sou · H5B35d2 · 2017-02-01 00:00:00 — Det följer indirekt av arbetsvillkorets konstruktion, i kombination med att det i saknas bestämmelser om när försäkringen börjar och upphör att gälla. Det är tillräckligt med 6 månaders förvärvsarbete under en ramtid för att uppfylla arbetsvillkoret. Det har ingen betydelse när dessa av för- värvsarbete utförts för att uppfylla arbetsvillkoret, men färre arbetade timmar ger en lägre normalarbetstid och därmed en lägre ersättning. En person som har arbetat och och som efter avslutat arbete reser utomlands i uppemot kan därmed fortfarande beviljas arbetslöshets- ersättning när han eller hon återvänder till , förutsatt att personen inte börjat arbeta i en annan EU/EES-stat eller stat med vilken har ingått avtal om social Tillgång till svensk arbetslöshetsförsäkring i gränsöverskridande situationer Hur lång efterskyddstiden är, beror på hur förvärvsarbetet fördelats . Sammanfattningsvis gör jag bedömningen att en person, med nuvarande lagstiftning, omfattas av arbetslöshetsförsäkringens för- säkringsskydd av –förvärvsarbete i (och perioder som jämställs med för- värvsarbete i ) –överhoppningsbar tid som den definieras i 16–17 a §§ , och –efterskydd som genom arbetsvillkoret kan uppgå till uppemot 6 månader. Dessa perioder är enligt min bedömning försäkringsperioder enligt artikel 1 t) i förordning 883/2004, och ska därmed hanteras som sådana vid sammanläggning av perioder för rätt till ersättning i och när perioder intygas utåt. Jag gör därmed en annan bedömning än arbetslöshetskassorna, som endast intygar perioder av förvärvsarbete i (och perioder som jämställs med förvärvsarbete) som för- säkringsperioder. Medlemsperioder med försäkringsskydd möjliggör en högre ersättning Perioder av medlemskap i en arbetslöshetskassa har inget med för- säkringsskyddet att göra, eftersom medlemsvillkoret såsom är konstruerad endast är ett villkor för rätt till en högre, inkomstrela- terad ersättning. Arbetslöshetsförsäkringen är som beskrivs i av- snitt 24.3.1 en försäkring, och den inkomstrelaterade arbetslöshets- försäkringen är en del av denna. Det kan jämföras med som bara har en frivillig försäkring, där perioder av medlemskap i en arbetslöshetskassa definierar försäkringsskyddet. Vidare fastslog HFD i RÅ 2008 ref. 90. att ”för att få försäkringsskydd för in- komstbortfall krävs enligt 7 § att den enskilde varit medlem i kassan , under förutsättning att ett arbets- villkor är uppfyllt”. Försäkringsskyddet är därmed villkorat ett upp- fyllt arbetsvillkor. Ett arbetsvillkor kan uppfyllas under de tre perio- der som listas ovan. Tillgång till svensk arbetslöshetsförsäkring i gränsöverskridande situationer En period av medlemskap i en svensk arbetslöshetskassa är där- med enligt min bedömning i sig inte en försäkringsperiod enligt artikel 1 t) i förordning. Medlemsperioder har däremot betydelse för beräkningen av förmånens storlek för den som omfattas av arbetslöshetsförsäkringen. Enligt artikel 48 i EUF-fördraget, som är den rättsliga grunden för bestämmelserna om sammanläggning i förordning 883/2004, ska alla perioder som beaktas enligt lagstift- ningen i de olika länderna, läggas samman för förvärvande och bibehållande av rätten till förmåner och för beräkning av förmåners storlek. Medlemsperioder behöver därmed beaktas vid samman- läggning av perioder. Hur detta skulle kunna gå till diskuteras i nästa avsnitt. 