sou · H5B3109 · 2017-12-15 00:00:00 — En viktning görs av typer av ärenden utifrån en bedömning av tidsåtgång per ärendetyp. Uppföljningen ligger sedan till grund för fördelningen av de rörliga kostnaderna mellan myndigheterna. Den ärendebaserade fördelningen (enligt verksamhetsuppföljningen 2016) har varit till , till och till Pensionsmyndigheten.5 4Till exempel uppgick de totala kostnaderna i den gemensamma uppföljningen till 470miljoner kronor, varav de fasta kostnaderna beräknades till och de rörliga kostnaderna till . Utifrån myndigheternas modell för kostnadsfördelning var andel av servicekontorssamverkan , andel och andel . 5Den ärendebaserade fördelningen (enligt verksamhetsuppföljningen 2015) var till , till och till . Den ärendebaserade fördelningen (enligt verksamhetsuppföljningen 2014) var till , till och till . Utredningens bedömning är att modellen för kostnadsfördelning mellan myndigheterna väl fångar och fördelar de direkta kostnader som uppstår inom servicekontorssamverkan. Vi har inte sett att någon annan modell bättre skulle kunna återspegla kostnaderna eller värdet för de tre myndigheterna. Därför anser vi att nuvarande modell för kostnadsfördelning bör användas för beräkning av överföring av anslag till Statens servicecenter från , och och framåt. Eftersom den viktade ärendemängden varierar mellan åren menar vi att de genomsnittliga procenttalen för åren 2015–20176 ska användas vid fördelning av rörliga kostnader. De fasta kostnaderna har uppskattats till . Utifrån nuvarande modell och de genomsnittliga procenttalen –2017 blir fördelningen av den gemensamma servicekontorsbudgeten följande: •Pensionsmyndigheten , varav eller finansieras genom ersättning från AP-fon- der/premiepensionssystemet. •Skatteverket , varav finansieras genom ersättning från AP-fonder/premiepensions- systemet och avser id-kortshanteringen vid servicekontoren. Kostnader för ledning, styrning och stöd som inte är inräknade i den myndighetsgemensamma kalkylen har fördelats mellan myndigheterna efter samma andel som tillskotten i budgetpropositionen , eftersom inte är huvudman för några servicekontor och därför har lägre overheadkostnader för servicekontoren. Ökade årliga kostnader som en följd av nödvändig it-upprustning har utredningen räknat som fasta kostnader. Finansieringen har därför fördelats med en tredjedel per myndighet i enlighet med myndigheternas tillämpade ekonomimodell. 6 De genomsnittliga procenttalen –2017 har varit till , till och till . De tillskott regeringen avsatt i budgetpropositionen för lokal statlig service har räknats in i finansieringen utifrån den fördelning regeringen gjort i budgetpropositionen (se tabell 10.1). I bilaga 2 Ekonomisk härledning redovisas närmare utredningens ekonomiska beräkningar och förslag. Utredningens förslag: Statens servicecenter ska få ersättning från AP-fonderna och premiepensionssystemet för kostnader för servicekontorens service avseende inkomstgrundad ålderspension, dvs. inkomstpension, tilläggspension och premiepension. Ersättningen är beroende av servicekontorens arbete med vissa frågor och upplysningar avseende ålderspension samt pensionsgrundande inkomst och uppbörd av ålderspensionsavgiften. Er- sättningen beräknas till avseende nuvarande ålderspensionsfrågor och till avseende nuvarande beskattningsfrågor som hanteras vid servicekontoren. Statens servicecenter ska lämna underlag till för beräkning av ersättningen. Utredningens förslag avseende 2019 bör utgöra underlag till för beräkning av ersättning. står vid fördelningen av dagens kostnader för servicekontoren för av de totala kostnaderna, motsvarande . Detta finansieras till med avgifter från AP-fonderna, med avgifter från premiepensionssystemet och resterande finansieras via förvaltningsanslag. Fördelningen mellan de tre slagen av finansiering beror på vilka typer av ärenden som hanteras på servicekontoren avseende och ändrar sig därför . En viktig förutsättning för inrättandet av ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten