sou · H5B374 · 2017-10-04 00:00:00 — Syftet med regleringen är att myndigheten inte hel- ler ska kunna föra över en hel sådan uppgiftssamling till sina egna it-system för att bearbeta, ändra och lagra personuppgifterna där. Som framgår av 10 § får däremot uppgifter föras över i enskilda fall om förutsättningarna för det är uppfyllda. I paragrafen, som motsvarar nuvarande 2 kap. 9 § första stycket och behandlas i avsnitt 8.4.2, regleras i vilken utsträckning direkta per- sonuppgifter får användas vid sökning i uppgifter som transport- företag tillhandahåller. Paragrafen ändras endast redaktionellt. Paragrafen upplyser om att regeringen kan meddela föreskrifter om att personuppgifter får lämnas ut i andra fall än som anges i 7 och 8 §§ (vilket motsvarar nuvarande 2 kap. 14 § första stycket) och om att begränsa möjligheten att lämna ut uppgifter elektroniskt på annat sätt än genom direktåtkomst, vilket behandlas i avsnitt 5.6.4. Av paragrafen framgår att kapitlet innehåller bestämmelser om be- handling av personuppgifter som görs eller har gjorts gemensamt tillgängliga. Vad som avses med att uppgifter görs gemensamt tillgängliga utvecklas i prop. 2016/17:91 s. 208 f. I första stycket anpassas regleringen till att uttrycket brottsbe- kämpande verksamhet utmönstras ur lagen, vilket behandlas i av- snitt 4.4.1. Av andra stycket framgår att kapitlet inte gäller när per- sonuppgifter behandlas med stöd av den särskilda bestämmelsen i 2 kap. 2 § brottsdatalagen (2018:000) om behandling av personupp- gifter för diarieföring eller för att utföra andra nödvändiga hand- läggningsuppgifter. I paragrafen anges vilka personuppgifter som får göras gemensamt tillgängliga. I första stycket anpassas terminologin till den som används i lagen i övrigt och görs redaktionella ändringar. Av andra stycket, som är nytt och motsvarar nuvarande 2 kap. 8 § andra stycket, framgår att personuppgifter från transportföretag endast får göras gemensamt tillgängliga om det behövs i ett enskilt fall. Ändringen behandlas i avsnitt 8.5.2. Regleringen gör det möj- ligt för att göra personuppgifter om utvalda kontroll- objekt gemensamt tillgängliga t.ex. för att kontrollverksamheten ska få kännedom om att det för vissa resande eller varusändningar kan finnas en förhöjd risk för smuggling. Uppgifterna kan också göras gemensamt tillgängliga i underrättelseverksamheten eller för att utreda eller lagföra brott. Tredje stycket motsvarar nuvarande andra stycket och är oför- ändrat. I paragrafen, som behandlas i avsnitt 5.3.10, föreskrivs att det ska framgå om personuppgifter har gjorts gemensamt tillgängliga med stöd av 2 § första stycket 2. Att det ska framgå för vilket närmare ändamål personuppgifterna behandlas följer av 2 kap. 3 § brotts- datalagen (2018:000). Paragrafen ändras också redaktionellt. I paragrafen, som behandlas i avsnitt 5.3.10, ställs det krav på att uppgifter som är gemensamt tillgängliga i underrättelseverksamhet i vissa fall ska förses med särskilda upplysningar. Enligt första stycket ska det framgå av uppgifter i underrättelse- verksamhet att en person inte är misstänkt för att utöva brottslig verksamhet. Det ska alltså gå att skilja mellan personer som är före- mål för myndighetens intresse på grund av inblandning i brottslig verksamhet och personer som inte är misstänkta för det. Att det ska framgå om en person är misstänkt för brott eller är ett brotts- offer regleras i 2 kap. 9 § brottsdatalagen (2018:000). Enligt andra stycket ska uppgifter om personer som kan antas ha samband med misstänkt brottslig verksamhet eller som övervakas på visst sätt förses med upplysning om uppgiftslämnarens trovär- dighet och uppgifternas riktighet i sak. Det tydliggörs att kravet på särskild upplysning bara gäller uppgifter om en person som kan antas ha direkt samband med misstänkt brottslig verksamhet. Kra- vet på samband är lågt ställt. Så snart det finns något som stöder ett antagande om att en person har ett direkt samband med brottslig verksamhet och det är