sou · H5B331 · 2017-04-26 00:00:00 — Beträffande bostadsrättshavarens rätt att förändra lägenheten preciserar utredningen de tillståndspliktiga åtgärderna i 7 kap. 7 § första stycket BRL ytterligare (se avsnitt 11.6.2). Förslaget kan förväntas få positiva effekter för såväl den enskilde bostadsrätts- havaren som för föreningen eftersom det blir en ökad tydlighet om vilka åtgärder som kräver styrelsens tillstånd. Några direkta ekono- miska konsekvenser förväntas inte förslaget medföra. Utredningens förslag om slopande av möjligheten att i stadgarna föreskriva att styrelsens tillstånd inte behövs för att utföra en åtgärd som avses i 7 kap. 7 § första stycket BRL ger upphov till något ökat administrativt arbete för de föreningar som med anled- ning av förslaget måste ändra i sina stadgar. Då stadgeändring ska anmälas till kan förslaget även ge upphov till något ökat antal anmälningsärenden hos (se avsnitt 14.2.7). I syfte att stävja olovliga åtgärder i bostadsrättslägenheter föreslår utredningen att en olovligen utförd åtgärd ytterst ska kunna leda till att bostadsrätten förverkas samt att bostadsrättsföreningen i vissa fall även ges rätt att avhjälpa brister som uppkommit genom för- ändringsarbeten på bostadsrättshavarens bekostnad. Man kan tänka sig att utredningens förslag kommer att resultera i några fler mål om förverkande i allmän domstol. Långsiktigt är det dock troligt att den nya förverkandegrunden främst kommer att få betydelse i före- byggande syfte. Förslaget om att ge föreningen rätt att avhjälpa vissa brister på bostadsrättshavarens bekostnad kan i sig öka antalet fall där bostadsrättshavaren får betala. Men det rör sig om fall där detta är den riktiga utgången och där föreningen annars hade fått betala. Utredningens bedömning är därför att i den mån förslaget har några ekonomiska konsekvenser så handlar det om omfördelningar i fråga om vem som får betala av föreningen eller bostadsrättshavaren och möjligen att man i några fall undviker onödiga tvister. Den bostadsrättshavare som vill göra förändringar i lägenheten och får nej av föreningen är hänvisad till allmän domstol för att genom fastställelsetalan få sin begäran prövad. Det är dyrt och tidskrävande. Utredningen föreslår att styrelsens beslut ska kunna överklagas till hyresnämnd. Eftersom det är enklare för en enskild att göra en kostnadsfri ansökan till hyresnämnd utan risk, åtminstone i första instans, att få stå för motpartens rättegångs- kostnad förväntas förslaget leda till att den enskilde i flertalet fall överklagar i stället för att vidta åtgärd i sin lägenhet utan tillstånd. Den som utan tillstånd utför åtgärder kommer dock alltjämt att få hanteras genom bostadsrättsföreningens ansökan till allmän domstol om återställande. Se vidare avsnitt 14.2.7 när det gäller förslagets påverkan på hyres- nämnd och allmän domstol. Utredningen föreslår i avsnitt 12.2.1 att fastighetsmäklaren i objekts- beskrivningen ska ange dels bostadsrättens indirekta nettoskuld, dvs. lägenhetens andel av föreningens lån, dels i förekommande fall de till lägenheten övriga med bostadsrätt upplåtna utrymmen. Uppgift om vilken indirekt nettoskuld bostadsrätten är behäftad med möjliggör, på ett snabbt och enkelt sätt, en jämförelse av olika bostadsrätters prissättning. En sådan jämförelse skulle kunna resultera i en mer differentierad prissättning baserad på föreningens belåning och därmed sammanhängande räntekänslighet. För fastig- hetsmäklaren kan det knappast vara varken svårt eller tidskrävande att utifrån den senast tillgänliga årsredovisningen och uppgifter om andelstal för den aktuella bostadsrätten i den ekonomiska planen eller upplåtelseavtalet att ta fram uppgiften. Förslaget förväntas därför inte föranleda annat än marginella merkostnader för fastig- hetsmäklarna. Inte heller bedömer utredningen att förslaget om att i objekts- beskrivningen uttryckligen ange vilka övriga utrymmen som är upplåtna med bostadsrätt kommer att medföra några egentliga kostnadsökningar för fastighetsmäklaren. Däremot bidrar preciser- ingen till en ökad tydlighet för bostadsspekulanten om vilka ut- rymmen som verkligen ingår i upplåtelsen. 