sou · H5B318 · 2017-03-08 00:00:00 — En nationell strategi för validering Delbetänkande av Valideringsdelegationen 2015–2019 SOU och Ds kan köpas från kundservice. Beställningsadress: kundservice, 106 47 Ordertelefon: Webbplats: /offentligapublikationer För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Svara på remiss – hur och varför Statsrådsberedningen, SB PM 2003:2 (reviderad ). En kort handledning för dem som ska svara på remiss. Häftet är gratis och kan laddas ner som pdf från eller beställas på /remisser Layout: Kommittéservice, Tryck: , 2017 Regeringen beslutade att tillsätta en kommitté i form av en nationell delegation med uppdraget att följa, stödja och driva på ett samordnat utvecklingsarbete inom valideringsområdet. I uppdraget ingår att lämna förslag på en nationell strategi för validering (dir. 2015:120). Dagen efter förordnades som ordförande i delegationen, som har antagit namnet Valideringsdelegationen 2015–2019. Som ledamöter i delegationen från förordnades , , , Kommuner och Landsting, , , , , , Universitets- och högskolerådet, , , , , , Svenska , , Visita (entledigad ), , (entledigad ), , Myndigheten för (entledigad ), , (entledigad ), , och , Teknikföretagen. , Visita, förordnades som ledamot i delegationen från , , Myndigheten för , förordnades som ledamot från , , , förordnades som ledamot från och , , förordnades som ledamot från . Som sakkunniga i delegationen från förordnades , (entledigad ), , , , , , (entledigad ), , , , Socialdeparte- mentet (entledigad ) och , . , , förordnades som sakkunnig från , , , förordnades som sakkunnig från och , , förordnades som sakkunnig från . Som experter i delegationen fr.o.m. t.o.m. förordnades , , Zenita , Vård- och omsorgscollege, , Validering Väst, , , , , , , , Myndigheten för , , Trygghetsfonden TSL, och , . anställdes som kanslichef i delegationen . Som sekreterare i delegationen anställdes och . Delegationen överlämnar härmed sitt delbetänkande En nationell strategi för validering (SOU 2017:18). En nationell strategi för validering ............................... Strategins målsättning och syfte ............................................ En förändrad arbetsmarknad....................................... Matchningen på arbetsmarknaden har försämrats ................ Teknisk utveckling påverkar kompetenskraven.................... Demografi, migration och tillgången på kompetens ............ Validering för olika behov och syften ........................... En länk i en kedja av insatser.................................................. Övergripande prioriteringar för arbetet framåt ............... Överförbarhet mellan kvalifikationer .................................... Ansvar på nationell och regional nivå .................................... Resurser och organisation ...................................................... Information och vägledning................................................... Inriktningar inom utbildning och arbetsliv .................... Universitet och högskola ....................................................... Bilaga 1 Kommittédirektiv 2015:120........................................... Bilaga 2 Strategin och Rådets rekommendation om Bekräftelse på att individen uppfyller delar av en specifik samling i förväg fastställda kompetenskrav/kompetens- Förmåga att använda kunskaper och färdigheter för att utföra uppgifter och Kompetens som en etablerad organisa- tion, t.ex. en utbildningsinstitution, en myndighet eller en branschorganisa- tion, har bedömt och dokumenterat i formella termer genom betyg, intyg certifikat, legitimation etc. Den samlade, faktiska, kompetens som en individ har oberoende av hur, när eller var den har utvecklats. Reell kompetens utgör en egen be- och högskolan vid sidan av formell behörighet genom betyg. dömning av reell kompetens avser i dessa sammanhang den sökandes förutsätt- ningar att tillgodogöra sig utbildningen. lärande bedöms i relation till etablerade och vedertagna kompetenskriterier. tar till ett dokumenterat erkännande i form av yrkesbevis, certifiering, betyg Utlåtande om att individen uppfyller en specifik samling i förväg fastställda kompetenskrav, t.ex. betyg, licens, certi- fikat och branschbevis. Utforskande process där tidigare lärande identifieras, värderas och dokumenteras. Dokumentation av tidigare lärande är källor i kartläggningen, likaså formella meriter, referenser och arbetsbetyg. Kompetenskrav/-kriterier i förväg fastställda krav på färdigheter, kunskaper och kompe- Kompetenskraven kan också be- skrivas som en kompetensstandard. förhållande till fastställda kompetens- krav/kompetenskriterier. Ett formellt resultat av en bedöm- nings- och valideringsprocess som ges när ett behörigt organ fastställer att en person