sou · H5B36 · 2017-02-08 00:00:00 — I de fall där domstolen kommer fram till att det finns en risk för att barnet kommer att fara illa, bör detta väga tungt i den helhetsbedöm- ning av samtliga omständigheter som skall göras. Om en förälder ut- sätter barnet eller någon annan i familjen för våld, trakasserier eller andra kränkningar, är det i de allra flesta fall bäst för barnet att den föräldern inte får del i vårdnaden. Prövningen kan också mynna ut i att något umgänge inte alls bör äga rum. I andra fall kan bedömningen göras att ett umgänge visserligen är bäst för barnet men att det bör ske i särskilda former, t.ex. i närvaro av en kontaktperson. Det måste dock som alltid bli beroende av en individuell prövning, där det avgörande är vad som är bäst för barnet. Följande uttalande gjordes i propositionen om hur riskbedömningen närmare bör göras (se prop. 2005/06:99 s. 42 och 43). Denna skall grundas bl.a. på vad som är utrett om tidigare inträffade händelser och om andra faktiska omständigheter. Omständigheter som kan ha betydelse för bedömningen är t.ex. tidigare övergrepp, hot om övergrepp, allmän attityd till våld, missbruksproblem och psykisk sjuk- dom. Som kommittén framhåller gäller alltså inte lika höga beviskrav som i brottmål, och ett påstående om övergrepp skall beaktas i vård- nadsmålet även om t.ex. en förundersökning hos polisen har lagts ned. Är det utrett att en förälder tidigare gjort sig skyldig till övergrepp, bör en nyanserad bedömning göras av det inträffade. Om övergreppen har skett systematiskt , varit allvarliga eller riktats mot flera personer, finns det ofta skäl att utgå från att barnet skulle fara illa med den föräldern som vårdnadshavare. Detsamma gäller om det framgår att övergreppen är ett utslag av förövarens behov av att ut- öva makt och kontroll över sitt offer. Ett sådant beteende kan vara svårt att förändra och innebär allmänt sett en större risk för att barnet skall fara illa. Om en förälder däremot gjort sig skyldig till en enstaka över- ilad handling mot den andra föräldern, kan risken vara mindre för att barnet kommer att fara illa. Av betydelse är också när våldet eller kränk- ningarna har skett. Ligger övergreppen långt tillbaka i tiden och har för- hållandet mellan föräldern och barnet fungerat väl efter detta, behöver det inte alltid innebära att det finns en risk för att barnet far illa. Är det omvänt så att övergreppen har ägt rum, och är förhållandet mellan barnet och föräldern osäkert, kan risken vara större. Har föräldern genomgått behandling för att undvika en upprepning, är även det en Risken för att barnet far illa omständighet som måste beaktas. Hänsyn måste givetvis också tas till barnets egen inställning. 12.3Närmare om riskbedömningar i vårdnadsutredningar 12.3.1Socialstyrelsens allmänna råd m.m. om riskbedömningar Enligt 6 kap. 19 § tredje stycket FB får rätten uppdra åt social- nämnden att utse någon att genomföra en utredning om vårdnad, boende och umgänge. Som det framhölls i förarbetena är det ange- läget att utredaren inom ramen för en vårdnads-, boende- och umgängesutredning prövar påståenden om övergrepp och gör en riskbedömning. Utredningen ger ett viktigt underlag för domstolens beslut. Genom sin kontakt med och kännedom om barnet måste utredaren skaffa sig en bild av hur barnet upplever sin situation och hur eventuella övergrepp i familjen har påverkat och kan komma att påverka barnet framöver, liksom risken för framtida övergrepp. Det kan också genom utredningen komma fram omständigheter som tyder på att ett påstående om övergrepp saknar grund (se prop. 2005/06:99 s. 43). I allmänna råd om socialnämndens ansvar för vissa frågor om vårdnad, boende och umgänge (SOSFS 2012:4) finns vissa rekommendationer om hur utredningsförfarandet bör bedrivas. Av de allmänna råden framgår att vid samtal med föräld- rarna bör utredaren ta reda på om det har förekommit hot, miss- bruk, psykisk ohälsa eller andra problem i familjen. Utredaren bör också ta reda