sou · H5B392 · 2017-11-28 00:00:00 — Vi kommer att kortfattat redogöra för de av våra förslag som kan bedömas som i behov av särskild finansiering. Det bör understrykas att det inte förväntas att samtliga uppdrag ska genomföras vid ett och samma tillfälle. Av utredningens förslag är det förslaget om en överenskommelse mellan regeringen och SKL avseende den könsbekräftande vården som är det mest kostnadsbetungande. Utredningen föreslår att det till överenskommelsen ska knytas ett statsbidrag. Den exakta använd- ningen av bidraget måste beslutas i samband med att överenskom- melsen utformas, men det är utredningens uppfattning att en del av pengarna ska gå till de olika teamen, och att möjliggöra stöd till specialistläkare som teamen remitterar färdigutredda personer till, till exempel endokrinologer. Behovet av särskilt anslagna medel kom- mer sannolikt att vara extra stort , på grund av de nu långa köerna, som beror på en stor ökning av personer med behov av vården . Dessutom kommer den kommande förändringen av ICD att föranleda ett behov av extra vaksamhet när det gäller finansieringen av vården generellt. I budgetproposi- tionen (prop. 2012/13:1) anslogs för att skulle ta fram och implementera ett kun- skapsstöd till vården samt för att åtgärder skulle vidtas för att minska regionala skillnader mellan utrednings- och behandlingsteamen. I och med att utredningens förslag innehåller fler insatser än vad som ingick i dessa tidigare anslagna medel (7,) är det utredningens bedömning att bidraget borde vara av en betydligt större storlek. Utredningen har haft en dialog med och andra berörda aktörer så som behandlings- och utredningsteamen. Vår bedömning är att det som ett första steg bör anslås (26,). Utredningen utesluter inte att bidraget kan vara ett temporärt omställningsbidrag där det stegvis trappas ner. Utred- ningen anser dock att en permanent statsbidragsordning vore det mest önskvärda. 17.2.2Ökningar i befintliga statsbidrag Statsbidrag för stöd till organisationer som erbjuder brottsofferstöd till hbtq-personer fördelade till brotts- offerverksamhet riktad till hbtq-personer. Utredningen föreslår att statsbidraget höjs till och att det regleras i förordning. Utredningen föreslår också att bidrag kan ges för att säkerställa långsiktighet. Utredningen föreslår att statsbidraget till hbtq-organisationer ska höjas. fördelades totalt i statsbidrag till hbtq-organisationer av MUCF. Utredningen anser att anslaget borde höjas till åtminstone för att säkerställa förutsättningarna för ett starkt civilsamhälle. Med allt fler sökande organisationer urholkas bidraget för dom enskilda organisationerna om summan inte ökar. Statsbidrag till insatser inom det suicidpreventiva arbetet fördelade till organisationer för verksamhet inom det suicidpreventiva arbetet. Utredningen föreslår att statsbidraget permanentas och höjs. Utred- ningen har inte gjort något definitiv behovsanalys och föreslår därför ingen exakt summa. Införandet av nya statsbidrag Förutom statsbidraget avseende den könsbekräftande vården före- slår utredningen att det ska införas två nya statsbidrag. Det ena stats- bidraget syftar till att bidrag ska kunna ges till utvecklingsprojekt vars ändamål är att skapa trygga och transinkluderande offentliga rum. Det andra förslaget är att MUCF får projektmedel att fördela till aktörer som möjliggör mötesplatser och verksamheter för trans- personer och personer med intersexvariationer. Utredningen har inte gjort någon särskild bedömning av hur stora anslagen ska vara. Av utredningens förslag är många särskilda uppdrag till myndig- heter. Utredningen anser att flera av förslagen borde kunna ingå i myndigheternas befintliga budgetramar. I de fall där särskilda upp- drag ges och särskild finansiering behövs, är det utredningens be- dömning att en analys av berörda myndigheters eventuella behov av extra resurser måste göras från fall till fall och att en dialog måste ske med berörd myndighet. Flera av uppdragen