har uppnått resultat av lärande Rådets rekommendation om validering av icke-formellt och informellt lärande (2012/C 398/01). Ett lärande som äger rum inom det formella utbildningssystemet och som är tydligt utformat i termer av ämnen/ områden, tid och resurser. lärandet regleras av lagar, förordningar och andra föreskrifter och syftar till form av tillsyn och annan granskning genomförs av myndigheter. Ett avsiktligt och organiserat lärande som inte regleras av lagar, förordningar genomförs i t.ex. studiecirklar, arbets- I många branscher utfärdas er- kända certifikat eller diplom efter ett genomfört icke-formellt lärande. tetssäkring genomförs av den egna branschen eller av branschen erkända Ett ofta oavsiktligt lärande som inte är organiserat eller strukturerat och som pågår på arbetsplatsen, i hemmet, på fritiden, under ledighet etc. Kunskap, förståelse, färdighet och för- måga som en individ har uppnått efter vet, förstår och kan göra när en lärande- process är avslutad. Den svenska referensramen för kvali- fikationer för livslångt lärande (för- ordning 2015:545). åtta olika nivåer som följer på varandra i en progression som beskrivs med hjälp En process som innebär en strukturerad bedömning, värdering och dokumen- tation samt ett erkännande av kunskaper och kompetens en person besitter oberoende av hur de förvärvats. lagen (2010:800). På europeisk nivå beskrivs den i fyra separata steg: identifiering, dokumen- (certifiering). om validering av icke-formellt och in- formellt lärande (2012/C 398/01). Omfattar den kompetensstandard som används som referens för bedömning, metoder för kartläggning och bedöm- ning, intressentförankring, professionella som arbetar med valider- ing samt hur valideringsutförare utses. För valideringsmodell framtagen av en specifik bransch används även begreppet Varför en nationell strategi för validering? För att klara kraven i dagens arbetsliv behövs en gedigen kompetens och yrkeskunnande. Men lärande sker inte bara i formella utbildningar. Det sker också informellt i arbetet och , och genom icke-formellt lärande i t.ex. personalutbildning och studiecirklar. Validering syftar till att synliggöra och erkänna kompetens, oavsett hur individen har förvärvat den. Validering kan underlätta kompetensförsörjningen i arbetslivet och bidra till effektivare utbildning. För individen kan validering öppna smidigare vägar vidare i arbetslivet eller i utbildning. Men tillgången till validering är låg och den varierar mellan olika regioner, yrkesområden och kvalifikationsnivåer. Det finns också behov av att ytterligare förbättra kvaliteten i den validering som genomförs. EU:s rekommendation om validering Europeiska unionens råd har i en rekommendation beslutat att medlemsstaterna bör ha inrättat system som ger tillgång till validering av icke-formellt och informellt lärande. har ställt sig bakom rekommendationen och det är hög tid att nu få på plats system för validering anpassade efter behov och prioriteringar. Valideringsdelegationen 2015–2019 tillsattes av regeringen för att följa, stödja och driva på en samordnad utveckling av validering inom utbildning och arbetsliv. Ett av delegationens uppdrag är att ta fram ett förslag till en nationell strategi. I förslaget till strategi uttrycker delegationen sin syn på valideringens innebörd och funktion och vilka utvecklingsområden som behöver prioriteras. Strategin är avsedd att följas av konkreta insatser och vänder sig till politiker och tjänstemän i relevanta organisationer på nationell, regional och lokal nivå, utbildnings- och omställningsaktörer samt arbetsmarknadens parter och till dessa kopplade nationella branschorganisationer. Strategins övergripande mål är att betydligt fler individer ska få sin kompetens validerad. Validering ska vara tillgängligt i hela landet, på samtliga nivåer i utbildningssystemet och mot en större bredd av kvalifikationer i arbetslivet. Validering som väg till en kvalifikation ska ha lika hög legitimitet som formell utbildning. För att öka tillgången till validering behöver ett överblickbart, sammanhållet och kvalitetssäkrat system komma på plats. Strukturerna behöver vidareutvecklas och kompletteras. Varför validering och för vem? Målgrupperna för validering är flera, och syftet med en validering kan variera. I samtliga fall handlar det dock om att säkerställa att individens kompetens motsvarar fastställda kriterier. Efter en validering ska individen kunna erhålla en kvalifikation med legitimitet och värde för fortsatt utbildning eller på arbetsmarknaden. Validering kan vara ett verktyg för personer: med kompetens från utlandet, som vill vidare i utbildning, eller som är yrkesverksamma. För många individer är validering en länk i en kedja, där även andra insatser behövs – före, under eller efter själva valideringen. Det kan handla om inledande kartläggning, studie- och yrkesvägledning, kompletterande utbildningsinsatser, praktik m.m. Detta ställer krav på väl fungerande och flexibel samverkan mellan olika aktörer. Fem övergripande prioriteringar för arbetet framåt Delegationen har identifierat fem övergripande områden som bör prioriteras i det fortsatta arbetet med en samordnad utveckling av validering inom utbildning och arbetsliv. I ett system med många olika aktörer behöver övergångarna mellan systemets olika delar vara smidiga. Kompetensprofiler, kompetenskriterier och lärandemål behöver formuleras enhetligt och med hög kvalitet. Den nationella referensramen för kvalifikationer (SeQF) bör utgöra den gemensamma utgångspunkten. Läranderesultat bör användas för att beskriva kompetenskrav. Ansvar på nationell och regional nivå Det behövs tydligt ansvarstagande och samverkan mellan aktörer på nationell och regional nivå. Myndigheternas uppdrag att främja och samordna validering behöver vara tydliga och långsiktiga. Även arbetsmarknadens parter bör aktivt främja användningen av validering. För att skapa långsiktighet i samverkan om validering på regional nivå bör det inkluderas i det regionala arbetet för kompetensförsörjning. Hög kvalitet i genomförandet ger valideringens resultat legitimitet. Myndigheternas uppdrag att utveckla metodstöd, tydliga riktlinjer och uppföljning av valideringsverksamheten är därför viktiga för att höja kvaliteten. Att validering är samhällsekonomiskt lönsamt behöver också avspeglas i organisatoriska lösningar och i modeller för finansiering inom och mellan verksamheterna. Stabil finansiering och organisatoriska lösningar som ger incitament för validering bör utvecklas i de ordinarie systemen. Utvecklingsprojekt bör kopplas till etablerade strukturer och vara förankrade på nationell nivå. Med många aktörer som ska erbjuda validering behövs tydlig och enhetlig information. Samordnad information är särskilt viktigt vad gäller branschvalidering. Ansvariga myndigheter bör samverka om information om validering, och arbetsmarknadens parter bör informera om validering i de egna informationskanalerna. Validering behöver vara nära kopplat till en väl fungerande vägledning, och vägledares kompetens om validering behöver säkerställas. Arbetet framåt inom utbildning och arbetsliv Validering behöver utvecklas inom både utbildning och arbetsliv. Utöver de övergripande prioriteringarna för arbetet framåt pekar strategin ut inriktningar för vad som behöver göras i arbetslivet (branschvalidering), den kommunala vuxenutbildningen, , högskolan samt när det gäller reglerade yrken. Utvecklingen inom branschvalidering och inom högskolan bör särskilt prioriteras. Arbetsmarknadens parter bör med stöd av det offentliga initiera och driva ett utvecklingsarbete för fler och mer enhetliga valideringsmodeller och en ökad användning av validering för strategisk kompetensförsörjning. Fokus i utvecklingen bör vara förbättrad överförbarhet mellan olika valideringsmodeller och formell utbildning, metodutveckling och anpassning för validering av yrkeskompetens som förvärvats utomlands, samt utveckling av modeller för validering av kompetens på eftergymnasial nivå. För att skapa långsiktiga förutsättningar för validering inom högskolan finns behov att se över regelverket. Det är också prioriterat att utreda möjliga lösningar för att skapa rättvisande ekonomiska incitament för lärosätenas bedömning av reell kompetens för tillgodoräknande. Även möjlighet till förhandsbesked om tillgodoräknande är viktigt och bör utredas vidare. Likaså kan frågan om faktiskt tillträde till översökta utbildningar för personer som bedömts behöriga på reell kompetens komma att behöva analyseras ytterligare. För en ökad tillgång, kvalitet och likvärdighet behöver fortsatta insatser göras för att utveckla metodstöd och tydligare och mer enhetliga kriterier för validering inom vuxenutbildningen. Detta är särskilt angeläget för vård- och omsorgsområdet där huvuddelen av valideringen inom komvux sker . Delegationen lyfter också fram orienteringskursen som en bra form för att skolhuvudmännen ska få överblick över den validering som genomförs. Det saknas tillförlitlig statistik om bedömning av reell kompetens inom . Uppföljningen av arbetet med validering för bedömning av reell kompetens bör därför prioriteras. Likaså bör det befintliga metodstödet för validering göras mer känt så att utbild- ningsanordnarnas kompetens om validering kan höjas. En långsiktigt hållbar finansieringsmodell för bedömning av reell kompetens bör utredas. Regeringens satsning på kompletterande utbildningar för personer med en avslutad utländsk utbildning är angelägen för att skapa mer sammanhållna