sou · H5B366 · 2017-08-31 00:00:00 — En journalhandling inom enskild hälso- och sjukvård som rör en viss patient ska enligt 4 kap. 4 a § lagen om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. lämnas ut på begäran av den som fått tillgång till kodat humanbiologiskt material från den patienten, om patienten har lämnat samtycke. I bestämmelsen an- ges det också att i fråga om vissa känsliga personuppgifter finns föreskrifter i personuppgiftslagen. Bestämmelsen innebär alltså en skyldighet att under vissa förutsättningar lämna ut uppgifter. Bestämmelser om uppgiftsskyldighet är, enligt den bedömning utredningen har gjort i avsnitt 9.21, lika tillåtna enligt dataskydds- förordningen som enligt dataskyddsdirektivet. Bestämmelser om uppgiftsskyldighet behöver alltså inte ändras med anledning av dataskyddsförordningen. Vid fullgörandet av uppgiftsskyldigheten måste dock den reglering om dataskydd som finns i bl.a. dataskydds- förordningen beaktas. En förutsättning för att uppgiftsskyldigheten ska inträda är att patienten har lämnat samtycke. Krav på samtycke utgör, enligt den bedömning utredningen har gjort i avsnitt 9.16.2, en form av skyddsåtgärd. Bestämmelser om skyddsåtgärder är tillåtna för myn- digheter. Eftersom behandlingen av personuppgifter i patient- journaler sker på grund av en rättslig förpliktelse, får bestämmel- sen, i enlighet med vad som anges i samma avsnitt, anses tillåten även för enskildas behandling såsom preciseringar enligt artikel 6.3 i dataskyddsförordningen. Kravet på samtycke är därmed förenligt med dataskyddsförordningens reglering och kan behållas. I 4 kap. 4 a § lagen om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. anges också, i en andra mening, att det i fråga om vissa känsliga personuppgifter finns föreskrifter i personuppgiftslagen. Det som avses med hänvisningen är enligt förarbetsuttalanden att om käns- Författningar som bl.a. reglerar behandling av personuppgifter liga personuppgifter ska lämnas ut krävs det enligt 15 § personupp- giftslagen att den registrerade har lämnat sitt uttryckliga samtycke eller att behandlingen har godkänts av en forskningsetisk kommitté enligt 19 § första stycket personuppgiftslagen.4 Syftet med hänvis- ningen till personuppgiftslagen verkar alltså vara att det samtycke som avses i paragrafens första mening ska vara ”uttryckligt”, om utlämnandet innebär att personuppgifter behandlas enligt person- uppgiftslagen och det inte finns ett forskningsetiskt godkännande. Detta har tydligen avsetts gälla trots att personuppgiftslagen är subsidiär i förhållande till uppgiftsskyldigheten enligt paragrafen. Dataskyddsförordningen är däremot tvingande. Om ett utläm- nande av känsliga personuppgifter enligt dataskyddsförordningen får ske bara med samtycke, ska det samtycket enligt artikel 9.2 a i dataskyddsförordningen vara uttryckligt. Eftersom personuppgiftslagen kommer att upphöra att gälla i samband med att dataskyddsförordningen börjar tillämpas, kan inte hänvisningen till den lagen vara kvar. Hänvisningen bör, när det gäller kravet på uttryckligt samtycke, ändras till att avse data- skyddsförordningen. Hänvisningen bör vara dynamisk, dvs. avse vid var tid gällande lydelse av bestämmelsen, eftersom artikel 9.2 a i dataskyddsförordningen är direkt tillämplig. En bestämmelse liknande den som finns i 19 § första stycket personuppgiftslagen har föreslagits av . Av 11 § första stycket i förslaget till forskningsdatalag framgår att känsliga personuppgifter får behandlas med stöd av artikel 9.2 j i dataskyddsförordningen om behandlingen är nödvändig för forsk- ningsändamål och om behandlingen har godkänts enligt lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor.5 Bestämmelsen i 4 kap. 4 a § lagen om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. bör därför innehålla en hänvisning även till den lagen. 