sou · H5B36 · 2017-02-08 00:00:00 — En del barn placerades i ett jour- eller familjehem, andra hos en släkting. När det gäller 5 av barnen hade socialnämnden ännu inte väckt talan om överflyttning av vårdnaden. För övriga 18 barn hade socialnämnden väckt en sådan talan och domstolen 9 Se , Hans, Mänskliga rättigheter i europeisk praxis. En kommentar till Europakon- ventionen om de mänskliga rättigheterna, 2015 s. 403. Allvarligt våld i familjen – överflyttning av vårdnad hade också flyttat över vårdnaden till en särskilt förordnad vård- nadshavare. I drygt hälften av fallen dröjde det mellan 1 och från det att barnet berövades sin mamma till dess att vårdnaden flyt- tades över. En tredjedel av barnen fick en eller två särskilt förord- nade vårdnadshavare . I mer än hälften av fallen flyttades vårdnaden till en nära släkting. Vidare flyttades vårdnaden i 1 fall till familjehemmet och i 2 fall interimistiskt till en person med juridisk kompetens. Sammanlagt flyttades vårdnaden interimistiskt i 3 fall. Inom ramen för arbetet fick veta att det –2012 fanns fler ärenden där en förälder – det tycks i samt- liga fall ha varit pappan – hade dödat den andra. Dessa ärenden rörde ytterligare sex barn. Av dessa hade ett barn interimistiskt fått en särskilt förordnad vårdnadshavare medan fyra barn fortfarande hade pappan som vårdnadshavare. Ett av barnen saknade för tillfället vårdnadshavare. hade alltid som målsättning att väcka talan om överflyttning av vårdnaden till en särskilt förordnad vårdnadshavare när den ena vårdnadshavaren har dödat den andra. Ett par förkla- ringar till att det ändå kunde dra ut var att barnet saknade ett nätverk eller att det i nätverket inte fanns någon lämplig person att flytta över vårdnaden till. En annan förklaring var att det inte fanns någon person som var beredd att åta sig uppdraget, eftersom pappan motsatte sig en vårdnadsöverflyttning. I enkätundersökningen svarade 98 kommuner att de –2012 hade haft ärenden med våld i familjen som kunde med- föra en bestående fara för barnets hälsa och utveckling enligt 6 kap. 7 § FB. Endast 5 av kommunerna uppgav dock att de under period- en hade haft ärenden där socialnämnden väckt en sådan talan. Det fanns i huvudsak ett par förklaringar till detta. Den vanligaste var att barnets mamma hade begärt ensam vårdnad och att socialnämn- den därför inte hade behövt väcka talan. Den andra förklaringen var att barnet var placerat i ett familjehem och att vårdnaden skulle flyttas över till familjehemsföräldrarna när barnet rotat sig där. slutsats av kartläggningen var att socialnämndens ansvar för att uppmärksamma behovet av en vårdnadsöverflyttning när det har förekommit dödligt våld i familjen inte behöver utökas. En automatisk prövning av vårdnadsfrågan ansågs därför inte vara nödvändig. ansåg dock att förutsättningarna att Allvarligt våld i familjen – överflyttning av vårdnad hitta en särskilt förordnad vårdnadshavare i de fall det inte finns någon lämplig person i barnets nätverk att flytta över vårdnaden till behöver förstärkas. Det var därför angeläget att det görs en utred- ning av olika möjligheter att få fram fler personer som kan ta på sig att företräda barnet eller alternativa lösningar för att ge barnet en företrädare. Som exempel angav att vissa personer, däribland tjänstemän inom socialnämnd eller överförmyndarnämnd, i specifika situationer skulle kunna åläggas att överta ett ansvar som barnets företrädare interimistiskt. När det gäller annat allvarligt våld än dödligt ansåg att socialnämnden behöver uppmärk- sammas på möjligheten att väcka talan enligt 6 kap. 7 § FB i de fall när den andra föräldern inte tar initiativ till att ändra vårdnaden eller där ingen förälder är lämplig som vårdnadshavare. Metoder för att genomföra detta är revidera eller uppdatera hand- böcker på området. 