sou · H5B344 · 2017-05-30 00:00:00 — Således anges i första stycket att rektorn eller en lärare får vidta de omedelbara och tillfälliga åtgärder som är befogade för att tillförsäkra eleverna trygghet och studiero eller för att komma till rätta med en elevs ordningsstörande uppträdande. I andra stycket redovisas vilka åtgärder som får beslutas om genom hänvisning till 7–23 §§. I tredje stycket, som är nytt, anges att en handledare som avses i 22 kap. 13 § får vidta samma omedelbara och tillfälliga åtgärder som en lärare får enligt bestämmelsen i första stycket. Vidare anges att en handledare även, enligt de förutsättningar som följer av 7 och 22 §§, får besluta om utvisning ur undervisningslokalen och omhänder- tagande av föremål. I fjärde stycket, som var det tredje stycket, anges att en åtgärd får vidtas endast om den står i rimlig proportion till sitt syfte och övriga omständigheter. I bestämmelsen har ett tillägg gjorts så att den även omfattar åtgärder som vidtas enligt det nya tredje stycket, dvs. av en handledare som avses i 22 kap. 13 §. Någon saklig förändring i övrigt är inte avsedd. Paragrafen behandlas i avsnitt 11.7.2. 15 kap. Allmänna bestämmelser om gymnasieskolan Paragrafen, som är ny, innehåller en upplysningsbestämmelse som anger att distansundervisning enligt 22 a kap. får användas för utbild- ning i gymnasieskolan. Vidare anges att detta endast gäller för elever som uppfyller förutsättningarna för att få sådan undervisning, dvs. de förutsättningar som anges i 22 a kap. Paragrafen behandlas i avsnitt 15.1.1. 18 kap. Allmänna bestämmelser om gymnasiesärskolan Paragrafen, som är ny, innehåller en upplysningsbestämmelse som anger att distansundervisning enligt 22 a kap. får användas för utbild- ning i gymnasiesärskolan. Vidare anges att detta endast gäller för ele- ver som uppfyller förutsättningarna för att få sådan undervisning, dvs. de förutsättningar som anges i 22 a kap. Paragrafen behandlas i avsnitt 15.1.1. Paragrafen är ny och beskriver innehållet i kapitlet. Paragrafen är ny och klargör att fjärrundervisning bara får användas under de förutsättningar och med de begränsningar som anges i 22 kap. och föreskrifter som meddelats med stöd av kapitlet. Den utbildning som ges med fjärrundervisning ska i övrigt ske enligt be- stämmelserna i skollagen och föreskrifter som meddelats med stöd av skollagen. Paragrafen motsvarar till sitt sakliga innehåll delvis tidigare 5 a kap. 1 § första stycket skolförordningen (2011:185) och 4 a kap. 1 § första stycket gymnasieförordningen (2010:2039). Paragrafen behandlas i avsnitt 11.3.1. Paragrafen är ny och anger i vilka skolformer som fjärrundervisning får användas. Fjärrundervisning får alltså endast användas i grund- skolan, grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Regeringen får dock enligt 22 kap. 9 § med- dela föreskrifter om försöksverksamhet med fjärrundervisning i andra skolformer. Paragrafen motsvarar till sitt sakliga innehåll delvis tidigare 5 a kap. 1 § första stycket skolförordningen (2011:185) och 4 a kap. 1 § första stycket gymnasieförordningen (2010:2039). Paragrafen behandlas i avsnitt 11.5.1. Paragrafen är ny och anger de grundläggande förutsättningarna för att fjärrundervisning ska få användas. Paragrafen motsvarar till sitt sakliga innehåll tidigare 5 a kap. 3 § skolförordningen (2011:185) och 4 a kap. 3 § gymnasieförordningen (2010:2039). I första stycket första punkten anges att fjärrundervisning får användas när det inte finns någon lärare som uppfyller kraven enligt 2 kap. 13 § att tillgå inom en huvudmans skolenhet. Det handlar alltså om den situationen att huvudmannen inte har tillgång till någon lärare med legitimation som är behörig för viss undervisning, dvs. som uppfyller de föreskrifter som regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer har meddelat om behörighet. Undan- tagsreglerna i 2 kap., t.ex. för modersmålslärare, spelar alltså inte någon roll här – finns det inte någon lärare som uppfyller kraven i 2 kap. 13 § kan