sou · H5B390 · 2017-11-22 00:00:00 — Förordningarna om makars respektive registrerade partners förmö- genhetsförhållanden är direkt tillämpliga i , vilket innebär att de gäller som svensk lag. Äldre internationellt privaträttsliga bestämmel- ser om makars och registrerade partners förmögenhetsförhållanden som omfattas av förordningarnas tillämpningsområden ska därför upphävas. Sådana bestämmelser samt bestämmelser om internationella frågor avseende sambors förmögenhetsförhållanden finns i LIMF. Eftersom alla internationellt privaträttsliga bestämmelser om makars, registrerade partners och sambors förmögenhetsförhållanden nu föreslås samlas i en ny lag bör LIMF upphävas. Utredningen har också föreslagit att bestämmelser om makars förmögenhetsförhållanden som införlivar de nordiska äktenskaps- respektive arvskonventionerna ska föras över från NÄF och IAL till den nya lagen. Bestämmelserna om makars förmögenhetsförhållan- den i NÄF och IAL bör således också upphävas. 15.1Den nya lagen om internationella frågor rörande makars, registrerade partners och sambors förmögenhetsförhållanden Förslag: Den nya lagen ska träda i kraft . Lagen (1990:272) om internationella frågor rörande makars och sambors förmögenhetsförhållanden ska upphävas. Äldre bestämmelser om tillämplig lag ska fortfarande tillämpas avseende makar respektive registrerade partner som har ingått äktenskap respektive registrerat partnerskap före och som inte har valt tillämplig lag på sina förmögenhets- förhållanden eller därefter. Vidare ska äldre bestämmelser tillämpas om talan i ett mål eller ärende som avser makars eller registrerade partners förmögenhets- förhållanden har väckts vid domstolen före . Äldre bestämmelser ska också tillämpas på avgöranden avseende makars eller registrerade partners förmögenhetsförhållanden som har meddelats före . Ett giltigt lagvalsavtal mellan sambor som företogs före ska inte förlora sin giltighet genom den nya lagen. Förordningarna om makars respektive registrerade partners förmö- genhetsförhållanden ska i de relevanta delarna börja tillämpas . Den nya lagen som föreslås bör också träda i kraft . Förordningarna är direkt tillämpliga i , vilket innebär att de gäller som svensk lag. Äldre internationellt privaträttsliga bestäm- melser om makars och registrerade partners förmögenhetsförhållan- den som omfattas av förordningarnas tillämpningsområden ska där- för upphävas. Sådana bestämmelser samt bestämmelser om inter- nationella frågor avseende sambors förmögenhetsförhållanden finns i LIMF. Eftersom alla internationellt privaträttsliga bestämmel- ser om makars, registrerade partners och sambors förmögenhets- förhållanden nu föreslås samlas i en ny lag bör LIMF upphävas. Enligt övergångsbestämmelserna i förordningarna om makars re- spektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden ska förord- ningarnas bestämmelser om tillämplig lag tillämpas beträffande makar och registrerade partner som ingår äktenskap respektive registrerar partnerskap eller väljer tillämplig lag på sina förmögenhetsförhållan- den eller därefter (artikel 69.3). Detta betyder att för makar och registrerade partner i s.k. äldre äktenskap respektive äldre registrerade partnerskap ska bestämmelserna om tillämplig lag i förordningarna inte tillämpas. Utredningen bedömer därför att det till den nya lagen behövs övergångsbestämmelser om att bestämmel- serna om tillämplig lag i LIMF fortfarande ska tillämpas för dessa makar och registrerade partner. Vidare framgår av förordningarnas övergångsbestämmelser att för- ordningarna endast ska tillämpas på rättsliga förfaranden som har in- letts, på officiella handlingar som har upprättats eller registrerats och på förlikningar inför domstol som har godkänts eller ingåtts eller därefter (artikel 69.1). Mot bakgrund av detta be- dömer utredningen att det till den nya lagen behövs övergångsbestäm- melser om att äldre bestämmelser ska tillämpas