13.6Hur ofta förekommer det att en förälder dödar den andra föräldern? Det saknas officiell kriminalstatistik över antalet fall där en förälder har dödat den andra föräldern. Den rapport från som vi redogjort för ovan kan ge en fingervisning om i vilken utsträck- ning det förekommer. (Brå) har gjort fördjupade studier när det gäller dödligt våld i nära relationer. Genom dessa studier fram- kommer att i genomsnitt 17 kvinnor dödas av en nuvarande eller tidigare partner. har utvecklingen legat på en stabil nivå men i jämförelse med har det dödliga våldet mot kvinnor i nära relationer minskat med 20–30 procent.10 I genomsnitt dödas fyra män av en kvinna som mannen har eller har haft en relation med.11 Det saknas uppgifter i dessa studier om den dödade kvinnan respektive mannen hade underåriga barn. 10Brott i nära relationer Brå rapport 2014:8 s. 88. 11Brottsutvecklingen i –2011 Brå rapport 2012:13 s. 45 och Brott i nära relationer Brå rapport 2014:8 s. 89. Allvarligt våld i familjen – överflyttning av vårdnad 13.7Synpunkter från aktörer när det gäller vårdnadsöverflyttningar vid allvarligt våld Många av de aktörer som vi haft kontakt med har naturligen ingen egen erfarenhet av att handlägga ärenden där den ena vårdnadshava- ren har dödat den andra. Från några aktörer har framförts synpunk- ten att om en förälder dödar den andra föräldern bör detta auto- matiskt leda till att den föräldern förlorar vårdnaden om barnet. Skälet för detta är bl.a. att det är kränkande för barnet att den för- älder som dödat den andra även i fortsättningen ska besluta i frågor som rör barnet. Det har framhållits att det tar innan en särskilt för- ordnad vårdnadshavare utses även om en del aktörer också har nämnt exempel på när en vårdnadsöverflyttning har skett snabbt. Mer- parten av dem vi tillfrågat anser att det föreligger svårigheter att hitta en lämplig person att utse till särskilt förordnad vårdnadshavare. Bland de förslag som har framförts för att komma till rätta med detta är att se över ersättningsreglerna. Andra förslag är att i denna situa- tion i stället utse en god man för barnet eller att en advokat för- ordnas som särskilt förordnad vårdnadshavare. Flera av de advokater som vi talat med har ställt sig positiva till sistnämnda förslag. Ett annat alternativ som har framförts är att en tjänsteman hos kom- munen skulle kunna förordnas särskilt till vårdnadshavare i avvaktan på en permanent lösning. Ytterligare ett förslag är att ett måls- ägandebiträdes uppdrag ska kvarstå i avvaktan på att en särskilt för- ordnad vårdnadshavare utses. Det har framhållits att uppdraget att vara särskilt förordnad vårdnadshavare i en situation när en förälder har dödat den andra föräldern är mycket speciellt. Den utsedda personen behöver ha tillräckliga kunskaper i de frågor som aktualiseras och även mod att agera. Uppdraget kräver mycket kontakter med myndigheter. Detta kan kräva utbildningsinsatser, vilket inte – i vart fall inte generellt – erbjuds inom kommunerna. Flera aktörer har uppgett att det förekommer att den person som har utsetts till särskilt förordnad vårdnadshavare, t.ex. en advokat, inte rent faktiskt tar hand om barnet. De aktörer som uttalat sig när det gäller tillämpningen av 6 kap. 7 § FB vid annat än dödligt våld i familjen bekräftar den bild som Allvarligt våld i familjen – överflyttning av vårdnad framkommit i om att det är sällsynt före- kommande att socialnämnden väcker talan vid sådant våld. 13.8Bättre förutsättningar för en snabb vårdnadsöverflyttning vid allvarligt våld i familjen Om en förälder utsätter barnet eller någon annan i familjen för våld, trakasserier eller andra kränkningar, är det i de allra flesta fall bäst för barnet att den föräldern inte har del i vårdnaden (se prop. 2005/06:99 s. 42). Som framgått anges i våra direktiv att det inte är godtagbart att det tar innan en vårdnadsöverflyttning kan genomföras i de fall en sådan krävs för att tillgodose barnets bästa. Vi ska därför överväga olika åtgärder för att komma till rätta med detta. Med hänsyn till vad som framkommit i framstår behovet av en översyn störst i de fall där den ena föräldern har dödat den andra. Vi har sett exempel på att det har tagit cirka från det att en förälder har dödat den andra föräldern till dess att en särskilt förordnad vårdnadshavare har utsetts interimistiskt. Även vid andra fall av allvarligt våld i familjen kan givetvis ett barn snabbt ha behov av en ny vårdnadshavare som kan fatta beslut till barnets bästa. Så kan t.ex. vara fallet när en förälder har blivit utsatt för allvarligt våld av den andra föräldern som innebär att han eller hon är förhindrad att utöva vårdnaden om barnet. 