sou · H5B395 · 2017-12-05 00:00:00 — Vidare äger, driftar och finansierar kommuner många verksamheter som är besöksmål eller som bidrar till det samlade utbudet inom turism; kulturhus, teaterverksamhet, konstmuseer, musikscener, festivaler, bibliotek etc. Kommunerna arbetar även med närings- livsutveckling där kulturella uttryck kan vara en del, och de kan vara parter i destinationsorganisationer. Internationellt är en viktig aktör som ansvarig för att utse världsarven och bidra till utveckling av kunskap om hur dessa kan understödjas i form av både skydd och besöksmålsutveckling. I samlas 14 av de 15 världsarven i den ideella organisationen i . Näringslivet i den kulturella och kreativa sektorn saknar tydlig samlande branschorganisation. I stället finns olika sektorsorganisa- tioner varav flera i gränslandet mellan branschorganisation och ideell organisation. museer har även privata museer som medlem- mar, Visita organiserar tema- och nöjesparker, Svensk Scenkonst sam- lar företag inom teater, musik och dans, Svensk Live samlar 200 live- musikarrangörer, Musiksverige är en intresseorganisation för musik- branschen och Design är branschorganisation för företag inom industri-, textil-, mode-, möbel-, produkt-, grafisk-, och webb- design. När det gäller företag inom småskalig kulturturism mer specifikt, finns ingen organisation motsvarande Ekoturismfören- ingen för naturturismföretag. Detta kan vara en försvårande faktor i de offentliga strukturernas arbete, då de saknar en näringslivspart att föra dialog med. Företagen som enskilda aktörer är inte minst viktiga, då det är de som utgör besöksnäringen, medan nämnda aktörer finns i det om- givande systemet för tillväxtfrämjande, tillsyn etc. Företag som utvecklar sin verksamhet utifrån kultur finns inom flera av besöks- näringens branscher, inte minst inom kultur, sport och nöje, men också inom design, foto och tolktjänster. Dessutom är många före- tag inom hotell- och restaurangsegmentet präglade av kultur på olika sätt genom arkitektur, design, utställningar etc. I sammanhanget kan nämnas att har regeringens uppdrag att fastställa en definition av kulturella och kreativa näringar samt att utveckla mätmetoder och modeller för att få fram relevant statistik. 11.3Nationell kultur- och kulturarvspolitik Bedömning: En samlad politik inom området för kulturturism bör inkludera: –en nationell delstrategi för kulturturism med mätbara mål –stärkt samordning inom staten genom Nationellt besöks- näringsforum, samordning inom Besöksnäringens myndig- hetsgrupp samt bilateral eller flerpartssamverkan i avgränsade frågor och regeringsuppdrag –kunskapsutveckling och insatser inom naturturism i en ny funktion för utveckling och innovation. Kunskapen om hur kulturarvet kan utvecklas som besöksmål, i vissa fall med ett utökat kommersiellt perspektiv, behöver öka och det behövs fler insatser som stimulerar denna kunskap och bidrar till besöksmålsutveckling. Målen för kulturpolitiken är att kulturen ska vara en dynamisk, utmanande och obunden kraft med yttrandefriheten som grund, att alla ska ha möjlighet att delta i kulturlivet och att kreativitet, mång- fald och konstnärlig kvalitet ska prägla samhällets utveckling. För att uppnå de kulturpolitiska målen ska kulturpolitiken: –främja allas möjlighet till kulturupplevelser, bildning och till att utveckla sina skapande förmågor –främja kvalitet och konstnärlig förnyelse –främja ett levande kulturarv som bevaras, används och utvecklas –främja internationellt och interkulturellt utbyte och samverkan –särskilt uppmärksamma barns och ungas rätt till kultur. De tydligaste kopplingarna till en politik för hållbar turism och växande besöksnäring torde ligga i de första fyra punkterna i dessa mål. Turismen och besöksnäringens företag bidrar till att främja kultur genom den efterfrågan på kultur som stimuleras av turism. Inhemsk turism, dvs. svenskars resande i sitt eget land, bidrar där- utöver i hög