sou · H5B35 · 2017-02-01 00:00:00 — En i bosatt person och dennes medföljande familjemedlemmar som lämnar landet för att studera i ett annat land ska fortfarande anses bosatt här så länge han eller hon genomgår en studiestödsberättigad utbildning eller har utbildningsbidrag för doktorander.67 Det finns dock inget krav på att de uppbär studiemedel. Studenter som studerar på distans utanför EU/EES omfattas inte av bestämmelsen.68 I fråga om förmåner vid utlandsvistelse gäller inte den tids- begränsning och kravet på medgivande för familjeförmåner enligt 5 kap. 9 § 1–4 SFB för studenter och deras familjemedlemmar.69 Utländska studenter som kommer till enbart för att studera och har sin väsentliga anknytning till annat land kan inte anses som bosatta i . Utländska doktorander med svenskt utbildnings- bidrag ska dock anses som bosatta här och de omfattas därför av svensk bosättningsbaserad socialförsäkring.70 Det som föreskrivs om bosättningsbaserade förmåner till personer som avses i 5 kap. 4–7 §§ SFB, det vill säga statligt anställda, diplo- mater och biståndsarbetare med flera gäller även medföljande make samt barn som inte fyllt . Med make likställs den som utan att vara gift med den utsände lever tillsammans med denne, om de tidi- gare har varit gifta eller gemensamt har eller har haft barn.71 2011/12:35. 675 kap. 7 och 8 §§ SFB. Jfr RÅ 2008 ref. 9. Det var inte bara en fortsatt tillhörighet utan en uppkommen tillhörighet för sonen som föddes i . 68Se exempelvis Förvaltningsrätten i domar, målnr. 339-13 och 381-13. 695 kap. 15 § SFB. 705 kap. 7 § SFB. 715 kap. 8 § SFB. Översikt - tillgång till de svenska sociala trygghetssystemen Som övriga förmåner räknas statligt personskadeskydd, krigsskade- ersättning till sjömän och smittbärarersättning. För dessa förmåner finns särskilda bestämmelser i gällande personkretsen och för- säkringstider.72 6.2Hälso- och sjukvård, tandvård och läkemedel I regleras tillgång till vård främst genom hälso- och sjukvårds- lagen (1982:763), HSL73, lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m., (läkemedelsförmånslagen), tandvårdslagen (1985:125), TvL, samt patientlagen (2014:821). I SFB regleras förmåner vid sjukdom och arbetsskador samt andra vårdrelaterade stöd och bidrag. Detta omfattar bland annat viss ersättning för tandvård (tandvårdsstöd). Det finns även vissa särskilda bestämmelser om tillgång till vård i för asylsökande och personer utan nödvändiga tillstånd (lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande med flera samt lagen (2013:407) om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd). I gränsöverskridan- de situationer kan en person även få tillgång till vård med stöd avtal (konventioner) som har ingått med andra länder, eller med stöd av förordningarna 883/2004 och 987/2009. Ersättning för kostnad av vård i annan unionsstat regleras i lagen (2015:513) om ersättning för kostnader till följd av vård i ett annat land inom EU/EES (ersättningslagen). Gränsöverskridande vård redogörs närmare för i kapitel 14 och 25. Med hälso- och sjukvård avses åtgärder för att medicinskt före- bygga, utreda och behandla sjukdomar och skador. Till hälso- och sjukvården hör även sjuktransporter samt att ta hand om avlidna.74 Med tandvård avses åtgärder för att förebygga, utreda och behandla 727 kap. 1–10 §§ SFB. 73Regeringen har lagt fram en ny proposition (prop. 2016/17:43) om en ny hälso- och sjuk- vårdslag som föreslås träda i kraft . Den nya lagen syftar till att göra regel- verket mer överskådligt, tydligare och mer lättillgängligt samt mer i enlighet med intentio- nen om en målinriktad ramlag. 