dels om talan i ett mål eller ärende som avser makars eller registrerade partners förmögen- hetsförhållanden har väckts vid domstolen före , dels på avgöranden avseende makars och registrerade partners förmö- genhetsförhållanden som har meddelats före . Det finns övergångsbestämmelser i förordningarna som anger att om förfarandena i ursprungsmedlemsstaten har inletts före , ska domar som meddelas eller därefter erkännas och verkställas i enlighet med förordningarna, så länge de behörighetsregler som tillämpas är förenliga med dem som fastställs i förordningarna (artikel 69.2). För det fall förfarandena i ursprungsmedlemsstaten har inletts före ikraftträdandet men de be- hörighetsregler som tillämpas inte är förenliga med dem som fast- ställs enligt förordningarna, kommer bestämmelserna om erkännande och verkställighet i den nya lagen att tillämpas. behövs således inte några särskilda övergångsbestämmelser till den nya lagen. Den nya lagen innehåller bestämmelser som innebär nya krav för formell giltighet avseende lagvalsavtal mellan sambor. Lagvalsavtal måste i fortsättningen vara skriftliga, daterade och undertecknade av båda samborna för att vara formellt giltiga. Enligt utredningen be- hövs därför övergångsbestämmelser till den nya lagen om att äldre lagvalsavtal mellan sambor som var giltiga när de ingicks behåller sin giltighet även efter ikraftträdandet. Förslag: Ändringarna i ska träda i kraft . Ett giltigt äktenskapsförord, bodelningsavtal eller föravtal som företogs före ska inte förlora sin giltighet ge- nom den nya lagen. Utredningen föreslår ändringar i som innebär till- kommande krav för äktenskapförords, bodelningsavtals och föravtals formella giltighet. Ändringarna innebär vidare bl.a. att skyldighet att föra ett äktenskapsregister för inskrivning kommer att omfatta även uppgifter som ska registreras enligt förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden, dvs. De ändringar i som föreslås bör träda i kraft . Som angetts ovan innebär ändringarna i bl.a. till- kommande krav för äktenskapförords, bodelningsavtals och föravtals formella giltighet. Dessa rättshandlingar måste i fortsättningen – förutom att vara skriftliga och undertecknade – dessutom vara date- rade för att vara formellt giltiga. Utredningen bedömer att det behövs övergångsbestämmelser om att äldre äktenskapsförord, bodelnings- avtal och föravtal som var giltiga när de ingicks behåller sin giltighet även efter ikraftträdandet. De ändrade bestämmelserna i angående den for- mella giltigheten av äktenskapsförord, bodelningsavtal och föravtal överensstämmer med de grundläggande kraven för formell giltighet av äktenskaps- respektive partnerskapsförord i förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden. Förordningarna innehåller dock inte några övergångsbestämmelser angående äldre rättshandlingars giltighet. Det betyder t.ex. att makar som har ingått ett äktenskapsförord utan datering före ikraftträdan- det av förordningen om makars förmögenhetsförhållanden riskerar att få det ogiltigförklarat för det fall deras förmögenhetsförhållanden får gränsöverskridande följder och förordningens lagvalsregler blir tillämpliga på deras förmögenhetsförhållanden. Förordningens lag- valsregler blir tillämpliga på makarnas förmögenhetsförhållanden om de ingår ett lagvalsavtal efter förordningens ikraftträdande (se förord- ningens artikel 69.3). Det är därför viktigt för makar och registrerade partner som har ingått äktenskap respektive registrerat partnerskap före förordningarnas ikraftträdande att se över sina eventuella äkten- skapsförord inför ett lagvalsavtals ingående. Eventuella ändringar av äktenskaps- respektive partnerskapsförordet kan då göras i samband med ingående av lagvalsavtalet. Utredningen ska enligt 14 § kommittéförordningen (1998:1474) be- räkna och redovisa de ekonomiska konsekvenserna av sina förslag. Det gäller förslag som påverkar kostnaderna och intäkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda och förslag som innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt. När det gäller kostnadsökningar eller intäktsminskningar för staten, kommuner och landsting, ska utredningen föreslå en finansiering. Förordningarna om makars respektive registrerade partners för- mögenhetsförhållanden innehåller bestämmelser som innebär att om vissa omständigheter föreligger måste ett lagvalsavtal registreras hos för att få formell giltighet (artikel 23). Har t.ex. båda makarna hemvist i när lagvalsavtalet ingås ska avtalet registre- ras. I för ett äktenskapsregister för inskrivning av vissa uppgifter, t.ex. äktenskapförord och gåva mellan makar. Ut- redningen har föreslagit att det i skyldighet att föra ett sådant register även ska ingå uppgifter som ska registreras enligt för- ordningarna, dvs. lagvalsavtal i vissa fall. Utredningens bedömning är att den tillkommande uppgiften för att registrera lag- valsavtal kommer att leda till ökade kostnader för verket. För att beräkna de kostnadsökningar som föranleds av verksam- heten med att registrera lagvalsavtal måste beaktas att verksamheten kommer att kräva dels kostnader för uppstart av ny verksamhet för , dels kostnader för den löpande hanteringen av regi- streringsansökningar gällande lagvalsavtal. Medan kostnader för att starta upp verksamheten, dvs. utveckling i befintligt IT-system, ut- bildning, handbok, hemsida etc. till största delen utgör engångskost- nader är kostnaden för hantering av registreringsansökningar till stor del beroende av hur många ärenden det kan tänkas bli frågan om. har beräknat att uppstartskostnaden för verksamheten med registrering av lagvalsavtal kommer att uppgå till lägst och högst . Att utveckla IT- systemet för att även kunna hantera registrering av lagvalsavtal har beräknats ta mellan 100 och . Baserat på en kostnad om beräknas kostnaden för IT-utveckling uppgå till mellan och . Andra kostnader för uppstart av verksamheten är hänförliga till pressmeddelande, hemsida, servicekontor, uppdatering av handbok, arbetsbeskrivningar och ut- bildning av handläggare. Utöver kostnaderna för IT-utveckling beräk- nas kostnader för uppstart av verksamheten uppgå till 1 525 960 kro- nor. Sammantaget innebär det anförda att den totala kostnaden för uppstart av verksamheten beräknas uppgå till högst . Det är givetvis mycket vanskligt att göra antaganden om hur många ansökningar om registrering av lagvalsavtal det kan tänkas bli fråga om . En beräkning av den årliga kostnaden för hanter- ingen av lagvalsavtal måste ofrånkomligen göras utifrån en uppskatt- ning. Därvid måste beaktas att lagvalsavtal oftast kan komma att ingå som en del i ett äktenskapsförord som registreras. Någon separat registrering av lagvalsavtalet krävs då inte. Det är viktigt att den här redovisade uppskattningen av antal ärenden följs upp. har uppskattat att det kan antas bli fråga om högst 1 000 ansökningar om registrering av lagvalsavtal som inte ingår som klausuler i äktenskapsförord . Den årliga kostnaden för hanter- ingen av lagvalsavtal har beräknats uppgå till mellan och utgörande mellan en och två årsarbetskrafter. Den beräkning som har gjort är välgrundad och ut- redningen ser inte någon anledning att ifrågasätta verkets uppskatt- ning avseende kostnader för uppstart av verksamheten och den lö- pande hanteringen. Förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden ska börja tillämpas i sin helhet och ett IT-system som är anpassat för registrering av lagvalsavtal måste alltså vara på plats senast det datumet. Det innebär att arbetet med systemutveckling bör påbörjas . innan verksamheten tas i drift måste också utbildningsinsatser och andra förberedande insatser genomföras. Från det att förordningarna börjar tillämpas kommer den löpande verksamheten att uppgå till högst . När det gäller finansering av verksamheten med registrering av lag- valsavtal