbehandling ... skränka denna rätt annat än med stöd av lag och om det i ett demo- kratiskt samhälle är nödvändigt med hänsyn till statens säkerhet, den allmänna säkerheten, landets ekonomiska välstånd, till förebyg- gande av oordning eller brott, till skydd för hälsa och moral eller för andra personers fri- och rättigheter. Tillämpningsområdet för artikeln omfattar behandling av personuppgifter om privatliv, familjeliv, hem eller korrespondens. Artikeln innebär att staten ska avhålla sig från ingrepp i den skyddade rättigheten men också en skyldighet för staten att vidta åtgärder för att skydda den enskildes privata sfär (, H., Mänskliga rättigheter i europeisk praxis, 4 uppl., 2012, s. 347 f.). En inskränkning i en konventionsskyddad rättighet ska ha stöd i lag. Lagen ska vara så preciserad att inskränkningarna är förutsebara och att lagen är allmänt tillgänglig. har i praxis slagit fast att intrånget ska vara nödvändigt, dvs. det ska finnas ett ”angeläget samhälleligt behov” och inskränkningen ska stå i rimlig proportion till det syfte som ska tillgodoses genom den. Dataskyddskonventionen antogs av och trädde i kraft . Samtliga EU:s med- lemsstater har i egenskap av medlemmar i ratificerat konventionen. Dataskyddskonventionen innehåller prin- ciper för dataskydd som de anslutna staterna måste iaktta i sin nationella lagstiftning. Dataskyddskonventionen syftar till att säkerställa respekten för grundläggande fri- och rättigheter, särskilt den enskildes rätt till personlig integritet i samband med automatiserad databehandling av personuppgifter. Konventionens tillämpningsområde är automati- serade personregister och automatiserad databehandling av person- uppgifter i allmän och enskild verksamhet. En konventionsstat kan dock göra vissa allmänna inskränkningar eller utvidgningar i tillämp- ningsområdet. De grundläggande principerna för dataskydd innebär bl.a. krav på att personuppgifter som undergår automatiserad databehandling ska hämtas in och behandlas på ett korrekt och lagligt sätt för sär- skilt angivna ändamål. Uppgifterna ska vara relevanta för dessa Gällande regler om personuppgiftsbehandling ... ändamål och får inte senare användas på ett sätt som är oförenligt med dessa ändamål. Uppgifterna får inte bevaras än vad som är nödvändigt med avseende på ändamålet. Uppgifter som av- slöjar ras, politiska åsikter, hälsa och sexualliv samt att någon dömts för brott, får inte behandlas om inte nationell lag ger ett ändamåls- enligt skydd. Konventionen innehåller också bestämmelser om bl.a. krav på säkerhetsåtgärder, information till den registrerade samt sanktioner och rättsmedel vid brott mot en konventionsskyddad rättighet. Konventionens bestämmelser kan ses som en precisering av skyddet för enskilda enligt artikel 8 i vid användning av automatiserad databehandling. Eftersom det grundläggande skyddet vid automatiserad behand- ling av personuppgifter inom EU regleras främst genom dataskyddsdirektivet, är dataskyddskonventionen fortfarande relevant vid behandling av personuppgifter på områden som faller utanför EU:s kompetensområde, t.ex. allmän säkerhet, försvar och statens säkerhet. och utveckling () har utarbetat riktlinjer angående integritetsskyddet och flödet av personuppgifter över gränserna. Riktlinjerna antogs av som en rekommendation till medlems- ländernas regeringar om att beakta riktlinjerna i nationell lagstift- ning. har godtagit rekommendationerna och därmed åtagit sig att följa riktlinjerna. Riktlinjerna, som är att betrakta som minimiregler, motsvarar i princip dataskyddskonventionens bestämmelser och är tillämpliga på personuppgifter inom både den offentliga och den privata sektorn. Riktlinjerna gäller såväl för uppgifter som lagras automatiskt som uppgifter som förs manuellt. Riktlinjerna innehåller grundläggande principer till skydd för den personliga integriteten, bl.a. att personuppgifter ska vara relevanta för de ändamål för vilka de ska användas. Vidare anges att person- uppgifterna även ska vara riktiga och fullständiga samt hållas aktu- ella. En annan grundläggande princip är att de ändamål för vilka Gällande regler om personuppgiftsbehandling ... personuppgifterna samlades in ska vara preciserade senast vid insam- lingen. 