741 § HSL. Översikt - tillgång till de svenska sociala trygghetssystemen sjukdomar och skador i munhålan.75 Målet är en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen.76 har ett hälso- och sjukvårdssystem där ansvaret för att finansiera och tillhandahålla vården i huvudsak är decentraliserat till 20 landsting77 samt 290 kommuner. Utformningen av regelverk, föreskrifter och övergripande mål såväl som uppföljning av tillämp- ning och utvärdering av hälso- och sjukvården samt tandvården är ett nationellt ansvar. Denna verksamhet är bland annat förlagd till myndigheter som , , , Inspektionen för vård och omsorg, , Myndigheten för vård- och omsorgsanalys, Social- styrelsen, och Statens be- redning för medicinsk och social utvärdering. Den hälso- och sjukvård som landstingen är huvudmän för om- fattar öppen och sluten vård såväl som sjuktransporter, sjukresor och hjälpmedel. Landstingen kan vidare överlåta skyldigheten att erbjuda hemsjukvård till kommunerna. hemsjukvård har införts i stort sett i hela landet. Kommunerna har ett visst hälso- och sjukvårdsansvar som är nära kopplat till beslut enligt socialtjänstlagen (2001:453), SoL och lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Kommunernas ansvar omfattar äldre personer som bor på särskilda boenden och personer som på grund av funktions- hinder behöver en bostad med särskild service. Vidare omfattas de som genom beslut av kommunen bor i en sådan boendeform som avses i 7 kap. 1 § första stycket 2 SoL, det vill säga enskild verksamhet som motsvarar de boenden som nämns i 5 kap. SoL. Kommunerna ska även enligt HSL erbjuda en god hälso- och sjukvård till de som vistas i dagverksamhet.78 I den utsträckning kommunen har ansvaret för hälso- och sjukvården har den också en skyldighet att i samband med sådan vård erbjuda habilitering, rehabilitering och hjälpmedel för 751 § TvL. 762 § HSL och 2 §TvL. 77Nio landsting har ett utökat ansvar för regional utveckling och har därmed rätt att kalla sig regioner, även om de formellt är landsting. Dessa landsting är , , , , , , , och . är kom- mun med landstingsuppgifter och regionalt utvecklingsansvar och har också rätt att kalla sig region (Lag 2010:630 om regionalt utvecklingsansvar i vissa län). 783 kap. 6 § socialtjänstlagen och 9 kap. § 10 LSS enligt prop. 1992/93:159. Översikt - tillgång till de svenska sociala trygghetssystemen personer med funktionsnedsättning.79 Kommunen har också ett visst ansvar för att tillhandahålla förbrukningsartiklar. Hälso- och sjukvård samt tandvård är förmåner baserad på bosätt- ning i . Bosättningsbegreppet sammanfaller med det i FOL.80 Kommunens ansvar enligt lagen om stöd och service till vissa funk- tionshindrade gäller i princip gentemot dem som är bosatta i kom- munen.81 Vid bedömningen av var en person ska anses bosatt kan led- ning enligt förarbetena hämtas från bestämmelserna i om rätt folkbokföringsort. Det förutsätts att en bosättningskommun finns i Sverige.82 Enligt socialtjänstlagen är det ytterst vistelsekommunen som ansvarar för stöd och hjälp åt en enskild. Vissa särskilda bestämmelser om tillgång till vård i – asylsökande och personer utan nödvändiga tillstånd Landstingen ska bland annat erbjuda vård som inte kan anstå till personer som omfattas av lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. Personer som inte har fyllt ska erbjudas vård i samma omfattning som dem som är bosatta inom . Personer utan nödvändiga tillstånd För personer som vistas i utan nödvändiga tillstånd eller för de som håller sig undan verkställande av beslut om avvisning eller utvisning finns viss tillgång till hälso- och sjukvård. Detta reglas i lagen (2013:407) om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd. Personer utan tillstånd som är ska erbjudas vård i samma omfattning som er- bjuds dem som är bosatta inom . För personer som är ska landstingen bland annat erbjuda vård som inte kan anstå. Landstingen får erbjuda vård utöver den som regleras i denna 7918 § hälso- och sjukvårdslagen. 1981/82:97, s. 115, SOU 1993:115, s. 250. 8116 § Lag (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. 