bör avgiftsfinansiering tillämpas. I likhet med vad som redan gäller för registrering av äktenskapsförord och gåva mellan makar, bör den som ansöker om registrering av ett lagvalsavtal också få betala en viss avgift. Enligt 3 § avgiftsförordningen (1992:191) får en myndighet ta ut avgifter för varor och tjänster som den tillhandahåller bara om det föl- jer av en lag eller förordning eller av ett särskilt beslut av regeringen. För de registreringsärenden som handläggs av (t.ex. registrering av äktenskapsförord och gåva mellan makar) tar ver- ket ut en ansökningsavgift om , vilket motsvarar den avgift som tidigare gällde vid allmän domstol (1 § förordningen [2011:976] om handläggning av vissa registreringsärenden). Genom utredningens förslag kommer en ansökan om registrering av lagvals- avtal att omfattas av möjlighet att ta ut avgift enligt nämnda förordning. Även om en del av kostnaderna för den löpande hanteringen av re- gistrering av lagvalsavtal kan finansieras genom avgifter är det knap- past realistiskt att anta att en avgiftsfinansiering ska leda till full kost- nadstäckning. Den återstående kostnaden bedömer utredningen dock ska kunna hanteras inom anslag. Det har inte heller framkommit i utredningen att anser att verket måste kompenseras för de ökade kostnader som uppstår på grund av den nya uppgiften att registrera lagvalsavtal. Förslaget om att prövning av exekvaturärenden bör ske vid vissa tingsrätter i landet medför inte nya uppgifter för de aktuella tings- rätterna. har anfört att det är svårt att förutse vilken påverkan förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden och utredningens förslag kommer att ha på ärendetillströmningen till tingsrätterna. Verket har dock bedömt att en eventuell ärendeökning skulle bli liten och att Dom- stolar skulle kunna hantera en sådan ökning inom ramen för redan givna och beräknade anslagsramar. Slutligen medför ikraftträdandet av förordningarna om makars re- spektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden ett stort in- formationsbehov i förhållande till allmänheten, domstolarna och öv- riga myndigheter, såsom och . Information och utbildning på grund av ny lagstiftning är sådant som svenska myndigheter kontinuerligt arbetar med. Informationsbehovet bedöms kunna rymmas inom ramen för befintliga budgetanslag. Om förslagen i ett betänkande har betydelse för den kommunala själv- styrelsen, för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små före- tags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till stora företag, för jämställdheten mellan kvinnor och män, för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen eller för personlig integritet, ska enligt 15 § kommittéförordningen konse- kvenserna i det avseendet anges i betänkandet. De förslag som utred- ningen lägger fram får inte några sådana konsekvenser. Däremot kan förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden möjligen medföra effekter för jäm- ställdhet och för de integrationspolitiska målen. Bland annat kan över- gången till oföränderlighetsprincipen vid bestämmande av tillämplig lag få betydelse i detta avseende. Vid avsaknad av lagvalsavtal är nämli- gen huvudregeln enligt förordningarna att tillämplig lag bestäms med utgångspunkt i lagen i den stat där makarna tog hemvist när de ingick äktenskapet respektive lagen enligt vars stat det registrerade partner- skapet ingicks. Endast i undantagsfall kan lagen i en stat där makarna respektive de registrerade partnerna senare tagit hemvist tillämpas. I vilken omfattning effekter för jämställdhet och för de integrations- politiska målen kan uppstå är dock beroende av flera olika faktorer, t.ex. i vilken utsträckning makar och registrerade partner kommer att ingå lagvalsavtal. Det får förutsättas att EU och de svenska förhand- larna under arbetet med förordningarna övervägt möjligheten att så- dana effekter skulle kunna uppstå. 