24.3.3Sammanläggning av försäkringsperioder för rätt till inkomstrelaterad arbetslöshetsersättning i Som beskrivs i avsnitt 24.1.1 kan försäkringsperioder, anställnings- perioder och perioder av verksamhet som egenföretagare fullgjorda i en annan EU/EES-stat eller sammanläggas med försäk- ringsperioder i vid bedömning om uppfyllt arbetsvillkor. Om detta råder inga tvivel. Det följer av att förordning 883/2004 är direkt tillämplig i . En påminnelse om att bestämmelsen om att ersättningsvillkoren behöver uppfyllas i inte är tillämplig om något annat följer av förordningen, finns även i 3 § . Jag gör dock en bedömning som delvis skiljer sig från rådande praxis om hur fullgjorda perioder i en annan medlemsstat kan ligga till grund för att uppfylla medlemsvillkoret, och därmed rätten till inkomstrelaterad arbetslöshetsersättning. Det följer dels av en annan tolkning av artikel 61.1 andra stycket i förordning 883/2004, dels av en annan tolkning av begreppet försäkringsperiod i förhållande till som beskrivs ovan. Jag är ödmjuk inför de svårigheter som föreligger med att tolka förordningens bestämmelser, när det i den svenska lagstiftningen inte är tydligt definierat när arbetslöshets- försäkringen ger ett försäkringsskydd. I slutändan behöver någon svensk domstol pröva den ännu obesvarade frågan om försäkrings- skyddet vid gränsöverskridande situationer och rådfråga EU-dom- stolen om hur bestämmelserna i förordning 883/2004 ska tolkas i förhållande till den svenska arbetslöshetsförsäkringen. Tillgång till svensk arbetslöshetsförsäkring i gränsöverskridande situationer En försäkringsperiod är alltid en försäkringsperiod Arbetsvillkoret och medlemsvillkoret är två separata villkor för rätt till ersättning som ska bedömas var för sig. För att uppfylla arbets- villkoret krävs fullgjorda perioder av förvärvsarbete i en tillräcklig omfattning och tidsperiod. För att uppfylla medlemsvillkoret krävs fullgjorda perioder av medlemskap i en arbetslöshetskassa, och ett uppfyllt arbetsvillkor efter det senaste inträdet i arbetslöshetskassan. Om medlemsperioder hanteras som försäkringsperioder enligt artikel 1 t) i förordning 883/2004, enligt rådande tillämpning vid sammanläggning av perioder, skulle man kunna argumentera för att anställningsperioder och perioder av verksamhet som egenföretagare i en annan medlemsstat, exempelvis som enbart har en frivillig arbetslöshetsförsäkring, inte hade varit försäkrade perioder för den inkomstrelaterade delen av arbetslöshetsförsäkringen i om de hade fullgjorts här i landet. Något som emellertid enligt min bedömning gör det svårt att motivera en sådan tillämp- ning är att den svenska arbetslöshetsförsäkringen är en samman- hållen försäkring. Det torde vara oförenligt med förordningen att en och från en annan medlemsstat hanteras som en för- säkringsperiod vid bedömning av uppfyllt arbetsvillkor, och i samma försäkring hanteras som en anställningsperiod vid bedömning av upp- fyllt medlemsvillkor. Av dom i målet Frangiamore72 följer dessutom att en försäkringsperiod fullgjord i en annan med- lemsstat alltid ska betraktas som en försäkringsperiod även om den inte hade varit det om den hade varit fullgjord i den behöriga staten. Och en försäkringsperiod i bör rimligen alltid betraktas som en försäkringsperiod i , oavsett vad som gör den till en för- säkringsperiod. Att arbetsvillkoret och medlemsvillkoret är två separata villkor saknar enligt min bedömning betydelse i samman- hanget. Det är tiden som är försäkrad. Det kan vara värt att förtydliga att när sammanläggning av perioder enligt artikel 6 eller artikel 61 görs, ska de perioder som finns i den nationella lagstiftningen vid sammanläggning hanteras i enlighet med de definitioner som finns i förordningen. Försäkringsperioder ska en- ligt artikel 1 t) i förordning 883/2004 definieras utifrån den nationella lagstiftningen, men när de väl har definierats bedömer jag att de ska 72 dom i mål Frangiamore, C-126/77, ECLI:EU:C:1978:187. Tillgång till svensk arbetslöshetsförsäkring i gränsöverskridande situationer hanteras som just försäkringsperioder. Det innebär att om medlems- perioder i är att betrakta som försäkringsperioder, ska de vid sammanläggning hanteras som försäkringsperioder för att bedöma om medlemsvillkoret är uppfyllt. Det är alltså inte försäkringsperioder i en annan medlemsstat som översätts till medlemsperioder i . Med tanke på rådande tillämpning verkar det dock som att det är så som förordningen tolkas, det vill säga att försäkringsperioder i en annan medlemsstat hanteras som medlemsperioder medan