sou · H5B330 · 2017-03-31 00:00:00 — melser bl.a. om förbud mot reklam som riktar sig till barn i tv- sändningar, sökbar text-tv och beställ-tv (8 kap. 7 och 8 §§). Lagen innehåller också ett förbud för nyhetskommentatorer att medverka i annonser i tv-sändningar, sökbar text-tv, beställ-tv och ljudradio (8 kap. 9 § och 15 kap. 4 §). Ett sponsringsmeddelande anses i marknadsrättslig mening vara att betrakta som reklam, även om ett sådant inte får innehålla säljfräm- jande inslag. I 7 kap. RTL finns bestämmelser om sponsring av program i tv- sändningar, sökbar text-tv och beställ-tv. Bestämmelser om spons- ring av program i ljudradiosändningar finns i 15 kap. 8–10 §§. I lagen anges vilka program som inte får sponsras, när ett sponsringsmed- delande får lämnas och hur ett sponsringsmeddelande ska utformas. Dessutom finns bestämmelser om att vissa företag inte får sponsra program. Detta gäller enligt 7 kap. 2 § och 15 kap. 9 § den vars huvudsakliga verksamhet är att tillverka eller sälja alkoholdrycker eller tobaksvaror. Om ett företag som tillverkar eller säljer moders- mjölkersättning sponsrar ett program i en tv-sändning, sökbar text- tv, beställ-tv eller ljudradiosändning får sponsringen inte främja an- vändningen av modersmjölkersättning utan bara företagets övriga produkter och dess anseende enligt 7 kap. 2 a § och 15 kap. 9 a §. För läkemedelsföretag anges i 7 kap. 3 § att sponsringen bara får främja företagets namn eller anseende men inte receptbelagda läkemedel och sådan medicinsk behandling som bara är tillgänglig efter ordi- nation. Bestämmelser om produktplacering finns i 6 kap. i RTL. Med pro- duktplacering avses enligt definitionen i 3 kap. 1 § förekomsten i ett program av en vara, en tjänst eller ett varumärke, om detta sker i marknadsföringssyfte och mot betalning eller liknande ersättning och leverantören av medietjänsten fått betalt för det, dock inte när varan eller tjänsten är av obetydligt värde och har tillhandahållits gratis. Utgångspunkten är enligt 6 kap. 1 § RTL att produktplacering är förbjuden i program i tv och i beställ-tv. Viss produktplacering är dock tillåten i filmer, tv-serier, sportprogram och program med lätt underhållning under förutsättning att programmet inte på ett otillbörligt sätt gynnar kommersiella intressen. En annan förutsätt- ning är att information lämnas om att det förekommer produktpla- cering i programmet (6 kap. 3 och 4 §§). Det finns även vissa förbud mot produktplacering i RTL. Det gäller program som huvudsakligen vänder sig till barn . Vidare får inte program, där det förekommer produktplacering av alkoholdrycker och tobaksvaror eller andra produkter som kom- mer från företag vars huvudsakliga verksamhet är att tillverka eller sälja alkoholdrycker eller tobaksvaror, sändas. Detsamma gäller för program i vilka det förekommer produktplacering av receptbelagda läkemedel och sådan medicinsk behandling som bara är tillgänglig efter ordination eller modersmjölkersättning (6 kap. 2 § andra styck- et RTL. Det är angeläget att aktörer som inte har en svensk spellicens när detta krävs inte heller marknadsför sig på olika sätt mot den svenska marknaden t.ex. genom reklam i tv eller radio, sponsring av program som sänds i sådana kanaler samt produktplacering i tv-sändningar. Enligt utredningen bör därför bestämmelser intas i RTL som för- bjuder aktörer som inte har en licens, trots att en sådan krävs, att göra reklam i radio och tv. Sådana aktörer ska inte heller få sponsra program och det bör vidare vara förbjudet med produktplacering avseende sådana speltjänster/varumärken. I enlighet med vad som anförs i förarbetena till förbudet mot marknadsföring av modersmjölksersättning behövs egentligen inte ett förbud mot produktplacering av speltjänster från företag utan en licens, eftersom utredningen föreslår ett förbud mot marknadsföring av sådana produkter. För tydlighetens skull bör detta ändå komma till uttryck i RTL (se prop. 2013/14:17 s. 40). Syftena med spellagen är bl.a. att spelen ska ha ett högt konsu- mentskydd, att det ska råda hög säkerhet i spelen och att spel om pengar inte används som stöd för brottslighet. Därutöver är ett fram- trädande syfte att de negativa konsekvenserna av spelande begrän- sas. I detta ligger att motverka sociala och ekonomiska