14.12 Förslagen gällande kooperativ hyresrätt Gällande utredningens förslag om krav på komponentavskrivning hänvisas till konsekvensbedömningen i avsnitt 14.3. När det gäller utredningens förslag gällande den ekonomiska planen och intygs- givningen hänvisas till konsekvensbedömningarna i avsnitten 14.4 till och med 14.6. Det är angeläget att utredningens förslag genomförs . Det måste dock tas hänsyn till bostadsrättsförening- arnas/kooperativa hyresrättsföreningarnas och andra aktörers behov av omställningstid för att anpassa sig till regleringen. Det är fram- för allt förslaget om införande av krav på komponentavskrivning som förutsätter praktiska förberedelser för föreningarna, men även i viss mån för BFN. Lämpligt är vidare att förslaget om komponent- avskrivning träder i kraft . Utredningens övriga förslag bör träda i kraft . Med beaktande av detta samt remissförfarandet och den tid som behövs för den fortsatta beredningen inom samt riksdagsbehandlingen bedömer vi att ikraftträdandet tidigast kan ske . Flera av utredningens förslag till författningsändringar avser civil- rättsliga rättsregler. Därvid gäller den allmänna rättsgrundsatsen att de nya bestämmelserna inte är tillämpliga för rättigheter och skyldig- heter som grundas på civilrättsliga rättsregler och som har upp- kommit före ikraftträdandet, om inget annat sägs. Det behöver alltså inte uttryckas i en särskild övergångsbestämmelse. De nya bestämmelserna ska bli tillämpliga på bostadsrätter som upplåtits före ikraftträdandet. Utgångspunkten när det gäller ikraftträdandet av processrättslig lagstiftning är att nya regler ska börja tillämpas genast efter ikraft- trädandet. Det innebär att de ska tillämpas på varje processuell före- teelse som inträffar efter det att regleringen har trätt i kraft. Utredningen anser dock att tillståndsfrågor och tvister beträffande sådana förändringar som avses i 7 kap. 7 § BRL, vilka har anhängig- gjorts före ikraftträdandet, bör bedömas enligt äldre bestämmelser även efter ikraftträdandet. Detta måste uttryckas i en övergångs- bestämmelse. Beträffande utredningens andra förslag kan utred- ningen däremot inte se något behov av en särskild övergångs- reglering för det fallet att en tvist pågår vid ikraftträdandet. Beträffande ekonomiska planer eller kostnadskalkyler som har getts in till för registrering före ikraftträdandet bör 3 kap. 3 § samt 5 kap. 3 § BRL tillämpas i deras äldre lydelser. I ett antal fall ser utredningen skäl att främst av tydlighetsskäl ställa upp övergångsbestämmelser för att tvekan inte ska råda. 16.1Förslaget till lag om ändring i utsökningsbalken (1981:774) Paragrafen innehåller bl.a. en skyldighet för Krono- fogdemyndigheten att underrätta bostadsrättsföreningen vid ut- mätning av en bostadsrätt. Genom hänvisning från lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter till 6 kap. utsökningsbalken gäller sådan underrättelseskyldighet även vid betalningssäkring av bostadsrätt. Genom tillägget i andra stycket utsträcks underrättelseskyldig- heten till bostadsföreningar och bostadsaktiebolag. Tillägget är en konsekvens av utredningens förslag om att bostadsföreningar och bostadsaktiebolag ska vara skyldiga att i lägenhetsförteckningen anteckna att en andel eller aktie har utmätts eller blivit föremål för betalningssäkring. åläggs enligt förslaget en motsvarande underrättelseskyldighet som föreligger gent- emot bostadsrättsföreningar. Övriga ändringar i paragrafen är endast av språklig karaktär. Övervägandena finns i avsnitt 10.9.4. 16.