är av mindre karak- tär och borde därför kunna finansieras genom mindre ekonomiska tillskott på 1–vardera. Utredningen föreslår dock ett utökat ansvar för den nya Jäm- ställdhetsmyndigheten, vilket innebär ett behov av öronmärkta bi- drag för detta ändamål. Storleken på anslaget ska bedömas efter sam- råd med myndigheten. Om förslagen har betydelse för brottsligheten och det brottsföre- byggande arbetet ska utredningen ange förslagens konsekvenser. Ut- redningen presenterar i detta betänkande tre förslag som rör arbetet med hatbrott, hedersrelaterade brott samt våld i nära relationer. Utredningen lägger inga författningsförslag som exempelvis bi- drar till att öka eller begränsa antalet kriminaliserade handlingar. Huruvida antalet brottstillfällen och antalet gärningsmän kommer påverkas av utredningens förslag i övrigt är svårt att bedöma. Polisens förmåga att hantera brott med hatmotiv är centralt om gällande lagstiftning och eventuell framtida lagstiftning ska ha en reell och långsiktig effekt på brottsligheten. Vi föreslår därför kun- skapshöjande insatser inom Polisen. Det är utredningens uppfatt- ning att ett uppdrag om kunskapshöjande insatser ska skrivas in i regleringsbrevet, men att uppdraget ska finansieras inom ramen för befintliga budget. Utredningen föreslår även att det ska säkerställas en långsiktig grundfinansiering av den stödverk- samhet aktörer inom civila samhället bedriver riktad till hbtq-per- soner utsatta för brott. Konsekvensen av utredningens förslag är att civila samhällets organisationer ges förutsättningar att bedriva en icke-öronmärkt grundfinansiering. Polisen är en central aktör i det brottsförebyggande arbetet. En konsekvens av utredningens förslag är att blir en strategisk myndighet i arbetet med regeringens Hbt-strategi, vilken utredningen föreslår ska omarbetas till en Hbtqi-handlingsplan. För- slaget ämnar bidra till att Polisen i större grad blir delaktiga i de insatser som genomförs på hbtqi-området. Sammantaget bör utred- ningens förslag leda till ökad trygghet för hbtqi-personer som brotts- offer och stärka Polisens brottsförebyggande arbete. och offentlig service i olika delar av landet Om förslagen i ett betänkande har betydelse för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet ska konsekvenserna i det av- seendet anges i betänkandet. Utredningen har inga skarpa förslag som kommer ha någon större inverkan på landets sysselsättning. Utredningen har dock flera för- slag som kan bidra till vissa förändringar på arbetsmarknaden. Aktiva åtgärder omfattar alla diskrimeringsgrunder som anges i diskrimi- neringslagen, vilket inkluderar könsöverskridande identitet eller ut- tryck. Genom en uppföljning av arbetsgivares implementering av aktiva åtgärder och en sammanställning av goda exempel, vilket utred- ningen föreslår ska genomföras av , kommer arbetsgivare erhålla verktyg som kan bidra till att åtgärder vidtas i syfte att skapa öppna och inkluderande arbetsplatser. Utred- ningen föreslår även att hbtqi-personers situation på arbetsmarkna- den ska belysas bland annat genom utvärdering av befintlig kunskap. Sammantaget syftar förslagen till framtagandet av mer kunskap och ett mer öppet och inkluderande arbetsliv. 17.5Konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män Om förslagen i ett betänkande har betydelse för jämställdheten mellan kvinnor och män ska konsekvenserna i det avseendet anges i betänkandet. I kapitel 4 gör utredningen en analys av de jämställd- hetspolitiska målen ur ett transperspektiv och problematiserar dessa i relation till utredningens direktiv. Det jämställdhetspolitiska perspektiv som utredningen har lagt till grund för arbetet är bredare än att bara avse jämställdhet mellan kvinnor och män. Ett uppenbart problem är den binära syn på kön som ligger till grund för jämställdhetspolitiken. Konsekvensen av en könsbinär jämställdhetspolitik är att en grupp som denna utred- ning bland annat har att belysa situationen för, ickebinära