2001/02:44 s. 51 och 87. Författningar som bl.a. reglerar behandling av personuppgifter Prövningen av frågan om utlämnande av journalhandlingar Bestämmelsen om i vilken ordning en fråga om utlämnande av en journalhandling inom enskild hälso- och sjukvård ska prövas i 4 kap. 6 a § lagen om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. är inte en bestämmelse om dataskydd. Någon prövning mot dataskydds- förordningen bedöms därför inte behöva göras när det gäller denna bestämmelse. Utredningens bedömning: Bestämmelsen om skyldighet att lämna ut uppgifter i 4 kap. 11 § lagen om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. kan behållas. I 4 kap. 11 § lagen om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. anges att en vårdgivare ska lämna personuppgifter för införande i ett register som förvaras i anslutning till en biobank hos en annan vårdgivare. Skyldigheten gäller endast om den registrerade, eller annan som enligt lagen kan lämna samtycke i vissa situationer, har informerats om och uttryckligen samtyckt till utlämnandet. Be- stämmelsen innebär alltså en skyldighet att under vissa förutsätt- ningar lämna ut uppgifter. Bestämmelser om uppgiftsskyldighet är, enligt den bedömning utredningen har gjort i avsnitt 9.21, lika tillåtna enligt dataskydds- förordningen som enligt dataskyddsdirektivet. Bestämmelser om uppgiftsskyldighet påverkas alltså inte av dataskyddsförordningen. Vid fullgörandet av uppgiftsskyldigheten måste dock den person- uppgiftsansvarige iaktta den reglering om dataskydd som finns i bl.a. dataskyddsförordningen. En av förutsättningarna för att uppgiftsskyldigheten ska inträda är att det lämnats ett uttryckligt samtycke. Krav på samtycke utgör, enligt den bedömning utredningen har gjort i avsnitt 9.16.2, en form av skyddsåtgärd. Bestämmelser om skyddsåtgärder är tillåtna för myndigheter. Eftersom bestämmelsen avser behandling av per- sonuppgifter som sker på grund av en rättslig förpliktelse, får bestämmelsen, i enlighet med vad som anges i det avsnittet, anses tillåten även för enskildas behandling såsom en precisering enligt Författningar som bl.a. reglerar behandling av personuppgifter artikel 6.3 i dataskyddsförordningen. Kravet på samtycke är där- med förenligt med dataskyddsförordningens reglering och kan behållas. Samtycket ska vara uttryckligt, vilket innebär att även känsliga personuppgifter kan lämnas ut. Att samtycket ska föregås av information om den aktuella behandlingen följer av definitionen av samtycke i artikel 4 i dataskyddsförordningen. I bestämmelsen anges att personuppgifterna ska införas i ett register som förvaras i anslutning till en biobank hos en annan vård- givare. För det fall ett sådant register förs helt eller delvis automati- serat eller utgör en sådan strukturerad samling av personuppgifter som är tillgänglig enligt särskilda kriterier, och alltså omfattas av dataskyddsförordningens tillämpningsområde, måste behandlingen av personuppgifter i registret utföras i enlighet med dataskydds- förordningens bestämmelser. Lagen innehåller inte någon reglering av registret. Någon bedömning av ett sådant registers förenlighet med dataskyddsförordningen görs därför inte av utredningen. Utredningens bedömning: Dataskyddsförordningen föranleder inte någon ändring av bestämmelsen om förande av i 5 kap. 4 § första stycket lagen om biobanker i hälso- och sjuk- vården m.m. får, enligt 5 kap. 4 § lagen om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. och 2 § förordningen om biobanker i hälso- och sjukvården m.m., med hjälp av automatiserad behandling eller annan behandling av personuppgifter föra ett särskilt register för screening av prover från nyfödda barn för vissa ämnesomsätt- ningsrubbningar (). Dataskyddsförordningen påverkar inte möjligheten att före- skriva att någon får föra ett visst register. Behandlingen av person- uppgifter i registret måste dock vara förenlig med dataskyddsför- ordningens bestämmelser. Författningar som bl.a. reglerar behandling av personuppgifter Utredningens bedömning: Dataskyddsförordningen föranleder inte någon ändring av bestämmelsen om personuppgiftsansvar i 5 kap. 4 § andra stycket lagen om biobanker i hälso- och sjuk- vården