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder Paragrafen innehåller bestämmelser om hyresnämndens uppgifter samt anvisning om behörig hyresnämnd. Genom tillägget i första stycket 3 anges att hyresnämnden ska ha till uppgift att pröva en tvist om åtgärd i lägenhet enligt 7 kap. 7 a § BRL. Tillägget är en konsekvens av utredningens förslag att styrel- sens beslut att inte bevilja tillstånd till ombyggnadsåtgärd i lägenhet ska kunna överprövas av hyresnämnden. Någon tidsfrist för ansökan till hyresnämnden bedöms inte nödvändig. En ansökan till nämnden beträffande åtgärd som kräver tillstånd ska bifallas om inte åtgärden är till påtaglig skada eller olägenhet för föreningen. Bevisbördan åvilar den enskilde bostadsrättshavaren. Övervägandena finns i avsnitt 11.6.2. 16.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1983:1046) om skyldighet för vissa bostadsföreningar och bostadsaktiebolag att föra lägenhetsförteckning m.m. Paragrafen innehåller formföreskrifter vid överlåtelse av en andel i en bostadsförening eller en aktie i ett bostadsaktiebolag. Ändringarna i bestämmelsen innebär en anpassning till det form- krav som gäller vid överlåtelse av bostadsrätt respektive fastighet (6 kap. 4 § andra stycket BRL och 4 kap. 1 § JB). Ändringarna i det andra stycket innebär att en sidoöverenskom- melse mellan parterna om en annan köpeskilling än den som anges i köpehandlingen är ogiltig. I stället är det pris som anges i köpehand- lingen bindande för parterna, även om det i vissa fall kan jämkas (prop. 1991/92:110 s. 21). Genom tillägget i tredje stycket införs en bestämmelse om pres- kription för talan om ogiltighet av överlåtelse. Övriga ändringar i paragrafen är endast av språklig karaktär. Övervägandena finns i avsnitt 10.9.4. Paragrafen innehåller bestämmelser om skyldighet för styrelsen att föra lägenhetsförteckning. Genom tillägget i andra stycket punkten 1, belägenhet och rums- antal, anpassas innehållet i bostadsförenings och bostadsaktiebolags lägenhetsförteckning till innehållet i motsvarande förteckning för bostadsrättsföreningar. Övriga ändringar i paragrafen är endast av språklig karaktär. Övervägandena finns i avsnitt 10.9.4. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om skyldighet för styrelsen att i lägenhetsförteckningen anteckna om en andel eller aktie har pantsatts, utmätts eller betalningssäkrats. Genom hänvis- ning till bestämmelse i föreningslagen tydliggörs revisorns gransk- ningsskyldighet av förteckningen. Ändringarna motiveras av att samma konsumentskydd gör sig gällande för uppgifter i förevarande förteckningar som för uppgifter i bostadsrättsförenings lägenhetsförteckning. Övervägandena finns i avsnitt 10.9.4. I paragrafen finns bestämmelser om vem som har rätt att ta del av lägenhetsförteckningen. Ändringarna innebär att det inte längre enbart är andels- eller aktieägaren som har rätt att ta del av uppgifterna i lägenhetsförteck- ningen. Förteckningen, med undantag för fångeshandlingen, ska hållas tillgänglig hos bostadsföreningen eller hos bostadsaktiebolaget för var och en som vill ta del av den. Fångeshandlingen undantas då denna inte sällan innehåller uppgifter som är av känslig natur för den enskilde. Andels- eller aktieägaren har alltjämt rätt att begära utdrag ur förteckningen. Övervägandena finns i avsnitt 10.9.4. 16.4Förslaget till lag om ändring i bostadsrättslagen (1991:614) Paragrafen innehåller bestämmelser om vilka som kan utses till intygsgivare samt om krav på intygsgivares opartiskhet. I ett nytt första stycke anges i klartext att det är bostadsrätts- föreningen som utser intygsgivare. Detta är ingen saklig nyhet. Ändringen är främst föranledd av det nya kravet enligt 3 a § att föreningens val av intygsgivare ska vara godkänt av . Tredje stycket är också nytt. Av stycket följer att intygsgivaren ska ha en försäkring för den ersättningsskyldighet som kan uppkomma i intygsverksamheten. Kravet innebär att den som ansöker om behörighet som intygsgivare ska visa att han eller hon omfattas av försäkring för skadeståndsansvar enligt 10 kap. 1 a § BRL. Kravet på ansvarsförsäkring bör också omfatta dem som redan erhållit behörig- het som intygsgivare. När det gäller vilket försäkringsbelopp för- säkringen lägst ska gälla med per skada och år bör sådana övervägan- den göras av . Övervägandena