personer, utesluts. Därför konsekvensbeskriver utredningen i stället förslagen ur ett ickebinärt jämställdhetsperspektiv. Kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sitt eget liv: Utifrån den grundsyn på jämställdhet som utredningen har är ett mer lämpligt övergripande mål för jämställdhetspolitiken att ”Kvinnor och män, alla oavsett kön, ska ha samma makt att forma samhället och sitt eget liv”. Transpersoners erfarenheter av könad ojämlikhet måste speglas i målformuleringarna och normer, kön och makt måste stå i centrum. En ny skrivning av jämställdhetspolitikens övergripande mål vore i enlighet med utredningens förslag om att regeringen bör tillsätta en utredning i syfte att införa möjligheten till ett tredje juridiskt kön i . Konsekvensen av att införa ett tredje juridiskt kön är att det på lång sikt kommer finnas fler juri- diska könskategorier än kvinna och man vilket kommer att få prak- tiska konsekvenser för förvaltning och administration. Det är även en förändring som måste spegla de åtaganden som genomförs i syfte att skapa förutsättningar för att alla, oavsett kön, ska kunna erhålla makt att forma samhället och sitt eget liv. Ett andra område av mer övergripande karaktär berör implemen- teringen och organiseringen av jämställdhets- och hbtqi-arbetet. Vi anser att hbtqi-arbetet ska konkretiseras i en handlingsplan med tydliga mål och en budget. Arbetet ska samordnas av en myndighet där jämställdhets- och hbtqi-arbetet är integrerat. Utredningen före- slår att får det samordnande ansvaret. De utmaningar som finns för jämställdhetsarbetet har mycket stora likheter med utmaningarna vad gäller arbetet för lika rättigheter för transpersoner och personer med intersexvariation. Konsekvensen av utredningens förslag är att kommer an- svara för alla frågor som rör kön, könsidentitet, könsuttryck, sexu- alitet, sexuell läggning och könskaraktäristika. att nå de integrationspolitiska målen Om förslagen i ett betänkande har betydelse för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen ska konsekvenserna i det avseendet anges i betänkandet. Utredningen lägger flera förslag som berör det integrationspolitiska området. Utredningens förslag avser att höja den rättsliga kvaliteten i asylärenden som rör hbtqi-personer och värna deras möjligheter till ett tryggt boende, minska hbtqi-personers problem avseende identitetshandlingar () och registrering av kön vid asylprövningarna. Förslagens konsekvenser är att Migra- tionsverkets prövningar av hbtqi-personers asylansökningar utvär- deras regelbundet, att kvaliteten ökar och att hbtqi-personer där- igenom får en mer rättssäker prövning av sin ansökan. Ytterligare en konsekvens av utredningens förslag är att hbtqi-personers köns- identitet registreras utifrån självidentifikation och att utformningen av förändras, vilket kommer att underlätta för många hbtqi-personer i deras vardag, men även i möte med myndigheter i . Sammantaget bedömer utredningen att förslagen kan leda till att hbtqi-personer som får stanna i får stärkt förtroende för samhällets institutioner och därmed bättre möjligheter att i för- längningen delta i samhällslivet. I del 2, kapitel 15, Den könsbekräftande vården diskuterar ut- redningen de av framtagna kunskapsstöden, God vård av barn och ungdomar med könsdysfori och God vård av vuxna med könsdysfori. I kunskapsstöden diskuteras särskilt utsatta grupper, exempelvis asylsökande och papperslösa personer. Asylsökande och papperslösa personer ska erbjudas hälso- och sjukvård i samma omfattning som de som är folkbokförda i . Utred- ningsteamen uppger dock till oss att de i varierande grad erbjuder vård till asylsökande och papperslösa personer. Konsekvensen av den överenskommelse mellan regeringen och SKL som utredningen föreslår avseende den könsbekräftande vården är att tillgången till vården för asylsökande och papperslösa blir mer jämlik. 