13.8.2Vad är orsaken till att en vårdnadsöverflyttning dröjer? Vår bedömning: Orsaken till att en vårdnadsöverflyttning dröjer är vanligen att det för tillfället saknas en lämplig person som är villig att åta sig uppdraget som särskilt förordnad vårdnadshavare. Enligt 5 kap. 2 § socialtjänstförordningen (2001:937) är socialnämn- den skyldig att väcka talan eller göra en framställning i domstol om den får veta att någon åtgärd behöver vidtas i fråga om vårdnaden om ett barn. Som framgått av den ovan redovisade rapporten är Social- Allvarligt våld i familjen – överflyttning av vårdnad styrelsens slutsats av den genomförda kartläggningen att det inte är nödvändigt att utöka socialnämndens ansvar för att uppmärksamma behovet av en vårdnadsöverflyttning när det har förekommit död- ligt våld i familjen. Vi delar denna bedömning. Enligt 6 kap. 20 § FB kan domstolen, om det behövs, besluta interimistiskt i en fråga om vårdnad. Ett yrkande om intermistiskt beslut handläggs med förtur i domstolarna och ett sådant beslut be- höver därför normalt inte dröja särskilt . Redan gällande lag- stiftning möjliggör därför i och för sig en snabb handläggning av en vårdnadsöverflyttning när det har förekommit allvarligt våld i familjen. En vårdnadsöverflyttning förutsätter dock att det i praktiken finns en lämplig person att flytta över vårdnaden till. Socialstyrel- sens kartläggning visar att avsaknaden av en sådan person som är villig att åta sig uppdraget ofta är orsaken till att en vårdnadsöverflyttning dröjer. Denna bild bekräftas av våra kontakter med aktörerna. Att det kan finnas svårigheter att hitta en person som vill åta sig ett sådant uppdrag är enligt vår uppfattning i och för sig inte särskilt anmärkningsvärt. Uppdraget aktualiseras i en för barnet synnerligen traumatisk situation där svåra frågor att hantera uppstår. En person kan känna betänklighet inför att åta sig ett sådant uppdrag. Vård- nadshavaren motsätter sig också ibland att bli skild från vårdnaden, vilket kan verka avhållande när det gäller att acceptera ett uppdrag som särskilt förordnad vårdnadshavare. Även den omständigheten att en särskilt förordnad vårdnadshavare kan bli part i en process om t.ex. umgänge kan få en person att avstå från att bli särskilt för- ordnad vårdnadshavare. 13.8.3Finns det behov av lagstiftningsåtgärder för att förbättra förutsättningarna för en snabb vårdnadsöverflyttning? Vår bedömning: Det finns behov av lagstiftningsåtgärder för att i praktiken möjliggöra en snabb vårdnadsöverflyttning i fall där en sådan är önskvärd. har en skyldighet att agera om ett barn behöver skydd eller stöd. När en förälder har dödat den andra föräldern aktuali- seras denna skyldighet. Om en förälder samtycker till behövliga in- Allvarligt våld i familjen – överflyttning av vårdnad satser kan de ges på frivillig väg. Om inte kan barnet omhändertas med stöd av LVU. Barnet kan på så sätt få sina grundläggande behov av omsorg och vård tillgodosedda. I brottmålsprocessen får barnet dessutom stöd av ett målsägandebiträde eller i vissa fall av en sär- skild företrädare för barnet. Enligt vår uppfattning är det därför inte helt givet att det finns skäl att ändra lagstiftningen. Både frivilliga insatser och omhändertagande enligt LVU innebär dock att en förälder kvarstår som barnets vårdnadshavare. En vård- nadshavare som uppsåtligen dödat eller allvarligt skadat den andra föräldern får i de allra flesta fall