grad till det första målet om främjande av allas möjlig- heter till kulturupplevelser. En mängd besöksmål, i alla storlekar och med alla typer av huvudmannaskap, är sammantaget avgörande för att måluppfyllelse av kulturpolitikens mål. har även tagit beslut om särskilda mål för 1) litteratur och läsfrämjande, 2) film, 3) arkitektur, formgivning och design, 4) arkiv och 5) kulturmiljö. I synnerhet målområde 3) och 5) av dessa är relevanta för besöksnäringen. I budgetpropositionen har regeringen höjt kultur- budgeten, med satsningar på bland annat bibliotek och den fria konsten. Ett av de anslag som indirekt främjar kulturturism är bidraget till kulturmiljövård som höjts med till totalt . godkände riksdag en ny kulturarvspolitik, inklusive en ny museilag. Kulturarvspolitiken utgår från de senaste decenniernas strukturförändringar i och kulturarvets mång- faldiga värden, och politikens prioriteringar sammanfattas så här: För att kulturarvets värden ska komma hela samhället till del bör det offentliga kulturarvsarbetet vidareutvecklas så att det gemensamma kulturarvet blir en angelägenhet för alla, det offentliga samtalet vidgas och fördjupas, och medskapande och engagemang främjas. Den nya museilagen har som huvudsyfte att stärka museernas oberoende och status som kunskapsinstitutioner. Lagen reglerar bland annat museernas självständiga ställning i förhållande till den politiska makten och att museer och museihuvudmän ska samverka för att ge alla i hela landet tillgång till museernas samlade resurser. Bland annat ges statliga museer möjlighet att donera föremål till kommunala museer som ett steg i arbetet att göra kulturarvet tillgängligt i hela landet. Regeringen har också uppdragit åt tio myndigheter att var för sig utarbeta vägledande strategier för kulturmiljöfrågor. Målen som styr statliga insatser på kulturmiljöområdet innebär att kulturmiljöarbetet ska främja: –ett hållbart samhälle med en mångfald av kulturmiljöer som bevaras, används och utvecklas –människors delaktighet i kulturmiljöarbetet och möjlighet att förstå och ta ansvar för kulturmiljön –ett inkluderande samhälle med kulturmiljön som gemensam källa till kunskap, bildning och upplevelser –en helhetssyn på förvaltningen av landskapet som innebär att kulturmiljön tas tillvara i samhällsutvecklingen. Målen signalerar att det finns utrymme för utveckling av kultur- miljöerna. Detta är också något som syns i inte minst Riksantik- varieämbetets uppgift att ”leda och stödja det nationella arbetet att uppnå kulturmiljömålen”11, samt uppdraget att tillgängliggöra kul- turarvet. Det uttryckliga målet att använda och utveckla kultur- miljöer har stor betydelse för möjligheterna att utveckla verk- samhet och företagande inom turism och besöksnäring. Det kan vara på sin plats att poängtera att utveckling av kulturmiljöer inte handlar om att förändra eller förstöra – utan att tillgängliggöra och öka attraktionskraft och funktionalitet gentemot besökare och andra målgrupper som det autentiska bevaras. Bakom att vilja utveckla en kulturmiljö finns ofta motiv som bygger på en vilja berätta, men det kan också finnas ekonomiska motiv. Vare sig offentliga eller privata resurser räcker till för att bevara och tillgängliggöra kulturarvet, vilket medför att en viss kom- mersialisering och ett utvecklat synsätt avseende besöksmåls- och destinationsutveckling kan vara nödvändig för att en aktör ska kunna klara av sina ambitioner, uppdrag och åtaganden i form av att bevara, berätta och tillgängliggöra. En del av grundproblematiken är att nöd- vändiga insatser för att upprätthålla kvalitet i kulturella besöksmål saknar självklar finansiering. I detta perspektiv kan staten ha en roll i att främja nya affärs- modeller och intäktsmöjligheter samt regional utveckling, och att stimulera internationalisering av svenska besöksmål. Ett statligt engagemang i detta avseende sker på flera besöksmål och det gäller såväl statens egna attraktioner som kulturmiljöer och besöksmål med andra huvudmän. Exempelvis arbetar Statens maritima museer offensivt med och , och Kungl. Hovstaternas utvecklar besöksupplevelser vid de kungliga slotten. Utanför statens och . Hovstaternas åtaganden sker omfattande stöd för besöksmålsutveckling via både regioner och kommuner i hela landet. 