m.m. Som framgått av avsnitt 9.7 behöver bestämmelser om personupp- giftsansvar i registerförfattningar inte ändras med anledning av dataskyddsförordningen. Utredningen gör samma bedömning när det gäller bestämmelsen om personuppgiftsansvar i lagen om bio- banker i hälso- och sjukvården m.m. Bestämmelsen i 5 kap. 4 § andra stycket lagen om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. kan och bör därmed behållas. Ändamål och grund för behandling av personuppgifter Utredningens bedömning: Bestämmelsen om ändamål i 5 kap. 5 § lagen om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. kan be- hållas. får enligt 5 kap. 5 § lagen om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. användas endast för de ändamål som anges i 5 kap. 2 §. Det som avses är analyser och andra undersökningar för att spåra och diagnostisera ämnesomsättningssjukdomar, retrospektiv diagnostik av andra sjukdomar hos enskilda barn, epidemiologiska undersökningar, uppföljning, utvärdering och kvalitetssäkring av verksamheten samt klinisk forskning och utveckling. Registret får även användas för framställning av statistik. Behandling av personuppgifter för de ändamål som anges i lagen om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. får anses nödvändig för att utföra en arbetsuppgift av allmänt intresse och har därmed stöd i artikel 6.1 e i dataskyddsförordningen. Någon ytterligare analys av vilket stöd ändamålen har i dataskyddsförordningen krävs inte i enlighet med vad som anges i avsnitt 9.10.1. Bestämmelserna upp- fyller, i enlighet med vad som anges i samma avsnitt, de krav på den rättsliga grunden som ställs i artikel 6.3 i dataskyddsförordningen och kan därmed behållas. Författningar som bl.a. reglerar behandling av personuppgifter Finalitetsprincipen är inte tillämplig I bestämmelsen anges att endast får användas för vissa angivna ändamål. Det innebär att finalitetsprincipen inte gäller. Det är alltså inte tillåtet att behandla personuppgifter i registret för andra ändamål än de som anges i bestämmelsen, även om dessa andra ändamål inte är oförenliga med det ändamål för vilket uppgifterna har samlats in. Finalitetsprincipen finns uttryckt i artikel 5.1 b i dataskydds- förordningen. Där framgår bl.a. att personuppgifter inte får be- handlas på ett sätt som är oförenligt med de ändamål för vilka de samlats in, vilket motsvarar vad som anges i artikel 6.1 b i data- skyddsdirektivet. Medlemsstaterna får, i enlighet med vad utred- ningen konstaterat i avsnitt 9.3, med stöd av artikel 6.2 och 6.3 i dataskyddsförordningen behålla eller införa mer specifika bestäm- melser för att anpassa tillämpningen av bestämmelserna i data- skyddsförordningen. Det är också, som utredningen konstaterat i avsnitt 9.2, tillåtet att begränsa myndigheters möjligheter till be- handling och utöka deras skyldigheter. Begränsningen av tillåtna ändamål är därmed förenlig med dataskyddsförordningen och kan behållas. Personuppgifter som får behandlas Utredningens bedömning: Bestämmelserna om registrets inne- håll i 5 kap. 6 § lagen om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. kan och bör behållas. Begränsning av vilka personuppgifter som får behandlas I 5 kap. 6 § lagen om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. anges vilka uppgifter som får registreras i . Registret får endast innehålla uppgifter om moderns namn, personnummer och hemort, graviditetens längd, barnets födelsetid och kön samt vid flerbörd, ordningstal, den enhet inom sjukvården som tagit provet, diagnos, uppgifter om behandling av diagnostiserade sjukdomar och samtycke från barnets vårdnadshavare. Författningar som bl.a. reglerar behandling av personuppgifter Som anges i avsnitt 9.13 kan och bör bestämmelser om behand- ling av personnummer behållas. När det i övrigt gäller den preciser- ing av vilka personuppgifter som får behandlas i registret stämmer denna väl överens med principen om uppgiftsminimering i arti- kel 5.1 c i dataskyddsförordningen som innebär att uppgifterna ska vara