8216 a § Lag (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Översikt - tillgång till de svenska sociala trygghetssystemen Kostnaderna för denna vård och läkemedel som skrivs ut i samband med vården är subventionerade enligt bestämmelserna i förordning (2013:412) om vårdavgifter m.m. för utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd. Av förarbetena framgår att det inte är uteslutet att förordningen om vårdavgifter m.m. för utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd i enstaka fall kan tillämpas även på unionsmed- borgare som vistas i utan tillstånd.83 Det gäller de unions- medborgare som vistats i landet mer än och saknar uppe- hållsrätt eller uppehållstillstånd och därmed vistas i landet utan stöd av myndighetsbeslut eller författning. Statskontorets rapport om vård till ”papperslösa”, som publicerades , konstaterar att lands- tingen gör olika tolkningar av vilken skyldighet de har att erbjuda denna grupp subventionerad vård. Vissa landsting erbjuder unions- medborgare utan uppehållsrätt subventionerad vård, medan andra tar ut en avgift för hela vårdkostnaden.84 Det finns inte någon när- mare vägledning till hur förarbetena ska tolkas. Enligt den ansvariga myndigheten, , finns inte tillräckliga underlag, i form av beskrivningar i lagens förarbeten eller rättsliga avgöranden, för att det ska vara möjligt att ta fram en vägledning. Tillgång till subven- tionerad vård för denna grupp får därför avgöras från fall till fall. Personer som vistas inom utan att vara bosatta där och som behöver omedelbar vård, ska erbjudas sådan vård av landstinget.85 Den svenska arbetslöshetsförsäkringen regleras genom lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring () och lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor (LAK). Arbetslöshetsförsäkringen admini- streras av 28 arbetslöshetskassor. 2012/13:109, s. 41. 84Statskontoret (2016). Vård till papperslösa: Slutrapport av uppdraget att följa upp lagen om vård till personer som vistas i utan tillstånd. 854 § HSL samt 6 § TvL. Översikt - tillgång till de svenska sociala trygghetssystemen säkringen (IAF) utövar tillsyn över arbetslöshetskassorna och gör uppföljning av arbetslöshetsförsäkringen.86 Villkoren för ersättning vid arbetslöshet regleras i . Arbetslös- hetsförsäkringen omfattar både arbetstagare och företagare.87 Rätt till ersättning har endast personer som i uppfyller ersättningsvillkoren enligt , om inte något annat följer av EU- 883/2004. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestäm- mer får meddela föreskrifter om att vissa arbeten utförda utom- lands ska jämställas med arbete i . Om regeringen har träffat en överenskommelse med någon annan stat om andra villkor för rätt att få ersättning än som föreskrivs i denna lag, ska arbetslös- kassan tillämpa dessa villkor. Arbetslöshetsförsäkringen består av en grundförsäkring och en inkomstbortfallsförsäkring. Ersättning enligt grundförsäkringen, det så kallade grundbeloppet, lämnas till den som inte är medlem i en arbetslöshetskassa eller är medlem i en arbetslöshetskassa men inte uppfyller de villkor som gäller för rätt till en inkomstrelaterad ersätt- ning. Grundbeloppet lämnas tidigast den dag den arbetslöse fyller . Inkomstrelaterad ersättning lämnas till den som varit medlem i en arbetslöshetskassa , under förutsättning att medlemmen efter det senaste inträdet i kassan uppfyllt arbets- villkoret enligt 12–14 §§ (medlemsvillkoret).89 Allmänna villkoren för rätt till ersättning Rätt till ersättning vid arbetslöshet har en sökande som är arbetsför och oförhindrad att till viss del åta sig arbete för en arbetsgivares räkning. Personen ska även vara anmäld som arbetssökande hos den offentliga arbetsförmedlingen och även i övrigt stå till arbets- marknadens förfogande.90 8689 § LAK. 894 och 7 §§ . 