sou · H5B351 · 2017-06-08 00:00:00 — 1993 ersattes fritidspedagogutbildningen med en barn- och ungdomspedagogisk examen med två inriktningar, en mot arbete i förskolan och en med inriktning mot fritidshemmet. Vid införandet av lärarutbildning ersattes alla tidigare examina av en sammanhållen lärarexamen, inom vilken delar av utbildningen ofta lästes gemensamt oavsett var i skolväsendet studenten avsåg att bli verksam. Utbildningen gav stora möjligheter för studenten själv att välja inriktning och specialisering vilket innebar att vissa stu- denter examinerades med inriktning enbart mot arbete i fritids- hemmet även om det vanligaste var bredare inriktningar t.ex. mot arbete i förskola, fritidshem och . Inom ramen för de lärar- och förskollärarutbildningar som finns finns ingen examen eller examensinriktning enbart avsedd för arbete i fritidshemmet. I stället utbildas grundlärare med inriktning mot arbete i fritidshem. I utbildningen ingår, förutom ämneskunskaper inom det fritidspedagogiska området, också ämnes- 6Skolverket (2011). Fritidshemmet - lärande i samspel med skolan. 2009/10:89. Bäst i klassen – en ny lärarutbildning. Legitimation och behörigheter för fritidspedagoger eller motsvarande kunskaper i ett eller två av praktiska eller estetiska äm- nen.8 Detta till skillnad från fritidspedagogutbildningarna som förvisso innehöll ämnesstudier, men huvudsakligen var inrikt- ade mot arbete i fritidshemmet. Den långsiktiga utvecklingen har alltså gått från att fritidshemmet varit en i förhållande till skolan närmast fristående verksamhet till att fritidshemmet tydligare har knutits till skolan och att lärarna och fritidspedagogerna samverkar i högre utsträckning . På samma sätt har utbildningen för arbete i fritidshemmet gått från en utbildning huvudsakligen inriktad på den verksamhet som bedrivs i fritidshemmet till att bli en lärar- utbildning inriktad både mot undervisning i fritidshemmet och i . något eller några av ämnena bild, hem- och konsumentkunskap, idrott och hälsa, musik och slöjd. Legitimation och behörigheter för fritidspedagoger eller motsvarande 7.2Behörighet att undervisa i fritidshemmet I fritidshemmet arbetar både de med en utbildning avsedd för arbete i fritidshemmet och annan personal, så som exempelvis förskollärare, lärare och personal som saknar en pedagogisk hög- skoleutbildning, t.ex. fritidsledare. Grundregeln är att endast den som har en legitimation som lärare eller förskollärare och är behörig för viss undervisning får bedriva undervisningen. I fritidshemmet får dock lärare som inte är legiti- merade trots det ansvara för och bedriva undervisning om de har en svensk eller utländsk högskoleutbildning som är avsedd för arbete som fritidspedagog eller motsvarande. Utöver lärare eller förskol- lärare får det i undervisningen i fritidshemmet även finnas annan personal med sådan utbildning att elevernas utveckling och lärande främjas.9 För att vara behörig att undervisa i fritidshemmet krävs, enligt be- hörighetsförordningen, antingen en grundlärarexamen med inrikt- ning mot arbete i fritidshemmet eller en äldre examen som är avsedd för arbete i fritidshemmet och minst en skolform i skolväsendet.10 Exempel på det senare är den lärarexamen som gavs mellan 2001– 2011 som ofta har inriktning mot fritidshem i kombination med för- skola eller . infördes även en möjlighet för de med en äldre examen avsedd för fritidshemmet att bli legitimerade och behöriga att under- visa.11 Förutsättningen för detta är att fritidspedagogen antingen har minst ett skolämne i sin examen eller har kompletterat sin examen med ämnesstudier i minst ett skolämne före . De behörigheter som en sådan fritidspedagog kan meddelas begrän- sas dels till fritidshemmet och ämnen i årskurserna 1–6, dels till den tidsbegränsning som anges i aktuella bestämmelser.12 Detta innebär att en fritidspedagog som har meddelats legitimation och behörig- heter grundat på denna bestämmelse, inte kan komplettera sin legi- 92 kap. 13, 14 och 17 §§ skollagen. 