11 formulering på , Om . 11.4Samtida kultur och arkitektur, form och design Bedömning: Samtida kultur och besöksnäring är områden med starka kopplingar, och är därför politik- och verksamhetsområden som bör samagera i högre grad än . På samma sätt som museer, fornlämningar eller slottsparker är rese- anledningar och en del av besöksupplevelsen gäller detta arkitektur, bildkonst, scenkonst och annan samtida kultur. En välmående kreativ och kulturell sektor och starka kulturella uttryck bidrar till attraktionskraft som lockar såväl boende som besökare och därmed driver regional utveckling. Det finns många exempel på satsningar på exempelvis nya scener, arkitektur och kulturcentrum som bidragit till såväl kortsiktig som långsiktigt ökad attraktionskraft i hela världen. potential som besöksmål utifrån ett kulturellt och krea- tivt perspektiv torde vara god, och de kulturella och kreativa näringarna pekas också ut i regeringens exportstrategi. som land att besöka associeras bland annat med öppenhet, en modern livsstil, design och kreativ gestaltning, där såväl som små designföretag bidrar till helhetsbilden. Visit har uppdraget att förmedla bilden av som designland för potentiella besökare och i det exportfrämjande arbetet samlar Team kulturella och kreativa näringar ett 40-tal aktörer från näringsliv, myndigheter och regioner under ledning bransch-paraplyorganisationen . Viktiga områden för utveckling av kulturdriven turism är hant- verk och konstnärskap och lokala förutsättningar att verka som konstnär eller konsthantverkare. I den konstnärspolitiska utred- ningen (Dir 2016:93) görs en översyn av statliga insatser och villkor för professionellt verksamma konstnärer i hela landet. I den lokala kontexten och för samlade attraktionskraft är dessa små aktörers villkor en viktig faktor. De skapar, tillsammans med natur- och kulturmiljöer, hotell, campingplatser, restauranger, skidanlägg- ningar, lokal service osv. ”hela” destinationer. Några av de tydligaste exemplen är , och , som är miljöer som attraherar såväl konstnärer och hantverkare som besökare. Glasriket bygger sin attraktionskraft kring konstnärligt arbete, och även i bland annat och finns starka traditioner kring hantverk och besöksmål med både attraktionskraft och försäljning inom konsthantverk. Utredningen ser att det konstnärliga arbetet och besöksmål som skapas kring eller stärks av arkitektur, form och design, liksom konst och konsthantverk i olika former, har stor betydelse för besöks- näringens fortsatta utveckling i såväl städer som landsbygder. På samma sätt som det finns möjliga synergier mellan lokal service och turismens utveckling i landsbygderna12 bedömer vi att det finns synergier mellan konstnärskap och turism. Därför är det viktigt att dessa aktörer beaktas i regionala utvecklingsstrategier för turism och besöksnäring och inkluderas i destinationsutveckling. Det är också fullt möjligt att genomföra riktade satsningar i syfte att utveckla dessa synergier. Utredningen har inte identifierat något konkret förslag, men ser ett värde i att frågan tas vidare inom ramen för fort- satt strategi- och utvecklingsarbete. Ett annat utvecklingsområde på stark frammarsch är VR (Virtual Reality) och AR (Augmented Reality) och annan teknik som för- djupar besökarens möjlighet att ta del av besöksmålet. De kulturella besöksmålen är beställare och de som utför innovationsarbetet är kulturella och kreativa näringar inom storytelling, edutainment, ljud- och filmmedia etc. Produktionsföretagen köper i sin tur in röst- skådespelare, illustratörer, historiker, manusförfattare, musiker m.fl. I dessa