på om barnet eller någon annan i familjen har utsatts för våld eller andra övergrepp eller om barnet olovligen har förts bort, hållits kvar eller på något annat sätt farit illa. Om så är fallet rekommenderas utredaren att ställa frågor till föräldrarna om vad barnet har upplevt, om barnet självt har blivit utsatt och hur barnet har påverkats. Utredaren bör även ta reda på hur föräldrarnas om- sorgsförmåga har påverkats och vilka möjligheter de har att till- godose barnets behov. I samtalet med föräldrarna bör också tas upp om det föreligger en risk för att barnet kan fara illa. Om en förälder lämnat graverande uppgifter om den andra föräldern, t.ex. om miss- bruk eller våldsbenägenhet, framgår av de allmänna råden att ut- Risken för att barnet far illa redaren så snart det är möjligt bör låta den andra föräldern bemöta uppgifterna. När det gäller kontakten med barnet anger att ett av syftena med att träffa barnet bör vara att ta reda på hur barnet mår. Av de allmänna råden framgår vidare att om våld eller andra övergrepp, hot, missbruk eller psykisk ohälsa har förekommit i familjen, bör utredaren ta reda på vilka konsekvenser detta har fått för barnet. Beträffande utredningsrapporten anges i de allmänna råden att utredaren bör redovisa om någon av föräldrarna har en sådan livs- föring som kan inverka på omsorgsförmågan, t.ex. missbruk, psykisk ohälsa, våldsbenägenhet eller kriminalitet. När det gäller bedöm- ningen bör utredaren enligt utredningen lyfta fram sin bedömning av om det finns en risk för att barnet eller någon annan i familjen utsätts för våld eller andra övergrepp eller att barnet olovligen förs bort, hålls kvar eller på något annat sätt far illa. I om vårdnad, boende och umgänge3 finns ett separat kapitel om särskilda problem hos föräldrarna, vilket ger viss vägledning för hur socialnämndens familjerättshandläggare kan gå till väga för att undersöka om det förekommer våld, missbruk etc. i familjen (kap. 9, s. 139–154). innehåller även ett avsnitt om den riskbedömning som bör redovisas i utrednings- rapporten. I denna del återger handboken i princip endast de för- arbetsuttalanden som vi citerat i avsnitt 12.2 (s. 248–251). 12.3.2Socialstyrelsens arbete med metodutveckling för riskbedömningar Regeringen gav i uppdrag att samman- ställa kunskapsläget om hur riskbedömningar ska göras när social- nämnden utreder frågor om vårdnad, boende och umgänge. Social- styrelsen skulle även redovisa metoder för hur man kan utveckla en mer strukturerad och systematisk riskbedömning på området. Som ett led i den första delen av uppdraget presenterades i lägesbeskriv- ningen Hur gör familjerätt riskbedömningar i utred- 3 Vårdnad, boende och umgänge. – stöd för rättstillämpning och handläggning inom familjerätt, , 2012. Risken för att barnet far illa ningar om vårdnad, boende och umgänge? En enkätundersökning4 resultatet av en genomförd enkätundersökning bland yrkesverk- samma familjerättssocionomer över landet.5 Undersökningen visade att drygt hälften av de svarande ansåg att det förtydligande som lagändringen om riskbedömningar innebar har lyft fram frågorna, bidragit till ett annat sätt att tänka kring risker och vara observant samt även gett ett stöd i att ta upp sådana frågor med föräldrarna (s. 6). Cirka en tiondel av de svarande uppgav att de använde någon form av strukturerad metod för riskbedömningarna. Bland de svårig- heter som finns i samband med riskbedömningar nämnde flertalet av de svarande fall där det bara finns misstankar, obekräftade på- ståenden och oklara uppgifter om risker. I dessa fall handlar det om att bedöma olika källors trovärdighet. En annan svårighet som många av de svarande uppgav gäller avvägningen mellan eventuella risker och hur stora de är i förhållande till alternativen och vilka konse- kvenserna kan bli för barnet. De svarande efterfrågade mer kunskap och utbildning, vägledning, strukturerade metoder och utvärderade riskbedömningsinstrument för bedömningarna (s. 6, 10, 11 och 