fjärrundervisning tillämpas. Det är tillräckligt att det inte finns lärare att tillgå vid den aktuella skolenheten, vilket innebär att fjärrundervisning kan anordnas även om huvudmannen i och för sig har behöriga lärare att tillgå vid någon annan skolenhet. En förutsättning för att fjärrundervisning ska få användas i denna situa- tion är dock att huvudmannen har gjort allvarliga försök att rekry- tera en legitimerad och behörig lärare till skolenheten. I första stycket andra punkten anges att fjärrundervisning även får användas när elevunderlaget är otillräckligt. Det kan t.ex. handla om att det är någon enstaka elev på den aktuella skolenheten som är berättigad till modersmålsundervisning eller om att utöka möjlig- heterna till språkval när bara enstaka elever vill läsa det aktuella språket. Bestämmelsen kan bl.a. tillämpas vid sådana situationer när huvudmannen inte har skyldighet att anordna undervisning, på grund av att antalet elever är färre än fem. I andra stycket förtydligas att bestämmelsen i första stycket första punkten när det gäller integrerad samisk undervisning i ska tolkas som att huvudmannen inte har någon annan lämplig per- son att tillgå inom skolenheten. Detta eftersom det inte finns någon särskild reglering när det gäller vem som får utföra sådan under- visning. Den person som bedöms lämplig att ge integrerad samisk undervisning i ett visst ämne, t.ex. historia, måste dock uppfylla de behörighetskrav som gäller för undervisning i ämnet historia i den aktuella årskursen, om denna lärare ensam ska ansvara för under- visningen i ämnet historia. Något krav på behörighet i integrerad samisk undervisning kan dock inte uppställas. Paragrafen behandlas i avsnitt 11.2. Paragrafen är ny och anger uttömmande i vilka ämnen och verk- samheter som fjärrundervisning får användas i , grund- särskolan, specialskolan och sameskolan. Regeringen får dock enligt 22 kap. 9 § meddela föreskrifter om försöksverksamhet med fjärr- undervisning i andra ämnen. Regeringen får också enligt 22 kap. 6 § meddela föreskrifter som begränsar i vilka årskurser fjärrundervisning får användas i respektive ämne och verksamhet. Paragrafen motsvarar till viss del tidigare 5 a kap. 2 § skolförordningen (2011:185) och 4 a kap. 2 § gymnasieförordningen (2010:2039). Paragrafen behandlas i avsnitt 11.5.2. Paragrafen är ny och innehåller ett bemyndigande som innebär att regeringen får meddela föreskrifter som begränsar i vilka årskurser i , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan som fjärrundervisning får användas i olika ämnen och verksamheter samt i vilken omfattning fjärrundervisning högst får användas. Bestämmel- sen möjliggör alltså för regeringen att reglera i vilken utsträckning som fjärrundervisning ska få användas i de obligatoriska skolformer- na. De närmare föreskrifterna om användningen av fjärrundervisning i dessa skolformer kan därmed komma att anges i skolförordningen (2011:185). Paragrafen behandlas i avsnitt 11.5.2 och 11.6.3. Paragrafen är ny och innehåller ett bemyndigande som innebär att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om i vilka kurser som fjärrundervisning får användas i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Vidare får regeringen med- dela föreskrifter om i vilken omfattning fjärrundervisning högst får användas i skolformerna. De närmare föreskrifterna om användning av fjärrundervisning i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan kommer därmed att anges i gymnasieförordningen (2010:2039) eller i myndig- hetsföreskrifter. Paragrafen behandlas i avsnitt 11.5.3 och 11.6.3. Paragrafen är ny och reglerar att fjärrundervisning även får användas vid utbildning vid särskilda ungdomshem enligt 24 kap. 8 och 9 §§. Vidare anges att i sådana fall ska samma bestämmelser om fjärr- undervisning gälla som i den skolform som den aktuella utbildningen vid det särskilda ungdomshemmet ska motsvara. Det innebär alltså att om utbildningen vid det särskilda ungdomshemmet ska motsvara utbildning i