sou · H5B311 · 2017-02-28 00:00:00 — Eftersom detta är en helt ny form av verksamhet kan det finnas skäl att snabbare än vad som är möjligt genom lagstiftning kunna justera olika detaljer i kravbilden. Ett bemyndigande för att kunna reglera frågan genom förordning eller myndighetsföreskrifter bör därför införas. I avsnitt 10.12.3 nedan lämnar kommittén förslag på vem hos tjänste- leverantören som lämplighetsprövningen ska avse. Frågan är då om det finns skäl att ställa krav på var tjänste- leverantören eller dennes utrustning ska finnas. Myndigheterna måste kunna utöva tillsyn och kontroll över att de skattskyldiga fullgör Förslag till utformning av ett vägskattesystem skyldigheten att föra en elektronisk logg och att tjänste- leverantörerna fullgör skyldigheten att ta emot, lagra och lämna ut uppgifter avseende loggen. Det skulle kunna hävdas att tillsynen och kontrollen försvåras om den utrustning som tjänsteleverantö- rerna använder för mottagning och lagring inte finns i . Av praxis framgår dock att intresset av att den fria rörligheten för tillhandahållande av gränsöverskridande tjänster upp- rätthålls är starka. All form av diskriminering på grund av nationalitet av en tjänsteleverantör som är etablerad i en annan medlemsstat måste undvikas. Det är vidare nödvändigt att undvika varje in- skränkning som innebär att tjänster som tillhandahålls av någon som är etablerad i en annan medlemsstat, där denne lagligen utför liknande tjänster, förbjuds, hindras eller ens blir mindre attraktiva. Det finns dock ingenting i som utgör hinder mot att kräva att tjänsteleverantören ska vara bosatt eller ha sitt säte inom EES eller att den tekniska utrustning som tjänsteleverantören använ- der för mottagande, lagring och utlämnande av uppgifter ska finnas inom EES. Detta bör därför ställas som krav. För att myndigheterna ska kunna bedriva kontrollverksamhet med den lagrade informationen som stöd måste tjänsteleverantörerna ta emot, lagra och lämna ut uppgifterna på ett säkert sätt, så att upp- gifterna finns tillgängliga för kontrolländamål och inte manipuleras eller förstörs. För tillstånd ska det därför krävas att mottagandet, lagringen och utlämnandet av uppgifter sker under sådana förhåll- anden som är ägnade att upprätthålla informationens säkerhet. Uppgifterna behöver exempelvis säkerhetskopieras och skyddas mot brand, virus och skadlig kod. Det får inte vara tillåtet eller möjligt för en användare att ta bort eller förändra lagrade uppgifter. Vidare måste uppgifterna lämnas ut i ett format som är läsbart för myndigheterna. Den närmare utformningen av tekniska krav och andra krav på lagringen som krävs för att upprätthålla informations- säkerheten bör meddelas i förordning eller myndighetsföreskrifter. Bemyndigandet gör det möjligt att i förordning exempelvis ställa krav på certifiering. Bestämmelser med det ovannämnda innehållet finns i 3, 4, 8–10, 13, 14 och 31 §§ i förslaget till lag om tjänsteleverantörer för vägskatt. Förslag till utformning av ett vägskattesystem Kommitténs förslag: Hos tjänsteleverantören ska det finnas en eller flera personer som har ett särskilt ansvar för att verksam- heten utövas i enlighet med de föreskrifter som gäller för verk- samheten (verksamhetsansvarig). En fysisk person som har tillstånd att driva verksamheten ska vara verksamhetsansvarig. Hos juridiska personer som har tillstånd att driva verksam- heten ska den juridiska personen utse den eller de som ska vara verksamhetsansvariga. Lämplighetsprövningen ska avse den eller de som är verk- samhetsansvariga. Därutöver ska prövningen i fråga om en juridisk person avse den juridiska personen samt följande personer: 1.den verkställande direktören och annan som genom en ledande ställning eller på annat sätt har ett bestämmande in- flytande över verksamheten, 2.de styrelseledamöter och styrelsesuppleanter som till följd av eget eller närståendes ekonomiska intresse har en väsentlig gemenskap med den juridiska personen som är grundad på andelsrätt eller därmed jämförligt ekonomiskt intresse, och 3.bolagsmännen i kommanditbolag eller andra handelsbolag. Som närstående till en styrelseledamot eller en styrelsesuppleant anses den som enligt 4 kap. 3 § första stycket konkurslagen är att anse som närstående till gäldenären. Om någon av dem som anges ovan byts ut eller om det till- kommer någon sådan person, ska den nya personens lämplighet prövas. Tjänsteleverantören ska vara skyldig att anmäla sådana ändrade förhållanden till tillståndsmyndigheten. Skälen för kommitténs förslag: Eftersom verksamheten kan komma att bedrivas i olika bolagsformer finns det skäl att ta ställning till vem som ska uppfylla de krav som ställs. I de fall en enskild näringsidkare för egen räkning ansöker om tillstånd ska prövningen naturligtvis helt inriktas på denne person- ligen. Om sökanden i stället är en juridisk person behöver någon Förslag till utformning av