var att inte skulle behöva besluta om verksamheten genom årlig budgetreglering eftersom systemet skulle bära sina egna kostnader. ska nås får systemet för inkomstgrundad ålderspension inte subventionera annan verksamhet inom . På motsvarande sätt får inte andra förmånsslag subventionera verksamhet som avser inkomstgrundad ålderspension. Enligt socialförsäkringsbalken ska kostnaderna för administrationen av inkomstgrundad ålderspension, dvs. inkomstpension, tillläggspension och premiepension finansieras inom försäkringen för dessa förmåner. Kostnaderna för skötsel av premiepensionssystemet ska täckas genom avgifter som dras från pensionsspararnas premiepensionskonton. De myndigheter som har kostnader för administrationen ersätts därför med belopp som tas ur AP-fond- erna och premiepensionsfonderna. I instruktionen för Pensionsmyndigheten7 anges att ska lämna en samlad redogörelse och en framställan om ersättning för administrationen av inkomstpension, tilläggspension och premiepension. Redogörelsen ska innefatta de kostnader som samtliga berörda myndigheter har haft för administrationen av ålderspensionssystemet. Berörda myndigheter 2018 är , och . Utredningen föreslår att Statens servicecenter, på samma sätt som och , bör lämna ett underlag till om de kostnader som uppstår inom servicekontorsverksamheten avseende inkomstgrundad ålderspension. Kostnaderna är inte möjliga att direkt identifiera i serviceverksamheten eftersom beräkning av pensionsgrundande inkomst och uppbörden av ålderspensionsavgifterna görs integrerat med inkomsttaxeringen respektive skattedeklarationen. I ett serviceärende med skattefrågor är det ännu svårare att kunna identifiera att en inkomst eller ett avdrag kan påverka den pensionsgrundande inkomsten och därför till den delen utgöra en kostnad för administrationen av ålderspensionen. Vi menar därför att kostnaderna bör beräknas på motsvarande sätt som görs inom och . Inom har dessa ärenden beräknats motsvara av kostnader för berörda ålderspensionsrelaterade ärenden inom servicekontoren. Kostnaderna inom för motsvarande service- 7 Förordning (2009:1173) med instruktion för . ärenden har beräknats till , vilket utgör den genomsnittliga kostnadsandelen (av direkta och indirekta kostnader inom regionverksamhetens verksamhetsområde för beskattning). Inom servicekontoren utgör skatteärendena normalt av ärenden inom servicekontoren. Av totala kostnader för servicekontorsärenden kan därför anses vara hänförliga till AP-fond och premiepensionssystemet, vilket motsvarar . instruktion kan behöva ändras för att också omfatta Statens servicecenter. 10.6Ersättning från för utfärdande av id-kort för folkbokförda Utredningens förslag: bör ersätta Statens servicecenter för hantering av id-kort för folkbokförda vid servicekontoren. Ersättningen ska vara dels en fast ersättning om , dels en rörlig ersättning om per utfärdat id-kort. Ersättningen mellan myndigheterna bör regleras eller kvartalsvis i efterskott. Den totala ersättningen estimeras till utifrån kostnader och volymen om cirka 160 000 utfärdade idkort. Vid större förändringar, såsom ökning eller minskning av antalet servicekontor som hanterar ansökningar om id-kort eller väsentliga förändringar i ärendehandläggningen av id-kort, kan ersättningen behöva justeras. Avgiftsintäkterna 2016 var och täcker inte alla kostnader för id-kortshanteringen vid servicekontoren och övriga kostnader inom . Den del av kostnaden som inte täcks av avgifter får enligt villkor i sitt regleringsbrev finansiera med anslag. Utifrån myndigheternas underlag beräknar utredningen den totala kostnaden vid servicekontoren för hantering av id-kort till . Denna beräkning grundar sig på att verksamhetsuppföljningar vid servicekontoren visat att hanteringen av id-kort var av ärenden och att totala kostnader för servicekontoren var 210,4 miljoner kronor enligt årsredovisningen . Kostnaderna inkluderar direkta och indirekta personalkostnader, lokaler och andra gemensamma