årskurs 7, så gäller de bestämmelser om fjärrundervisning som rör undervisning i årskurs 7 även för utbildningen vid det särskilda ungdomshemmet. Exempelvis gäller detta de begränsningar som kan finnas när det gäller i vilka ämnen eller i vilken omfattning fjärrundervisning får användas. Para- grafen motsvarar delvis bestämmelser som tidigare fanns i 14 a kap. 3 § skolförordningen (2011:185) och 13 a kap. 3 § gymnasieförord- ningen (2010:2039). Paragrafen behandlas i avsnitt 11.5.4. Paragrafen är ny och innehåller ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om försöksverksamhet med fjärrundervisning i andra fall än de som anges i 22 kap. Försöksverksamheten kan avse såväl andra ämnen som andra skolformer än de där fjärrundervisning är tillåten enligt bestämmelserna i 3 och 5–7 §§. Vidare anges att sådan försöksverksamhet i övrigt ska bedrivas enligt bestämmelserna i 22 kap., vilket t.ex. innebär att krav på fjärrlärare enligt 12 § samt om handledare enligt 13 § gäller även för försöksverksamhet. Paragrafen behandlas i avsnitt 11.5.5. Paragrafen är ny och reglerar beslut om fjärrundervisning. Enligt första stycket ska den huvudman som avser att använda fjärrundervisning i ett visst ämne, en viss kurs eller en viss verk- samhet fatta ett särskilt beslut om det. Om huvudmannen avser att använda fjärrundervisning i flera ämnen, kurser eller verksamheter ska således ett beslut fattas för varje ämne, kurs eller verksamhet. Det bör framhållas att ett sådant beslut dock inte nödvändigtvis innebär att fjärrundervisning används vid varje undervisningstillfälle i ämnet, kursen eller verksamheten, utan lektioner med fjärrunder- visning kan blandas med lektioner med närundervisning. I andra stycket anges att ett beslut om fjärrundervisning, när fjärr- undervisning används på grund av lärarbrist (4 § första stycket 1 och andra stycket), får fattas för högst i taget. Huvudmannen får besluta att använda fjärrundervisning än så, om det finns särskilda skäl att anta att behovet kommer att kvarstå . Särskilda skäl kan t.ex. vara att det redan vid beslutstillfället framstår som osannolikt att inom ett års tid finna en legitimerad och behörig lärare för ämnet eller kursen i fråga. När det gäller beslut om fjärrundervisning på grund av otillräck- ligt elevunderlag (4 § första stycket 2) finns ingen motsvarande be- gränsning när det gäller den längsta tid ett beslut kan fattas för. Elev- underlaget varierar ofta och frågan om fjärrundervisning blir då naturligen återkommande för huvudmannen att ta ställning till. I tredje stycket anges att ett särskilt beslut om fjärrundervisning inte behöver fattas om fjärrundervisning på grund av oförutsedda omstän- digheter används vid enstaka tillfällen. Som exempel kan nämnas att fjärrundervisning används när den ansvarige läraren på grund av oförutsedda omständigheter inte har möjlighet att närvara vid enstaka undervisningstillfällen, t.ex. till följd av sammanbrott i de allmänna kommunikationerna. Läraren kan alltså i en sådan situation, när han eller hon är åtskild från eleverna i rum, undervisa eleverna med hjälp av informations- och kommunikationsteknik utan att ett särskilt beslut om fjärrundervisning har fattats för ämnet, kursen eller verksamheten. Vidare omfattas sådan tillfällig fjärrundervisning inte heller av de övriga begränsningar för fjärrundervisning som följer av 22 kap. Det innebär t.ex. att sådan fjärrundervisning kan ges av lärare som inte har behörighet enligt vad som anges i 12 §, och utan närvaro av sådan handledare som avses i 13 §. Det bör dock noteras att även tillfällig fjärrundervisning måste uppfylla de krav som i övrigt ställs i skollagen, t.ex. bestämmelserna om trygghet och studiero i 5 kap. Paragrafen behandlas i avsnitt 11.6.1 och 11.6.2. Bestämmelsen är ny och anger i första stycket att fjärrundervisning endast får utföras av huvudmän inom skolväsendet. Huvudmän inom skolväsendet är enligt skollagen kommuner (2 kap. 2 §), lands- ting (2 kap. 3 §), staten i egenskap av huvudman