3.3Reglering av behandling av personuppgifter I den verksamhet som bedriver har det, på grund av verksamhetens särskilda karaktär och hantering av inte- gritetskänsliga uppgifter, ansetts nödvändigt att reglera behandlingen av personuppgifter om totalförsvarspliktiga i en särskild lag, lagen (1998:938) om behandling av personuppgifter om totalförsvars- pliktiga (fortsättningsvis pliktregisterlagen). Lagen trädde i kraft . Pliktregisterlagen kompletteras av bestäm- melser i förordningen (1998:1229) om behandling av personuppgifter om totalförsvarspliktiga. Om inget annat följer av pliktregisterlagen eller av föreskrifter som meddelats med stöd av lagen, tillämpas personuppgiftslagen vid behandling av personuppgifter om totalförsvarspliktiga (4 §). Enligt 1 § första stycket tillämpas pliktregisterlagen vid behand- ling av personuppgifter om totalförsvarspliktiga i den verksamhet bedriver för att 1.ta fram underlag för beslut om inskrivning, krigsplacering eller annat ianspråktagande av personal till totalförsvaret, 2.redovisa personal med uppgifter inom totalförsvaret, 3.säkerställa att den registrerade fortlöpande får ändamålsenlig utbildning och lämplig placering inom totalförsvaret, 4.se till att den registrerade fullgör sina skyldigheter såvitt avser totalförsvarsplikten, 5.tillgodose den registrerades rättigheter och trygghet i hans eller hennes egenskap av totalförsvarspliktig, och 6.planera, följa upp och utvärdera den verksamhet som anges i 1–5. Lagen gäller även i verksamhet som bedrivs av någon annan än om det särskilt anges. Lagen gäller endast om behandlingen är helt eller delvis automatiserad eller om person- uppgifter ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling Gällande regler om personuppgiftsbehandling ... av personuppgifter som är tillgängliga för sökning eller samman- ställning enligt särskilda kriterier (1 § andra och tredje styckena). Med totalförsvarspliktiga jämställs vid tillämpningen av lagen per- soner som har en skyldighet att fullgöra en uppgift inom totalför- svaret vid höjd beredskap utan att skyldigheten grundar sig på total- försvarsplikt (2 §). I 5 § anges att personuppgifter som samlats in av Rekryterings- myndigheten ska anses insamlade för de ändamål som anges i 1 § första stycket om inte myndigheten vid insamlingen uttryckligen angett att den sker för andra ändamål. Motsvarande gäller vid Rekry- teringsmyndighetens behandling av uppgifter som annan myndighet samlat in. Känsliga personuppgifter får som huvudregel endast behandlas om det är nödvändigt för de i lagen angivna ändamålen (6 §). Det- samma gäller även kommuner, landsting och statliga myndigheter om uppgifterna behövs för utredning om den totalförsvarspliktiges personliga förhållanden enligt 2 kap. 1 § lagen (1994:1809) om total- försvarsplikt (s.k. annan utredning enligt 2 kap. 5 § samma lag). Av 7 § följer att är personuppgifts- ansvarig för den behandling av personuppgifter om totalförsvars- pliktiga som myndigheten utför. I likhet med äldre registerförfattningar innehåller pliktregister- lagen bestämmelser om registerinnehåll, dvs. vilka kategorier av uppgifter och personer som får behandlas. I 8 § anges att i det automatiserade registret över totalförsvarspliktiga får personupp- gifter föras in endast om den som (i) är eller har varit aktuell för