former möts samtida kultur och kulturarv, som det sker en pedagogisk utveckling. När det gäller scenkonst finns starka kopplingar mellan besöks- näring och kultur. Musikevenemang i alla musikgenrer är en vanlig reseanledning både internationellt och för den inhemska turismen i . Evenemangsturism utvecklas mer i kapitel 13. Även den mer permanenta scenkonsten har betydelse för attraktionskraft. , cirkus, nycirkus, illusionism, opera, musikal m.m. är globala scen- uttryck, medan det kan vara svårare med en svenskspråkig teaterföre- ställning. Scenkonst av olika slag, inklusive svenskspråkig teater, stand-up etc., är likväl en viktig del av den inhemska turismen, där gruppresor, ofta med buss, är en viktig inkomstkälla för såväl teatrarna som bussföretagen, restauranger runt teatrarna m.fl. Många av de bussföretag som genomför teater- och kulturresor finns i lands- bygder där de bidrar till arbetstillfällen. 12 Se kapitel 4. Ytterligare ett potentialområde är inspelning av internationell film och den tillväxt i besöksnäringen som är möjlig genom att erbjuda attraktiva miljöer för filminspelning. Att tillhandahålla dessa miljöer kan vara en potentiellt god intäktkälla, liksom ett sätt att etablera bilden av ett land. Filmmediet utvecklas och produktions- bolag söker efter attraktiva miljöer. Det som krävs för att möjliggöra detta är en genomarbetad strategi och destinationer som kan möta produktionernas krav på boende, transporter och andra faciliteter. Det finns inget som talar emot att kan bli framgångsrikt inom detta fält, och filminspelning ger såväl direkta som indirekta effekter – direkta i form av intäkter för logi, måltider och annan service, indirekta i form av resande och konsumtion kopplat till populära filmer. Milleniumtrilogin, Wallanderfilmerna i och den tyska produktionen som spelades in i , är exempel på film som genererat stora turismintäkter . har regeringens uppdrag att i sam- verkan med undersöka hur kan få fler filminspelningar.13 11.5Kulturmiljö som infrastruktur och resurs Bedömning: Ekonomiska modeller och nya finansierings- lösningar som stöd för utveckling av kulturmiljöer som besöks- mål är ett område som behöver utvecklas. () har en central roll inom kultur- turism och gör i sitt arbete med besöksmålsutveckling och sam- arbete med privata entreprenörer en viktig insats som bör för- stärkas. SFV:s besöksmål har potential att i större utsträckning än bidra till regional och lokal destinationsutveckling. Besöks- målsutveckling är en långsiktig verksamhet och bör därför vara en integrerad del i SFV:s arbete. 13 : ”Uppdraget är i linje med tillkännagivande på filmproposi- tionen Mer film till fler – en sammanhållen filmpolitik (2015/16:132). Uppdraget ska redo- visas . På samma sätt som tillgänglig naturmiljö kan sägas vara en infra- struktur och resurs för besöksnäringen gäller detta kulturmiljöer.14 Att som besökare/turist möta och upptäcka ett lands eller en regions kulturarv handlar oftast om en helhetsupplevelse av ett landskap eller en stadsmiljö. som besöksmål kännetecknas i hög grad av kulturmiljöer i form av städernas arkitektur och parkmiljöer, museer och hembygdsgårdar, världsarv, bruks- och industrihistoriska miljöer, slott och militärhistoriska miljöer, fornminnen och kultur- leder. Även de svenska skogs- och odlingslandskapen, som är kopp- lade till såväl naturens förutsättningar som odlings- och djur- hållningstraditioner, är viktiga för Sverigebilden, liksom hantverks- traditioner, regionala mattraditioner och det samiska kulturarvet. Också andra länders kulturer är värdefulla i helhetsbilden av och tar sig uttryck i bland annat stadsmiljöer, utställningar, scen- konst och festivaler. Alla dessa miljöer har ett egenvärde som bärare av kulturarvet, och ett värde som besöksmål även utan kommersiella inslag. Vad som dock har blivit tydligt är att det i praktiken inte räcker att betrakta kulturmiljöerna enbart på detta sätt, utan att en