102 kap. 19 § förordning (2013:693) om ändring i förordningen (2011:326) om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare. 11Förordning (2013:693) om ändring i förordningen (2011:326) om behörighet och legiti- mation för lärare och förskollärare, se avsnitt 3.1.3. 12I det fall fritidspedagogen även har en speciallärarexamen begränsas behörigheten att un- i grundsärskolan eller specialskolan även beroende på specialisering. En sådan fritids- pedagog kan dock inte bli behörig att bedriva undervisning som avser särskilt stöd. Legitimation och behörigheter för fritidspedagoger eller motsvarande timation med ytterligare behörigheter. Vill en sådan fritidspedagog få ytterligare behörigheter är detta inte möjligt om han eller hon inte läser in motsvarande en lärarexamen eller deltar i uppdragsutbildning för fritidspedagoger (lärarlyftet). Vid handläggningen av ansökningar om lärarlegitimation för de som har en äldre examen avsedd för arbete i fritidshemmet har Skol- verket tillsammans med de lärosäten som har utfärdat äldre fritids- pedagogexamina tagit fram en poängnyckel, för att fastställa om- fånget av ämnesstudier i de äldre fritidspedagogexamina.13 Denna visar att samtliga utbildningar som fanns har innehållit ämnesstudier i sådan omfattning att de med äldre fritidspedagog- utbildningar meddelas en legitimation med behörighet i fritidshem- met och något eller några skolämnen. De lärare som har avlagt en lärarexamen avsedd för arbete i fri- tidshemmet enligt examensordning har, som ovan nämnts, ofta en examen som även omfattar en skolform, vanligtvis förskola/ förskoleklassen och/eller . Dessa lärare med- delas legitimation och behörighet för både fritidshemmet och de skolformer och, i förekommande fall, årskurser och ämnen, som deras examen är avsedd för. För de lärare som har avlagt en sådan examen som helt saknar ämnesstudier, inte har tillräckliga ämnes- studier eller saknar annan inriktning än mot fritidshemmet i sin exa- men, meddelas ingen legitimation. En sådan examen bedöms dock av vara synnerligen ovanlig. Den slutsats som kan dras av detta är alltså att de allra flesta som har avlagt en äldre examen avsedd för arbete i fritidshemmet med dagens reglering meddelas lärarlegi- timation. Detta innebär dock inte att alla som har möjlighet att få legitimation också har ansökt om att få det. till att fritidspeda- goger verksamma i fritidshemmet får bedriva och ansvara för under- visningen i fritidshemmet även utan legitimation är det sannolikt att ett flertal fritidspedagoger ännu inte ansökt om legitimation. är det 28 525 legitimerade lärare som har behörighet att undervisa i fritidshemmet.14 Bland dessa finns både grundlärare med inriktning mot arbete i fritidshemmet och fritidspedagoger eller 13Gäller examen på fritidspedagoglinjen, fritidspedagogexamen samt barn- och ungdoms- pedagogisk examen med inriktning mot arbete som fritidspedagog. Legitimation och behörigheter för fritidspedagoger eller motsvarande motsvarande med en examen avsedd för undervisning i fritidshem- met. Utredningens förslag: En äldre examen på högskolenivå avsedd för arbete enbart i fritidshemmet ska vara behörighetsgivande och kunna ligga till grund för legitimation. Undantaget för fritidspedagoger att få ansvara för och bedriva undervisning i fritidshemmet utan legitimation och behörighet tas bort. Utöver legitimerade lärare får det även fortsatt finnas annan personal med sådan utbildning eller erfarenhet att elevernas utveckling och lärande främjas. Grundlärare med inriktning mot arbete i fritidshem och fri- tidspedagoger eller motsvarande ska ha möjlighet att komplettera sin behörighet att undervisa i ytterligare ämnen, årskurser och skolformer. Möjlighet för fritidspedagoger eller motsvarande att delta i sådan kompetensutveckling som ges i form av uppdragsutbild- ning kommer som en konsekvens av detta att erbjudas på samma villkor som för övriga legitimerade lärare. Den särreglering