17). Som ett annat led i den första delen av regeringsuppdraget pre- senterades i redovisningen Riskbedömningar i samband med utred- ningar om vårdnad, boende och umgänge6 resultatet av en systema- tisk kartläggning av det vetenskapliga kunskapsläget när det gäller standardiserade bedömningar i samband med utredningar om vård- nad, boende och umgänge.7 I redovisningen slogs fast att det saknas svensk forskning som ger ett tillräckligt vetenskapligt underlag som kan vara till stöd vid den riskbedömning som socialnämnden ska göra i samband med sådana utredningar. Det konstaterades dock att forskning från andra områden visar att standardiserade bedöm- 4Artikelnummer 2007-131-45, . 5Det ska nämnas att svarsfrekvensen var relativt begränsad. Svar kom in från socionomer från cirka en fjärdedel av landets kommuner. 6Brännström, , Riskbedömningar i samband med utredningar om vårdnad, boende och um- gänge, metoder i social arbete och , artikelnr 2007- 112-4, . 7En mer utförlig presentation av den systematiska kartläggningen finns i rapporten serade bedömningar i samband med utredningar om vårdnad, boende och umgänge. En syste- matisk kartläggning av forskningsaktiviteten, m.fl., metoder i socialt arbete och , artikelnr 2009-126-26, . Risken för att barnet far illa ningsinstrument8, i förhållande till en klinisk bedömning, ger såväl bättre prognosförmåga som en ökad transparens. Sådana instru- ment medför bättre rättssäkerhet och ökade förutsättningar för mer enhetliga beslut inom och mellan olika förvaltningar. Slutsatsen var att det finns ett behov av ett långsiktigt utvecklings- och utvär- deringsarbete av riskbedömningsinstrument som kan användas i svenska utredningar om vårdnad, boende eller umgänge (s. 25 och 26). När det gäller den del av uppdraget som handlar om att redovisa metoder för hur man kan utveckla en mer strukturerad och syste- matisk riskbedömning på området är detta arbete inte slutfört. Den juridiska komplexiteten i uppdraget gör att stödet för riskbedöm- ningar dröjer.9 12.3.3Socialstyrelsens uppföljning av socialnämndens riskbedömningar i vårdnadsutredningar fick i uppdrag av regeringen att följa upp hur vårdnadsreform slagit igenom i socialnämndens arbete. Uppdraget redovisades i rapporten och barnet i vårdnadstvister. Uppföljning av hur vårdnadsreform slagit igenom i arbete.10 Inom ramen för uppdraget under- sökte bl.a. hur genomför bedöm- ningar av risken för att ett barn far illa. En riksomfattande enkät- undersökning med i landets kommuner och stads- delar visade att av kommunerna inte har till- gång till något riskbedömningsinstrument. I de kommuner som 8Med standardiserad bedömning avses att praktikerns beslut vägleds av en modell, där förut- bestämda faktorer vägs samman på ett i förväg bestämt sätt. I den standardiserade bedöm- ningen används någon form av standardiserat bedömningsinstrument som i allmänhet base- ras på forskning om risk- och skyddsfaktorer för framtida problem. En klinisk bedömning innebär i stället att en praktiker fattar beslut grundat på erfarenheter och kunskaper om klientens unika och individspecifika omständigheter (redovisningen s. 14). 9Se Familjerätten och barnet i vårdnadstvister. Uppföljning av hur vårdnadsreform slagit igenom i arbete, artikelnr , , s. 23. Risken för att barnet far illa hade riskbedömningsinstrument nämndes SARA11, BBIC12, ESTER13 och PATRIARK14 (se s. 23). Inom uppdraget gjordes också en aktstudie där projektgruppen gick igenom utredningar om vårdnad, boende och umgänge. konstaterade att det inte var möjligt att uppskatta hur ofta det finns ett behov av en mer ingå- ende riskbedömning i de genomförda utredningarna och hur van- ligt förekommande riskbedömningar faktiskt är eftersom dessa inte alltid dokumenteras. Resultatet av aktstudierna visade att en risk- bedömning finns dokumenterad i av utredningarna för jämfört för utredningarna för (se s. 24).15 Den riksomfattande enkätundersökningen innehöll en fråga om hur ofta dokumenterar