skadeverk- ningar och spelberoende. Genom licenssystemet och de krav som ställs på spelföretagen ges svenska spelkunder som önskar delta i spel möjlighet att göra det på ett ansvarsfullt och tillförlitligt sätt. Det ställer också krav på spelföretagen att ta ett ansvar för spelarna. Bestämmelser som begränsar möjligheten för de spelbolag utan en licens trots att en sådan krävs att göra reklam för och sponsra program är därmed enligt utredningen en åtgärd som bidrar till att skydda folkhälsan. Enligt praxis är en sådan åtgärd förenlig med unionsrätten så länge den kan anses proportionell. Utredningen bedömer att förslaget står i proportion till det efter- strävade ändamålet och att förslaget är förenligt med unionsrätten. Bestämmelserna i yttrandefrihetsgrundlagen hindrar inte att det i lag meddelas föreskrifter eller förbud mot kommersiell reklam i ljudradio- och tv-program eller om villkor för sådan reklam. Det- samma gäller föreskrifter om förbud mot och villkor för annan annonsering och sändning av program som helt eller delvis bekostas av någon annan än den som bedriver programverksamheten, alltså sponsring (1 kap. 12 § andra stycket yttrandefrihetsgrundlagen). 21.15.5 Sponsring och minderåriga Utredningens förslag: När ett spelföretag ingår avtal om spons- ring ska spelföretaget säkerställa att dess logotyper, spelproduk- ter eller speltjänster inte förekommer på kommersiella varor som är avsedda att användas eller bäras av personer . Barn och ungdomar är en särskilt skyddsvärd grupp och ett av syftena med de marknadsföringsbestämmelser som utredningen föreslår är att ta hänsyn till just den gruppen. En särskild fråga som lyfts under utredningsarbetet är om utredningens förslag hindrar ett sponsrings- samarbete mellan ett spelföretag och föreningar med medlemmar under . Huruvida det är lämpligt att ett spelföretag sponsrar personer kan diskuteras. När det gäller de förslag som lagts fram inom ramen för utredningen kan dock konstateras att dessa inte lägger några generella hinder i vägen för ett sådant samarbete. Bestämmelsen om måttfull marknadsföring anger att marknadsför- ingen inte får riktas särskilt till barn eller ungdomar som inte har fyllt . Ett sponsringssamarbete eller att ungdomar delar ut reklam för spelföretag torde dock inte – generellt sett – utgöra en mark- nadsföringsåtgärd som står i strid med kravet på måttfull marknads- föring. Däremot får det anses olämpligt att barn eller ungdomar som inte har fyllt används som ”reklampelare” för spelföretag. När ett spelföretag ingår avtal om sponsring ska därför spelföretaget säkerställa att dess logotyper, spelprodukter eller speltjänster inte förekommer på kommersiella varor som är avsedda att användas eller bäras av personer . Utredningen är väl medveten om att i många lagsporter blandas olika åldersgrupper i ett och samma lag när spelarna uppnår en viss ålder. När det gäller lagsporter innebär det sagda t.ex. att om ett spelföretag sponsrar en idrottsförening med matchtröjor så får spelföretagets logotyp m.m. inte visas på de tröjor som är avsedda för barn- och ungdomslagen där majoriteten av spelarna är . 21.15.6Reklam får inte riktas mot personer som stängt av sig från spel Utredningens förslag: Marknadsföring får inte riktas direkt till spelkunder som har stängt av sig på egen begäran eller blivit av- stängda av spelföretaget. Marknadsföring får endast riktas direkt till en spelkund som sagt upp sitt spelkonto om spelkunden i sam- band med uppsägningen aktivt godkänt det. Många personer som har ett spelproblem uppfattar ofta den inten- siva spelreklamen som svår att värja sig mot, inte minst när det hand- lar om direktadresserad reklam som innehåller olika erbjudanden. Företag får dock inte skicka reklam genom e-post och sms om personen i fråga inte själv har beställt det. I 19 § MFL finns en be- stämmelse som reglerar obeställd reklam. Enligt bestämmelsen får en näringsidkare vid marknadsföring till en fysisk person använda elektronisk post, telefax eller sådana uppringningsautomater eller andra liknande automatiska system för individuell kommunikation som inte betjänas av någon enskild, bara om den fysiska personen har samtyckt till det på förhand. Kravet på samtycke ska dock, under vissa angivna förutsättningar, inte gälla inom ramen