för specialskolan och sameskolan (2 kap. 4 §) och enskilda som efter ansökan blivit godkända som huvudmän (2 kap. 5 §). Av andra stycket framgår att vid fjärrundervisning som enligt 8 § ges vid utbildning vid särskilda ungdomshem får fjärrundervisningen även utföras av staten i egenskap av huvudman för det särskilda ung- domshemmet. Bestämmelsen möjliggör för huvudmannen att anordna samordnad fjärrundervisning mellan flera särskilda ungdomshem. Paragrafen behandlas i avsnitt 11.8.1. Paragrafen är ny och anger vilka krav som ställs på fjärrlärare. I första stycket anges att fjärrlärare ska uppfylla kraven i 2 kap. 13 §, vilket innebär att fjärrläraren ska ha lärarlegitimation och vara behörig att undervisa i det ämne eller den kurs som fjärrunder- visningen avser. Av andra stycket följer att lärare som inte uppfyller kraven i 2 kap. 13 § ändå får bedriva fjärrundervisning, om den avser ämnen som anges i 2 kap. 18 § andra stycket 1 eller 2, dvs. såvitt här är av intresse modersmål eller yrkesämnen i gymnasieskolan eller gymnasiesär- skolan. Detta under förutsättning att läraren uppfyller kraven i 2 kap. 18 § första stycket, dvs. att läraren är lämplig för undervis- ningen. I de beskrivna situationerna får en obehörig lärare användas vid fjärrundervisning utan att huvudmannen fattar ett sådant beslut som anges i 2 kap. 19 §. Det bör noteras att det för integrerad samisk undervisning i inte finns några föreskrifter om behörighetskrav för den som bedriver sådan undervisning, varför några sådana krav inte heller kan uppställas vid fjärrundervisning. Den som bedöms vara en lämplig person för att bedriva integrerad samisk undervisning inom ett visst ämne kan dock vara någon som är legitimerad lärare och behörig att undervisa i det aktuella ämnet. Paragrafen behandlas i avsnitt 11.8.3. Paragrafen är ny och stadgar i första stycket att det vid fjärrunder- visning ska finnas en handledare närvarande där eleverna befinner sig. Att handledaren ska vara närvarande vid fjärrundervisning ute- sluter inte att hon eller han tillfälligt lämnar lokalen för att t.ex. följa med en elev till skolbiblioteket eller hämta undervisningsmaterial från en annan lokal. Bestämmelsen innebär dock att en handledare inte bör vara schemalagd som handledare för mer än en undervis- ningsgrupp vid ett och samma lektionstillfälle. Av andra stycket framgår att handledaren ska vara en för ända- målet lämplig person. Några särskilda behörighetskrav uppställs allt- så inte. Paragrafens första stycke motsvarar tidigare 5 a kap. 4 § skolförord- ningen (2011:185) och 4 a kap. 4 § gymnasieförordningen (2010:2039). Paragrafen behandlas i avsnitt 11.7.1. Paragrafen är ny och innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela ytter- ligare föreskrifter om fjärrundervisning. Den motsvarar därmed del- vis tidigare 29 kap. 22 a §. Paragrafen behandlas i avsnitt 11.3.2. 22 a kap. Distansundervisning Paragrafen är ny och beskriver innehållet i kapitlet. Paragrafen är ny och fastslår i första stycket att bestämmelser i skol- lagen samt föreskrifter som meddelats i anslutning till lagen gäller även för distansundervisning, om inte något annat anges i 22 a kap. eller föreskrifter som meddelats med stöd av kapitlet. Utgångspunk- ten är således att bestämmelserna i skollagen gäller även för distans- undervisning, om inte något annat framgår, antingen genom bestäm- melser i detta kapitel eller genom undantag i denna bestämmelse. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 13.8.1. I andra stycket återfinns en uppräkning av bestämmelser i skollagen som inte gäller för utbildning där distansundervisning används. I första strecksatsen undantas bestämmelser i 2 kap. 5 § andra stycket respektive 2 kap. 5 a § som rör godkännande av enskilda huvudmän respektive samråd. Undantaget motiveras av att en huvud- man som endast anordnar utbildning där distansundervisning an- vänds riktar sig mot hela landet och inte enbart mot lägeskommunen och angränsande kommuner. Därför saknar prövning av påtagligt negativa följder för den utbildning som anordnas av det allmänna i lägeskommunen eller i angränsande kommuner, respektive samråd med lägeskommun eller angränsande kommuner, betydelse. Kom- pletterande bestämmelser om godkännande av utförare av utbildning där distansundervisning används finns i 9 §. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 13.7.4. I andra strecksatsen undantas 2 kap. 36 § om skolbibliotek. En huvudman som anordnar utbildning där distansundervisning används behöver således inte se till att eleverna har tillgång till skolbibliotek. Det kan i detta sammanhang framhållas att bestämmelserna om att eleven utan kostnad ska ha tillgång till böcker och andra lärverktyg som behövs för en tidsenlig utbildning fortsatt ska gälla för utbild- ning där distansundervisning används (se 10 kap. 10 § andra stycket, 11 kap. 13 § andra stycket, 12 kap. 10 § andra stycket, 15 kap. 17 § andra stycket samt 18 kap. 17 § andra stycket). Bestämmelsen be- handlas i avsnitt 13.8.2. I tredje strecksatsen undantas 10 kap. 5 §, 11 kap. 7 § och 12 kap. 5 § om total undervisningstid i , grundsärskolan respek- tive specialskolan. Det innebär alltså att en elev på en utbildning där distansundervisning används undantas från bestämmelsen om minsta totala undervisningstid, vilket är en naturlig följd av undervisnings- formen. I vart fall kan distansundervisning ofta innebära att mäng- den lärarledd undervisning minskar. Inget hindrar naturligtvis att en elev som genomgår sådan utbildning ändå ges undervisning i den tidsomfattning som anges i de angivna paragraferna. Beslut om av- vikelser från den timplan som gäller för utbildningen ska, vid behov, fattas enligt bestämmelsen om anpassad studiegång i 3 kap. 12 §. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 13.5.1. I fjärde strecksatsen undantas 10 kap. 10 § andra stycket, 11 kap. 13 § andra stycket och 12 kap. 10 § andra stycket om skolmåltider. En huvudman som anordnar utbildning där distansundervisning används behöver således inte erbjuda eleverna skolmåltider. Bestäm- melsen behandlas i avsnitt 14.4.1. I femte strecksatsen undantas 15 kap. 11 § och 18 kap. 11 § om skolförlagd utbildning i gymnasieskolan respektive gymnasiesär- skolan. I och med att eleven vid distansundervisning vanligtvis är någon annanstans än i skolan kan kravet på att utbildningen i huvud- sak ska vara skolförlagd inte omfatta utbildning där distansunder- visning används. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 15.5.1. Slutligen undantas i sjätte strecksatsen 16 kap. 18 § och 19 kap. 20 § om garanterad undervisningstid i gymnasieskolan respektive gymnasiesärskolan. Det innebär alltså att en elev på en utbildning där distansundervisning används undantas från bestämmelsen om minsta totala undervisningstid, vilket är en naturlig följd av under- visningsformen. I vart fall kan distansundervisning ofta innebära att mängden lärarledd undervisning minskar. Inget hindrar naturligtvis att en elev som genomgår sådan utbildning ändå ges undervisning i den tidsomfattning som anges i de angivna paragraferna. Bestäm- melsen behandlas i avsnitt 13.5.1. Paragrafen är ny och klargör att distansundervisning bara får använ- das under de förutsättningar och med de begränsningar som anges i 22 a kap. och föreskrifter som meddelats med stöd av kapitlet. Paragrafen behandlas i avsnitt 13.4.1. Paragrafen är ny och anger de närmare förutsättningarna för att distansundervisning ska få användas. Enligt första stycket får distansundervisning användas för elever som inte har möjlighet att delta i den reguljära undervisningen på grund av dokumenterad medicinsk, psykisk eller social problematik. Med dokumenterad avses att problematiken på något sätt ska vara nedtecknad, t.ex. genom intyg från läkare, psykolog eller socionom. Det är dock inte nödvändigt att eleven har fått någon särskild dia- gnos fastställd. Dokumentationen kan också vara en utredning som har gjorts av annan personal inom elevhälsa eller socialtjänst. Med