riskbedömningar. I enkätsvaren uppgav av de svarande kommunerna att de alltid doku- menterar den riskbedömning som görs och av de svarande uppgav att de så gott som alltid eller ofta gör det. Av de svarande uppgav att de endast i vissa fall eller så gott som aldrig dokumenterar den riskbedömning som görs (se s. 24 och 25). Vid en gruppintervju med fyra rådmän inom ramen för upp- draget framkom att rådmännen efterlyser bättre och tydligare risk- bedömningar (s. 25). konstaterade att socialnämnden behöver bli bättre på att dokumentera och inte minst tydliggöra de riskbedömningar som faktiskt görs. Man noterade att uppföljningen visar på få exem- pel på tydliga riskbedömningar och att de risker som tas upp oftast beskrivs i det ”allmänna flödet” eller som en del av konsekvens- analysen. konstaterade också att det finns stora skill- 11SARA är förkortning för Spousal Assault Risk Assessment Guide. Det är ett hot- och riskbedömningsinstrument som främst är inriktat på bedömningen av risken för partnervåld (rapporten s. 23). 12BBIC står för Barnets behov i centrum och är ett handläggnings- och dokumentations- system för utredning, planering och uppföljning i social barnavård (rapporten s. 23). 13ESTER-bedömning syftar till att upptäcka barn och unga i riskzonen för normbrytande beteende (rapporten s. 23). 14PATRIARK är en checklista eller en guide som kan användas som hjälpmedel vid bedöm- ning av risken för hedersrelaterat våld (rapporten s. 23). 15Socialstyrelsen reserverade sig dock med hänsyn till det relativt låga antalet utredningar (cirka 80 utredningar från respektive år). Risken för att barnet far illa nader mellan hur kommunerna genomför riskbedömningar och i vilka situationer det bedöms vara nödvändigt (s. 25). 12.3.4Viss forskning om riskbedömningar i vårdnadsmål I avhandlingen processer – En rättsvetenskaplig studie av riskbedömningar i vårdnads- och LVU-mål studeras riskbedömningar i sådana mål. Det konstateras att rättsläget är oklart i fråga om 2006 års reform har medfört att risknivån sänkts. Vidare konsta- teras att risknivån förmodligen ligger på samma nivå som påtaglig risk i LVU-mål. I avhandlingen görs bedömningen att beviskravet styrkt torde gälla för övergrepp eller andra riskfaktorer medan bevis- kravet för risken i stället är att den ska vara sannolik.16 Förutsättningarna för att utarbeta riskbedömningsinstrument för familjerättsliga ärenden undersöks i en artikel i – Standardiserade metoder för att bedöma risk i ärenden om vårdnad, boende och umgänge. Där konstateras att det skulle vara värdefullt om familjerätten gavs någon form av stöd i sin riskbedömning men att en standardiserad metod för riskbedömningar möter flera ut- maningar. Det anförs bl.a. att det inte är tillräckligt med en check- lista över vilka faktorer som bör utredas och beaktas utan modellen måste även täcka in hur information ska tas in. Vidare noteras att det i de aktuella ärendena finns en risk både för falska anklagelser och falska förnekanden.17 I kapitlet Risk och riskbedömningar i familjerättstvister i anto- login Barns röster om våld. Att lyssna, tolka och förstå konstaterar författarna att riskbedömningar i familjerättsliga utredningar fort- farande är ett utvecklingsområde. Det noteras att det saknas ett systematiskt metodstöd för riskbedömningar som integrerar barnets perspektiv och upplevelse. Författarna noterar att när handläggare använder sig av något riskbedömningsinstrument gäller det i första hand instrument som tar sikte på att bedöma våldsutövarens farlig- 16Kaldal, , Parallella processer – En rättsvetenskaplig studie av riskbedömningar i vård- nads- och LVU-mål, 2010 s. 271 och 272. 17Kaldal, , Standardiserade metoder för att bedöma risk i ärenden om vårdnad, boende och umgänge, nr 3 2012/13 s. 540–562. Risken för att barnet far illa En trygghetsbedömning med fokus på barnets upplevelse kan därmed få väldigt lite utrymme.18 12.3.5Ett regeringsuppdrag till Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd I regleringsbrev för budgetår 2017 som beslutades gav regeringen för familjerätt och föräldraskaps- stöd (MFoF) i uppdrag att ta fram ett handläggningsstöd för social- nämndernas arbete med riskbedömningar i ärenden om vårdnad, boende och umgänge. Uppdraget ska redovisas till () . 