anställnings- perioder och perioder av verksamhet som egenföretagare inte gör det. Jag gör alltså en annan tolkning av artikel 61.1. Försäkringsperioder med medlemskap i en arbetslöshetskassa Som beskrivs i avsnitt 24.3.2 ser jag perioder av försäkringsskydd i som försäkringsperioder enligt artikel 1 t) i förord- ning 883/2004. Medlemsperioder ger i sig inget försäkringsskydd. Däremot bedömer jag att den medlemstid som används för att upp- fylla ett medlemsvillkor, för den som uppfyllt ett arbetsvillkor efter det senaste inträdet i en arbetslöshetskassa, helt och hållet samman- faller med försäkringsperioder då den sökande har ett försäkrings- skydd i . Man skulle kunna uttrycka det som att försäkrings- perioder i både kan innehålla perioder med och utan med- lemskap i en arbetslöshetskassa, och att det är en aspekt som behö- ver beaktas vid sammanläggning av perioder vid bedömning om upp- fyllt medlemsvillkor. Givet dessa resonemang är en period av enbart medlemskap i en arbetslöshetskassa i sig inte en försäkringsperiod. Men en medlemsperiod av försäkringsskydd är för- säkrad tid i arbetslöshetsförsäkringen och därmed en försäkrings- period. Som beskrivs ovan kan en och inte både vara en försäkringsperiod och inte, när arbetslöshetsförsäkringen är en sammanhållen försäkring. Vidare följer av domarna i mål och att principen om sammanläggning ska tolkas på det för den enskilde mest generösa sättet. Målen rörde sammanläggning av kontantför- måner vid sjukdom, men är också tillämplig för arbetslöshetsför- måner då motiveringen till den tolkningen gjordes utifrån syftet med samordningsbestämmelserna enligt artikel 48 i EUF-fördraget – den Tillgång till svensk arbetslöshetsförsäkring i gränsöverskridande situationer fria rörligheten för arbetstagare.73 Om en person från en annan med- lemsstat som gått med i en arbetslöshetskassa vid påbörjat arbete i skulle nekas inkomstrelaterad arbetslöshetsersättning vid eventuell arbetslöshet för att han eller hon inte varit medlem , vore det enligt min bedömning också ett hinder mot den fria rörligheten för arbetstagare. En period av medlemskap i en arbetslöshetskassa har betydelse för beräkning av arbetslöshets- ersättningens storlek, och är därmed en period som enligt artikel 48 i EUF-fördraget behöver beaktas vid sammanläggning av perioder. Detta innebär, givet ovanstående resonemang, att medlemsvill- koret också kan uppfyllas genom sammanläggning av försäkrings- perioder, anställningsperioder och perioder av verksamhet som egen- företagare i en annan medlemsstat. Det förutsätter dock att den sökande trädde in i en svensk arbetslöshetskassa i anslutning till att den sökande började arbeta i . Det följer av villkoret om 12 sammanhängande månader av medlemskap i en arbetslöshets- kassa. Om en sökande har arbetat i blir sammanläggning av perioder i en annan medlemsstat aldrig aktuell, då villkoren för rätt till ersättning helt och hållet kan uppfyllas på basis av arbete i . Ett visst glapp mellan försäkringsperioderna kan dock tillåtas. Ett kort förvärvsavbrott när en arbetstagare flyttar sina ägodelar från det ena landet till det andra kan anses som vanligt förekommande och naturligt vid flytt mellan olika medlemsstater, och bör därför inte leda till ett avbrott av försäkringsskyddet.74 Slutligen kan tilläggas att också innan EU-inträdet hade en överenskommelse med gällande ersättning vid arbets- löshet som ingicks 1976. Av den överenskommelsen framkommer enligt artikel 7 att tid varunder en avgiftspliktig sysselsättning utförts i anses som tid under vilken den arbetslöse varit medlem i en svensk arbetslöshetskassa och varit sysselsatt i . Det innebär således att samman- läggning med arbetade perioder utomlands för att uppfylla medlems- villkoret i den svenska arbetslöshetsförsäkringen inte är något nytt.75 73EU-domstolens dom i mål nr C-481/93 Moscato, ECLI:EU:C:1995:348, punkt 28 och mål nr C-482/93 , ECLI:EU:C:1995:349, punkterna 21–23. 74Se Generaladvokatens yttrande i mål nr C-482/93 , ECLI:EU:C:1995:197, punkt 13. 