som funnits för fritidspedagoger eller motsvarande upphör därmed att gälla. Ändringarna i behörighetsförordningen föreslås träda i kraft . Ändringarna i skollagen föreslås träda i kraft . Utbildningar inriktade mot arbete i fritidshem ska vara behörighetsgivande Utredningen konstaterar inledningsvis att fritidspedagoger eller motsvarande omfattas av legitimationssystemet på så sätt att den absoluta majoriteten av de med en äldre examen avsedd för arbete i fritidshemmet vid ansökan meddelas legitimation. Däremot kan fritidspedagoger eller motsvarande som helt saknar ämnesstudier i något av undervisningsämnen inte få legitimation . Dessutom omfattas inte fritidspedagogerna fullt ut av legi- Legitimation och behörigheter för fritidspedagoger eller motsvarande timationsregleringen, i så mån att de inte kan komplettera sin legiti- mation med ytterligare behörigheter under samma förutsättningar som övriga lärare. För att stärka fritidspedagogernas status och för att uppmuntra till vidareutbildning anser utredningen att den med en fritidspedagogexamen eller motsvarande ska omfattas av legitima- tionsregleringen fullt ut. Utredningen föreslår därför att en äldre examen avsedd för arbete enbart i fritidshemmet ska vara behörig- hetsgivande och kunna ligga till grund för en legitimation. En fritids- pedagogutbildning eller motsvarande ska jämställas med en grund- lärarexamen med inriktning mot arbete i fritidshemmet på samma sätt som övriga, äldre, lärar- och förskollärarutbildningar i legitima- tions- och behörighetshänseende jämställs med motsvarande utbild- ningar i bilaga 2 till högskoleförordningen. För att en fritidspedagog eller motsvarande utan utbildning av- sedd för andra skolformer ska meddelas legitimation krävs att fritidspedagogen antingen har minst ett skolämne i sin examen eller har kompletterat sin examen med ämnesstudier i minst ett skolämne före den 1 december 2013.15 Det är svårt att motivera varför ämnes- kunskaper i ett av ämnen tillägnade före ett visst datum skulle ha en så avgörande skillnad att den ena gruppen fritids- pedagoger ska bli legitimerade och behöriga att undervisa i fritids- hemmet men inte den andra. Utredningens förslag innebär en möj- lighet för ytterligare en grupp att få legitimation baserad på sin grundutbildning och därmed omfattas av legitimationsregleringen. Detta innebär ett stärkt yrkesansvar och att även denna kategori lärare kan bli föremål för anmälan till . Undantaget för fritidspedagoger tas bort I fritidshemmet får lärare som inte är legitimerade trots det ansvara för och bedriva undervisning om de har en svensk eller utländsk högskoleutbildning som är avsedd för arbete som fritidspedagog eller motsvarande. De fritidspedagoger som omfattas av detta undantag kommer med utredningens förslag att meddelas legitima- tion. Något skäl till att ha kvar undantaget finns därför inte. Som en konsekvens av att fritidspedagoger och motsvarande kommer att 15 Se avsnitt 7.2 ovan. Legitimation och behörigheter för fritidspedagoger eller motsvarande meddelas legitimation, kommer därför ett krav på legitimation och behörighet för att få bedriva och ansvara för undervisning att införas även i fritidshemmet. Utredningens förslag innebär i denna del ingen skärpning av behörighetskraven för att få bedriva undervisning i fritidshemmet. Förslaget reglerar endast fritidspedagogernas status i skolväsendet. Utöver legitimerade lärare kommer det fortsatt få finnas annan personal i fritidshemmet med sådan utbildning eller erfarenhet att elevernas utveckling och lärande främjas. Utredningen bedömer att de allra flesta fritidspedagoger redan är legitimerade. Det kan dock finnas de som är verksamma endast i fritidshemmet och därför inte haft anledning att ansöka om legiti- mation. Det kan även finnas de som ännu inte ansökt om att få examen för en tidigare genomförd fritidspedagogutbildning och vill kunna få möjligheten att göra så. Utredningen föreslår även att en ansökan om legitimation