finns i avsnitt 8.5.5 och 8.5.6. Paragrafen är ny och innebär att förenings val av intygsgivare enligt 3 § ska vara godkänt av regeringen eller den myndighet som reger- ingen bestämmer. Av bostadsrättsförordningen framgår att det i praktiken är som ska göra denna prövning. Godkännandet är en förutsättning för att ett intyg ska anses utformat enligt bostadsrättslagen och för att planen ska kunna registreras. Skälen för denna ordning har angetts i allmänmotiveringen, avsnitt 8.5.5. I paragrafen anges vad ska beakta vid bedömningen av om godkännande ska ges. Verket ska beakta endast de omständig- heter som anges i paragrafen. För det första ska bedöma om intygsgivarna är fristående i enlighet med de krav som uppställs i 3 § andra stycket. För det andra ska bedöma om de två utsedda intygsgivarna kan anses som fristående i förhållande till varandra. Som utvecklats i allmänmotiveringen är det inte ovanligt att intygsgivarna samarbetar parvis, vilket kan vara fördelaktigt. Men det är inte lämpligt att samma personer ständigt samarbetar. Det är således när bedömer att samma perso- ner har arbetat tillsammans i alltför stor utsträckning som skäl kan finnas att inte godkänna föreningens val på denna grund. Under- kännandet bör i denna situation formuleras så att föreningen är fri att behålla en av de två utsedda intygsgivarna, om föreningen så önskar. Ändringarna kan föranleda att en intygsgivare i högre grad än tidigare får samarbeta med intygsgivare från annan ort än där han eller hon själv är verksam. Om inte godkänner den ena eller någon av de utsedda intygsgivarna kan föreningen utse en eller två nya intygsgivare. Ett annat alternativ är att överklaga beslut. Rätten att över- klaga framgår av 11 kap. 5 §. Krav på godkännande gäller också vid utseende av intygsgivare för intygande av en kostnadskalkyl. Det framgår av hänvisningen i 5 kap. 3 § till förevarande paragraf. Paragrafen innehåller bestämmelser om att tillstånd måste inhämtas till upplåtelse av bostadsrättslägenhet om upplåtel- sen sker innan den slutliga kostnaden för föreningens hus har redovisats i en registrerad ekonomisk plan eller på en förenings- stämma. Den säkerhet som föreningen är skyldig att ställa för att tillstånd ska kunna erhållas av ska täcka det samman- lagda beloppet av de insatser och upplåtelseavgifter som avses med bostadsrättsföreningens ansökan om tillstånd. Ändringen i första stycket innebär att den tidigare gällande möjlig- heten, att redovisa den slutliga kostnaden på föreningsstämma, har tagits bort. Som utvecklats i allmänmotiveringen, avsnitt 9.8.1, är borttagandet av möjligheten föranledd av att det förekommer att främst mindre byggföretag kringgår bestämmelsen om ställande av säkerhet genom att redovisa slutlig kostnad på föreningsstämma, fastän den slutliga kostnaden omöjligt kan vara känd då t.ex. huset ännu inte är färdigställt. På så sätt undgår dessa byggföretag att bekosta en banksäkerhet eller liknande till men för bostadsrätts- köparna. I 4 kap 2 § tredje stycket anges att föreningen ska återställa säkerheten har förflutit efter det att den slutliga kostna- den (som inte finns i den ekonomiska planen) har redovisats på en föreningsstämma. Föreningsstämmans beslut i första och tredje stycket har således olika betydelser. Enligt första stycket ska slutlig kostnad redovisas på föreningsstämman för att möjliggöra bostads- rättsupplåtelse och i tredje stycket för att möjliggöra för föreningen att hos begära att säkerheten som förvaras hos återställs till föreningen som i sin tur ska återställa den till garantiutställaren. Ordalydelsen i det tredje stycket kan därför vara oförändrad även om möjligheten att redovisa slutlig kostnad på föreningsstämma i första stycket tas bort. Övriga ändringar i paragrafen är endast av språklig karaktär. Paragrafen innehåller bestämmelser om formkrav vid upplåtelse av lägenhet med bostadsrätt. Ändringen i första stycket innebär att det införs ett uttryckligt krav på att upplåtelseavtalet ska undertecknas