medicinsk problematik avses att eleven har en somatisk sjukdom eller funktionsnedsättning som innebär att eleven av hälsoskäl är för- hindrad att ta del av den reguljära undervisningen i skolan. På mot- svarande sätt avses med psykisk problematik t.ex. att eleven har en psykisk sjukdom, alternativt en psykisk funktionsnedsättning, som innebär att eleven inte kan delta i reguljär undervisning. Med social problematik avses att eleven har en mycket svår social situation. Det kan t.ex. handla om en elev som har en svår familjesituation och på grund av detta tillfälligt bor på annan ort. Det kan även handla om elever som inte har kunnat förmås att gå till sko- lan men där beteendet inte kan härledas till någon bakomliggande psykisk problematik. I andra stycket anges att för elever i gymnasieskolan och gymnasie- särskolan får distansundervisning även användas för elever som på grund av andra särskilda skäl inte har möjlighet att delta i den reguljära undervisningen. Med andra särskilda skäl avses i huvudsak situationer där en elev önskar genomgå en utbildning i gymnasie- skolan eller gymnasiesärskolan men har andra aktiviteter som kraftigt försvårar för eleven att genomföra utbildningen genom reguljär undervisning på någon skola. Ett exempel på sådana särskilda skäl kan vara elever som befinner sig på elitnivå inom någon idrott och därför ofta befinner sig på resor för att delta i träningsläger och tävlingar. Ett annat exempel är elever som har inlett någon form av yrkeskarriär, t.ex. genom eget företagande, som innefattar omfat- tande resande utanför hemorten. Ett tredje exempel på när andra särskilda skäl kan föreligga är att en elev ska bo utomlands under en kortare eller under sin gymnasieutbildning, t.ex. för att tillfälligt bo med en vårdnadshavare i ett annat land. Däremot ska inte religiösa eller filosofiska skäl utgöra särskilda skäl för distans- undervisning. Det är huvudmannen för den sökta utbildningen som prövar om de skäl som eleven uppgett utgör andra särskilda skäl, se 13 och 14 §§. Paragrafen behandlas i avsnitt 13.3. Paragrafen är ny och fastslår när distansundervisning får användas i de obligatoriska skolformerna. I första stycket anges att distansundervisning får användas som särskilt stöd enligt 3 kap. 11 a § för elever som behöver sådant stöd. Av sistnämnda paragraf framgår att distansundervisning får använ- das som särskilt stöd i och grundsärskolans årskurs 7–9 och specialskolans årskurs 8–10. Bestämmelsen behandlas i av- snitt 14.1.1. Enligt andra stycket får distansundervisning endast användas om elevens vårdnadshavare eller andra som har omvårdnaden om eleven medger detta. Det krävs således samtycke för att distansundervisning ska kunna användas. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 14.1.3. I tredje stycket finns en upplysningsbestämmelse där det framgår att distansundervisning enligt 24 kap. 22 a § även får användas som alternativ till sådan särskild undervisning i hemmet eller på annan lämplig plats som avses i 24 kap. 20 §. Av 24 kap. 22 a § framgår dock att detta inte får ske i , grundsärskolans eller same- skolans årskurs 1–6 eller i specialskolans årskurs 1–7. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 13.10.3. Paragrafen är ny och reglerar när distansundervisning får användas i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Enligt första stycket får distansundervisning användas för en hel ut- bildning, eller för att slutföra en utbildning, som avser ett nationellt program i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan, ett introduktions- program i gymnasieskolan eller ett individuellt program i gymnasie- särskolan. Distansundervisning får således i dessa skolformer använ- das inte bara för en begränsad tidsperiod utan för en hel utbildning. Eleven kan vidare antingen gå hela utbildningen med distansunder- visning, eller genomföra en del av utbildningen med en sådan under- visningsform. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 15.1.1 och 15.1.2.