909 och 9 a §§ . Översikt - tillgång till de svenska sociala trygghetssystemen Ersättning lämnas inte om den sökande deltar i utbildning, är permitterad eller tjänstledig utan lön, har rätt till etableringsersätt- ning eller deltar i korttidsarbete som berättigar arbetsgivaren till preliminärt stöd enligt lagen (2013:948) om stöd vid korttids- arbete. Ersättning enligt grundförsäkringen lämnas inte till per- soner som har uteslutets från medlemskap på grund av medvetet eller av grov vårdslöshet har lämnat oriktiga eller vilse- ledande uppgifter. En sökande som avvisar en anvisning till jobb- garantin för ungdomar har inte rätt till ersättning.91 Rätt till ersättning till ersättning har en sökande som under en ramtid av före arbetslöshetens inträde har förvärvs- arbetat ett visst antal timmar under en viss bestämd period. Som tid med förvärvsarbete anses även tid när den sökande haft semester, i vissa situationer varit ledig med lön eller på grund av anställningens upphörande fått avgångsvederlag eller ekonomiskt skadestånd som motsvarar lön. Om det behövs för att uppfylla arbetsvillkoret kan när den sökande fullgjort tjänstgöring enligt lagen (1994:1809) om totalförsäkringsplikt eller fått föräldrapenningförmån enligt SFB jämställas med förvärvsarbete. För att ha rätt till inkomstrelaterad ersättning ska den sökande därutöver ha uppfyllt arbetsvillkoret efter det senaste inträdet i arbetslöshetskassan.92 För att kunna få inkomstrelaterad ersättning krävs att medlems- villkoret är uppfyllt. Med det avses att den sökande ska ha varit med- lem i en arbetslöshetskassa innan arbets- lösheten. Därutöver att arbetsvillkoret ska ha uppfyllts efter inträdet i arbetslöshetskassan.93 Medlemsvillkoret syftar till att förebygga att inträde i en arbets- löshetskassa sker först i anslutning till att arbetslöshet uppkommer. 9110 och 11 §§ . 9212–18 §§ . Översikt - tillgång till de svenska sociala trygghetssystemen Enligt regeringen kan ett alltför generöst medlemsvillkor förändra sammansättningen mellan antalet arbetslösa respektive sysselsatta medlemmar i en arbetslöshetskassa.94 Det är således viktigt, till exem- pel för att säkerställa finansieringen av försäkringen, att även personer som inte är arbetslösa har anledning att betala in till försäkringen. Ersättning från arbetslöshetsförsäkringen lämnas i form av dagpen- ning. Ersättningens storlek baseras på den så kallade normalarbets- tiden, som utgör den genomsnittliga arbetstiden . Normalt sett är det den genomsnittliga arbetstiden . Det maximala grundbeloppet är per dag.95,96 Den in- komstrelaterade ersättningen är maximalt per dag.97 Er- sättning kan som längst ges (ersättningsperiod), alterna- tivt om den sökande har barn under 18 år.98 Ersättning ges i maximalt . Arbetslöshetsförsäkringen administreras av arbetslöshetskassor. Arbetslöshetskassorna är föreningar som ska registreras hos IAF för att få verka samt att verksamheten ska omfatta ett visst verksamhets- område. Med det avses en viss yrkeskategori eller bransch eller vissa närbesläktade sådana.99 Verksamhetsområdet, om arbetslöshetskassan är avsedd för anställda eller företagare, den ort styrelsen ska ha sitt säte m.m. ska framgå av arbetslöshetens stadgar.100 Något villkor om verksamhetsområde finns dock inte för den kompletterande arbets- löshetskassan, ALFA-kassan. När det gäller grundförsäkringen om- fattar kassans verksamhet arbetslösa som inte är medlemmar i någon 2008/09:127, s. 21–22. 95Om personens normalarbetstid var blir grundbeloppet per dag. Om personen arbetade halvtid med en normalarbetstid blir grund- beloppet per dag. 96Regeringen föreslog i sin vårproposition 2014/2015:100 att höja grundbeloppet i arbets- löshetsförsäkringen per dag. 974 § förordning (1997:835) om arbetslöshetsförsäkring (ALFFo). 991 och 7 §§ LAK. 1005 § LAK. Översikt - tillgång till de svenska sociala trygghetssystemen När det gäller den frivilliga inkomstbortfallsför- säkringen omfattar verksamheten dem som är anslutna till den kompletterande kassan.101 Rätt att bli medlem i en arbetslöshetskassa har personer som vid ansökningstillfället förvärvsarbetar, och där arbetet sker inom arbets- löshetskassans verksamhetsområde. En person som inte arbetar vid ansökningstillfället har ändå rätt att bli medlem om dessa villkor var uppfyllda när personen senast arbetade. En person som har fyllt har inte rätt att bli medlem.102 De arbetsmarknadspolitiska programmen regleras i förordning (2000:634) om arbetsmarknadspolitiska program, förordning (2007:414) om jobb- och utvecklingsgarantin () och förordning (2007:813) om jobbgaranti för ungdomar (UGA). Programmen syftar till att stärka den enskildes möjligheter att få eller behålla ett arbete.103 Arbetsförmedlingen beslutar om vilka som ska anvisas till ett pro- gram.104 Arbetsförmedlingen kan även återkalla en anvisning om bland annat den som anvisats inte inställer sig den dag han eller hon skulle ha påbörjat programmet eller som missköter sig.105 Den som deltar i ett arbetsmarknadspolitiskt program kan få eko- nomiskt stöd i form av aktivitetsstöd eller utvecklingsersättning från enligt förordning (1996:1100) om aktivitetsstöd. Aktivitetsstöd och utvecklingsersättning är inte att anse som ersätt- ningar från arbetslöshetsförsäkringen, men samordnas delvis med arbetslöshetsförsäkringen. Exempelvis jämställs dagar med aktivitets- stöd med dagar med arbetslöshetsersättning när det gäller antalet förbrukade dagar och ersättningsperiodens längd.106 10185 och 87 §§ LAK. 10234 § LAK. 1031 § lagen (2000:625) om arbetsmarknadspolitiska program. 1045 § förordning (2000:634) om arbetsmarknadspolitiska program. 10537 § förordning (2000:634) om arbetsmarknadspolitiska program. 7Finansiering av den sociala tryggheten I detta kapitel beskrivs svensk rätt i korthet avseende de sociala trygghetssystemens finansiering. Kapitlet innehåller även en kort beskrivning av unionsrätten () med avseende på samord- ningen av socialavgifterna samt tillämpning. Finansieringen när det gäller socialförsäkringssystemet och arbets- löshetsförsäkringen består till stor del av socialavgifter varför huvud- fokus i beskrivningen kommer att ligga på regleringen av dessa avgif- ter. Hälso- och sjukvårdssystemet finansieras i huvudsak av skatter och statsbidrag. När det gäller socialförsäkringsförmånerna utgjorde, enligt För- säkringskassans statistik, inkomster från socialavgifterna och inkomster från skatter drygt 91 mil- jarder, det vill säga av inkomsterna utgjordes av socialavgifter.1 Bestämmelser om finansiering av systemen för social trygghet finns i socialavgiftslagen (), lagen om allmän pensionsavgift2, lagen om statlig ålderspensionsavgift3 och lagen om fördelning av social- avgifter4. 1Försäkringskassans publikation, Socialförsäkringen i siffror (2015), s. 24–25. Finansiering av den sociala tryggheten Enligt tas socialavgifter ut för att finansiera systemen för social trygghet.5 innehåller bestämmelser om arbetsgivar- avgifter och egenavgifter.6 Arbetsgivaravgifterna respektive egenavgifterna består av sex olika delavgifter, vilka räknas upp i SAL.7 För vilka ändamål de olika delavgifterna ska användas framgår av lagen om fördelning av social- avgifter.8 Den inkomstgrundade ålderspensionen finansieras med social- avgifter från arbetsgivare, egenföretagare och enskilda förmåns- tagare. Det bidrag som den enskilde själv ska svara för kallas allmän pensionsavgift.9 Den hör också till socialavgifterna.10 Bestämmelser om förfarandet vid uttag av socialavgifterna finns i skatteförfarandelagen.11 Vissa socialförsäkringsförmåner finansieras dock inte med social- avgifter utan med skattemedel. Det är de bosättningsbaserade social- försäkringsförmånerna, t.ex. barnbidrag, bostadsbidrag och under- hållsstöd. Socialavgifterna tas ut på ersättning för arbete som till sin natur är skattepliktig och som utges till personer som omfattas av svensk arbetsbaserad socialförsäkring. I de allra flesta fall inträder skyldig- heten att betala avgifter i och med att ersättning för arbete betalas ut.12 Det finns dock ersättningar för vilka arbetsgivaravgifter inte ska betalas, t.ex. skattefri ersättning enligt inkomstskattelagen (IL).13 Alla skattepliktiga förvärvsinkomster14 som grundar rätt till social- försäkringsförmåner ska i princip bli föremål för uttag av social- 51 kap. 1 § . 61 kap. 2 § . 72 kap 26 § och 3 kap. 13 § . 959 kap. SFB. 10Lagen (1994:1744) om allmän pensionsavgift och lagen (1998:676) om statlig ålderspen- sionsavgift. 