75Förordning (1977:818) om tillämpning av en konvention mellan och om ersättning vid arbetslöshet. Tillgång till svensk arbetslöshetsförsäkring i gränsöverskridande situationer Medlemskap i danska och finska arbetslöshetskassor skulle kunna beaktas vid sammanläggning av perioder Av principen om likställande av fakta enligt artikel 5 i förord- ning 883/2004 följer att den behöriga medlemsstaten ska beakta omständigheter eller händelser som har inträffat i en annan medlems- stat som om de hade inträffat inom den egna staten. Den principen bör emellertid inte inkräkta på principen om sammanläggning av perioder som fullgjorts enligt en annan medlemsstats lagstiftning. Perioder som har fullgjorts enligt en annan medlemsstats lagstiftning bör därför beaktas endast genom att principen om sammanläggning av perioder tillämpas.76 Däremot gör jag bedömningen att principen om likställande av fakta kan komplettera principen om sammanläggning och appliceras efter att sammanläggningsprincipen har tillämpats. I ett beslut från den administrativa kommissionen för samordning av de sociala trygghetssystemen (AK) uttalas att det måste säkerställas att de för- säkringsperioder som anges som sådana av en medlemsstat måste godtas av den mottagande medlemsstaten utan att den ifrågasätter deras karaktär. Uttalandet gäller sammanläggning enligt artikel 6. Det kan dock antas att uttalandet också är giltigt vad gäller samman- läggning enligt artikel 61. I samma beslut slår AK fast att medlems- stater, efter att ha applicerat sammanläggningsprincipen, fortfarande har behörighet att fastställa sina övriga villkor för beviljande av för- mån med beaktande av artikel 5 i förordning 883/2004, under förut- sättning att dessa villkor tillämpas på ett icke-diskriminerande sätt.77 Till beslutet fogades även ett exempel av hur det kunde gå till att tillämpa beslutet. Det exempel som skulle visa hur en medlemsstat kunde använda sig av artikel 5, visade på att en medlemsstat som krävde ett antal års försäkringsperioder som hängde samman med ”faktiskt utövande av förvärvsarbete” därmed kunde applicera arti- kel 5 och därmed ta hänsyn till försäkringsperioder som fullgjorts utomlands under till exempel studier, utan att låta dem ligga till grund för förmån som enligt nationella villkor baserades på försäk- ringsperioder som hängde samman med ”faktiskt utövande av för- 76Skäl 10 till förordning 883/2004. 77BESLUT nr H6 av om tillämpningen av vissa principer för samman- läggning av perioder enligt artikel 6 i förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen (2011/C 45/04), punkt 2 och 3. Tillgång till svensk arbetslöshetsförsäkring i gränsöverskridande situationer Detta beslut innebär således att möj- liggör att hänsyn kan tas till försäkringsperioder som härleds från olika typer av situationer. Vad gäller arbetslöshetsförsäkringen är artikel 5 intressant i det att den kan innebära en möjlighet att särskilja mellan försäkrings- perioder som skulle kunna ligga till grund för uppfyllande av med- lemsvillkoret, och försäkringsperioder som inte skulle kunna ligga till grund för uppfyllande av medlemsvillkoret. Jag bedömer alltså att det finns utrymme att med hjälp av artikel 5 skilja på försäk- ringsperioder med och utan arbetslöshetskassemedlemskap i land och , vid sammanläggning i , på så sätt att för- säkringsperioder med medlemskap skulle kunna ligga till grund för uppfyllande av medlemsvillkoret, och försäkringsperioder grundade på enbart arbete skulle kunna bortses ifrån vid prövningen av med- lemsvillkoret. Tillämpningen av förordningen skulle då gå till så att perioder först lades samman enligt artikel 61, varpå sedan en bedömning av de sammanlagda perioderna görs enligt artikel 5 för att beakta perioder med och utan arbetslöshetskassemedlemskap vid bedömning av upp- fyllandet av medlemsvillkoret. Denna tillämpning skulle innebära att både det finska, danska och svenska arbetslöshetskassemedlemskapet skulle