anses ha brustit i omsorgen om barnet på ett sådant sätt att det är till barnets bästa att föräldern inte längre har kvar vårdnadsansvaret. Även om det finns rättsliga förutsättningar att snabbt flytta över vårdnaden dröjer det i praktiken ofta innan en sådan vårdnadsöverflyttning sker. Vårt upp- drag är att överväga olika åtgärder för att komma till rätta med detta dröjsmål. Ett alternativ som vi enligt direktiven uttryckligen bör överväga är att barnet – i de fall det är svårt att skyndsamt hitta någon som vårdnaden kan flyttas över till – erbjuds en tillfällig lösning i vårdnadsfrågan. Eftersom det eftersträvade resultatet – dvs. en snabb vårdnadsöverflyttning – inte alltid uppnås med gällande rätt, bedömer vi att det finns skäl att föreslå lagstiftningsåtgärder. 13.8.4Hur kan en snabbare vårdnadsöverflyttning åstadkommas? Vårt förslag: När det är aktuellt med en vårdnadsöverflyttning på grund av allvarligt våld i familjen bör domstolen, i avvaktan på att en särskilt förordnad vårdnadshavare utses, tillfälligt kunna flytta över vårdnaden om barnet till någon annan person. Enligt vårdnadskommitté måste en vårdnadshavare som avsiktligen dödar den andra vårdnadshavaren i princip alltid skiljas från vårdnaden. Som exempel på ett undantagsfall när så dock ändå inte bör ske nämnde kommittén situationen att den förälder som tar livet av den andra föräldern systematiskt har blivit misshandlad och kränkt av honom eller henne. Enligt kommittén kan i ett sådant fall barnets grundtrygghet trots allt finnas hos den förälder som dödat den andra föräldern och att då skilja barnet från Allvarligt våld i familjen – överflyttning av vårdnad den föräldern genom att ta ifrån honom eller henne vårdnadsansvaret vore inte att anlägga ett barnperspektiv (se SOU 2005:43 s. 120). Inte heller vi anser att det bör vara fråga om någon obligatorisk vårdnadsöverflyttning när det har förekommit allvarligt våld i familjen. En regel om obligatorisk vårdnadsöverflyttning vid allvarligt våld skulle enligt vår uppfattning riskera att stå i strid med regleringen i . Den av kommittén nämnda situationen men även andra fall där barnet har en stark anknytning till den förälder som dödat kan i undantagsfall motivera att vårdnaden kvarstår hos den föräldern. Bedömningen av om det finns skäl för en vårdnads- överflyttning bör därför, liksom när det gäller övriga frågor om vård- nad, göras utifrån vad som är bäst för barnet. Vid denna bedömning ska hänsyn tas till barnets åsikt eller inställning, med beaktande av barnets ålder och mognad. Anledningen till dröjsmålet att utse en särskilt förordnad vård- nadshavare är ofta att det saknas någon lämplig person som vill åta sig uppdraget. Det finns därför skäl att överväga om regleringen av vem som kan vara vårdnadshavare bör ändras. Den som utses till särskilt förordnad vårdnadshavare ska enligt gällande rätt vara lämpad att ge barnet omvårdnad, trygghet och en god fostran (6 kap. 10 a § FB). Ur ett barnperspektiv är detta bäst och det bör därför fortfarande vara utgångspunkten. Detta innebär dock inte att den särskilt förordnade vårdnadshavaren nödvändigtvis behöver bo tillsammans med barnet eller i någon större utsträckning ta hand om den faktiska vården om barnet. Det har ansetts tillräck- ligt att vårdnadshavaren har möjlighet att uppfylla sina skyldigheter enligt 6 kap. 2 § FB (se RH 2001:50, refererat i avsnitt 13.2.4). I vissa fall kan det alltså vara motiverat att göra åtskillnad mellan den rätts- liga vårdnaden och den faktiska vården när en särskilt förordnad vårdnadshavare ska utses. Som framgått av avsnitt 13.2.4 anförde departementschefen i förarbetena till 6 kap. 7 § FB att det för en överflyttning av vårdna- den med stöd av bestämmelsen bör krävas att barnet har ett så gott förhållande till personen att barnet kan och rimligen bör acceptera honom eller henne som vårdnadshavare. Detta betyder enligt departe- mentschefen att ett beslut om att skilja en förälder från vårdnaden om ett