kostnader vid servicekontoren. uppstår kostnaderna på servicekontoren hos Statens servicecenter och ska ligga till grund för den ersättning för uppdragsverksamhet (resurssamordning) som ska betala till Statens servicecenter. På ett servicekontor finns vissa fasta kostnader oberoende av antalet utfärdade id-kort såsom lokaler och andra gemensamma kostnader vid servicekontoren. Därtill finns kostnader som ansvarar för, såsom teknisk utrustning vid servicekontoren, it-syste- men för id-kort, samt utbildning av och stöd till handläggarna. Ut- redningen ser att dessa kostnader även fortsättningsvis bör ligga kvar hos och berörs därför inte av att Statens servicecenter tar över servicekontoren. Statens servicecenter bör enligt utredningens mening ersättas av för de kostnader som uppstår vid servicekontorens idkortshantering. Vissa kostnader går inte lika snabbt att förändra när volymerna av id-kort ändras, varför en del av ersättningen bör vara ett fast belopp. Därför menar vi att ersättningen dels ska ha en fast del, dels en rörlig del beroende av antalet utfärdade id-kort. Utredningen föreslår att den fasta ersättningen ska vara och att den rörliga ersättningen ska vara per utfärdat id-kort, vilket för 160 000 id-kort motsvarar . Vid eventuella större förändringar av volymerna eller väsentliga förändringar med påverkan på hanteringen av id-kort vid servicekontoren kan ersättningen behöva justeras. bör också fortsättningsvis ta in ansökningsavgiften. Precis som bör ansvara för alla kostnader för idkorten, inklusive materialkostnader vid framställningen av id-kort och övriga centrala kostnader. Följande poster kommer att förändras i Statens servicecenters balansräkning per i och med ansvaret för serviceorganisationen: •Immateriella och materiella anläggningstillgångar som överförs från annan myndighet. •Eventuellt ej avskrivna tillgångar som förs över från annan myndighet. Främst kan det röra sig om inventarier i servicekontoren. •Utnyttjade lån hos för överförda tillgångar. •Eventuella pensionsskulder för personal som gjort en verksamhetsövergång till Statens servicecenter. •Semester- och kompskulder för personal som gjort en verksamhetsövergång, i de fall denna lösning avseende semester och kompledighet överenskommits. Vid överföring av balansräkningsposter mellan avlämnande myndighet och Statens servicecenter används bokfört värde som värderingsmetod. Det betyder att Statens servicecenter ska betala motsvarande det bokförda värdet till avlämnande myndigheter för tillgångar och erhålla betalning enligt samma metod för de skulder som övertas. Investeringar är i första hand aktuella vid etablering av nya servicekontor, förändring och renovering av nuvarande servicekontor samt inom it-området. ska nya servicekontor öppnas. , och har ännu inte tagit fram ett estimat för engångskostnader, löpande kostnader och behovet av investeringar för dessa nya servicekontor. Utredningen har därför gjort en uppskattning av investeringsbehovet. Utredningen beräknar investerings- och finansieringsbehovet till . Särskild information om planerade verksamhetsinvesteringar ska lämnas i budgetunderlaget för de investeringsobjekt som överstiger . Dock bedöms inga enskilda investeringar uppgå till . 10.7.2Låneram, räntekontokredit och lånebehov Alla investeringar i anläggningstillgångar finansieras via lån hos Riksgälden och amorteras i samma takt som avskrivningar görs. Statens servicecenter bör tilldelas en utökad låneram på för att bl.a. kunna överta eventuellt lånefinansierade tillgångar vid nuvarande servicekontor per , samt för serviceorganisationens investeringsbehov. Räntekontokrediten bör utökas med . I servicekontorens budget finns avskrivningar om och ska nya servicekontor öppna, vilket kan leda till ytterligare investeringar och avskrivningar. Utredningen uppskattar att ingående lånebelopp för övertagna anläggnings- tillgångar från de tre myndigheterna kan uppgå till . Tabellen visar de lån som Statens servicecenter bedöms ta över