för ett befint- ligt kundförhållande. Om näringsidkaren har fått personens upp- gifter om e-postadress i samband med försäljning av en produkt till personen gäller inte kravet på samtycke om personen inte har mot- satt sig att uppgiften om elektronisk adress för e-post används i mark- nadsföringssyfte och om marknadsföringen avser näringsidkarens egna, likartade produkter. Ytterligare en förutsättning är att per- sonen klart och tydligt måste ges möjlighet att kostnadsfritt och enkelt motsätta sig att uppgiften används i marknadsföringssyfte när den samlas in och vid varje följande marknadsföringsmeddelande. Regleringen i MFL innebär vidare att ett reklammeddelande som sänds med e-post alltid måste innehålla en giltig adress till vilken mot- tagaren kan sända en begäran om att marknadsföringen ska upphöra (20 §). Enligt vad som följer av MFL får således inte ett spelbolag, eller andra näringsidkare, skicka reklam via bl.a. e-post till personer där det inte redan finns ett kundförhållande. Om ett kundförhållande föreligger har en spelkund möjlighet att begära att sådana reklam- utskick ska upphöra. Vid sidan av dessa regler anser utredningen att spellagen bör innehålla en bestämmelse som anger att marknadsföring inte får riktas direkt till en spelkund som på egen begäran stängt av sig från spel eller som blivit avstängd av spelföretaget. Ett undantag ska gälla för det fall spelkunden, i samband med att spelkunden sagt upp sitt spelkonto, aktivt godkänt att även fortsättningsvis ta emot marknadsföring. 21.15.7 Ett utvidgande av 16 kap. 15 § radio- och tv-lagen Utredningens förslag: 16 kap. 15 § radio- och tv-lagen utvidgas till att omfatta också bestämmelsen i spellagen om måttfull mark- nadsföring samt förbudet mot spelreklam, sponsring och pro- duktplacering när det gäller aktörer som inte har licens enligt spellagen när detta krävs. Enligt direktiven ska utredningen undersöka möjligheten att utvidga 16 kap. 15 § RTL till att, utöver alkohol- och barn-reklam, omfatta spelreklam. Som nämns ovan i avsnitt 21.7 bygger den svenska marknads- rättsliga lagstiftningen på den s.k. effektlandsprincipen. Principen innebär bl.a. att svensk marknadsrätt är tillämplig på marknads- föring som har effekt på eller riktar sig mot den svenska marknaden, även om marknadsföringen härrör från utlandet. Vidare följer det av effektlandsprincipen att svensk myndighet är behörig att ingripa mot sådan marknadsföring. Tillämpningen av effektlandsprincipen innebär att reglerna om marknadsföring av spel i spellagen kan tilläm- pas på marknadsföring som huvudsakligen får anses riktad mot den svenska marknaden. Frågan om en marknadsföringsåtgärd kan anses riktad mot den svenska marknaden får avgöras efter en helhets- bedömning i det enskilda fallet. Enligt utredningen är följden av det nu sagda, som konstateras i förarbetena till bestämmelserna om marknadsföring i lotterilagen (prop. 2016/17:8 s. 33 f.), att ingripanden efter en helhetsbedöm- ning enligt MFL och de föreslagna bestämmelserna i spellagen kan göras mot all marknadsföring av spel i svensk tryckt media och på internet. Detta gäller också för den föreslagna bestämmelsen i RFL om ett förbud för olicensierade aktörer att sponsra program vad gäller tv-sändningar och beställ-tv-tjänster etablerade i och radio. Bland annat val av språk, tillämplig valuta och andra natio- nella kännetecken gör att marknadsföringen kan anses riktad mot den svenska marknaden. Ingripanden kan ske gentemot såväl licen- sierade spelföretag som aktörer utan licens. När det gäller tv-sändningar och beställ-tv-tjänster etablerade i andra EU-medlemsstater regleras detta genom AV-direktivet som i svensk rätt genomförts genom RFL. Som nämnts ovan är AV- direktivet ett minimidirektiv och medlemsstaterna får föreskriva att leverantörer av medietjänster under deras jurisdiktion ska följa mer detaljerade eller striktare regler inom de områden som samordnas inom direktivet. En förutsättning är att reglerna överensstämmer med unionsrätten. AV-direktivet innehåller bestämmelser om ett samarbetsförfaran- de och möjligheter för en medlemsstat som tar emot tv-sändningar att under vissa omständigheter vidta åtgärder mot programföretag som etablerat sig i andra medlemsstater i syfte att kringgå en striktare lagstiftning. Vissa