17.7Övriga konsekvensbeskrivningar enligt utredningens direktiv (dir. 2016:102) Utredningen ska redovisa konsekvensbeskrivningar gällande hur de förslag som lämnas förhåller sig till den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundlägg- ande friheterna samt övriga internationella åtaganden om mänskliga rättigheter. Konsekvensbeskrivningen ska även beakta ett barnrättsperspektiv så som det kommer till uttryck i FN:s kon- vention om barnets rättigheter samt ett ungdomsperspektiv. Konventioner om de mänskliga rättigheterna och övriga åtaganden Enligt artikel 3 och artikel 5 i FN:s Allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna ska ingen utsättas för tortyr, omänsklig, förnedrande behandling eller bestraffning. konvention om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och våld i hemmet (CETS no. 210), den så kallade Istanbulkonven- tionen, trädde i kraft för del . Konvention- en berör inte transpersoners rättigheter direkt, men den är den första juridiskt bindande internationella fördrag som explicit refererar till könsidentitet i sin antidiskrimineringsartikel (artikel 4.3). Enligt arti- kel 5.2 har stater som anslutit sig ett ansvar för att vidta nödvändiga lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder för att förebygga, utreda, straffa och gottgöra våldshandlingar som omfattas av konvention- en, bland annat psykiskt och fysiskt våld, tvångsäktenskap, tvångs- abortering och tvångssterilisering. Konventionen innehåller också bestämmelser om förebyggande åtgärder, bland annat om utbildning av yrkesgrupper som kommer i kontakt med brottsoffer eller för- övare, och om åtgärder som ska syfta till skydd, exempelvis rätt till skyddat boende (artikel 23). antogs inom EU brottsofferdirektivet (2012/29/EU), som behandlar vilken minimistandard som ska gälla vad gäller rättigheter till, stöd för och skydd av brottsoffer. I detta direktiv nämns såväl könsidentitet som könsuttryck vilka båda ska vara skyddade diskrimineringsgrunder i arbetet mot diskriminering av brottsoffer. FN:s särskilda rapportör om tortyr och annan grym, omänsklig och nedvärderande behandling eller straff skriver i en rapport att transpersoner och personer med intsersex- variation ofta utsätts för handlingar som kan likställas med tortyr för att de inte uppfyller konstruerade förväntningar på kön. Staterna misslyckas ofta med att bekämpa homofobiskt och transfobiskt moti- verade handlingar som våldsbrott, inklusive hedersrelaterade brott. I ministerråds rekommendation upp- manas staterna att vidta åtgärder för att säkerställa att hbtq-personer skyddas mot hatbrott, inklusive hetsande tal. Bland annat ska stater- na se till att rättsväsendets aktörer har tillräcklig kunskap för att kunna identifiera hatbrott, samt att staterna ska vidta olika satsning- ar för att förebygga sådana brott. Utredningen har därför föreslagit att det genomförs kunskapshöjande insatser med transperspektiv gällande hatbrott, hedersrelaterade brott och våld i nära relationer, samt att ett långsiktigt stöd till civila samhällets stödverksamhet för brottsoffer ska säkerställas. I artikel 2 i FN:s konvention om ekonomiska, sociala och kultu- rella rättigheter finns ett förbud mot diskriminering. Könsidentitet nämns inte uttryckligen, men i ett uttalande från , sociala och kulturella rättigheter (CESCR) betonades att könsidentitet är erkänt som en av de skyddade diskriminerings- grunderna. Också artikel 26 i konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter, samt artikel 14 i , berör rätten att skyddas mot diskriminering. I en rapport från FN:s sär- skilda rapportör om den mänskliga rätten till vatten och sanitet konstaterar rapportören att hbtqi-personer och andra personer som avviker från normer för kön utsätts för diskriminering när det gäller tillgång till bland annat toaletter och också riskerar att utsättas för våld, trakasserier och övergrepp i dessa sammanhang. Utred- ningen har därför föreslagit att det tas fram en vägledning för hur man kan bygga transinkluderande omklädningsrum och toaletter, samt att medel