från nuvarande myndigheter, samt nyupplåning, amorteringar och avskrivningar som beräknas för budgetåren 2019–2022. Utredningen föreslår att anslagskrediten ska vara . Statens servicecenter behöver ett utökat bemyndigande avseende serviceorganisationen för att teckna nya hyreskontrakt och kunna ta över hyreskontrakt som och har , samt leverantörskontrakt relaterade till lokaler och vissa andra mindre åtaganden. Statens servicecenter behöver tillsammans med och analysera om och när den nya organisationen ska ta över respektive hyreskontrakt och andra lokalrelaterade kontrakt, samt ta fram en handlingsplan för övertagandet. Se närmare i kapitel 8 Lokalförsörjning. För de lokaler som Arbetsförmedlingen, och ansvarar för behövs ett bemyndigande för Statens servicecenter om . Beräkningen för nedanstående förslag utgår från att ungefär samma situation gäller för de hyreskontrakt som ansvarar för. Tillskottet i budgetpropositionen för förstärkt service beräknas leda till vissa ökade lokalkostnader och åtagandet beräknas öka med . Förslaget på bemyndigande gäller hela det åtagande som Statens servicecenter ska göra för lokaler, även om Arbetsförmedlingen, , eller en annan statlig myndighet är lokalhållare. Därtill beräknas ett behov av bemyndigande om för it-tjänster och andra åtaganden, räknat på en årlig kostnad om och ett treårigt åtagande. 10.7.5Större förändringar i behovet av lokaler I budgetunderlagen ska myndigheter lämna uppgifter om förväntade större förändringar i sitt behov av lokaler avseende de tre närmaste följande räkenskapsåren. För de drygt 100 servicekontoren förutses inte några större förändringar, annat är enstaka flyttar till nya lokaler. Utredningen ska i slutredovisningen lämna förslag på ytterligare platser 8 Lokaler står för (mnkr) och it m.m. för . Existerande lokalkontrakt ; för nya servicekontor etablerade 2018 med lokalkostnad om och kontraktstid; andra åtaganden om . för nya servicekontor etablerade 2019 (se fotnot ovan); för förnyelse av en tredjedel av lokalkostnaderna om ungefär och räknat ; andra bemyndiganden om ; för åtaganden avseende it. för att hyreskontrakten och andra kontrakt har löpt och därmed har åtagandet minskat; för åtaganden avseende it. där serviceorganisationen ska tillhandahålla service, samt avseende fler myndigheters lokala service. Detta kan leda till vissa förändringar av lokalbeståndet. utgår från principen att inte mer medel lyfts från myndigheten i samband med flytten av verksamheten än vad som motsvarar deras driftkostnader för servicekontoren . Myndighetens bedömning är att förslaget innebär att mer pengar tas från deras verksamhet än kostnaderna de har och de motsätter sig därför utredningens förslag. Utöver de driftkostnader som ingår i den gemensamma kalkylen för servicekontoren har bl.a. kostnader för central ledning och styrning samt övriga stödfunktioner såsom för HR, kommunikation, it och säkerhet. Utredningen beräknar dessa kostnader till cirka 5–. Utredningens förslag innebär att anslag minskar med och för OH-kostnader och itupprustningar. Sammantaget är anslaget som föreslås gå över alltså något mindre än kostnader för nuvarande servicekontorsverksamhet. motsätter sig förslaget att vissa medel ska gå till Statens servicecenters förberedelser . Enligt myndigheten behövs hela beloppet för att täcka myndighetens kostnader. De tre myndigheterna har – såvitt utredningen kunnat finna – ännu inte budgeterat sina kostnader för uppdraget att etablera nya kontor . Utredningen redovisar därför i avsnitt 10.1 en beräkning av vad de tilldelade medlen ger utrymme för och bedömer att det räcker såväl till att öppna minst tio nya kontor, resursförstärkning av existerande kontor, upprusta och modernisera it-lös- ningar som till Statens servicecenters förberedelser. bedömning är att myndigheten även framledes kommer behöva resurser för samverkan med servicekontorsverksamheten, varför de anser att alla resurser inte kan överföras till . anser vidare att utredningen bör beakta