av parterna. Anmärkas kan att det i 1 kap. 9 § ges möjligt till upplåtelseavtal i elektronisk form, vilka då ska undertecknas med elektronisk signatur. Ändringen i andra stycket innebär en precisering av upplåtelse- avtalet på så sätt att till lägenheten i förekommande fall upplåten mark jämte övriga med bostadsrätt upplåtna utrymmen ska anges i avtalet. Såsom utvecklats i allmänmotiveringen, avsnitt 11.6.1, före- kommer det inte sällan oklarheter om vad som verkligen omfattas av upplåtelsen, t.ex. gällande mark men även gällande takterrasser och balkonger. Det är inte ovanligt att det i allmänna ordalag uttrycks så att ”till bostadsrätten hör mark/balkong/terrass”. För det fall marken eller utrymmena formellt inte är upplåtna med bostadsrätt utan enbart med nyttjanderätt är huvudregeln att föreningen svarar för underhållet. Paragrafen har också ändrats språkligt. Paragrafen innehåller bestämmelser om formkrav för förhandsavtal och krav på kostnadskalkyl. Ändringarna i första stycket innebär följande. Det införs ett uttryckligt krav på att förhandsavtalet ska undertecknas av parterna. Anmärkas kan att det enligt 1 kap. 9 § torde vara möjligt med avtal i elektronisk form, vilka då ska undertecknas med elektronisk signa- tur. Vidare preciseras uppgifterna i förhandsavtalet på så sätt att till lägenheten i förekommande fall upplåten mark jämte övriga med bostadsrätt upplåtna utrymmen ska anges i avtalet (motsvarande ändringar föreslås också för upplåtelseavtalet, se författningskom- mentaren till 4 kap. 5 §). Genom ett nytt andra stycke införs krav på att det av förhands- avtalet ska framgå uppgift om gällande bygglov. Som utvecklats i allmänmotiveringen, se avsnitt 9.8.2, har normalt bostadsrätts- föreningen fått bygglov beviljat vid tecknande av förhandsavtal. Vid nyproduktion finns dock oftast inte något färdigt hus. Bygglovet kan därför innehålla viktig och grundläggande information för konsumenterna vid tecknande av förhandsavtal. Även i ombildnings- fallen kan det vara viktigt att känna till sådan information. Övriga ändringar i paragrafen är endast av språklig karaktär. Paragrafen, som är ny, innehåller en bestämmelse om en skriftlig informationsskyldighet för bostadsrättsföreningen gentemot för- handstecknarna vid väsentliga förändringar av förhandsavtalet eller vad som annars överenskommits. Det ankommer i första hand på styrelsen att bedöma om en förändring är väsentlig eller ej. Som väsentlig förändring räknas t.ex. byggnation av garage ovan mark i stället för under mark och andra än ringa förändringar av lägenhetens storlek eller utförande. Informationsskyldigheten bör gälla fram till dess upplåtelseavtal tecknas. I paragrafen i dess nuvarande lydelse finns bestämmelse om att en förening och en förhandstecknare måste iaktta alla de krav som ställs upp i 3 § för att förhandsavtalet inte ska vara ogiltigt. Tillägget i första stycket innebär att alla avtal, förutom förhands- avtal enligt 3 §, vars syfte är framtida upplåtelse av en viss lägenhet med bostadsrätt, är ogiltiga. Optionsavtal om upplåtelse har blivit vanligare bl.a. i samband med ombildning till bostads- rätt, se avsnitt 9.8.4. Sådan spekulation i prisutvecklingen på bostads- rätten gagnar oftast inte föreningen. Som utvecklas i allmänmoti- veringen, avsnitt 9.8.5, är det också vanligt att byggföretag använder sig av s.k. boknings- och reservationsavtal med krav på boknings- avgift inför tecknandet av förhandsavtal, eller rent av i stället för att teckna förhandsavtal. Dessa avtal är i själva verket en form av optionsavtal. Byggföretaget å sin sida förbinder sig att förmedla en bostadsrätt som i ett senare skede upplåts av bostadsrättsföreningen. Då i stort sett partsidentitet råder mellan en byggmästarbildad för- ening och byggföretaget kan skyddsreglerna kring förhandsavtal och förskott kringgås genom tecknandet av sådana avtal. De avtal som förbjuds är således de där spekulanten bokar upp sig för en specifik lägenhet i det hus byggföretaget ska