medlemsstaters mediemyndigheter har gjort tolk- ningen att AV-direktivets bestämmelser om samarbete kan användas vid marknadsföring av spel. AV-direktivets artiklar om samarbete mellan medlemsstater avser fall där ett programföretag riktar sina sändningar till en annan med- lemsstat än den där företaget är etablerat och den medlemsstaten till vilken sändningarna riktas har utnyttjat möjligheten att införa mer detaljerade eller strängare regler i allmänhetens intresse än vad som följer av direktivets minimiregler. Begreppet bestämmelser i allmän- hetens intresse har utvecklats av och avser bl.a. be- stämmelser om konsumentskydd, skydd av minderåriga och kultur- politik (prop. 2009/10:115 s. 115, jfr skäl 41 i AV-direktivet). I svensk rätt, när det gäller sändningar riktade mot från en annan EES-stat, finns en bestämmelse om sådant samarbete som avses i AV-direktivet i 16 kap. 15 § RFL. Den gäller för alkohol- och barn-reklam där valt att ha strängare regler än vad som följer av direktivet. I 16 kap. 15 § RFL sägs att en behörig myndighet i får kontakta en behörig myndighet i en annan EES-stat för att uppmana ett programföretag, som är etablerat i den andra EES- staten och vars tv-sändning helt eller huvudsakligen är riktad mot och strider mot de svenska bestämmelserna om reklam rik- tad till barn eller om alkoholreklam, att följa de svenska bestämmel- serna. Om programföretaget inte följer uppmaningen får myndig- heten i vidta åtgärder mot programföretaget om program- företaget i fråga har etablerat sig i det andra landet i syfte att kring- gå de strängare bestämmelser som skulle ha gällt om det hade varit etablerat i . Myndigheten får inte vidta åtgärderna förrän den har underrättat Europeiska kommissionen och den berörda med- lemsstaten samt kommissionen har fastställt att åtgärderna är för- enliga med unionsrätten. AV-direktivet innehåller inte några uttryckliga regler för spel. De bestämmelser som utredningen föreslår om måttfull marknads- föring och förbud för olicensierade aktörer att sponsra och göra reklam i tv- och radiosändningar går därmed utöver vad som sägs i direktivet. Som redogörs för ovan är det utredningens uppfattning att de föreslagna bestämmelserna är i överensstämmelse med unions- rätten. Bestämmelserna syftar bl.a. till att skydda konsumenter och minderåriga och får därför anses vara i allmänhetens intresse. Några hinder finns därmed inte mot att låta bestämmelsen i 16 kap. 15 § RFL omfatta också spelreklam. Det kan diskuteras hur effektiv en sådan bestämmelse kommer att vara i praktiken. För att få vidta åtgärder krävs, som nämns ovan, att en svensk myndighet kan visa att programföretaget i fråga etable- rat sig i ett annat EES-land i syfte att kringgå de strängare svenska reglerna. Utredningen ser här att det kan finnas svårigheter att visa på ett sådant samband. Inte desto mindre är det utredningens upp- fattning att bestämmelsen i 16 kap. 15 § RFL bör utvidgas till att omfatta också spelreklam. Det är enligt utredningen angeläget att använda sig av de verktyg som finns för att se till att endast licen- sierade spelföretag marknadsför sig gentemot den svenska mark- naden. Utredningen föreslår således även mot denna bakgrund att bestämmelsen i 16 kap. 15 § RFL utvidgas till att omfatta spelreklam. Utvidgningen ska avse såväl bestämmelsen i spellagen om måttfull marknadsföring som förbudsregeln i radio- och tv-lagen avseende reklam, sponsring och produktplacering när det gäller verksamheter som inte har en licens. I är det förbjudet att marknadsföra spel som inte har licens i landet. genomförde Lotteri- og stiftelsetilsynet och Medietilsynet en kartläggning om förekomsten av spelreklam i tv, från i olicensierade spelföretag, från andra EES-länder. Kartläggningen visade att sådan reklam sänds från , och . Mot den bakgrunden kontaktades de ansvariga myndigheterna i dessa länder med uppmaningen att länd- ernas tv-kanaler skulle respektera det norska marknadsföringsför- budet. Spanska myndigheter svarade att de sänt uppmaningen till berörda tv-kanaler och att de i sin tur svarat att de hade för avsikt att följa den norska uppmaningen. Svaren från och var att tv-kanalerna där inte hade för avsikt att följa uppmaningen. 