upprätthålla sin karaktär av frivillighet och behålla sin egen- skap som inkomstrelaterad försäkring. Nackdelen med en sådan tillämpning av artikel 5 är att det går att ifrågasätta i relation till hur andra länders försäkringsperioder behandlas, och om det inte riskerar att bli en indirekt diskriminering av personer som arbetat i eller utan a-kasse- medlemskap – grundat på att våra system är så lika, jämfört med en person som arbetat i ett annat land med ett annat system. Det kan ifrågasättas om artikel 5 är menad att användas för att inskränka rätten till förmån, och inte enbart för att utöka rättigheter. Artikeln är sprungen ur principen om likabehandling, och det diskuteras bland akademiker om den bör kunna användas i motsatt syfte eller ej.78 Artikel 5 används regelmässigt för att utöka rättigheter, till exempel genom att tid som föräldraledig eller sjuk i ett annat land ses som överhoppningsbar tid vid prövning av ansökan om ersättning i 78 Se t.ex. Rennuy, N. (2011). “ Assimiliation, territoriality and reverse discrimination: a shift in European social security law?”, , nr. Tillgång till svensk arbetslöshetsförsäkring i gränsöverskridande situationer , även när inte är överhoppningsbar eller ger rätt till ersättning i det land där den fullgjorts. Även inom det nordiska samarbetet har det diskuterats om och hur artikel 5 skulle kunna användas för att lösa olika gränshinder mellan de olika ländernas trygghetssystem som uppstår trots sam- ordningsförordningen.79 Jag bedömer att artikel 5 ger arbetslöshetskassorna möjlighet att ta hänsyn till det val som den sökande gjort den varit arbetslöshetsförsäkrad i ett annat land med en liknande uppbygg- nad av arbetslöshetsförsäkringen som vi har nationellt. Jag menar vidare att det är viktigt för tilliten till det svenska arbetslöshetskasse- medlemskapet och den svenska konstruktionen av arbetslöshets- försäkringen, att hänsyn kan tas till försäkringsvalet i en mycket lik situation i ett nära grannland. Sammanfattningsvis bedömer jag att försäkringsperioder enligt artikel 1 t) i förordning 883/2004 bör definieras utifrån perioder som ger försäkringsskydd i , som enligt direkt och indirekt gäller av förvärvsarbete, överhoppningsbar tid enligt 16–17 a §§ och perioder av efterskydd i uppemot 6 månader som följer av arbetsvillkoret i 12 § . En period av medl- emskap i en arbetslöshetskassa är enligt min bedömning i sig inte en försäkringsperiod, men kan hanteras som sådan vid sammanläggning av perioder när dessa perioder är försäkrade med anledning av för- säkringsskyddet definierat ovan. Genom sammanläggning av perioder enligt artikel 61.1 i förord- ning 883/2004 kan fullgjorda anställningsperioder, perioder av verk- samhet som egenföretagare och försäkringsperioder i en annan med- lemsstat sammanläggas med perioder av förvärvsarbete i för att bedöma om arbetsvillkoret är uppfyllt. För den som varit medlem i en svensk arbetslöshetskassa sedan påbörjat arbete i kan dessa fullgjorda perioder i en annan medlemsstat även användas för att bedöma om medlemsvillkoret är uppfyllt. Detta gäller oavsett huru- 79 Gränshinder i på social- och arbetsmarknadsområdet – Sammanfattande beskriv- ning av gränshinder med lösningsförslag. ÄK-A/ÄK-S, Nord 2012:002 Tillgång till svensk arbetslöshetsförsäkring i gränsöverskridande situationer vida medlemsperioder definieras som försäkringsperioder. Den be- dömningen skiljer sig från rådande praxis, då endast fullgjorda för- säkringsperioder i en annan medlemsstat kan ligga till grund för rätten till inkomstrelaterad ersättning.80 Artikel 5 i förordning 883/2004 om likställande av fakta utgör dock enligt min bedömning en möjlighet för arbetslöshetskassorna att vid sammanläggning av perioder enligt artikel 61.1 i förord- ning 883/2004 för bedömning om uppfyllt medlemsvillkor, ta hän- syn till medlemskap och avsaknaden av medlemskap i danska och finska arbetslöshetskassor. På det sättet skulle perioder av arbete i och utan medlemskap i danska och finska arbets- löshetskassor endast kunna användas för uppfyllandet av arbetsvill- koret i . 