fråga om uppgifter som görs gemensamt tillgängliga ska det framgå på vilket sätt personen har anknytning till den brottsliga verksamheten. Sambandet kan t.ex. bestå i att en person ofta träffar eller har annan kontakt med andra personer som är misstänkta för att utöva brottslig verksamhet eller ofta rör sig i miljöer där brottslighet förekommer, utan att ha naturliga skäl att befinna sig där. Uppgifter om den som är anhörig till en person som kan antas ha samband med misstänkt brottslig verksamhet faller alltså utanför, utom i de fall där båda kan antas ha direkt sam- band med brottslig verksamhet. Det är bara uppgifter som rör en person som är misstänkt för att utöva eller komma att utöva brottslig verksamhet som behöver förses med upplysning om uppgiftslämnarens trovärdighet och uppgifternas riktighet i sak. De uppgifter som är av intresse är, förutom uppgifter om på vilket sätt personen är knuten till den brottsliga verksamheten, framför allt uppgifter som belyser brotts- lighetens art och omfattning. Uppgifter av det slaget kan behöva förses med särskilda upplysningar för att personens anknytning till brottsligheten ska kunna bedömas. Utrymmet för att underlåta att förse uppgifter med upplysning om trovärdighet och riktighet vidgas något genom att det inte längre krävs särskilda omständigheter för att upplysningskravet inte ska gälla. Det är tillräckligt att det på grund av de samlade om- ständigheterna är onödigt att förse uppgifterna med en upplysning. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 8.5.1, innehåller en allmän be- gränsning av vilka uppgifter som får tas fram vid sökning i gemen- samt tillgängliga uppgifter på namn, personnummer eller liknande identitetsbeteckningar. Genom ett tillägg tydliggörs att bestämmelsen endast gäller vid sökning i automatiserade behandlingssystem. Vad som avses med automatiserade behandlingssystem anges i SOU 2017:29 s. 306 f. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 8.5.1, innehåller undantag från begränsningarna i 5 §. Enligt första stycket gäller inga begränsningar vid sökning i en viss handling eller ett visst ärende. Enligt andra stycket gäller begränsningarna i 5 § inte vid vissa sökningar som utförs av särskilt angivna tjänstemän. Det gäller enligt punkten 1, som är ny, när de utför beredningsuppgifter i underrättelseverksamhet och arbetet befinner sig i ett inledande skede. Syftet med bestämmelsen är att tjänstemännen inledningsvis ska ha större möjligheter att göra sökningar för att kunna finna samband med befintliga underrättelseuppgifter. Det kan t.ex. vara fråga om tips från allmänheten om smuggling. Det är bara efter det att uppgifterna kom in som punkten är till- lämplig. Så snart beredningsarbetet har avslutats upphör möjlighe- ten att göra sökningar med stöd av den nu aktuella punkten. I punkten 2, som motsvarar nuvarande 3 kap. 7 § första stycket 2 och andra stycket 1, undantas sökning som utförs i syfte att bear- beta och analysera personuppgifter som har gjorts gemensamt till- gängliga i underrättelseverksamhet eller för övervakningen av en allvarligt kriminellt belastad person, om endast vissa tjänstemän har tillgång till uppgifterna. Punkten 3, som motsvarar nuvarande 3 kap. 7 § andra stycket 2, ändras endast redaktionellt. Enligt punkten 4, som är ny, gäller inte begränsningarna i 5 § vid sökningar i syfte att samordna utredningar av brott som kan vara systematiska och för vilka det är föreskrivet fängelse eller däröver. Undantaget i tredje stycket är nytt och innebär att begränsning- arna i 5 § inte gäller när en tjänsteman vid någon av led- ningscentraler utför sökningar på begäran av en tulltjänsteman som verkställer ett ingripande eller vidtar en åtgärd som rör en enskild. I paragrafen anges vilka myndigheter som får medges direktåt- komst till uppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga och för vilka syften. Ändringen är en följd av att uttrycket brottsbekäm- pande verksamhet utmönstras ur lagen, vilket behandlas i av- snitt 