2016 fick Lotteri- og stiftelsetilsynet och Medietilsynet i upp- drag av det norska att påbörja en dialog med brittiska myndigheter avseende spelreklam på tv. Syftet med denna dialog var i första hand att få värderat huruvida spelreklamen som sänds från till följer de riktlinjer som satts upp av den brittiska branschorganisationen för spelreklam. Branschorga- nisationen har bl.a. riktlinjer som säger att spelreklam på tv inte får sändas mellan klockan 05.30–21.00. Kartläggningen i visade att spelreklam från till sänds dygnet runt. Lotteri- og stiftelsetilsynet kontaktade Gambling Com- mission avseende denna fråga. svarade Gambling Com- mission att de varit i kontakt med de aktuella spelföretagen som var av uppfattningen att branchorganisationens riktlinjer inte gällde spel- reklam riktad mot . Eftersom den brittiska branschreglering- en bygger på frivillighet kunde Gambling Commission inte göra något åt saken. Det norska anser att i viss mån är inkonsekvent avseende marknadsföring av spel. Å ena sidan har och slagit fast att kan förbjuda spelreklam som en del av den nationella spelregleringen. Å andra sidan är det en vanlig uppfattning att AV-direktivet omfattar spelreklam på tv. Departementet har för avsikt att försöka få en ståndpunkt från om tolkningen av AV-direktivet i denna del. –en sammanhållen politik för arbete, hållbar tillväxt och välfärd. 2.Kraftsamling för framtidens energi. 3.Karens för statsråd och statssekreterare. 4.För en god och jämlik hälsa. En utveckling av det folkhälsopolitiska ramverket. 5.Svensk social trygghet i en globaliserad värld. Del 1 och 2. 7.Straffprocessens ramar och domstolens beslutsunderlag i brottmål – en bättre hantering av stora mål. 8.Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2017. Kärnavfallet – en fråga i ständig förändring. 9.Det handlar om oss. –unga som varken arbetar eller studerar. 10.Ny ordning för att främja god sed och hantera oredlighet i forskning. Volym 1 och 2. 12.Att ta emot människor på flykt. 13.Finansiering av infrastruktur med privat kapital? 16.Sverige i –2014. 17.Om oskuldspresumtionen och rätten att närvara vid rättegången. Genomförande av EU:s oskuldspresumtionsdirektiv. 18.En nationell strategi för validering. 19.Uppdrag: Samverkan. Steg på vägen mot fördjupad lokal samverkan för unga arbetslösa. 20.Tillträde för nybörjare – ett öppnare och enklare system för tillträde till högskoleutbildning. Nationell kvalitetsplan för vård och omsorg om äldre personer. Del 1 och 2. 22.Från värdekedja till värdecykel – så får en mer cirkulär ekonomi. 24.Ett arbetsliv i förändring – hur påverkas ansvaret för arbetsmiljön? 25.Samlad kunskap – stärkt handläggning. På användarnas villkor. 27.Vissa frågor inom fastighets- och stämpelskatteområdet. 28.Ett nationellt centrum för kunskap om och utvärdering av arbetsmiljö. 30.En omreglerad spelmarknad. Del 1 och 2. Uppdrag: Samverkan. Steg på vägen mot fördjupad lokal samverkan för unga arbetslösa. Ett arbetsliv i förändring – hur påverkas ansvaret för arbetsmiljön? Ett nationellt centrum för kunskap om och utvärdering av arbetsmiljö. Karens för statsråd och statssekreterare. [3] Vägskatt. Volym 1 och 2. Finansiering av infrastruktur med privat kapital? På användarnas villkor. Vissa frågor inom fastighets- och stämpel- skatteområdet. En omreglerad spelmarknad. Del 1 och 2. Straffprocessens ramar och domstolens beslutsunderlag i brottmål – en bättre hantering av stora mål. Att ta emot människor på flykt. Om oskuldspresumtionen och rätten att närvara vid rättegången. Genomförande av EU:s oskuldspresumtionsdirektiv. Kraftsamling för framtidens energi. Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2017. Kärnavfallet – en fråga i ständig förändring. Från värdekedja till värdecykel – så får en mer cirkulär ekonomi. – en sammanhållen politik för arbete, hållbar tillväxt och välfärd. För en god och jämlik hälsa. En utveckling av det Svensk social trygghet i en globaliserad värld. Del 1 och 2. för vård och omsorg om äldre personer. Del 1 och 2. Samlad kunskap – stärkt handläggning. Det handlar om oss. – unga som varken arbetar eller studerar. Ny ordning för att främja god sed och hantera oredlighet i forskning. [10] En nationell strategi för validering [18] Tillträde för nybörjare – ett öppnare och enklare system för tillträde till hög skoleutbildning. i –2014.