12.4Vår kartläggning och analys av tingsrätternas och socialnämndernas riskbedömningar I detta avsnitt redovisar vi vår kartläggning av hur tingsrätter och socialnämnder redovisar och beaktar risken för att barnet far illa i mål om vårdnad, boende och umgänge. Kartläggningen grundar sig huvudsakligen på den genomgång av domar om vårdnad om barn som vi redovisat i kapitel 7 och på en genomgång av vårdnads- utredningarna i dessa mål. Genomgången har kompletterats med en redovisning av vad som framkommit om riskbedömningar vid våra möten med familjerätter, domare, advokater och intresseorganisa- tioner. Under våra överväganden redovisar vi vår bedömning av om riskbedömningar görs i tillräcklig omfattning och om de håller till- räckligt hög kvalitet. 18 , , , Risk och riskbedömningar i familjerättstvister. I , , , , (Red.) Barns röster om våld. Att lyssna, tolka och förstå, andra upplagan, 2015 s. 129–147. Risken för att barnet far illa 12.4.2Vår genomgång av vårdnadsutredningar och tingsrättdomar Den checklista som vi använde som stöd i vår genomgång av domar om vårdnad om barn innehåller ett antal frågor som tar sikte på om socialnämnden respektive tingsrätten hade skäl att göra och i så fall också gjorde en riskbedömning (se bilaga 4, frågorna 41, 42, 148 och 149). Vid vår genomgång noterade vi om socialnämnden respek- tive domstolen kände till påståenden om hot eller våld, sexuella övergrepp, risk för olovligt bortförande eller kvarhållande, miss- bruk, psykisk ohälsa eller omsorgsbrister. Med omsorgsbrister avser vi mer allmänt hållna påståenden om att en förälder, på annat sätt än genom våld eller hot, har brustit eller riskerar att brista i omsorgen. Det kan vara fråga om sådana brister som ryms inom uttrycket ”annars far illa” i 6 kap. 2 a § andra stycket FB, men det kan också röra sig om uppgifter om att en förälder brister i föräldraförmågan utan att det för den skull i egentlig mening innebär att barnet riskerar att fara illa. Vi har alltså i detta sammanhang gjort en ganska vid tolkning av vilka omständigheter som bör motivera att en risk- bedömning görs. Om socialnämnden respektive tingsrätten kände till sådana omständigheter kontrollerade vi även om en riskbedöm- ning har gjorts. Vi vill framhålla att det var svårt att avgöra om den som utförde vårdnadsutredningen respektive dömde i målet verkligen värderade en risk på ett sådant sätt att man kan anse att en riskbedömning hade gjorts. Om en riskbedömning har gjorts i ett enskilt fall kan också vara föremål för olika uppfattningar. Trots detta har vi ansett att det kan vara av värde att redovisa vår be- dömning i frågan. Resultatet nedan bör dock tolkas med hänsyn tagen till att olika tolkningar kan vara möjliga. Redovisade siffror bör närmast ses som grova uppskattningar. Risken för att barnet far illa I vilken utsträckning gör socialnämnden respektive tingsrätten en riskbedömning? Vår genomgång visar att socialnämnden kände till uppgifter om hot eller våld, olovligt bortförande eller kvarhållande, missbruk, psykisk ohälsa eller omsorgsbrister i ett hundratal av de mål vi har under- sökt.19 Tingsrätten hade kännedom om sådana omständigheter i ytterligare ett femtontal mål. Den vanligaste uppgiften gällde brist- ande föräldraförmåga, vilket åberopades till stöd för ett yrkande om ensam vårdnad i mer än hälften av dessa mål. Den näst van- ligaste omständigheten var våld eller hot mot föräldern. Därefter följde missbruk och våld eller hot mot barnet. Mindre vanligt var uppgifter om psykisk ohälsa, risk för att barnet olovligen förs bort eller hålls kvar och sexuella övergrepp mot barnet eller någon annan. Enligt vår bedömning visar genomgången att socialnämnden i stor