122 kap. 10 § och till socialavgiftslagen, del 1, , m.fl. 132 kap. 12–23 §§ . 14Av 1 kap. 5 § IL framgår att förvärvsinkomst är summan av överskott i inkomstslagen tjänst och näringsverksamhet, minskat med allmänna avdrag. I princip är all annan inkomst än kapitalinkomst förvärvsinkomst. Finansiering av den sociala tryggheten avgifter.15 Om en inkomst inte har karaktär av förvärvsinkomst är den inte förmånsgrundande och någon skyldighet att betala socialavgifter föreligger inte. Arbetsgivaravgifter betalas av den som ger ut ersättning för arbete medan egenavgifter främst betalas av fysiska personer som bedriver aktiv näringsverksamhet, det vill säga enskilda näringsidkare och per- soner som är delägare i handelsbolag.16 Den allmänna pensionsavgiften betalas av fysiska personer både på inkomst av anställning och på inkomst av annat förvärvsarbete.17 På inkomst av annat förvärvsarbete tas pensionsavgiften ut vid sidan av egenavgifterna. Vissa förmåner t.ex. sjukpenning, föräldra- penning och arbetslöshetsersättning är pensionsgrundande.18 , avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsom- rådet (EES -avtalet) eller avtal om social trygghet som ingåtts med andra stater kan begränsa skyldigheten att betala avgifter enligt SAL.19 Utöver arbetsgivar- och egenavgifter ska en allmän löneavgift betalas av arbetsgivare, enskilda och näringsidkare.20 Den allmänna löneav- giften debiteras av i samband med, och på samma under- lag som, socialavgifterna och omfattas av SAL:s tillämpningsområde. Utländska arbetsgivare och enskilda näringsidkare m.fl. som saknar fast driftsställe i betalar dock inte allmän löneavgift.21 Med arbete i avses enligt både och förvärvsarbete som utförs rent fysiskt här i landet, oberoende av varaktigheten och av den förvärvsarbetandes medborgarskap eller bosättning.22 152 kap. 4 och 10 §§ . 163 kap. 1, 3 och 4 §§ och prop. 2014/15:50. 1759 kap. SFB. 1859 kap. 13 § SFB. 191 kap. 3 § . 201 och 2 §§ lagen (1994:1920) om allmän löneavgift. 2012/13:18 s. 18. Finansiering av den sociala tryggheten Med arbete i avses även i vissa fall förvärvsarbete som utförs utomlands.23 Det kan också vara så att ett förvärvsarbete som utförs i inte anses som arbete i , t.ex. avseende diplo- mater, utsända personer och sjömän.24 Om en arbetsgivare t.ex. har sänt ut en anställd till ett annat land under längst räknas det som arbete i Sverige.25 Arbetsgivaren betalar då alla socialavgifter i och arbetstagaren är fortsatt försäkrad i Sverige.26 Någon särskild utsändningsregel för egenföretagare finns inte. Arbete som inte är att anse som arbete i enligt är att anse som arbete i utlandet.27 Även visst arbete som fysiskt utförs i jämställs med arbete i utlandet t.ex. om den anställde är utsänd av en utländsk arbetsgivare under tid som kan antas vara längst ett år.28 Diplomatisk personal vid utländsk beskickning i anses inte heller arbeta i Sverige.29 Den som betalar ut ersättning för arbete i ska betala arbets- givaravgifter (om mottagaren har A-skatt).30 Arbetsgivaravgifter betalas således både för svenska och utländska mottagare. Avgifts- skyldigheten i är kopplad till reglerna om vem som är försäkrad för de arbetsbaserade förmånerna enligt 6 kap. SFB. Den är dock inte knuten till ett formellt anställningsförhållande utan skyldigheten upp- kommer till följd av att ersättning för arbete utges.31 Ersättningen 221 kap. 6 § , 6 kap. 2 § SFB och 2 kap. 29 § inkomstskattelagen (1999:1229) och prop. 1998/99:119 s. 102 ff. 231 kap. 7 och 8 §§ . 241 kap. 7–10 §§ och 6 kap. 3 § SFB. 251 kap. 8 § . 266 kap. 4 § första stycket SFB. 271 kap. 10 § . 281 kap. 8 § . 291 kap. 9 § . 302 kap. 1 § och 4 §§ . 312 kap. 1 § . Finansiering av den sociala tryggheten måste dock vara skattepliktig enligt svensk lag för att vara avgifts- pliktig.32 Det finns dock undantag från avgiftsskyldigheten t.ex. när mot- tagaren ska omfattas av ett annat lands socialförsäkring i enlighet med eller enligt avtal med andra stater.33