att myndigheten inte är huvudman för några servicekontor och att de därför kan antas ha lägre overheadkostnader än övriga myndigheter. Utredningen har beaktat synpunkterna i de slutliga förslagen genom att de tillkommande kostnaderna för ledning, styrning och stöd (avsnitt 10.4.1) har fördelats mellan myndigheterna efter samma andel som tillskotten i budgetpropositionen och inte efter en tredjedel per myndighet. Statens servicecenter anser att utredningen underskattar finansieringsbehovet för förberedelser , samt dimensioneringen av den nya serviceorganisationens styrning, ledning och stödfunktioner. Enligt myndighetens mening ger utredningens förslag inte tillräckliga förutsättningar för Statens servicecenter att förbereda övertagandet av serviceverksamheten från . Statens servicecenter anser också att det finns en risk för att utredningen har underskattat nuvarande kostnader för gemensam ledning, styrning och stöd av den befintliga servicekontorsverksamheten. och Statens servicecenter tillstyrker förslagen avseende ersättning för administration av inkomstgrundad ålderspension och har inte haft synpunkter på förslaget. och Statens servicecenter tillstyrker förslaget avseende identitetskort. förstår att det initialt behövs en satsning av Statens servicecenter för att bygga upp ledning, styrning och kompetens inför att de ska ta över servicekontorsverksamheten. Myndigheten har i övrigt inga synpunkter på förslagen. 11 Konsekvenser av förslagen Utredningen bedömer att våra förslag inte får några konsekvenser för det kommunala självstyret, brottsligheten eller det brottsförebyggande arbetet. 11.1Konsekvenser för enskilda, jämställdhet och offentlig service i olika delar av landet Genomgående i delbetänkandet diskuteras medborgares, företags och företagares behov av lokal statlig service. Förslagen i detta delbetänkande är utarbetade för att skapa bättre tillgänglighet till servicen i såväl geografiskt avseende som i avseendet att medborgare och företag har varierande behov av service. Utredningens bedömning är att konsekvenserna av förslagen är positiva för enskilda och för offentlig service i hela landet. Offentlig verksamhet bör planeras bl.a. utifrån ett jämställdhetsperspektiv för att skapa ett mer rättvist samhälle och effektivare resursutnyttjande. Målet i jämställdhetspolitiken är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. Servicekontorsmyndigheternas kundundersökningar visar att kvinnor upplever servicekontoren som något mindre tillgängliga än vad män gör. Utredningens bedömning är dock att förslagen som lämnats i detta delbetänkande är neutrala och inte kommer att ha några direkta effekter för jämställdheten. och kommer att behöva förhålla sig till att den lokala servicen till medborgare och företagare avseende deras respektive verksamhetsområde genomförs av en annan myndighet. Alla tre myndigheterna kommer fortsatt behöva tillhandahålla information till och utbildning av personalen på servicekontoren, förmodligen i större utsträckning än . Det kommer därför vara viktigt med ett nära samarbete med Statens servicecenter, så att myndigheterna gemensamt kan arbeta med och säkerställa en fortsatt hög kompetensnivå hos servicehandläggarna. Om servicen inte blir av tillräckligt hög kvalitet kommer det att påverka de myndigheter för vars räkning servicen ges. Statens servicecenter och de tre myndigheterna kommer också att behöva samverka om kvalitetssäkring av den lokala serviceverksamheten, inklusive servicehandläggarnas kompetens. Utredningen ser ingen anledning till att detta inte kommer att fungera, men bedömer att det kan komma att ställa större krav än på ett väl utvecklat kvalitetssystem. Statens servicecenter ska ansvara för de generella it-lösningarna såsom it-arbetsplatser och kundarbetsplatser, medan respektive myndighet ska ansvara för att tillhandahålla de myndighetsspecifika verksamhetssystemen. Detta liknar till större delen dagens förhållande även om ett av förslagen innebär att framöver ska