17.1Förslaget till lag om internationella frågor rörande makars, registrerade partners och sambors förmögenhetsförhållanden Lagen är ny och ersätter lagen (1990:272) om internationella frågor rörande makars och sambors förmögenhetsförhållanden (LIMF). Den ersätter även delar av de internordiska bestämmelserna i förordningen (1931:429) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äkten- skap, adoption och förmynderskap (NÄF) och i lagen (2015:417) om arv i internationella situationer (IAL). Genom lagen införs kompletterande bestämmelser till rådets för- ordning (EU) 2016/1103 av om genomförande av ett fördjupat samarbete på området för domstols behörighet, tillämp- lig lag samt erkännande och verkställighet av domar i mål om makars förmögenhetsförhållanden (förordningen om makars förmögenhets- förhållanden) och rådets förordning (EU) 2016/1104 av om genomförande av ett fördjupat samarbete på området för domstols behörighet, tillämplig lag samt erkännande och verkställig- het av domar i mål om förmögenhetsrättsliga verkningar av registre- rade partnerskap (förordningen om registrerade partners förmögen- hetsförhållanden). Bestämmelserna om sambors förmögenhetsförhållanden i LIMF överförs i huvudsak till den nya lagen. Även de internordiska be- stämmelserna om makars förmögenhetsförhållanden i NÄF och IAL överförs i huvudsak till den nya lagen. Vissa bestämmelser har dock ändrats bl.a. med hänsyn till förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden. Den nya lagen innehåller också bestämmelser om erkännande och verkställighet av avgöranden angående makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden som inte omfattas av bestäm- melserna om erkännande och verkställighet i förordningarna eller de internordiska bestämmelserna. Det gäller bestämmelser om erkän- nande och verkställighet i LIMF som överförs till den nya lagen med vissa anpassningar till förordningarna. Kompletterande bestämmelser till förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden 1 § I detta kapitel finns kompletterande bestämmelser till 1.rådets förordning (EU) 2016/1103 av om ge- nomförande av ett fördjupat samarbete på området för domstols behörig- het, tillämplig lag samt erkännande och verkställighet av domar i mål om makars förmögenhetsförhållanden, i den ursprungliga lydelsen (förord- ningen om makars förmögenhetsförhållanden), och 2.rådets förordning (EU) 2016/1104 av om ge- nomförande av ett fördjupat samarbete på området för domstols behö- righet, tillämplig lag samt erkännande och verkställighet av domar i mål om förmögenhetsrättsliga verkningar av registrerade partnerskap, i den ursprungliga lydelsen (förordningen om registrerade partners förmögen- hetsförhållanden). I paragrafen anges att lagens första kapitel innehåller bestämmelser som kompletterar förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden. Övervägandena finns i kapitel 9 i betänkandet. Förordningarna om makars respektive registrerade partners för- mögenhetsförhållanden har tillkommit vid ett fördjupat samarbete mellan 18 av EU:s medlemsstater, däribland . Förordningarna är bindande för och direkt tillämpliga i varje medlemsstat som ingår i det fördjupade samarbetet (se vidare avsnitt 4.1–2). Första kapitlet innehåller de kompletterande bestämmelser som krävs för att förord- ningarna ska kunna tillämpas i praktiken (2–4 och 6–10 §§) samt be- stämmelser för frågor som inte regleras av förordningarna men som faller inom förordningarnas tillämpningsområden (5 §). 2 § Om det finns svensk internationell behörighet enligt förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden och annan behörig domstol saknas, är behörig. Paragrafen innehåller bestämmelser om reservforum för det fall att svensk internationell behörighet föreligger enligt förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden men annan svensk behörig domstol saknas. Övervägandena finns i avsnitt 9.2.1. Bestämmelserna om internationell behörighet i förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållan- den förutsätter att det finns en nationell domstol som är behörig att ta upp målet eller ärendet. När det föreligger svensk internationell be- hörighet enligt förordningarna avgör svenska interna forumbestäm- melser vilken domstol som är nationellt behörig. 