ska vara avgiftsbelagd, se mer om detta i avsnitt 4.6. För att de föreslagna ändringarna inte ska drabba vare sig fritids- pedagoger eller de huvudmän som anställer dessa, föreslås ändringen i skollagen träda i kraft efter det att ändringarna i behörig- hetsförordningen trätt i kraft. På detta sätt ska de fritidspedagoger som ännu inte ansökt om legitimation kunna ansöka om och få en legitimation meddelad innan undantaget i skollagen upphör att gälla. Följdändringar med anledning av förslaget I de förordningar som rör vissa statliga insatser för skolprofession- erna, så som uppdragsutbildning och statsbidrag, regleras fritids- pedagoger eller motsvarande separat i förhållande till lärare och för- skollärare. Anledningen till detta är att en fritidspedagogexamen, och dess äldre motsvarigheter, inte betraktats som en behörighetsgivande examen. När en fritidspedagog eller motsvarande blir legitimerade lärare behöver därför vissa följdändringar göras i dessa förordningar. Såvitt avser uppdragsutbildning för fritidspedagoger, vilket reg- leras i förordning (2007:222) om statsbidrag för fortbildning av lär- are samt fritidspedagoger och motsvarande, det s.k. Lärarlyftet, kommer ändringar införas som innebär att fritidspedagoger eller motsvarande får delta i uppdragsutbildning under samma villkor som Legitimation och behörigheter för fritidspedagoger eller motsvarande Detta innebär bl.a. att en fritidspedagog eller motsvar- ande har möjlighet att genomföra uppdragsutbildning endast om ut- bildningen avser ämnen som fritidspedagogen undervisar i utan att vara behörig. Förordningen gäller tills vidare men medel för Lärar- lyftet finns beräknade . Utredningen har i uppgift att återkomma i frågan om behörighetsgivande fortbildning i slutbe- tänkandet varför förändringar av förordningen kan komma att före- slås då. Övriga ändringar som föreslås gällande statliga insatser för skol- professionerna är sådana som utredningen bedömer inte påverkar rätten till vare sig utbildning eller statsbidrag i sak. Vilken personal som en huvudman t.ex. kan erhålla statsbidrag för i olika förord- ningar ändras således inte. Det bör emellertid påpekas att fritids- pedagoger eller motsvarande måste ansöka om och meddelas legiti- mation för att omfattas av aktuella statsbidrag. För att huvudmän inte ska riskera att inte erhålla bidrag för den personal som omfattas av förslaget, ska de ändringar som föreslås i dessa förordningar träda i kraft än ovan angivna ändringar i behörig- hetsförordningen. På så sätt ska fritidspedagoger eller motsvarande som ännu inte ansökt om legitimation hinna ansöka om och få en legitimation meddelad innan bestämmelserna träder i kraft. Fritidspedagoger eller motsvarande har i ett antal författningar, främst gällande statsbidrag, reglerats separat från lärare och förskol- lärare. Detta har berott på att en fritidspedagogexamen eller mot- svarande inte har utgjort en behörighetsgivande examen. Genom utredningens förslag, att låta fritidspedagogerna inkluderas i begrep- pet legitimerade lärare och låta fritidshemmet omfattas av legitima- tionsregleringen på motsvarande sätt som övriga delar av skolväsen- det, kommer begreppet fritidspedagog eller motsvarande att tas bort ur skolförfattningarna. Detta innebär inte att titeln fritidspedagog försvinner, utan enbart att behovet av särregleringar för gruppen inte längre föreligger. Grupperna i fritidshemmet fortsätter att bli större och behovet av personal med pedagogisk utbildning är stort. har i flera sammanhang påtalat att denna utveckling är oroande. Ett välfunge- rande fritidshem kan vidga och fördjupa elevernas kunskaper och erfarenheter, utveckla deras sociala kompetens och stärka deras själv- Legitimation och behörigheter för fritidspedagoger eller motsvarande känsla.16 Fritidspedagoger och lärare med inriktning mot arbete i fritidshemmet spelar här en viktig roll och har från sin utbildning och yrkeslivserfarenhet med sig värdefulla kunskaper och kompeten- ser