utsträckning gör någon form av riskbedömning i de mål där uppgifter av det slag som vi angett ovan förekommer. Vi bedömer att vårdnadsutredningen i dessa mål i cirka 9 fall av 10 i vart fall delvis innehåller en dokumenterad riskbedömning. Vår uppskatt- ning går ganska väl att förena med resultatet av den enkätunder- sökning som lät genomföra som ett led i uppfölj- ningen av vårdnadsreform när de gäller hur ofta social- tjänsten dokumenterar riskbedömningar, se avsnitt 12.3.3. Enkät- undersökningen visade visserligen att socialnämnden gör riskbedöm- ningar i något mindre utsträckning än vad vi har bedömt. Man ska dock ha i åtanke att undersökningen genomfördes och alltså ligger tillbaka. Det kan på goda grunder antas att landets socialtjänster följt rekommendation om att bättre dokumentera och tydliggöra de riskbedömningar som faktiskt görs. Enligt vår bedömning innehåller domarna jämfört med vårdnads- utredningarna totalt sett i något mindre utsträckning en dokumen- terad riskbedömning. Vi bedömer att tingsrätterna i cirka två tredje- delar av målen där det finns uppgifter av aktuellt slag i vart fall del- vis redovisar en riskbedömning i domen. 19 I detta avsnitt bortser vi när det gäller socialnämnden från de relativt få mål där vi inte haft tillgång till vårdnadsutredningen. Risken för att barnet far illa Det finns vissa variationer när det gäller i vilken utsträckning riskbedömningar görs utifrån vad uppgiften avser. Enligt vår be- dömning gjorde socialnämnden en riskbedömning i samtliga fem fall i vår undersökning där någon av föräldrarna åberopade sexuella övergrepp mot barnet eller mot någon annan som grund för sin talan om ensam vårdnad. När det gäller uppgifter om våld eller hot mot såväl barnet20 som mot den andra föräldern21 bedömer vi att socialnämnden dokumenterade en riskbedömning i cirka 9 fall av 10. Enligt vår uppfattning gjorde även tingsrätten en riskbedömning i samtliga fall i vår undersökning där någon av föräldrarna åberopade sexuella övergrepp mot barnet eller mot någon annan som grund för sin talan om ensam vårdnad. När det gäller uppgifter om våld eller hot mot barnet dokumenterade tingsrätten i cirka 8 fall av 10 en riskbedömning medan motsvarande andel när uppgiften avsåg våld mot den andra föräldern var cirka 7 fall av 10. Totalt sett gjorde tingsrätten en riskbedömning i tre fjärdedelar av de mål där någon form av övergrepp åberopades. Hur redovisar socialnämnden respektive tingsrätten sin riskbedömning? Inför vår redogörelse för hur socialnämnden respektive domstolen redovisar en riskbedömning har vi närmare granskat ett antal domar tillsammans med vårdnadsutredningen i målet. I vårt urval har vi fokuserat på mål som innehåller en uppgift om någon form av övergrepp. Vi kan konstatera att det är vanligt att socialnämnden redovisar en riskbedömning i vårdnadsutredningen under en egen rubrik. Som vi noterade i avsnitt 7.2.26 förekommer det dock att även föräldrarnas samarbetssvårigheter och den risk dessa svårig- heter kan innebära för barnets utveckling behandlades under denna rubrik. Det förekommer också att utredaren redovisar riskbedöm- ningen tillsammans med konsekvensanalysen eller som en del av utredarens slutliga bedömning. Som vi konstaterat i avsnitt 7.2.26 hänvisade den som verkställde utredningen endast i ett fåtal fall till 20Vi vill här påpeka att det rör sig om 18 mål, varför varje mål får ett förhållandevis stort genomslag vid bedömning. 21Totalt 36 mål. Risken för att barnet far illa en särskild metod vid riskbedömningen, som t.ex. FREDA-farlig- hetsbedömning22 och PATRIARK23. När det gäller domarna är det vanligt att domskälen inleds med ett konstaterande av att risken för att barnet far illa är en omstän- dighet som man ska fästa särskilt avseende vid när man bedömer barnets bästa. Tingsrätternas riskbedömning består ofta av en redo- görelse och värdering av omständigheterna som liknar den som en domstol gör vid ställningstagande till bevisfrågorna i ett brottmål.