till utvecklingsprojekt för att skapa trygga och trans- inkluderande offentliga miljöer fördelas. Inom finns rätten till hälsa reglerad i artikel 11 och 13 i den reviderade Europeiska stadgan (SÖ 1998:35). I ministerråds rekommendation uppmanas staterna att lagstifta och vidta åtgärder för att säkerställa högsta uppnåeliga hälsostandard som kan åtnjutas av alla, oavsett sexuell läggning eller könsidentitet. Hbtq-personers särskilda behov ska tas hänsyn till när det gäller nationella åtgärder på hälsoområdet, som till exempel suicidpreventionsplaner och hälsoenkäter. Transpersoner ska ha tillgång till könsbekräftande vård, och ingen ska utsättas för behandlingar som de inte samtyckt till. I FN:s konvention om ekonomiska, sociala och kulturella rättig- heter stadgas i artikel 12 att konventionsstaterna erkänner vars och ens rätt att åtnjuta bästa möjliga fysiska och psykiska hälsa. Rätten till hälsa finns också i artikel 25 i den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna, artikel 17, 23 och 24 i och artikel 25 i FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. FN:s särskilda rapportör om tortyr och annan grym, omänsklig och nedvärderande behandling eller straff belyser i en rapport de utmaningar som transpersoner och personer med intsersex- variation har när det gäller att få tillgång till lämplig hälso- och sjukvård, vilket bland annat kan bero på personalens bristande kun- skap. Rapportören påpekar också att barn som föds med atypiska könskaraktäristika, personer med intersexvariation, ofta utsätts för irreversibla, normaliserande ingrepp och ofrivillig sterilisering, vilket leder till lidande och stigmatisering. Utredningen har därför lämnat ett flertal förslag som rör psykisk hälsa, fysisk hälsa, samt den köns- bekräftande vården. I ministerråds rekommendation uppmanas staterna att särskilt säkerställa att asylsökande inte skickas till ett land där deras liv eller frihet hotas, eller där de riskerar att utsättas för tortyr, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraff- ning på grund av sexuell läggning eller könsidentitet. Utredningen föreslår därför uppdrag till . Barns rättigheter uttrycks i , samt i andra traktat så som den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning och Lissabon- fördraget. Målet för barnrättspolitiken är att barn och unga ska re- spekteras och ges möjlighet till utveckling, trygghet, delaktighet och inflytande. Målet grundar sig på de åtaganden som gjort genom at ratificera konventionen om barnets rättigheter, Barnkon- ventionen (skr. 2013/14:91). kom med sitt betänkande, blir svensk lag (SOU 2016:19). Förslaget om att inkorporera FN:s konvention om barnets rättigheter i svensk lag föreslås träda i kraft . Flera av konventionens artiklar är relevanta för trans- och intersexbarn. artikel 16 slår fast att inget barn får utsättas för godtyckliga ingripanden i sitt privat- och familjeliv och att barn har rätt till skydd mot sådana in- gripanden. I artikel 22 beskrivs konventionsstaternas förpliktelser gällande barn som är flyktingar. Dessa ska erhålla lämpligt skydd och humanitärt bistånd och åtnjuta ”tillämpliga rättigheter”. Arti- kel 23 stadgar att konventionsstaterna ska erkänna att ett barn med ”fysiskt eller psykiskt handikapp” ska åtnjuta ett fullvärdigt och an- ständigt liv, som säkerställer värdighet, främjar självförtroende och möjliggör ett aktivt deltagande i samhället. I konventionens artik- el 24 finns bland annat skrivningar om att erkänna varje barns rätt att åtnjuta bästa uppnåeliga hälsa och rätt till sjukvård och rehabili- tering, samt att konventionsstaterna ska sträva efter att säkerställa att inget barn är berövat sin rätt att ha tillgång till hälso- och sjuk- vård. Ur ett intersexperspektiv kan påpekas att artikel 16 kan vara relevant när det gäller utförandet av irreversibla kroppsliga ingrepp, som inte är medicinskt nödvändiga, men som ändå utförs på perso- ner som är för unga för att själva ha kunnat ge sitt