för en verksamhet där behovet av välutbildad personal är stort. Möjlighet till utökad behörighet Inom grundlärarexamen med inriktning mot arbete i fritidshem läser studenten ett eller två så kallade praktiska eller estetiska ämnen. De lärare som har en sådan examen blir således behöriga att undervisa i dessa ämnen i årskurs 1–6. Så som regleringen är utformad är det inte möjligt för dessa lärare att komplettera sina behörigheter med ytter- ligare ämnesstudier i ett eller flera praktiska eller estetiska ämnen. Det är inte rimligt att en lärare som har möjlighet att läsa ett ämne inom sin utbildning inte också kan komplettera sin examen med studier i detta ett ämne utanför sin examen för att på så sätt utöka sin behörighet att undervisa i fler ämnen. Detta bör ändras så att det är möjligt för dessa lärare att genom kompletterande studier kunna utöka sina behörigheter i samma praktiska och estetiska ämnen som de kan välja som ämnesstudier i examen. Utredningen föreslår också att legitimerade fritidspedagoger ska ha möjlighet att komplettera sin behörighet genom ytterligare ut- bildning. Genom att den nuvarande begränsningen tas bort ges fritidspedagoger möjlighet att, genom kompletterande studier, utöka sin behörighet att undervisa i ytterligare ämnen, årskurser och skol- former. Deras examen ska i detta hänseende jämställas med en grund- lärarexamen med inriktning mot arbete i fritidshemmet. Ändringen innebär även att de fritidspedagoger som har en speciallärarexamen kan bli behöriga att bedriva undervisning som av- ser särskilt stöd, beroende på den inriktning deras speciallärarexamen har, samt vilka ämnen som fritidspedagogen har behörighet i. I avsnitt 4.1 ovan redogörs även för ett förslag som innebär att lärare eller förskollärare med erfarenhet av undervisning fritids- hemmet under vissa förutsättningar kan bli behöriga att undervisa i fritidshemmet även om de saknar utbildning för det. 16 Se bl.a. lägesbedömning 2015. 8Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i modersmål Andelen yrkesverksamma modersmålslärare med en pedagogisk hög- skoleexamen har /11 halverats från en redan låg nivå och utbildningsmöjligheterna är mycket begränsade. är antalet elever som har rätt till undervisning i ämnet rekordhögt och förväntas öka ytterligare. Enligt direktivet ska utredaren bl.a. överväga om undantaget från kravet på legitimation och behörighet för lärare i modersmål bör upphöra liksom föreslå insatser för hur andelen behöriga lärare i ämnet kan öka. Vissa frågor av betydelse för uppdraget, t.ex. vilka möjligheter det finns att läsa ämnet modersmål inom ramen för olika lärarexamina liksom frågor om behörighetsgivande fortbildning, kommer att be- handlas i det betänkande som utredningen lämnar . Här behandlas därför i första hand frågan om legitimations- och behö- righetsreglerna. har skolans huvudmän varit skyldiga att anordna modersmålsundervisning, eller hemspråksundervisning för att använda dåvarande begrepp, för de elever som talar ett annat språk i hemmet. blev huvudmännen också skyl- diga att tillhandahålla studiehandledning på modersmålet. Innan förändringen gjordes hade fokus i stort sett uteslutande varit på att eleverna skulle ägna sin tid och kraft åt att lära sig svenska.1 Över Riktlinjer för invandrar- och minoritetspolitiken med mera. Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i modersmål åren har regleringen gällande modersmålsundervisningen förändrats men inte minst har antalet liksom andelen elever i skolväsendet med ett annat modersmål än svenska ökat kraftigt. är, tillsammans med de nordiska grannländerna, ett av fåtalet länder i världen som har ett generellt och nationellt reglerat erbjudande om undervisning i elevens modersmål. I många andra länder erbjuds undervisning i barns modersmål som kvällsskola eller helgskola utanför det vanliga skolsystemet. Inte sällan är det då enskilda föreningar, organisationer och ibland ambassader som står för verksamheten. Syftet