4.4.1. Paragrafen ändras också redaktionellt. I paragrafen upplyses om att regeringen kan meddela föreskrifter om ytterligare undantag från bestämmelserna om sökning i 5 §. Paragrafen, som motsvarar nuvarande 3 kap. 7 § tredje stycket, ändras endast redaktionellt. I paragrafen, där övriga bestämmelser om föreskrifter som rör gemensamt tillgängliga uppgifter samlas, upplyses om att rege- ringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, kan med- dela föreskrifter om begränsning av tillgången till personuppgifter som avses i 5 § (vilket motsvarar nuvarande 3 kap. 6 § andra stycket), under vilka förutsättningar sökning får utföras med stöd av 6 § (vilket motsvarar nuvarande 3 kap. 7 § tredje stycket) och omfattningen av direktåtkomst och behörighet och säkerhet vid så- dan åtkomst (vilket motsvarar nuvarande 3 kap. 8 § tredje stycket). Regleringen av hur länge personuppgifter får behandlas är samlad i detta kapitel. I första stycket, som är nytt, föreskrivs att kapitlet endast gäller för uppgifter som behandlas automatiserat, om inget annat sägs. I 3 § finns en bestämmelse som även är tillämplig på viss annan behandling. Andra stycket upplyser om att den grundläggande bestämmelsen om att personuppgifter inte får behandlas längre än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålet med behandlingen finns i 2 kap. 17 § första stycket brottsdatalagen (2018:000). I övriga para- grafer i kapitlet anges hur länge vissa typer av personuppgifter får behandlas inom den ram som sätts av denna huvudregel. Oavsett vilken bedömning som görs av nyttan med behandlingen av en viss personuppgift får den dock inte behandlas längre än vad som anges i respektive paragraf. I paragrafen anges hur länge uppgifter som inte har gjorts gemen- samt tillgängliga får behandlas. Frågan behandlas i avsnitt 5.5.2. Någon ändring av hur länge personuppgifterna får behandlas görs inte. I första stycket klargörs att uppgifterna, trots det som sägs i 2 kap. 17 § andra stycket brottsdatalagen (2018:000) om att arkiv- lagstiftningen har företräde, inte får arkiveras digitalt. Utgångs- punkten är alltså att all automatiserad behandling av personuppgif- terna ska upphöra när den tid som anges i paragrafen har löpt ut, vilket innebär att uppgifterna ska tas bort. Endast om det har med- delats uttryckliga föreskrifter som innebär att uppgifterna i fråga får behandlas för arkivändamål av allmänt intresse eller för veten- skapliga, statistiska eller historiska ändamål får de behandlas auto- matiserat längre än vad som anges i denna paragraf (se 12 §). Stycket ändras även redaktionellt. Andra stycket ändras endast redaktionellt. Paragrafen, som är ny och behandlas i avsnitt 8.4.2, reglerar när personuppgifter från transportföretag ska förstöras. Den motsvarar 16 § tredje stycket lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen och 4 kap. 8 § tredje stycket tullagen (2016:253). Transportföretagens uppgiftsskyldighet kan fullgöras på det sätt transportföretagen finner lämpligt. Av 15 § lagen om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europe- iska unionen och 4 kap. 6 § tullagen framgår att terminalåtkomst bara tillåts i den omfattning och som behövs för att kontrollera aktuella transporter (se prop. 1995/96:166 s. 81 f.). Per- sonuppgifter som får tillgång till på annat sätt än genom terminalåtkomst ska enligt första stycket förstöras om de saknar betydelse för brottsbekämpning och lagföring. Eftersom flertalet uppgifter rör personer som varken är misstänkta för brott eller att utöva brottslig verksamhet, ska personuppgifterna omedel- bart tas bort när har gjort profilsökning och riskanalys och inte längre behöver dem. Enligt 2 kap. 10 § andra stycket får uppgifter från transportföre- tag i ett enskilt fall behandlas för nya ändamål om förutsättning- arna för det är uppfyllda. Det kan t.ex. vara fallet om uppgifterna är nödvändiga för att ska kunna utreda eller lagföra ett visst brott i samband med in- eller utförsel av varor (jfr prop. 