24.3.4Kvarstående medlemskap under arbete utomlands I RÅ 2008 ref. 90 prövades frågan om kvarstående medlemskap under arbete i då arbetstagaren omfattades av försäkrings- skyddet i (se avsnitt 24.1.2). HFD tog dock aldrig ställning till huruvida perioder av medlemskap i en arbetslöshetskassa då den svenska arbetslöshetsförsäkringen inte ger något försäkringsskydd kan ligga till grund för rätten till ersättning, då det inte var den frågan som prövades i målet. Det ser jag som olyckligt. HFD:s dom med efterföljande avgöranden från kammarrätten81 har dock lett till en tillämpning hos arbetslöshetskassorna där kvarstående medlemskap vid arbete utomlands kan ligga till grund för uppfyl- landet av medlemsvillkoret och därmed rätten till inkomstrelaterad ersättning. Sammanläggning av perioder används då endast för upp- fyllandet av arbetsvillkoret. I 3 § anges att endast personer som i uppfyller ersättningsvillkoren har rätt till ersättning, om inte annat följer av förordning 883/2004. Hänvisningen till förordning avser enligt min bedömning endast bestämmelserna om sammanläggning av perioder enligt artikel 61.1 och export av arbetslöshetsersättning enligt arti- kel 64. Påminnelsen om att förordningen är direkt tillämplig i , 80Se IAF 2014:26, s. 14. 81Kammarrätten i mål nr 5115-07, mål nr 6612-07 och mål nr 450-07 samt Kammarrätten i mål nr 5671-08. Tillgång till svensk arbetslöshetsförsäkring i gränsöverskridande situationer såsom den är formulerad i 3 § , innebär bara en komplettering av vilka som har rätt till ersättning och inte en begränsning som följer av bestämmelserna om tillämplig lagstiftning enligt avdelning II i för- ordning 883/2004. Genom att endast tillämpa kan perioder av medlemskap under arbete i en annan medlemsstat, då svensk lag inte är tillämplig, ligga till grund för uppfyllandet av medlemsvillkoret. Det gäller så länge medlemsvillkoret uppfylls i för arbetslöshetens inträde. 3 § säger inget om att svensk lag behöver vara tillämplig som ligger till grund för uppfyllandet av medlemsvillkoret. Som redogörs för i avsnitt 24.3.2 ger ett medlemskap i en arbetslöshetskassa i sig inte något försäkringsskydd i , utan försäkringsskyddet kommer av förvärvsarbete i . Det finns därmed inget hinder att kvarstå som medlem i en arbetslöshets- kassa under arbete i en annan medlemsstat, vilket HFD också fast- slog i RÅ 2008 ref. 90. Domstolen argumenterade att medlemskap i en arbetslöshetskassa är en associationsrättslig fråga som inte om- fattas av regleringen i förordningen. Om en medlemsperiod i en arbetslöshetskassa hade varit en försäkringperiod enligt artikel 1 t) i förordning 883/2004, hade medlemskapet i en arbetslöshetskassa sannolikt inte enbart varit en associationsrättslig fråga. Om där- emot en period av enbart medlemskap i en arbetslöshetskassa då svensk lag inte är tillämplig, och därmed inget försäkringsskydd en- ligt 12 § föreligger, kan ligga till grund för uppfyllt medlems- villkor medför den perioden i praktiken ett försäkringsskydd för den inkomstrelaterade delen av arbetslöshetsförsäkringen. En sådan tillämpning strider enligt min bedömning mot principen om ett lands lagstiftning enligt förordning 883/2004. Bestämmelserna om tillämplig lagstiftning i förordning 883/2004 är tydliga. En person kan enligt artikel 11.1 endast omfattas av en medlemsstats lagstiftning åt gången. En medlemsstat kan under vissa förutsättningar frångå denna princip och vara mer generös vad gäller tillgång till förmåner. Men som beskrivs i avsnitt 23.4 har från- gåendet av principen om en behörig stat i rättspraxis enbart rört familjeförmåner och ålderspensionsförmåner. Det finns därmed enligt min bedömning inget stöd i unionsrätten för att låta personer som har arbetat i omfattas av den frivilliga delen av arbetslöshetsförsäkringen under arbete i en annan med- lemsstat då de omfattas av det arbetslandets arbetslöshetsförsäkring.