vägar till legitimation i reglerade yrken. Utbildningarna behöver också bli mer flexibla, med möjlighet till behörighet på reell kompetens och ökad anpassning efter studenternas behov av komplettering. Det behövs också fler sätt än att nå behörighet att utöva ett reglerat yrke, såsom ökad användning av olika typer av prov samt validering direkt mot examensmålen. Strategins genomförande förutsätter ett aktivt arbete från såväl berörda myndigheter som arbetsmarknadens parts- och branschorganisationer. Genomförandet kan inledas direkt inom det ansvar och finansiella ramar som respektive myndighet och organisation har. När regeringen tar ställning till delegationens förslag till strategi kan avvägningar behöva göras om inom vilka områden som ambitionsnivån kan höjas utöver redan givna förutsättningar. Delegationens förhoppning är att den strategi som regeringen kommer att fastställa ska utgöra ett kraftfullt verktyg för att stärka kvalitet och tillgång till validering. Analys av ekonomiska och andra konsekvenser har inte genomförts i detta skede. Delegationen avser att återkomma med detta, samt med förslag till finansiering, när delegationen lämnar förslag till konkreta åtgärder för att stärka valideringsarbetet. Förslaget till strategi utgör en utgångspunkt för delegationens fortsatta arbete, såväl gemensamt som inom de organisationer som finns representerade i delegationen. Att följa upp genomförandet av den nationella strategin är en viktig del av uppdraget. Delegationen avser bland annat att: följa upp utvecklingen i årliga rapporter, utreda och återkomma med förslag om hur validering inom högskolan kan förbättras, inrätta en arbetsgrupp för att fördjupa analysen av vidareutvecklingen av branschvalidering, inleda ett förstärkt samarbete på valideringsområdet mellan delegationens myndigheter. 1 En nationell strategi för validering Kompetensförsörjningen är en högt prioriterad fråga för . Brist på arbetskraft råder inom ett stort antal yrkesområden och både privata och offentliga arbetsgivare har svårt att hitta rätt kompetens. är arbetslösheten hög bland vissa grupper, särskilt bland utrikes födda och personer med kort formell utbildning. Den bristande matchningen på arbetsmarknaden riskerar att hämma tillväxten. Värdera allt lärande lika högt För att klara kraven i dagens arbetsliv behövs kompetens och yrkeskunnande. av jobben på den svenska arbetsmarknaden ställer krav på särskild kompetens,1 och gymnasieutbildning har i praktiken blivit ett inträdeskrav. Men lärande sker inte bara i formella utbildningar. Det sker också informellt, i arbetet och , och genom icke-formellt lärande i t.ex. personalutbildning och studiecirklar. Resultatet av det informella och icke-formella lärandet behöver synliggöras och ges ett värde för tillträde till arbetsmarknaden och till vidare studier i det formella utbildningssystemet. Med validering synliggörs och erkänns individens kompetens oberoende av var eller hur denna har utvecklats.2 För att underlätta kompetensförsörjningen behöver effektiva system för validering som kan öppna smidigare vägar in eller vidare på arbetsmarknaden eller i utbildning. 2Den i vedertagna definitionen av begreppet validering återfinns i bl.a. skollagen (2010:800) och anger att validering är: ”En process som innebär en strukturerad bedömning, värdering, dokumentation och ett erkännande av kunskaper och kompetenser som en person besitter oberoende av hur de förvärvats.” En nationell strategi för validering gäller särskilt nyanlända invandrare, men också t.ex. yrkesverksamma som behöver yrkesväxla eller personer med lägre formell utbildning som vill komma vidare till utbildning och kvalificering. Validering lyfts också fram av som ett strategiskt viktigt utvecklingsområde för att säkra kompetensförsörjningen inom EU.3 Väl fungerande validering inom utbildnings- och arbetsmarknadsområdet kan spela en viktig roll för att underlätta inträde, omställning och rörlighet på arbetsmarknaden. Validering ger också förutsättningar för effektivare insatser för utbildning och kompetensutveckling. Europeiska unionens råd beslutade om en rekommendation om validering av icke-formellt och informellt lärande.4 Enligt rekommendationen bör medlemsstaterna ha inrättat system som ger tillgång till validering och gör det möjligt för individen att erhålla en fullständig eller partiell kvalifikation baserad på det validerade lärandet. röstade för rekommendationen. Det är alltså hög tid att nu få på plats system för validering anpassade efter behov och prioriteringar. Begränsad tillgång till validering i Regeringen har tagit en rad initiativ för att fler personer ska kunna få sin kompetens validerad och för att höja kvaliteten. Trots att validering är ett viktigt uppdrag för hela utbildnings- och arbetsmarknadspolitiken är den faktiska tillgången fortfarande låg. Den varierar också mellan olika regioner, yrkesområden och kvalifikationsnivåer. Därtill finns det behov av att ytterligare förbättra kvaliteten i den validering som genomförs.5 Ytterligare åtgärder behövs 3Europeiska kommissionen (KOM[2016] 381) En ny kompetensagenda för . 