1995/96:166 s. 99 f.). Sådana personuppgifter behöver då inte för- störas. För dem gäller i stället bestämmelserna i 4–6 §§. I andra stycket föreskrivs att paragrafen även gäller för behand- ling som inte är automatiserad när uppgifter från transportföretag ingår i en strukturerad samling personuppgifter. Det innebär att paragrafen är tillämplig t.ex. på personuppgifter som lämnas i pap- persform. Paragrafen reglerar hur länge personuppgifter i en anmälan om brott får behandlas. Terminologin anpassas till den som används i lagen i övrigt och till att uttrycket brottsbekämpande verksamhet utmönstras ur lagen, vilket behandlas i avsnitt 4.4.1. Enligt paragrafen inskränks enbart behandlingen av personupp- gifter för de ändamål som regleras i lagen, vilket innebär att uppgif- terna får fortsätta att behandlas automatiserat för bl.a. arkivända- mål efter de tidpunkter som anges i paragrafen. Frågan behandlas i avsnitt 5.5.3. Paragrafen reglerar hur länge personuppgifter i förundersökningar och andra utredningar som handläggs enligt bestämmelserna i 23 kap. får behandlas. Enligt paragrafen inskränks enbart behandlingen av personupp- gifter för de ändamål som regleras i lagen, vilket innebär att uppgif- terna får fortsätta att behandlas automatiserat för bl.a. arkivända- mål efter de tidpunkter som anges i paragrafen. Frågan behandlas i avsnitt 5.5.3. Terminologin i första och andra styckena anpassas till den som används i lagen i övrigt och till att uttrycket brottsbekämpande verksamhet utmönstras ur lagen, vilket behandlas i avsnitt 4.4.1. Tredje stycket är oförändrat. I paragrafen anges att det i de följande paragraferna finns bestäm- melser om hur länge vissa typer av gemensamt tillgängliga uppgif- ter, som inte förekommer i ärenden om utredning av eller lagföring för brott, får behandlas. Det klargörs att uppgifterna, trots det som sägs i 2 kap. 17 § andra stycket brottsdatalagen (2018:000) om att arkivlagstiftningen har företräde, inte får arkiveras digitalt. Ut- gångspunkten är alltså att all automatiserad behandling av person- uppgifterna ska upphöra när den tid som anges i 8–11 §§ har löpt ut, vilket innebär att uppgifterna ska tas bort. Endast om det har meddelats uttryckliga föreskrifter som innebär att uppgifterna i fråga får behandlas för arkivändamål av allmänt intresse eller för vetenskapliga, statistiska eller historiska ändamål får de behandlas automatiserat längre än vad som anges i de följande paragraferna (jfr 12 §). Frågan behandlas i avsnitt 5.5.2. Paragrafen reglerar hur länge personuppgifter får behandlas i underrättelseverksamhet. Paragrafen anpassas till den terminologi som används i lagen i övrigt. Enligt första stycket, som är nytt och behandlas i avsnitt 8.6, får personuppgifter som kan antas ha samband med sådan brottslig verksamhet som anges i 3 kap. 2 § första stycket 1 och som be- handlas i ett ärende inte behandlas längre än efter det att ärendet avslutades. I andra stycket, som motsvarar 9 § andra stycket, görs ingen ändring i fråga om hur länge personuppgifterna får behandlas men stycket anpassas till den terminologi som används i lagen i övrigt. Det tydliggörs att fristen för hur länge personuppgifter får behand- las endast ska påverkas av om det görs en ny registrering beträf- fande personens anknytning till brottslig verksamhet. Andra upp- gifter som tillförs, t.ex. uppgifter om ändrade bostadsförhållanden eller annat som inte har betydelse för anknytningen till den brotts- liga verksamheten, påverkar alltså inte hur länge personuppgifterna får behandlas. Frågan behandlas i avsnitt 5.5.4. Tredje stycket ändras endast redaktionellt. Paragrafen, som motsvarar nuvarande 9 § tredje och fjärde stycke- na, reglerar hur länge uppgifter om en person som är föremål för övervakning enligt 3 kap. 2 § första stycket 2 får behandlas. I första stycket anpassas regleringen till den terminologi som används i lagen i övrigt. Frågan behandlas i avsnitt 5.5.2. Andra stycket är oförändrat. I paragrafen, som motsvarar