mönstring eller annan utredning, (ii) genom avtal, beslut om krigs- placering eller på annat sätt är tagen i anspråk för totalförsvaret, (iii) ska utföra särskild uppgift vid höjd beredskap eller på grund av viss kompetens är viktig för totalförsvaret, (iv) av en redan regi- strerad uppgetts som närstående, eller (v) nämns bland de upp- gifter som åberopas av den registrerade, om de rör hans eller hennes tjänstgöring inom totalförsvaret. Därutöver får personuppgifter registreras om den som fattat beslut eller handlagt ärende som rör den registrerade hos eller hos någon annan som utfört annan utredning. Detsamma gäller personuppgifter om den som gjort journalanteckning i samband med sådan utredning eller i samband med den registrerades tjänstgöring inom totalför- svaret (8 § tredje stycket). Gällande regler om personuppgiftsbehandling ... I 9 § anges uttömmande vilka personuppgifter som får föras in i registret, bl.a. personnummer eller samordningsnummer, namn, adress, telefonnummer, folkbokföringsort, boende- och familjeför- hållanden, utbildning, anställning, fysisk och psykisk hälsa och för- måga. Andra känsliga personuppgifter än sådana uppgifter som rör hälsa eller religiös övertygelse får inte föras in i registret. Uppgifter om religiös övertygelse får endast registreras om den registrerade har lämnat sitt uttryckliga samtycke till att uppgifterna behandlas i registret och de rör hans eller hennes tjänstgöring inom totalför- svaret (9 § andra stycket). Därutöver får beslut som rör totalförsvars- plikten liksom tidpunkter och tidsperioder för registrerade förhåll- anden samt erforderliga administrativa och tekniska uppgifter regi- streras (10 § första stycket). I 10 § andra och tredje stycket anges begränsningar i fråga om vilka uppgifter som får registreras för vissa i 8 § särskilt angivna personer. Regeringen får också meddela föreskrifter om ytterligare begränsningar av vad som får föras in i det automatiserade registret över totalförsvarspliktiga enligt 8 och 9 §§ (11 §). Enligt 12 § har direktåtkomst till det automatiserade registret över totalförsvarspliktiga. Regeringen får meddela föreskrifter om att annan får ha direktåtkomst till registret. Regeringen får även meddela föreskrifter om att annan än Rekry- teringsmyndigheten får föra in personuppgifter i registret och rätta dessa (13 §). I förordningen om behandling av personuppgifter om totalförsvarspliktiga anges vilka myndigheter m.fl. som får medges direktåtkomst, föra in och rätta uppgifter i registret. I pliktregisterlagen finns bestämmelser om förbud mot vissa sär- skilt angivna sökbegrepp. Enligt 14 § första stycket får personupp- gifter som avses i 9 § första stycket 2 och 3 samt 5–9 inte användas som sökbegrepp annat än om det behövs för tillsyn, uppföljning eller utvärdering av verksamhet eller för framtagande av material för forskning eller statistik. Det innebär att uppgift om hinder för genomförande av mönstring eller annan utredning, för utbildning eller för krigsplacering eller annat ianspråk- tagande av den registrerade för totalförsvarets räkning inte får an- vändas som sökbegrepp. Inte heller uppgift om boende- och familje- förhållanden och försörjning får enligt nuvarande reglering användas som sökbegrepp. Detsamma gäller uppgifter om resultat från kun- skapsprov och anlagstester som utförts vid mönstring eller annan Gällande regler om personuppgiftsbehandling ... Uppgift om fysisk och psykisk hälsa och förmåga jämte de uppgifter som ligger till grund för bedömningen härav faller också utanför vad som är tillåtet att använda som sökbegrepp. Som sökbegrepp får vidare inte användas uppgifter om den registrerade är svensk medborgare eller inte, utgången i mål om ansvar för brott mot totalförsvarsplikten eller att den registrerade har