barn redan när förälderns olämplighet kommer till myndigheternas kännedom i allmänhet bara kan meddelas om den andra föräldern är lämplig att ensam ta ansvaret för barnet. Allvarligt våld i familjen – överflyttning av vårdnad Departementschefen anmärkte att det i övriga fall är nödvändigt att barnet har bott i ett familjehem för att man ska kunna avgöra hur placeringen utfallit (se prop. 1981/82:168 s. 68). I propositionen års vårdnadsreform uttalades att socialnämnden i regel bör väcka talan om överflyttning av vårdnaden, om en förälder har dödat eller försökt döda den andra föräldern. Men det förutsätter att det finns någon att flytta över vårdnaden till. kan det vara bättre för barnet att han eller hon får rota sig i ett familjehem och att nämnden väcker talan om en överflyttning av vårdnaden först när det har visat sig att familje- hemsplaceringen utfallit positivt för barnet (se prop. 2005/06:99 s. 44). I fall av dödligt våld kan det saknas någon som är villig att åta sig uppdraget att vara vårdnadshavare för barnet. När det i och för sig finns en utomstående person som kan tänka sig att åta sig uppdraget kan det initialt vara svårt att ta ställning till om barnet kan och rim- ligen bör acceptera denna person som särskilt förordnad vårdnads- havare. Förutsättningarna för att snabbt utse en särskilt förordnad vårdnadshavare kan även i detta senare fall saknas. Flera aktörer som vi hämtat in synpunkter från har som förslag på en lösning av problemet framfört att det i detta läge bör vara möjligt att utse en person med viss yrkesbakgrund som särskilt för- ordnad vårdnadshavare. Även vi bedömer att ett lämpligt sätt att skynda på vårdnadsöverflyttningen kan vara att – i avvaktan på att en särskilt förordnad vårdnadshavare utses – låta vårdnaden tillfälligt innehas av någon annan person. Det handlar alltså om att utse någon i det närmaste professionell vårdnadshavare. Enligt vår bedömning bör en sådan lösning bara tillgripas i undantagsfall. När socialnämn- den bedömer att en särskilt förordnad vårdnadshavare kan utses bör detta ske enligt den nu gällande regleringen. I nästa avsnitt behandlar vi hur en kompletterande reglering närmare kan utformas. Allvarligt våld i familjen – överflyttning av vårdnad 13.8.5Domstolen ska i vissa undantagsfall kunna flytta över vårdnaden till en tillfällig vårdnadshavare Vårt förslag: Om det finns skäl att utse en särskilt förordnad vårdnadshavare för ett barn men de praktiska förutsättningarna för ett sådant förordnande för tillfället saknas och den faktiska vården om barnet är tillgodosedd får domstolen, om det finns särskilda skäl, flytta över vårdnaden om ett barn till en tillfällig vårdnadshavare. Till tillfällig vårdnadshavare får en advokat, en biträdande jurist på advokatbyrå eller någon annan utses. Endast den får utses som på grund av sina kunskaper och erfarenheter samt person- liga egenskaper är särskilt lämplig för uppdraget. Enligt vår bedömning bör det alltså i vissa fall vara möjligt att till- fälligt föra över vårdnaden till någon annan person. Ett sådant upp- drag bör ta sikte på de rättsliga delarna av vårdnadshavarens uppgifter. En grundläggande förutsättning bör därför vara att den faktiska vården om barnet är tillgodosedd på annat håll, antingen genom in- satser som bygger på frivillighet eller med stöd av LVU. Visserligen skulle en sådan reglering inte helt passa in i syste- matik. Det bör dock framhållas att regleringen skulle ta sikte på ytterst få fall där det – i vart fall på kort sikt – inte finns någon riktigt bra lösning för barnet. Avsikten är att möjliggöra en tillfällig lösning i avvaktan på att någon annan, t.ex. en familjehemsförälder, utses till särskilt för- ordnad vårdnadshavare eller att vårdnaden av något skäl återgår till föräldern. För att tydligt markera detta bör en delvis egen termino- logi användas. Vi föreslår därför att en person som utses under dessa förutsättningar ska benämnas tillfällig vårdnadshavare. Nästa fråga