ett vägskattesystem eller några av den juridiska personens funktionärer prövas. Det bör röra sig om personer som har en företagsledande ställning och ekonomiskt ansvar för verksamheten. Det behövs alltså regler om vem eller vilka hos tjänsteleverantören som ska ha ett särskilt ansvar för att verksamheten utövas i enlighet med gällande föreskrifter och som lämplighetsprövningen ska avse. Kommittén anser att 5–7 §§ lagen (2014:1020) om redovisnings- centraler för taxitrafik kan användas som förebild vid utformningen. Om tillståndet innehas av en fysisk person så ska det vara denne som är verksamhetsansvarig och som lämplighetsprövningen ska avse. Prövningen i fråga om en juridisk person bör avse dels den juridiska personen i sig, dels vissa funktionärer som verkar i den juridiska personen. Prövningen ska alltså även avse den juridiska personen i sig. En juridisk person kan visserligen inte ha dömts för brott eller ha ålagts näringsförbud, men den kan ha skatteskulder eller vara belastad med andra problem. Det bör kunna överlåtas till den juridiska personen själv att utse vem som ska vara verksam- hetsansvarig. Det kan finnas ett praktiskt behov av att ha fler än en verksamhetsansvarig, t.ex. vid sjukdomsfall. Vilka faktorer som är relevanta vid lämplighetsprövningen får avgöras från fall till fall och de kan aktualiseras både vid tillstånds- prövningen och vid den löpande tillsynen av verksamheten. Bestämmelser om verksamhetsansvariga finns i 5–7, 11 och 12 §§ i förslaget till lag om tjänsteleverantörer för vägskatt. Förslag till utformning av ett vägskattesystem Kommitténs förslag: , det vill säga Transportstyrelsen, ska utöva tillsyn över att lagen om tjänste- leverantörer för vägskatt och de föreskrifter som meddelats i anslutning till lagen följs. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om tillsyn enligt lagen om tjänste- leverantörer för vägskatt samt om avgifter för tillsyn och ärende- handläggning enligt samma lag och enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Skälen för kommitténs förslag: I avsnitt 10.12.2 föreslår kommittén att det ska krävas tillstånd för att få verka som tjänsteleverantör för vägskatt och att Transportstyrelsen ska vara tillståndsmyndighet. Det är viktigt att tillståndsgivningen följs upp genom fortlöpande tillsyn över hur verksamheten bedrivs. Tillståndsgivningen och tillsynen är nära förbundna med varandra. Därför är det lämpligt att även tillsynen utövas av Transportstyrelsen. I praktiken kommer detta att innebära kontroll av att verksamheten bedrivs i enlighet med de krav som ställs i lag, förordning och myndighetsföreskrifter. behöver troligen inte ges några speciella verk- tyg för sin tillsyn, utan det får förutsättas att tjänsteleverantörerna under hotet om återkallelse av tillståndet eller varning kommer att följa myndighetens önskemål. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör få meddela föreskrifter om tillsynen och om avgifter för tillsyn och ärendehandläggning. Lagen ska därför innehålla ett sådant bemyn- digande. En bestämmelse om tillsyn finns i 27 § i förslaget till lag om tjänsteleverantörer för vägskatt. Ett förslag till bemyndigande finns i 31 § i samma lagförslag. Förslag till utformning av ett vägskattesystem 10.12.5 Återkallelse av tillstånd Kommitténs förslag: Om det i driften av verksamheten eller i annan näringsverksamhet som tillståndshavaren bedriver har förekommit allvarliga missförhållanden eller om förutsättning- arna för tillstånd av annan anledning är uppfyllda, ska tillståndet återkallas av tillståndsmyndigheten. Om missförhållandena inte är så allvarliga att tillståndet bör återkallas, kan i stället varning meddelas. Ett tillstånd ska inte återkallas utan att tillståndshavaren har getts skälig tid att byta ut en verksamhetsansvarig eller annan person vars lämplighet prövas. Om inte heller den nya personen godkänns, ska tillståndet återkallas. Ett beslut om återkallelse eller varning ska delges den som beslutet gäller. Skälen för kommitténs förslag: För att få driva en sådan verksam- het som avses i lagen om tjänsteleverantörer för vägskatt krävs tillstånd och sökanden och övriga personer som underkastas pröv- ningen ska uppfylla relativt högt ställda krav på bland annat gott anseende (se avsnitt 10.12.2 och 10.12.3 ovan). Det framstår som naturligt att ett tillstånd under vissa förhållanden ska kunna bli föremål för återkallelse, t.ex. om förutsättningarna för tillstånd är uppfyllda. Misskötsamhet bör också kunna leda till att tillståndet ifrågasätts. Kommittén anser att bestämmelserna för återkallelse bör kunna utformas med ledning av lagen (2014:1020) om redovisnings- centraler för taxitrafik. Det innebär att om det i driften av verksam- heten, eller i någon annan näringsverksamhet som tillståndshavaren bedriver, har förekommit allvarliga missförhållanden ska tillståndet återkallas av tillståndsmyndigheten. Om