medgivande. Vissa intersextillstånd kan leda till ett liv med funktionsnedsättningar, vilket aktualiserar artikel 23. Många trans- och intersexbarn har behov av trans- eller intersexspecifik hälso- och sjukvård, utöver annan sjukvård, vilket ju aktualiserar rättigheterna som specificeras i arti- kel 24. Också situationen för trans- och intersexpersoner som är för- äldrar berörs av . I konventionens artikel 7 nämns barns rätt att om möjligt få kännedom om vilka dess föräldrar är, och att bli omvårdat av dessa. artikel 29 stadgar att barns utbildning bland annat ska leda till en utvecklad respekt för föräldrarnas kultur och nationella värden. Artikel 22, om rättig- heter för barn som är flyktingar, är också relevant ur ett trans- och intersexperspektiv, då också barn med dessa erfarenheter kan vara flyktingar och ha särskilda behov för att de specificerade rättig- heterna ska kunna uppfyllas. I sammanhanget kan också nämnas att för barnets rättigheter, CRC, som övervakar staters efterlevnad av , under den 68:e ses- sionen uttryckte oro över att hbt-barn utsätts för mobbning, hot och våld i . Utredningen har, vilket framgår i utredningens olika kapitel, sär- skilt uppmärksammat barn och unga transpersoner och personer med intersexvariationers utsatta situation. Utredningen bedömer att våra förslag som rör barn och unga specifikt kommer att bidra till att stärka efterlevnaden av internationella åtaganden. Vi vill även poängtera att konsekvenserna av de förslag utredningen lägger avseende transpersoners psykiska hälsa, transpersoners fritid, den könsbekräftande vården samt insatser för att förbättra livskvali- teten för personer med intersexvariation kommer beröra ungdomar både direkt och indirekt. (2017) Bemötande i vården, /Jonkopings- lan/Regler-och-rattigheter/Bemotande-i-varden/, Hämtad 2017- 09-12 About DSD-Life (2017) , Hämtad , , (2015) ”Självklart har transper- soner samma längtan och önskan efter barn som alla andra.” En explorativ studie om barnönskan och föräldraskap hos trans- personer i . Agius, , (2012) Trans and Intersex People: Discrimination on the grounds of sex, gender identity and gender expression. Alkoholsmart (2017) RFSL /om-oss/,Hämtad 2017- 06-07 Agenda 2030- delegationen, I riktning mot en hållbar välfärd – Agenda 2030-delegationens nulägesbeskrivning och förslag till handlingsplan för genomförandet av Agenda 2030 för hållbar utveckling. Fi (2016:01) och Agenda 2030-delegationen , , , , , , , & (2015) Remissyttrande över betänkande Juridiskt kön och medicinsk köns- korrigering, (SOU 2014:91) (dnr S2015/418/FS) Ambjörnson, , (2010)”När du blir gift och får barn … Om ålder, heteronormativitet och genus”. I , och , (red. ), Livslinjer. American psyhciatric Association (2017) /patients-families/gender-dysphoria/what- is-gender-dysphoria. (2017) First, Do no harm. Ensuring the rights of children with variations of sex characteristics in and , , (2016) Studenters utsatthet och upplevelser av hatbrott. : Hälsa och samhälle, högskola Arbetsförmedlingen (2015) Remissyttrande SOU2014:91- Juridiskt kön och medicinsk könskorrigering, Dnr S2015/418/FS , Gloria A., Mussman, (2015)” The aging population: Imperative to uncouple sex and gender to establish ‘gender equal’ health care”, Maturitas Vol.80(4), s. 421–425. : 10.1016/j.maturitas.2015.01.009 Barne-, ungdom- og familiedirektoratet (2017) Oppsummerings- rapport. Symposium om variasjon i kroppslig kjönnsutvikling. : Barne-, ungdom og familiedirektoratet (2004) Älskar, älskar inte – Barns och ungas nära relationer. (2014) Remissvar: Juridiskt kön och medicinsk könskorrigering (SOU 2014:91). (2015a) #Välkommen till verkligheten – Barn och unga om samhällets stöd vid kränkningar och trakasserier i skolan. (2015b) Remissvar: Ett utvidgat straffrättsligt skydd för transpersoner m.m. (SOU 2015:103). Batya Swift Yasgur, MA, LSW (2017) ”Good Outcomes With in Transgender Youth”, Medscape, Feb 08, 2017 , Hämtad 2017- 11-14 , ; Braimoh, ; Scheim, Ayden I.