4I Rådets rekommendation (2012/C 398/01) om validering av icke-formellt och informellt lärande definieras validering som ”En process där ett behörigt organ bekräftar att en person har uppnått läranderesultat som mätts mot en relevant standard och som består av fyra etapper: identifiering, dokumentation, bedömning samt certifiering”. 5Ds 2016:24 Validering med mervärde. En nationell strategi för validering för att få effektiva och långsiktigt hållbara strukturer för validering på plats. 1.2Strategins målsättning och syfte Mot denna bakgrund har regeringen tillsatt Valideringsdelegationen 2015–2019 som följer, stödjer och driver på en samordnad utveckling av validering inom utbildning och arbetsliv. Ett av delegationens uppdrag (se bilaga 1) är att ta fram ett förslag till en nationell strategi. En samsyn behövs bland aktörer och intressenter om såväl valideringens innebörd och funktion som om vilka utvecklingsområden som behöver prioriteras. Generella och långsiktiga strukturer för validering Validering kan underlätta kompetensförsörjningen i arbetslivet och bidra till effektivare utbildning. För att öka tillgången till validering behöver ett överblickbart, sammanhållet och kvalitetssäkrat system komma på plats. Strukturerna behöver vidareutvecklas och kompletteras. Validering ska vara tillgängligt i hela landet, på samtliga nivåer i utbildningssystemet och mot en större bredd av kvalifikationer i arbetslivet. Den övergripande målsättningen är att betydligt fler individer ska få sin kompetens validerad. Strategin syftar till att generella och långsiktigt hållbara strukturer för validering ska bli etablerade och integrerade delar av de reguljära systemen för utbildning, inom de generella insatserna för stöd till arbetssökande och i de system för erkännande av yrkeskompetenser som finns i arbetslivet. Validering som väg till en kvalifikation ska ha lika hög legitimitet som formell utbildning. En nationell strategi för validering Prioriteringar för den fortsatta utvecklingen Med strategin föreslår delegationen inriktningen för den fortsatta utvecklingen. Inom samtliga delar av systemet krävs förbättringar för: en ökad överförbarhet mellan kvalifikationer, ett tydligare ansvarstagande och en bättre samverkan på både nationell och regional nivå, en ökad kvalitet som säkerställer legitimitet, likvärdighet och rättssäkerhet, organisatoriska lösningar och resursfördelning som ger incitament till validering, samt en ökad kännedom om validering genom information och vägledning. Insatser behövs för att stärka tillgången till validering såväl mot arbetslivets kvalifikationer som inom formell utbildning. I förslaget till nationell strategi lyfter delegationen särskilt behoven av vidareutveckling av branschvalidering och validering inom högre utbildning. Utgångspunkt för planering och genomförande Strategin är avsedd att följas av konkreta insatser för att öka valideringens omfattning och kvalitet . För att lyckas med genomförandet krävs ett tydligt ansvarstagande från både nationella och regionala aktörer, från myndigheter såväl som arbetsmarknadens parter. Strategin vänder sig därför till politiker och tjänstemän i relevanta organisationer på nationell, regional och lokal nivå, utbildnings- och omställningsaktörer samt arbetsmarknadens parter och till dessa kopplade nationella branschorganisationer. 2 En förändrad arbetsmarknad Delegationens bedömning: Den strukturomvandling som sker på arbetsmarknaden till följd av bland annat den pågående tekniska utvecklingen och den demografiska utvecklingen ökar behoven att synliggöra och ta tillvara hela arbetskraftens kompetens. Validering är ett viktigt verktyg för detta som kan motverka utvecklingen mot en tudelad arbetsmarknad. 2.1Matchningen på arbetsmarknaden har försämrats Arbetslösheten i är . Men bland personer som har kort formell utbildning, personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga och bland utrikes födda, särskilt de som varit bosatta i landet, är arbetslösheten betydligt högre. råder det brist på arbetskraft inom ett stort antal yrkesområden.1 Det gäller både jobb som kräver yrkeskompetens på gymnasial nivå och jobb som kräver längre utbildning. Matchningen på den svenska arbetsmarknaden har försämrats under en längre tid.2 Arbetsmarknaden är dessutom könssegregerad.3 Med könsstereotypa utbildnings- och yrkesval försvåras en väl fungerande matchning.