kom- mersiell utveckling runt och på dessa besöksmål är nödvändig, både för regional utveckling och för att miljöerna ska kunna överleva. De gemensamma resurserna och de ideella krafterna räcker inte till för ett långsiktigt bevarande. Många kulturmiljöer lever under hot att behöva stängas för allmänheten. Kommersiell utveckling med kulturmiljöer som infrastruktur innebär något mer än att skapa förutsättningar för bevarande och berättande. Det är också en del av utvecklingen av städer och landsbygder, där det handlar om att förstå och ta vara på företagan- dets kraft i sig och entreprenörskapets drivkrafter och möjligheten att skapa sysselsättning. Klokt hanterat kan intressen för utveckling av företagande och sysselsättning och intressen för en hållbar utveckling av kulturarvet stärka varandra. Det finns många exempel i hela landet på sådana samspel. En stor utmaning för infrastrukturen på kulturområdet är finan- siering, och detta är ett område där utredningen fått flera inspel. De offentliga insatserna för kulturmiljöer har hamnat efter insatserna för att skydda och tillgängliggöra naturen. 14 Se vidare kapitel 10 om naturturism. ingens anslag 7:2 för kulturmiljövård uppgick till 253 miljoner medan avsattes för naturvård. Av kulturmiljöanslaget fördelades vidare till länen. Det är svårt att avgöra relevansen i jämförelsen mellan dessa anslag eftersom den inte säger något om de relativa behoven inom respek- tive område, men det kan vara intressant att få en uppfattning om storheterna. Svårigheter med finansiering är ett väsentligt hinder för insatser för vård, tillgängliggörande och inrättande av kulturreservat. Läns- styrelserna lyfter också fram att kulturmiljöanslaget inte får användas till förstärkning av personella resurser, för till exempel arbete med kulturreservat och världsarv där insatser behöver läggas på sam- verkan. För att det ska vara möjligt att delta i arbetet med att skapa kulturturistiska besöksmål fordras därför nya resurser, som inte är kopplade till det befintliga anslaget med dess begränsningar. Läns- styrelserna efterfrågar också stöd i regleringsbrev eller förordning för insatser inom detta område. Museer beskriver en situation där de offentliga museerna generellt inte får del av de ekonomiska effekter som de är med och skapar och därmed har svårt att finansiera utvecklingen av sin egen attraktionskraft. Verksamheten måste bedrivas inom ramen för grundanslag, vilket försvårar exempelvis en övergång till mer digitala museiupplevelser. Här efterlyses nya typer av affärsmodeller och samarbeten som prövar nya kommersiella lösningar. En liknande tanke kommer från länsstyrelsernas kulturmiljöforum som föreslår en utredning som ser över hur dessa miljöer kan bli en del av ett turistekonomiskt kretslopp. Ett tydligt exempel som påtalats från flera län är att regeringen för genomförde en 45-procentig sänkning av anslagen för bidragsfastigheter till (). Detta beskrivs av flera aktörer som ett stort bekymmer, eftersom det försämrar både myndighetens egna och andra aktörers möjligheter att bedriva besöksmålsutveckling. Det är inte helt lätt att avgöra om det finns skillnader när det gäller villkoren för de företag som verkar i kulturmiljöer jämfört med generella företagsvillkor i besöksnäringen. En iakttagelse är att det visat sig vara relativt svårt att etablera företag i såväl kulturhistoriskt värdefulla miljöer som i anslutning till skyddade naturområden. Det behöver inte bero på att de aktörer som förvaltar dessa fastigheter och områden inte vill att företag ska kunna verka i dessa miljöer, utan kan ha andra orsaker, inte minst att det krävs resurser för att etablera och driva samverkan. Ett hinder för besöksnäringen är att företagen inte alltid lyckas etablera en dialog med de aktörer som förvaltar natur- och kultur- miljöerna. Utvärderingen av Gruvuppdraget, som genomförts under ledning av , visar att det finns en skiljelinje mellan aktörer som