adekvata, relevanta och inte för omfattande i förhållande till de ändamål för vilka de behandlas. Utredningen utgår från de övervä- ganden kring vilka uppgifter som behöver behandlas i registret som har gjorts vid tidigare lagstiftningsarbeten. Sådana preciseringar är som redan nämnts tillåtna enligt artikel 6.2 och 6.3 i dataskydds- förordningen eller därför att de begränsar en myndighets möjlig- heter till behandling av personuppgifter. I kan det alltså förekomma känsliga personuppgifter om hälsa. Utredningen har ovan gjort bedömningen att behand- lingen av personuppgifter i registret är tillåten, eftersom den är nöd- vändig för att utföra en arbetsuppgift av allmänt intresse. Behand- lingen av känsliga personuppgifter får också anses vara nödvändig av hänsyn till ett viktigt allmänt intresse enligt artikel i data- skyddsförordningen och är alltså, i enlighet med vad som anges i avsnitt 9.11.3, förenlig med dataskyddsförordningen. För att ett undantag ska vara tillåtet med stöd av artikel i dataskyddsförordningen krävs dock att regleringen omfattar be- stämmelser om lämpliga och särskilda åtgärder för att säkerställa den registrerades grundläggande rättigheter och intressen. Bestäm- melser om tystnadsplikt kan enligt utredningens bedömning utgöra sådana lämpliga skyddsåtgärder.6 De uppgifter som behandlas i omfattas av bestämmelser om tystnadsplikt i 25 kap. offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Den regleringen till- sammans med regleringen av registret i lagen om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. är enligt utredningens bedömning tillräcklig för att uppfylla kravet på skyddsåtgärder. 6 Se undantaget för behandling av känsliga personuppgifter på folkhälsoområdet i artikel 9.2 i dataskyddsförordningen som anger tystnadsplikt som ett exempel på en lämplig och specifik åtgärd för att skydda den registrerades rättigheter och friheter. Författningar som bl.a. reglerar behandling av personuppgifter Som anges i avsnitt 9.11.6 har några nya kategorier av känsliga personuppgifter tillkommit i dataskyddsförordningen, nämligen genetiska uppgifter, biometriska uppgifter för att entydigt identifi- era en fysisk person och uppgifter om sexuell läggning. Eftersom känsliga personuppgifter får behandlas under samma förutsätt- ningar som andra personuppgifter inom den nu aktuella lagstift- ningens tillämpningsområde, påverkar det inte regleringen att nya kategorier av personuppgifter kommer att vara att bedöma som känsliga enligt dataskyddsförordningen. Sammanfattningsvis gör alltså utredningen bedömningen att bestämmelsen i 5 kap. 6 § lagen om biobanker i hälso- och sjuk- vården m.m. kan och bör behållas. Utredningens bedömning: Bestämmelsen om skyldighet att lämna uppgifter i 5 kap. 7 § lagen om biobanker i hälso- och sjuk- vården m.m. kan behållas. En vårdgivare är enligt 5 kap. 7 § lagen om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. skyldig att lämna de uppgifter som anges i 5 kap. 6 § till när vävnadsprov har tagits på ett ny- fött barn. En förutsättning för uppgiftsskyldigheten är att vård- nadshavaren har fått viss information om registreringen och ut- tryckligen samtyckt till utlämnandet. Bestämmelsen innebär alltså en skyldighet att under vissa förut- sättningar lämna ut uppgifter. Bestämmelser om uppgiftsskyldighet är, enligt den bedömning utredningen har gjort i avsnitt 9.21, lika tillåtna enligt dataskyddsförordningen som enligt dataskyddsdirek- tivet. Bestämmelser om uppgiftsskyldighet påverkas alltså inte av dataskyddsförordningen. Vid fullgörandet av uppgiftsskyldigheten måste dock den personuppgiftsansvarige iaktta den reglering om dataskydd som finns i bl.a. dataskyddsförordningen. En av förutsättningarna för att uppgiftsskyldigheten ska inträda är att ett uttryckligt samtycke har lämnats. Krav på samtycke utgör, enligt den bedömning utredningen har gjort i avsnitt 9.16.2, en form av skyddsåtgärd. Bestämmelser om skyddsåtgärder är tillåtna för myndigheter. Eftersom bestämmelsen avser behandling av