tillhandahålla serviceorganisationens it-lösningar. Som en följd av att verksamheten går över till kommer servicekontorsmyndigheternas förvaltningsanslag att minska. Statens servicecenter tillförs i stället motsvarande medel på ett förvaltningsanslag. Statens servicecenter har avgiftsintäkter för ekonomi- och löneadministration avseende servicekontorsverksamheten. Genom förslaget om medel på ett förvaltningsanslag får Statens servicecenter täckning för kostnader motsvarande nuvarande avgiftsintäkter. Statens servicecenter kommer att behöva bokföra kostnader för serviceorganisationens ekonomi- och löneadministration i den interna redovisningen som intäkt för Statens servicecenters myndighetsservice och en anslagsfinansierad kostnad för serviceorganisationen. Statens servicecenter kommer att ha vissa kostnader för förberedelser och för att bygga upp sin styrning och ledning av serviceorganisationen . Kostnaderna beräknas till . Utredningens bedömning är att , och bör kunna minska sina egna kostnader åtminstone i motsvarande grad som de minskade anslagen. Utredningen räknar med att de tre myndigheterna kommer att ha vissa mindre omställningskostnader, t.ex. för överlämningen av verksamheten och för vissa anpassningar av centrala stödfunktioner inom myndigheterna. Bedömningen är dock att dessa omställningskostnader är små. Utredningen har analyserat arbetsrättsliga frågeställningar och bedömt kostnader förknippade med förslagen. Vilka personalaspekter som kan komma i fråga när arbetsuppgifter övergår från en arbetsgivare till en annan beror förenklat på fem omständigheter: •om övergången är att betrakta som en övergång av verksamhet eller inte, •om övergången sker inom samma ort eller till en annan ort, •vilka bland personalen som träffas av verksamhetsövergången, •om personal som träffas av verksamhetsövergången bekräftar eller motsätter sig övergången, •hur verksamheten organiseras i den övertagande verksamheten, jämfört med hur den är organiserad hos den överlämnande verksamheten. Med verksamhetsövergång avses enligt EU-direktiv /23/EG en överlåtelse av en ekonomisk enhet som behåller sin identitet. Direktivet omfattar inte i sig en administrativ omorganisation av offentliga förvaltningsmyndigheter eller överlåtelser av administrativa funktioner mellan förvaltningsmyndigheter. I den svenska implementeringen av direktivet, som skett i lagen (1982:80) om anställningsskydd (LAS) och lag (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet (MBL), görs emellertid ingen åtskillnad mellan offentlig och privat verksamhet. Det har även bekräftats i praxis att verksamhet som går över från en myndighet till en annan omfattas av reglerna i 6 b § LAS, se AD 1999 nr 21. Huruvida en verksamhet har behållit sin identitet är en komplex frågeställning, där en helhetsbedömning ska göras utifrån flera faktorer. har utvecklat en praxis (de så kallade Spijkerkriterierna) där följande aspekter ska beaktas: •arten av företaget eller verksamheten, •frågan om företagets materiella tillgångar, såsom byggnader och lösöre, har överlåtits eller inte, •värdet av överlåtna immateriella tillgångar vid överlåtelsetidpunkten, •om majoriteten av de anställda har tagits över av den nya arbetsgivaren eller inte, •om kunderna har tagits över eller inte, •graden av likhet mellan verksamheten före och efter överlåtelsen, och •i förekommande fall den tidsperiod under vilken verksamheten har legat nere. praxis har utformats med utgångspunkt i privat verksamhet eftersom direktivet inte omfattar förvaltningsmyndigheter. Arbetsdomstolen har därför uttalat att kriterierna om verksamhetens art, kunder och graden av likhet mellan verksamheterna inte har samma tyngd vid övergång mellan myndigheter. Regelverket om verksamhetsövergång är inte dispositivt, vilket innebär att det inte står mottagande myndighet och överlämnande myndighet fritt att göra en överenskommelse om huruvida man ska betrakta övergången som verksamhetsövergång. Det är den mottagande myndigheten, dvs.