arbetar med kulturmiljövård och besöks- näringens företag, men att utvecklingsarbete med tydliga processer bidrar till att bryta barriärer och minska avståndet.15 Ett annat exempel är samiskt företagande, som har särskilda vill- kor kopplade till den samiska kulturen, och ett behov av att öka dialogen och överbrygga förtroendeklyftor mellan dessa företag och övrig besöksnäring. Även i detta fall bedömer vi att strukturerat utvecklingsarbete som bygger på metod för dialog och för att sätta gemensamma mål är avgörande. Ytterligare ett exempel är entreprenörer som driver verksamhet, som hyresgäster hos en offentlig huvudman. Det kan gälla museer, slott och andra besöksmål. vittnar om svårig- heter att hitta entreprenörer som är långsiktigt intresserade av turismutveckling. De är därför angelägna att utveckla modeller som bidrar till en ökad dialog, ett större engagemang och ökad kunskap om besöksmålsutveckling hos hyresgästerna. Från företagens sida har några inspel gett uttryck för en frustration över att kulturmiljöer inte kan användas för besöksmålsutveckling på grund av bristande resurser hos fastighetsägaren. Begränsad ekonomi och svårigheter att garantera uppsyn och säkerhet för besökare och anställda tvingar fastighetsägare att hålla potentiella besöksmål 15 (2017): Kulturmiljön som kraft i regionalt tillväxtarbete, erfarenheter från regeringsuppdraget att främja attraktiva kulturmiljöer i gruvsamhällen (Gruvuppdraget), s. 21–22. Ett exempel är som har flera intressanta statligt ägda fastigheter både ovan och under mark som skulle kunna ut- nyttjas för att utveckla unika kulturupplevelser, men som är stängda. Bedömning: och kunskap inom destinationsutveckling bör tas tillvara och spridas ytter- ligare, och dessa myndigheter bör ha ett starkt mandat i rollerna som kunskapsförmedlare av metod för destinationsutveckling med syfte att stärka utvecklingen av kulturturism i . Det finns en stor potential för en utvecklad turism och besöksnäring inom och i anslutning till de svenska världsarven. För att samtliga 15 världsarv ska ha likartade möjligheter att synliggöras och utvecklas som besöksmål behövs ett samlat nationellt grepp. I flera av de dialoger och inspel som utredningen tagit del av betonas, och beklagas, att inte kulturmiljöerna är mer integrerade i arbetet för att utveckla svensk turism och besöksnäring. har upp- märksammat att vid en utlysning av medel för utveckling av hållbar natur- och kulturbaserad turism var antalet ansökningar som rörde naturprodukter avsevärt fler och mer affärsinriktade än ansök- ningarna inom kulturmiljöområdet. Det kan finnas olika förklar- ingar, men det är tydligt att det system av aktörer som normalt söker medel från inom turismutveckling inte har samma kopplingar till kulturmiljöarbete som till naturmiljö. Det tycks således ske relativt få strategiska satsningar inom turism i kultur- miljö, jämfört med naturmiljö, på regional och destinationsnivå. Sannolikt finns en potential i att överbrygga delar av detta gap. har gjort en insats inom ramen för Gruv- uppdraget. Ett par projekt inom uppdraget var kopplade till Bergslags- satsningen16 med målet att stärka besöksnäringen utifrån 14 industri- 16 Bergslagssatsningen finansieras genom EU-medel, regioner och länsstyrelser. historiska kulturmiljöer i fem län.17 Ett av delprojekten har exempel- vis visat att det finns möjligheter att bidra till integration genom besöksmålsutveckling i kulturmiljö, då man engagerat nyanlända flyktingar i arbetet med att iordningställa gruvområdet i Långban i . Ett annat av projekten har syftat till destinations- utveckling med utgångspunkt i tiostegsmetod för arbete med hållbar turism. Det har visat sig att utvecklingsmodell för hållbar turism och dess tillämpning i Gruvuppdraget har mycket gemensamt med den kunskap som växt fram ur satsning på Hållbar destinationsutveckling, som var ett projekt som prövade sig fram utan att utgå från någon specifik modell.