uppföra. Anmärkas kan att byggföretagen utan hinder av den nya bestämmelsen kan undersöka om intresset är tillräckligt stort för en byggnation genom bl.a. en intresseanmälan. En sådan anmälan har inte någon bindande verkan vare sig för byggföretaget eller för bostadsspekulanten. I paragrafen finns bestämmelser om när förhandstecknaren har rätt att säga upp ett förhandsavtal. Genom ändringen i punkten 3 anges uttryckligen att förhands- tecknaren får säga upp förhandsavtalet om det visar sig att förutsätt- ningarna väsentligen avviker från förhandsavtalet eller från vad som annars har avtalats. I sak innebär det egentligen inget nytt. torde, med beaktande av den allmänna rättsgrundsatsen om häv- ning, förhandsavtal kunna frånträdas om det visar sig att förutsätt- ningarna väsentligen brister som en förhandstecknare utgått ifrån när han eller hon undertecknade avtalet. Bestämmelsen omfattar alla typer av väsentliga avvikelser, dvs. faktiska fel, rådighetsfel och rättsliga fel. Övervägandena finns i avsnitt 9.8.3. Övriga ändringar i paragrafen är endast av språklig karaktär. I paragrafen finns bestämmelser om rätt att utöva bostadsrätten efter övergång. I ett nytt andra stycke preciseras närmare från vilken tidpunkt ett beviljat medlemskap i föreningen ska gälla. Syftet med ändringen är att i högre grad samordna bestämmelserna i med de civilrättsliga bestämmelserna gällande övergången av rättigheter och skyldigheter mellan bostadsrättshavare. Som utvecklas i allmänmotiveringen, se avsnitt 10.9.1, förekommer det t.ex. att en köpare av en bostadsrätt beviljas medlemskap i föreningen före tillträdesdagen enligt köpe- avtalet. Genom medlemskapet övergår ansvaret gentemot föreningen för t.ex. skador på lägenheten på köparen, som blir bostadsrätts- havare i samband med att medlemskap beviljas. Vanligen är det säljaren som bär risken mellan parterna fram till tillträdet. Genom ändringen mimimeras dessa problem då ett beviljat medlemskap ska gälla från överlåtelseavtalets tillträdesdag, eller om tillträdesdagen har passerat genast. Medlemskapet gäller således per den tillträdesdag som anges i det överlåtelseavtal med stöd av vilket medlemskap har beviljats. I andra fall av övergång av bostadsrätt än genom överlåtelse (t.ex. genom bodelning, arv och testamente eller bolagsskifte) finns oftast inte någon bestämd tillträdesdag, varför medlemskap, som , ska gälla från beslutsdagen. Övrig ändring i paragrafen är endast av språklig karaktär. Paragrafen, som är ny, innebär att ett avtal om framtida överlåtelse av bostadsrätt är ogiltigt. representerar bostadsrätter ett betydande förmögenhets- värde som inte i någon större utsträckning ur ett konsumentskydds- perspektiv skiljer sig från fastighetsinstitutet. Jämförelse kan därför göras med köp av fast egendom där rättstillämpningen upprätthållit principen att löften om köp är ogiltiga (se bl.a. NJA 1977 s. 509). Ur konsumentperspektiv saknas vidare ett reellt behov av optionslös- ningar då dessa mest synes användas i spekulation. Övervägandena finns i avsnitt 9.8.4. Paragrafen behandlar de förändringar av lägenheten som en bostads- rättshavare får göra. Enligt gällande rätt går gränsen vid ingrepp i en bärande konstruktion, ändring av ledningar för avlopp, värme, gas eller vatten eller annan väsentlig förändring av lägenheten. Tilläggen i första stycket i form av de nya punkterna 2, 4 och 5, samt ändring och omrubricering av nuvarande punkt 2 har gjorts för att tillståndssituationerna ska blir klarare. Lägenhetsbegreppet är detsamma här som i 12 §. Tillståndspliktiga åtgärder i punkten 2 avser kulturhistoriskt värdefulla lägenheter där man ändrar planlösningen eller vidtar annan åtgärd som skadar lägenhetens särart eller annat särskilt bevarande- värde inom fastigheten. När det gäller att avgöra om lägenhet är kulturhistorisk värdefull bör detta grunda sig på en bedömning av styrelsen. Finns det ett beslut från kommun eller annan myndighet om sådan klassificering bör detta självklart godtas.