nuvarande 10 § tredje stycket, regleras hur länge uppgifter som har rapporterats till lednings- centraler får behandlas. Regleringen, som behandlas i avsnitt 5.5.2, anpassas till den terminologi som används i lagen i övrigt. Paragrafen, som motsvarar nuvarande 10 § andra stycket, reglerar hur länge uppgifter som behandlas för att fullgöra internationella åtaganden får behandlas. Regleringen, som behandlas i avsnitt 5.5.2, anpassas till den terminologi som används i lagen i övrigt. I paragrafen upplyses om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att vissa kate- gorier av personuppgifter får behandlas längre än vad som anges i 4, 5 och 8–11 §§ (vilket motsvarar nuvarande 2 § 1), om att person- uppgifter, trots att den tillåtna tiden för behandling har löpt ut, får fortsätta att behandlas för arkivändamål av allmänt intresse och vetenskapliga, statistiska eller historiska ändamål än vad som anges i 2 § första stycket och 8–11 §§ (vilket motsvarar nuvarande 2 § 2) och om digital arkivering inom lagens tillämp- ningsområde (vilket motsvarar nuvarande 2 § 3). Paragrafen, som är ny, reglerar vilka överträdelser som kan föran- leda sanktionsavgift. Frågan behandlas i avsnitt 5.4.2. I första stycket anges vid vilka överträdelser sanktionsavgift får tas ut av den personuppgiftsansvarige. avgör i det enskilda fallet om det är påkallat att ta ut sanktionsavgift, vilket framgår av formuleringen att avgift får tas ut. Uppräkningen av vilka överträdelser som kan föranleda sanktionsavgift är uttöm- mande. Sanktionsavgift kan tas ut för överträdelse av bestämmel- serna om tillåtna rättsliga grunder, särskilda upplysningar och längsta tid som personuppgifter får behandlas. Brottsdatalagens förfaranderegler när det gäller sanktionsavgift tillämpas även vid överträdelser enligt denna lag. I brottsdatalagen med tillhörande förordning regleras också handläggningen av frågor om sanktions- avgift. I andra stycket anges storleken på de sanktionsavgifter som kan komma i fråga. De överträdelser som enligt lagen kan föranleda sanktionsavgift är alla av allvarligt slag. Lägsta sanktionsavgift är därför . I paragrafen regleras den registrerades rätt till skadestånd för be- handling av personuppgifter i strid med regelverket. Paragrafen be- handlas i avsnitt 5.4.3. Paragrafen hänvisar till 7 kap. 1 § brottsdatalagen (2018:000), som ska tillämpas på motsvarande sätt när det har förekommit fel- aktig behandling av personuppgifter enligt förevarande lag eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till den. den personuppgiftsansvarige ska ersätta den registrerade för den skada och kränkning av den personliga integriteten som behand- lingen av personuppgifter har orsakat. Med skada avses person- skada, sakskada eller ren förmögenhetsskada. Med kränkning avses ideell skada som består i att den enskildes integritet kränkts genom behandlingen. Någon möjlighet till jämkning av skadeståndet finns inte. I paragrafen, som behandlas i avsnitt 5.4.4, upplyses om att det i 7 kap. brottsdatalagen (2018:000) finns bestämmelser om överkla- gande och om vilka beslut som får överklagas. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna tas upp i avsnitt 18.1 och 18.2. Punkten 1 föreskriver när lagen ska träda i kraft. Sanktionsavgift får enligt punkten 2 beslutas endast för överträ- delser som har begåtts efter ikraftträdandet. Punkten 3 innebär att bestämmelsen om skadestånd i 48 § per- sonuppgiftslagen fortfarande ska gälla för skada som har orsakats före ikraftträdandet vid behandling av personuppgifter enligt lagen eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till den. 20.21Förslaget till lag om ändring i skattebrottsdatalagen (2017:452) Lagen anpassas till bestämmelserna i brottsdatalagen, vilket leder till omarbetning av den och att två kapitel upphävs och ersätts med nya. Vissa paragrafer i de övriga kapitlen upphävs, som nya paragrafer tillkommer. Bestämmelserna om föreskrifter, samlas i slutet av varje kapitel. Dessa förändringar föranleder omnumre- ringar av vissa paragrafer. Som en anpassning till brottsdatalagen tillkommer ett nytt kapi- tel om administrativa sanktionsavgifter och rättsmedel. De generella ändringarna i lagen behandlas i kapitel 4, 5 och 6 och övriga ändringar i kapitel 10. Lagen får också ett nytt namn, brottsdatalag. 