3 § Om ett lagvalsavtal ska registreras hos enligt bestäm- melserna i artikel 23 i förordningarna om makars respektive registre- rade partners förmögenhetsförhållanden, ska bestämmelserna i 16 kap. 2, 4 och 5 §§ tillämpas. I paragrafen anges vad som gäller angående handläggningen för det fall ett lagvalsavtal ska registreras hos enligt bestämmelserna i artikel 23 i förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden. Övervägandena finns i avsnitt 9.3.2. Enligt förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden ska ett lagvalsavtal vara skriftligt, daterat och undertecknat för att vara formellt giltigt (se artikel 23.1 i förord- ningarna). Förordningarna ställer alltså inte något allmänt krav på att ett lagvalsavtal ska registreras för att vara formellt giltigt. Med hän- syn till att har ett krav på registrering när det gäller äkten- skapsförord (se 7 kap. 3 § tredje stycket ) kan det dock enligt punkterna 2–4 i artikel 23 uppstå ett krav på registrering även av lagvalsavtal. Ett sådant krav kan exempelvis uppstå om båda eller en av makarna respektive de registrerade partnerna har hemvist i för avtalets ingående. I 16 kap. 1 § görs ett tillägg som innebär att skyldighet att föra ett äktenskapsregister även omfat- tar uppgifter som ska registreras enligt förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden, dvs. lag- valsavtal (se avsnitt 13.2.2). Bestämmelserna i 16 kap. 2, 4 och 5 §§ om handläggning av registreringsärenden kommer då att gälla även vid registrering av lagvalsavtal. Den nu aktuella paragra- fen innebär ett förtydligande i detta avseende. 4 § bestämmelser om förfogande över makars gemen- samma bostad och bohag och om en makes rätt att vid bodelning överta sådan egendom ska alltid tillämpas, om bostaden och bohaget finns i . Paragrafen innehåller s.k. internationellt tvingande regler, dvs. natio- nella bestämmelser som en medlemsstat anser vara så avgörande för att skydda allmänintressen, t.ex. sin politiska, sociala och ekono- miska struktur, att landet kräver att de tillämpas även om ett annat lands lag är tillämplig på makarnas eller de registrerade partnernas förmögenhetsförhållanden (artikel 30.2 i förordningarna om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden). Para- grafen motsvarar 9 § LIMF. Övervägandena finns i avsnitt 9.3.1. I paragrafen anges att bestämmelser om förfo- gande över makars gemensamma bostad och bohag och om en makes rätt att vid bodelning överta sådan egendom, alltid ska tillämpas om bostaden och bohaget finns i . De bestämmelser i äktenskaps- balken som avses i paragrafen finns i 7 kap. 4–9 §§ . Bestämmelserna innebär i korthet dels att det gäller vissa begräns- ningar i en makes rätt att förfoga över makarnas gemensamma bo- stad och bohag, dels att den make som har störst behov av bostaden respektive bohaget i princip har rätt att mot avräkning överta den egendomen vid bodelning. En tillämpning av de aktuella bestämmelserna i begränsas alltså inte av att ett annat lands lag är tillämplig på makar- nas eller de registrerade partnernas förmögenhetsförhållanden enligt förordningarna, om bostaden och bohaget finns i . Rättsverkningar vid legal separation 5 § Har det utomlands meddelats ett slutligt beslut om legal separation och har makarna inte återupptagit sammanlevnaden, ska egendom som makarna har förvärvat efter separationen inte ingå i en bodelning där svensk lag är tillämplig på makarnas förmögenhetsförhållanden. Vid en sådan bodelning ska täckning för skulder beräknas med hänsyn till för- hållandena vid separationen.