med undervisningen i ämnet modersmål är att eleverna utvecklar kunskaper i och om sitt modersmål. Att ha tillgång till sitt modersmål är av vikt för elevens identitet och självkänsla men också för begreppsbildning och kognition och underlättar därmed språ- kutveckling och lärande inom olika områden. Elever som läser sitt modersmål i har generellt sett bättre betyg i alla skolans ämnen, en skillnad som inte kan förklaras av faktorer i elevernas bak- grund.2 Det finns också studier som visar att de elever som fått minst modersmålsundervisning är de som har störst problem att lära sig ett andra språk, dvs. i det här fallet svenska, utifrån betyg, egen bedöm- ning och forskares bedömning.3 Hur många elever är berättigade till och deltar i modersmålsundervisning? 2015 hade av barnen i förskolan, av eleverna i och av eleverna i gymnasie- skolan utländsk bakgrund.4 Andelen nyanlända elever, dvs. elever som har invandrat , uppgick hösten i . Elever med utländsk bakgrund finns hos en majoritet av skolhuvudmännen. Elever med utländsk bak- grund är en heterogen grupp när det gäller ursprungsland, språk och 2Skolverket (2008). Med annat modersmål – elever i och skolans verksamhet. 3Se t.ex. , M (1995), Invandrarbarns möjligheter, om kunskapsutveckling och språk- utveckling i förskola och skola samt , W. & Collier, V. (2002), A National Study of School Effectiveness for Language Minority Students' Long-Term Academic Achievement Final Report: Project1.1. 4Till gruppen elever med utländsk bakgrund räknas personer som är utrikes födda eller in- rikes födda med två utrikes födda föräldrar. Uppgifter från (2017) Beskrivande data 2016. Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i modersmål föräldrarnas utbildningsnivå, men har som grupp generellt sett svårare att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås i skolväsendets olika delar.5 /17 rapporterades av eleverna i vara berättigade till modersmålsundervisning vilket mot- svarar cirka 275 000 elever. Andelen och antalet berättigade elever ökar stadigt över åren. var andelen och bara har antalet berättigade ökat . Av de som var berättigade till modersmålsundervisning deltog motsvarande 157 000 elever i undervisningen. Pojkar och flickor deltar i det närmaste i samma utsträckning.6 Andelen elever som del- tar är störst i de lägre årskurserna och i genomsnitt deltar varje elev i undervisningen under cirka 3 år.7 Antalet språk som eleverna berättigade till modersmålsunder- visning i talade var 152 stycken, i vissa språk finns också olika varieteter. De 10 största (arabiska, somaliska, engelska, bos- niska/kroatiska/serbiska, persiska, spanska, kurdiska, finska, alban- ska och polska) stod för cirka två tredjedelar av elevantalet. I 42 språk fanns fler än 1 000 berättigade elever. I 84 språk fanns färre än 100 berättigade elever per språk. Av de största språken var deltag- andet högst, , bland elever med arabiska, somaliska och albanska som modersmål.8 Trots de mer omfattande kraven på huvudmannen att erbjuda modersmålsundervisning i minoritets- språken, jmf avsnitt 8.1.1 nedan, var deltagandet i fyra av de fem nationella minoritetsspråken lägre än snittet, t.ex. deltog endast av de berättigade i och av de berätti- gade i meänkieli i modersmålsundervisning. Stora skillnader råder mellan olika skolor, huvudmän och delar av landet i fråga om hur många elever som har rätt till modersmåls- undervisning, liksom vilka språk som efterfrågas. Att inte fler deltar förklaras vanligen med att intresset sviktar då undervisningen inte 5Skolverket (2013), lägesbedömning 2013 (Rapport 387) respektive (2014), Beskrivande data 2013 (Rapport 399). 6Skolverket (2017), Elever och skolenheter i /17. 7Skolverket (2008), Med annat modersmål – elever i och skolans verksamhet. 8Källa: 170302. 9Enligt språklagen (2009:600) är de nationella minoritetsspråken finska, jiddisch, meänkieli, chib och samiska. Frågan om undantaget från legitimation och behörighet för lärare i modersmål