dömts till påföljd för brott som framgår av uppgift ur belastningsregistret. Slutligen får inte heller uppgift om att den registrerade genomgått säkerhetsprövning enligt säkerhetsskyddslagen (1996:627), vilken säkerhetsklass prövningen avsett och resultatet av denna användas som sökbegrepp. I 15 § finns en bestämmelse om gallring. En personuppgift i det automatiserade registret över totalförsvarspliktiga ska gallras så snart uppgiften inte längre behövs för de i lagen angivna ändamålen. Per- sonuppgifter beträffande den som (i) är eller har varit aktuell för mönstring eller annan utredning, (ii) genom avtal, beslut om krigs- placering eller på annat sätt är tagen i anspråk för totalförsvaret, eller (iii) ska utföra särskild uppgift vid höjd beredskap eller på grund av viss kompetens är viktig för totalförsvaret, ska gallras senast vid utgången av det kalenderår den registrerade fyller , om inte han eller hon även därefter har en uppgift inom totalförsvaret vid höjd beredskap. Regeringen får meddela föreskrifter om för gallring och undantag från skyldigheten att gallra personuppgifter i fråga om bevarande av material för forskningens behov. Sådana uppgifter ska dock avföras från registret de annars skulle ha gallrats. Bestämmelserna i personuppgiftslagen om Datainspektionens befogenheter att meddela förbud mot att behandla personuppgifter är inte tillämpliga vid personuppgiftsbehandling om totalförsvars- pliktiga i verksamhet. I 17 § anges att tillsynsmyndigheten enligt personuppgiftslagen inte får förbjuda att behandla personuppgifter om totalför- svarspliktiga. Däremot gäller personuppgiftslagens bestämmelser om den personuppgiftsansvariges skyldighet att på begäran av den registrerade rätta, blockera eller utplåna personuppgifter och att underrätta tredje man, till vilken uppgifterna har lämnats ut, även då personuppgifter har behandlats i strid med pliktregisterlagen eller föreskrifter som utfärdats med stöd av lagen (18 §). Gällande regler om personuppgiftsbehandling ... uppgiftslagens bestämmelser om skadestånd är tillämpliga då person- uppgifter har behandlats i strid med pliktregisterlagen (19 §). 4Allmänt om personalförsörjningen och verksamheten beslutade att totalförsvarets personalförsörj- ning skulle bygga på frivillighet och inte på plikt. Bedömningen gjordes dock att totalförsvarsplikten i grunden skulle kvarstå med möjlighet att aktivera delar av totalförsvarsplikten (prop. 2009/10:160, s. 77 f.). Skyldigheten att genomgå mönstring och fullgöra värn- plikt och civilplikt skulle aktiveras i det fall regeringen med hänsyn till försvarsberedskap beslutade om detta. Skyldigheten att mönstra och fullgöra tjänstgöring skulle därmed vara ”vilande” till dess att regeringen beslutade annat. Därtill skulle skyldigheten att fullgöra tjänstgöring omfatta både kvinnor och män. I och med detta infördes ett nytt personalförsörjningssystem genom att per- sonalförsörjningen av totalförsvaret skulle vila såväl på frivillighet som på plikt. beslutade regeringen att ge Försvars- makten rätt att kalla in värnpliktig personal till repetitionsutbild- ning med stöd av lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt.1 I och med beslutet aktiverades en del av den vilande totalförsvarsplikten. Det försämrade omvärldsläget har föranlett en ny inriktning av det svenska försvaret. försvarspolitiska inriktning för perioden –2020 innebär att den enskilt viktigaste målsättningen är att öka den operativa förmågan i Försvarsmaktens krigsförband och att säkerställa den samlade operativa förmågan i totalförsvaret (prop. 2014/15:109, s. 7). Krigsförbanden har en avgörande bety- delse för att detta ska kunna uppnås och utgör grunden för det 1 Regeringsbeslut , Fö nr I:15. Allmänt om personalförsörjningen och verksamheten