1 kap. Allmänna bestämmelser I paragrafen, som behandlas i avsnitt 10.2, anges lagens tillämp- ningsområde. Lagen gäller utöver brottsdatalagen när i egenskap av behörig myndighet enligt brottsdatalagen behandlar personupp- gifter för vissa syften. Behörig myndighet, personuppgift och be- handling av personuppgifter definieras i 1 kap. 6 § brottsdatalagen (2018:000). Att lagen gäller utöver brottsdatalagen innebär bl.a. att lagen enligt 1 kap. 3 § brottsdatalagen bara gäller för sådan behandling av personuppgifter som är helt eller delvis automatiserad och för annan behandling av personuppgifter som ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling av personuppgifter som är till- gängliga för sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier. I brottsdatalagen finns alla de grundläggande bestämmelserna om hur personuppgifter får behandlas. Den nu aktuella lagen inne- håller bestämmelser som innebär preciseringar, undantag eller av- vikelser från bestämmelser i brottsdatalagen. Det innebär att be- stämmelserna i lagen ska läsas tillsammans med regleringen i brottsdatalagen och tolkas i ljuset av den regleringen. Lagen gäller när behandlar personuppgifter om syf- tet med behandlingen är att bekämpa brott. Vad det innebär ut- vecklas i kommentaren till 2 kap. 1 §. Paragrafen, som motsvarar nuvarande 2 kap. 3 §, reglerar person- uppgiftsansvaret. Personuppgiftsansvarig definieras i 1 kap. 6 § brottsdatalagen (2018:000). Personuppgiftsansvarigas skyldigheter regleras i 3 kap. brottsdatalagen. Lagens tillämpning på uppgifter om juridiska personer I paragrafen anges vilka bestämmelser i lagen och i brottsdatalagen som gäller för behandling av uppgifter om juridiska personer. Frå- gan behandlas i avsnitt 5.4.1. Uppräkningen i paragrafen av bestämmelser som ska gälla vid behandling av uppgifter om juridiska personer motsvarar nuva- rande reglering. Grundläggande bestämmelser om behandling Tillåtna rättsliga grunder för behandling av personuppgifter Paragrafen reglerar de tillåtna rättsliga grunderna för behandling av personuppgifter. Den behandlas i avsnitt 6.1, 6.3 och 10.3.1. Paragrafen, som är anpassad till hur de rättsliga grunderna för behandling av personuppgifter anges i 2 kap. 1 § brottsdatalagen (2018:000), ersätter den bestämmelsen. Regleringen i 2 kap. 2 § brottsdatalagen ger myndigheten rättsligt stöd för att i vissa fall be- handla personuppgifter för diarieföring eller för att utföra andra nödvändiga handläggningsuppgifter, trots brist på stöd i denna paragraf. Personuppgifter får enligt första stycket behandlas om det är nödvändigt för att utföra en arbetsuppgift i vissa särskilt angivna syften inom lagens tillämpningsområde. Bestämmelsen bildar den yttre ramen för när behandling av personuppgifter är tillåten. Enligt punkten 1 får behandla personuppgifter i syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet. Det är framför allt myndighetens underrättelseverksamhet som av- ses (se prop. 2016/17:89 s. 139). Enligt punkten 2 får personuppgifter behandlas i syfte att utreda brott. Vad det innebär utvecklas i prop. 2016/17:89 s. 139. Personuppgifter får enligt punkten 3 också behandlas i syfte att fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden, vilket tar sikte på förpliktelser som syftar till att gagna utländsk brottsbe- kämpande verksamhet (se prop. 2016/17:89 s. 139). I andra stycket anges att det ska vara fråga om en arbetsuppgift som framgår av en bindande unionsrättsakt eller av en lag, en för- ordning eller ett särskilt beslut i vilket regeringen uppdragit åt den behöriga myndigheten att ansvara för en sådan uppgift. Motsva- rande bestämmelse finns i 2 kap. 1 § brottsdatalagen.