person- Författningar som bl.a. reglerar behandling av personuppgifter uppgifter som sker på grund av en rättslig förpliktelse, får bestäm- melsen, i enlighet med vad som anges i det avsnittet, anses tillåten även för enskildas behandling såsom en precisering enligt artikel 6.3 i dataskyddsförordningen. Kravet på samtycke är därmed förenligt med dataskyddsförordningens reglering och kan behållas. Sam- tycket ska vara uttryckligt, vilket innebär att även känsliga person- uppgifter kan lämnas ut. Att samtycket ska föregås av information om den aktuella behandlingen följer av definitionen av samtycke i artikel 4 i dataskyddsförordningen. Utredningens förslag: Bestämmelsen i 6 kap. 2 § tredje stycket lagen om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. som hänvisar till personuppgiftslagens bestämmelser om rättelse och skade- stånd upphävs. Bestämmelsen i 6 kap. 2 § tredje stycket lagen om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. innehåller en hänvisning till person- uppgiftslagens bestämmelser om rättelse och skadestånd. Bestäm- melsen bör, i enlighet med vad utredningen kommit fram till i av- snitt 9.15.1 och 9.19.1, upphävas. Utredningens förslag: Hänvisningen till tillsynsmyndigheten enligt personuppgiftslagen i 6 kap. 3 § första stycket lagen om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. ersätts med en hänvis- ning till dataskyddslagen. I 6 kap. 3 § första stycket andra meningen lagen om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. anges att den myndighet som är till- synsmyndighet enligt personuppgiftslagen utövar tillsyn över be- handlingen av personuppgifter. Eftersom personuppgiftslagen kommer att upphävas när dataskyddsförordningen börjar tillämpas, behöver hänvisningen tas bort. I stället bör en hänvisning göras till den myndighet som är tillsynsmyndighet enligt dataskyddslagen. Författningar som bl.a. reglerar behandling av personuppgifter Utredningens förslag: Bestämmelsen om överklagande av be- slut om rättelse och avslag på ansökan om information i 6 kap. 7 § tredje stycket lagen om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. tas bort. I en ny paragraf, 6 kap. 7 a § hänvisas till den före- slagna dataskyddslagens bestämmelser om överklagande. Utredningens bedömning: I övrigt kan bestämmelserna om över- klagande behållas. I 6 kap. 7 § lagen om biobanker i hälso- och sjukvården finns det bestämmelser om överklagande.7 Bestämmelsen i första stycket avser inte beslut som har samband med behandling av personupp- gifter och kommer därför inte att beröras. Av bestämmelsens andra stycke framgår att beslut av Inspek- tionen för vård och omsorg får överklagas till allmän förvaltnings- domstol. Inspektionen kan komma att fatta beslut som avser be- handling av personuppgifter. En annan myndighets beslut om rätt- else och avslag på ansökan om information enligt 26 § person- uppgiftslagen får enligt tredje stycket också överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs enligt fjärde stycket vid överklagande till kammarrätten. Beslut som Inspektionen för vård och omsorg eller allmän förvaltningsdomstol meddelar enligt lagen om biobanker i hälso- och sjukvården ska enligt femte stycket gälla om inte annat anges i beslutet. Som anges i avsnitt 9.20 bör de föreslagna överklagandebestäm- melserna i dataskyddslagen gälla även inom registerförfattningarnas tillämpningsområde. Dataskyddslagens bestämmelser om över- klagande bör alltså gälla även för de beslut om behandling av per- sonuppgifter som meddelas av Inspektionen för vård och omsorg som omfattas av bestämmelsen i andra stycket. En sådan ord- ning innebär enligt utredningens bedömning inte någon materiell ändring, eftersom även de föreslagna bestämmelserna i dataskydds- lagen innebär att besluten ska överklagas till allmän förvaltnings- domstol och att det krävs prövningstillstånd vid överklagande till 7 I SOU 2017:40 föreslås vissa ändringar av 6 kap. 7 § lagen om biobanker i hälso- och sjuk- vården träda i kraft . Författningar som