militära försvarets personalförsörjning. Regeringen har konstaterat att beroendet av krigsplacerad men inte anställd totalförsvarspliktig personal för att fullt kunna bemanna alla krigsförband kommer att kvarstå . Av den anledningen tillsatte reger- ingen en utredning, personalförsörjningsutredning, som hade till uppgift att lämna förslag på en långsiktigt hållbar personal- försörjning av det militära försvaret. Utredningen, som överläm- nade betänkandet En robust försörjning av det militära försvaret (SOU 2016:63) , kom bl.a. fram till att regeringen bör besluta att totalförsvarspliktiga ska vara skyldiga att genomgå mönstring respektive fullgöra grund- utbildning med värnplikt. beslutade regeringen, i enlighet med Personal- försörjningsutredningens förslag, att aktivera skyldigheten för total- försvarspliktiga att genomgå mönstring och fullgöra grundutbild- ning med värnplikt.2 Enligt beslutet gäller skyldigheten att genom- gå mönstring och skyldigheten att fullgöra grundutbildning med värnplikt . Svenska kvinnor och män födda och kommer därmed att vara de första som berörs av aktiverad mönstring och grundutbildning med plikt. förväntas För- svarsmakten genomföra grundutbildning med värnplikt för minst 4 000 personer, vilket innebär en prövning av cirka 13 000 personer . Totalförsvaret, som enligt 1 § lagen (1992:1403) om totalförsvar och höjd beredskap avser den verksamhet som behövs för att förbereda för krig, är en angelägenhet för hela den svenska befolk- ningen. har en lång tradition av att tillgodose totalförsva- rets behov av personal genom en lagstadgad plikt. Grunden härför har varit att var och en, under vissa särskilt angivna förutsättningar, ska delta i landets totalförsvar. Totalförsvaret består av dels militär verksamhet (militärt försvar), dels civil verksamhet (civilt försvar). Ansvaret för det militära försvaret åvilar huvudsakligen Försvars- 2 Regeringsbeslut , Fö 2016/01252/MFI (delvis). Allmänt om personalförsörjningen och verksamheten makten medan statliga myndigheter, kommuner, landsting m.fl. an- svarar för det civila försvaret. Totalförsvarets personalförsörjning har tryggats genom en för totalförsvaret gemensam tjänstgöringsskyldighet, benämnd totalförsvarsplikt. Totalförsvarsplikten infördes i genom lagen om totalförsvarsplikt i syfte att möjlig- göra en samlad användning av tillgängliga personalresurser. Total- försvarsplikten innebär en skyldighet för varje svensk medborgare – och för var och en som utan att vara svensk medborgare är bosatt i – att tjänstgöra inom totalförsvaret i den omfattning som hans eller hennes kroppskrafter och hälsotillstånd tillåter. Totalförsvarsplikten omfattar både män och kvinnor och gäller från början av det kalenderår personen fyller till slutet av det kalenderår han eller hon fyller . Tjänstgöringen fullgörs som värnplikt, civilplikt eller allmän tjänsteplikt. Värnplikten och civil- plikten omfattar grundutbildning, repetitionsutbildning, beredskaps- tjänstgöring och krigstjänstgöring. Den allmänna tjänsteplikten innebär att den som är totalförsvarspliktig ska tjänstgöra under höjd beredskap, om det behövs för att verksamhet som är av särskild vikt för totalförsvaret ska kunna upprätthållas. Höjd beredskap är an- tingen skärpt beredskap eller högsta beredskap. Enligt lagen om totalförsvar och höjd beredskap kan regeringen besluta om höjd beredskap i händelse av krigsfara eller sådana utomordentliga för- hållanden som är föranledda av att det är krig utanför gränser eller av att har varit i krig eller krigsfara. Är i krig råder högsta beredskap. Under högsta beredskap är totalförsvar all samhällsverksamhet som då ska bedrivas. gäller skyldigheten att fullgöra värnplikt och civilplikt med längre grundutbildning för både män och kvinnor. Skyldigheten