att ta ställning till är vem som bör kunna komma i fråga som tillfällig vårdnadshavare. För att uppnå syftet att lättare hitta någon att utse bedömer vi att det kan vara en fördel att i för- fattning uttryckligen ange ett par yrkeskategorier som kan utses. Eftersom det i uppdraget, i vart fall inledningsvis, kommer att ingå en hel del frågor som kräver överväganden av juridiskt slag ligger advokater och biträdande jurister på advokatbyrå nära till hands. Enligt vår bedömning bör dock personkretsen inte begränsas till endast dessa yrkeskategorier. Liksom när det gäller t.ex. särskild Allvarligt våld i familjen – överflyttning av vårdnad företrädare för barn bör därför lagtexten lämna öppet för att även någon annan kan utses. Uppdraget som tillfällig vårdnadshavare inne- bär dock att särskilda krav måste ställas på den som kan komma i fråga för att utses. De särskilda kraven på lämplighet bör komma till uttryck i lagtexten. Det är rimligt att motsvarande lämplighets- krav som för en särskild företrädare för barn gäller, dvs. att endast den får förordnas som på grund av sina kunskaper och erfarenheter samt personliga egenskaper är särskilt lämplig för uppdraget. I förarbetena till införandet av lagen om särskild företrädare för barn uttalades att det för att komma i fråga som särskild före- trädare måste ställas stora krav på förmågan att sätta sig in i barnets situation, att kommunicera med barnet och att vinna barnets för- troende. Det anfördes att kraven också gäller förmågan att hantera en mycket känslig situation som kan innefatta komplexa intresse- konflikter och att den som utses bör ha stor integritet, kunna vinna förtroende både hos personal på daghem och skola, tjänstemännen inom , och – i möjligaste mån – hos vårdnadshavarna. Den som förordnas ska ha erfarenheter av förundersökning och rättegång i brottmål. Av förarbetena framgår också att företrädesvis bör personer som har erfarenhet av uppdrag som målsägandebiträde i ärenden av liknande karaktär och som har utfört de uppdragen på ett tillfredsställande sätt anlitas för uppdrag som särskild företrädare (se prop. 1998/99:133 s. 45). Enligt vår bedömning bör detsamma gälla för en tillfällig vårdnadshavare. Vårt förslag gör det möjligt att i vissa fall begränsa antalet utom- stående personer som barnet har kontakt med. Om ett barn redan har fått en särskild företrädare skulle nämligen denna person, om han eller hon vill, även kunna åta sig ett uppdrag som tillfällig vårdnads- havare. Det saknas då normalt skäl att låta förordnandet som sär- skild företrädare kvarstå om personen utses till tillfällig vårdnads- havare. De motstridiga intressena mellan vårdnadshavaren och barnet, som tidigare motiverade förordnandet, finns nämligen inte längre kvar. Om barnet behöver fortsatt stöd och hjälp i brottmålsproces- sen kan det vara lämpligt att ersätta uppdraget som särskild före- trädare med ett uppdrag som målsägandebiträde. Samma person som är tillfällig vårdnadshavare skulle i de flesta fall kunna förordnas som målsägandebiträde. Eftersom en tillfällig vårdnadshavare och ett målsägandebiträde har olika uppgifter bör det röra sig om separata uppdrag. Som kommer att framgå föreslår Allvarligt våld i familjen – överflyttning av vårdnad vi dessutom att delvis andra ersättningsregler ska gälla för en till- fällig vårdnadshavare än för ett målsägandebiträde. Som vi kommer återkomma till är en tillfällig vårdnadshavare nor- malt också barnets förmyndare. Eftersom en underårig inte får vara förmyndare bör en underårig inte heller kunna utses till tillfällig vårdnadshavare. Med de uppställda allmänna kvalifikationskraven kommer detta inte heller i praktiken att vara möjligt. Liksom när det gäller särskilt förordnade vårdnadshavare bör samma person utses som tillfällig vårdnadshavare för syskon, om det inte finns särskilda skäl mot det. Med tanke på uppdragets karaktär saknas det skäl att låta mer än en person vara tillfällig vårdnadshavare för ett barn.