bl.a. reglerar behandling av personuppgifter Bestämmelsen i tredje stycket bör därför, i enlighet med utredningens bedömning i avsnitt 9.20, tas bort. I stället bör en hänvisning till den föreslagna dataskyddslagen införas. Eftersom dataskyddslagens överklagandebestämmelser alltså bör gälla även för beslut som fattats av Inspektionen för vård och omsorg i frågor om behandling av personuppgifter, måste bestämmelsen formuleras så att alla myndigheters beslut omfattas. Av tydlighetsskäl bör be- stämmelsen införas i en egen paragraf. Bestämmelsen i femte stycket, som innebär att beslut som Inspektionen för vård och omsorg meddelar enligt biobankslagen ska gälla , synes inte omfatta beslut om behandling av personuppgifter. De beslut om behandling av personuppgifter som Inspektionen för vård och omsorg meddelar och som kan överklagas torde vara fattade enligt personuppgiftslagens bestämmelser. Bestämmelsen i femte stycket kan därför vara kvar oförändrad. Övriga bestämmelser om överklagande påverkas inte av dataskydds- förordningen och kan därför behållas. 12.2Lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. Lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. innehåller bestäm- melser om begränsningar i användningen av viss bioteknik som utvecklats för medicinska ändamål såsom bestämmelser om genetiska undersökningar, genetisk information, genterapi, fosterdiagnostik, insemination och befruktning utanför kroppen. Lagen innehåller även vissa bestämmelser om behandling av personuppgifter, nämli- gen bestämmelser om förhållandet till personuppgiftslagen, skyl- dighet att göra journalanteckningar, bevarande och uppgiftsskyl- dighet. I detta avsnitt analyseras om de bestämmelser som berör behandling av personuppgifter behöver ändras med anledning av dataskyddsförordningen. Den tillhörande förordningen (2006:358) om genetisk integritet m.m. innehåller inte några bestämmelser med anknytning till dataskyddsförordningen och kommer därför inte att beröras. Författningar som bl.a. reglerar behandling av personuppgifter 12.2.2Förhållandet till annan dataskyddsreglering Utredningens förslag: Bestämmelsen i 1 kap. 4 § lagen om gene- tisk integritet m.m. ska innehålla en upplysning om att lagen kompletterar dataskyddsförordningen när det gäller behandling av personuppgifter. Det ska också upplysas om att dataskyddslagen gäller, om inte annat följer av lagen om genetisk integritet m.m. eller före- skrifter som meddelats med stöd av den. Bestämmelsen om förhållandet till annan lagstiftning bör utformas på det sätt som framgår av utredningens överväganden i avsnitt 9.6. 12.2.3Skyldigheten att föra journal och bevarande Utredningens bedömning: Bestämmelserna om journalföring och bevarande i 6 kap. 4 § tredje och fjärde meningarna och 7 kap. 6 § tredje stycket lagen om genetisk integritet m.m. kan och bör behållas. I 6 kap. 4 § tredje och fjärde meningarna och 7 kap. 6 § tredje stycket anges att uppgifter om en givare av spermier eller ägg vid insemination respektive befruktning utanför kroppen ska anteck- nas i en särskild journal. Journalen ska bevaras . Som anges i avsnitt 10.1.12 är bestämmelserna i 3 kap. patient- datalagen (2008:355) om skyldigheten att föra patientjournal tillämp- liga oavsett om patientjournalen förs automatiserat eller manuellt. I den del bestämmelserna tillämpas på helt eller delvis automatiserad behandling eller behandling av personuppgifter som ingår i eller kommer att ingå i ett register omfattas behandlingen av data- skyddsförordningens reglering. Detsamma gäller för de nu berörda bestämmelserna. Att som i de nu aktuella bestämmelserna i lagen om genetisk integritet m.m. specificera vilka uppgifter som ska behandlas i en patientjournal överensstämmer med principen om uppgiftsmini- mering i artikel 5.1 c i dataskyddsförordningen. Principen innebär att personuppgifter ska vara adekvata, relevanta och inte för om- fattande i förhållande till de ändamål för vilka de behandlas. Författningar som bl.a. reglerar behandling av personuppgifter