omfattar endast svenska medborgare och gäller från början av det kalenderår den totalförsvarspliktige fyller till slutet av det kalenderår han eller hon fyller . Värnplikten full- görs hos Försvarsmakten. Civilplikten fullgörs i de verksamheter inom totalförsvaret som regeringen föreskriver men får inte om- fatta annan verksamhet som är förenad med egentliga stridsupp- gifter än ordnings- eller bevakningsuppgifter. Den allmänna tjänsteplikten fullgörs genom att den totalför- svarspliktige (i) kvarstår i sin anställning eller fullföljer ett uppdrag, (ii) tjänstgör enligt avtal om frivillig tjänstgöring inom totalför- Allmänt om personalförsörjningen och verksamheten svaret, eller (iii) utför arbete som anvisats honom eller henne av den myndighet som regeringen bestämmer. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer beslutar hos vilka arbets- givare och uppdragsgivare som allmän tjänsteplikt ska fullgöras och vilka arbetstagare och uppdragstagare som ska omfattas av allmän tjänsteplikt. Om den allmänna tjänsteplikten ska fullgöras hos en statlig myndighet ankommer det dock på myndigheten att själv besluta om vilka arbetstagare och uppdragstagare som ska omfattas av tjänsteplikten. Beslut om allmän tjänsteplikt får inte fattas be- träffande en totalförsvarspliktig som redan är krigsplacerad med stöd av lagen om totalförsvarsplikt. Personer som fullgör värnplikt eller civilplikt enligt lagen om total- försvarsplikt benämns totalförsvarspliktig personal. Genom Rekry- teringsmyndigheten säkerställer Försvarsmakten kontinuerligt att samtliga krigsförband med tillhörande mobiliseringsreserver är upp- fyllda med krigsplacerad personal. I krigsförbanden finns totalför- svarspliktig personal som är krigsplacerad med stöd av lagen om totalförsvarsplikt. Det är personal som tidigare genomfört grund- utbildning med värnplikt eller som varit anställda som tid- vis eller kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän. Samtliga totalförsvarspliktiga som uppfyller kriterierna men inte är krigsplacerade i något krigsförband krigsplaceras i förbandsreserv eller personalreserv. Osäkerheten avseende möjligheterna att fullt ut bemanna krigs- förbanden med anställd personal innebär att behovet av krigsplacerad men inte anställd totalförsvarspliktig personal i krigsförbanden kommer att kvarstå (prop. 2014/15:109 s. 88). Med anledning av detta har regeringen beslutat att Försvarsmakten ska införa en ny personalkategori benämnd med plikt tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän (GSS/P) bestående av grundutbildad men inte anställd totalförsvarspliktig personal.3 Den totalförsvars- pliktiga personalen ska genomgå repetitionsutbildning på samma 3 Regeringsbeslut , Fö nr 7. Allmänt om personalförsörjningen och verksamheten sätt som övrig i krigsförband krigsplacerad personal i enlighet med regeringsbeslutet . 4.1.3Annan personal inom totalförsvaret Utöver totalförsvarspliktig personal finns annan personal inom total- försvaret som kan indelas i huvudsakligen två kategorier: anställd personal och avtalspersonal. Utmärkande för denna personal är att deras tjänstgöringsskyldighet har sin grund i det anställningsavtal eller annat avtal som de ingått med Försvarsmakten eller sin arbets- givare. Även om de skulle vara och således i formell mening omfattas av totalförsvarsplikt, grundas deras tjänst- på avtalet och inte på plikt. Till annan personal inom total- försvaret hör även personer med begränsade uppgifter, t.ex. enligt förfogandelagstiftningen, samt totalförsvarspliktiga som tjänstgör med allmän tjänsteplikt. Anställd personal indelas i kontinuerligt tjänstgörande personal, tid- vis tjänstgörande personal och personal som är direktrekryterad för att tjänstgöra i en internationell militär insats.