missförhållandena inte är så allvarliga att tillståndet bör återkallas, kan i stället varning med- delas. Återkallelse ska även ske om förutsättningarna för tillstånd av någon annan anledning är uppfyllda. Enligt lagen om redovisningscentraler för taxitrafik får ett ärende om återkallelse inte avgöras utan att tillståndshavaren har getts skälig tid att byta ut en trafikansvarig eller annan vars lämplighet ska prövas och om inte heller den nya personen godkänns ska till- ståndet återkallas. En motsvarande bestämmelse bör gälla här. Förslag till utformning av ett vägskattesystem Vad som ska anses utgöra ”allvarliga missförhållanden” får avgöras från fall till fall. Det kan röra sig om att tillståndshavaren eller någon i den krets som är föremål för lämplighetsprövningen har gjort sig skyldig till upprepade eller allvarliga överträdelser mot skatterättsliga regler eller i övrigt visat sig vara obenägen att full- göra sina skyldigheter gentemot det allmänna. Att ha manipulerat utrustningen eller förvanskat uppgifterna i den elektroniska loggen bör också utgöra ett allvarligt missförhållande. Detsamma kan gälla om informationen i övrigt inte hanteras på ett betryggande sätt. Att inte fullgöra sina skyldigheter att lämna ut uppgifter till Trans- portstyrelsen eller eller i förekommande fall andra myndigheter bör också ses som ett allvarligt missförhållande. Ett beslut om återkallelse eller varning är ett ingripande beslut och ska därför delges den som det berör. Bestämmelser om återkallelse och varning finns i 18–21 §§ i för- slaget till lag om tjänsteleverantörer för vägskatt. 10.12.6 Dödsfall eller konkurs Kommitténs förslag: Om tillståndshavaren avlider eller försätts i konkurs, övergår tillståndet till dödsboet respektive konkurs- boet. Tillståndet gäller, om inte tillståndsmyndigheten på grund av särskilda skäl medger längre giltighetstid, räknat från dödsfallet eller konkursbeslutet. Hos en tjänsteleverantör ska, efter dödsfall eller konkurs, en föreståndare som har godkänts av tillståndsmyndigheten vara verksamhetsansvarig. För att en föreståndare ska godkännas måste han eller hon med hänsyn till sina ekonomiska förhållan- den och sitt anseende bedömas vara lämplig att driva verksam- heten. Kommitténs förslag: I lagen (2014:1020) om redovisningscentraler för taxitrafik finns bestämmelser om att tillståndet ska övergå på dödsboet, om den som har tillstånd att driva en redovisningscentral dör, och att tillståndet ska övergå till konkursboet, om en tillstånds- havare försätts i konkurs. Sådana bestämmelser finns även i taxi- trafiklagen (2012:211). Förslag till utformning av ett vägskattesystem De uppgifter som lagras i den elektroniska loggen har stor betydelse både för den som har överfört uppgifterna och för de myndigheter som kan komma att genomföra kontroll av loggen. Det är därför angeläget att verksamheten kan drivas vidare under viss begränsad tid om tillståndshavaren avlider eller försätts i konkurs. Det bör alltså finnas en frist innan tillståndet upphör, så att det blir möjligt att bedöma om verksamheten kan drivas vidare eller om uppgifterna i loggen ska överlämnas till en annan tjänsteleverantör (se avsnitt 10.12.9 om säkring av uppgifter). De kriterier för lämplighet som en föreståndare för verksamheten måste uppfylla är de krav som har beskrivits ovan i avsnitt 10.12.2. En bestämmelse med det ovannämnda innehållet finns i 15 § i förslaget till lag om tjänsteleverantörer för vägskatt. Kommitténs förslag: Tillståndet ska upphöra att gälla, om inte en föreståndare har anmälts till tillståndsmyndigheten inom efter dödsfallet eller konkursbeslutet. Detsamma gäller om föreståndaren inte godkänns och inte en annan föreståndare anmäls inom den tid som tillståndsmyndigheten bestämmer. Om en annan föreståndare anmälts men inte heller denne god- känns, ska tillståndet upphöra att gälla efter det att beslutet om att inte godkänna honom eller henne har fått laga kraft. Skälen för kommitténs förslag: I avsnitt 10.12.6 ovan föreslår kommittén att det ska finnas en frist under vilken tillståndet fort- farande är giltigt efter att tillståndshavaren har avlidit eller försatts i konkurs. Efter denna frist bör tillståndet i vissa lägen upphöra. Enligt 16 § lagen (2014:1020) om redovisningscentraler för taxi- trafik ska tillståndet upphöra att gälla om det inte har anmälts en föreståndare till tillståndsmyndigheten inom efter döds- fallet eller konkursbeslutet. Detsamma gäller om föreståndaren inte godkänns och det inte anmäls en annan föreståndare inom den tid som myndigheten bestämmer. Om inte heller den andra före- ståndaren godkänns, upphör tillståndet att gälla efter det att beslutet har fått laga kraft. Den bestämmelsen i 16 § lagen om redovisningscentraler för taxitrafik har fått sin utformning efter en Förslag till utformning av ett vägskattesystem liknande bestämmelse i 2 kap. 15 § andra stycket taxitrafiklagen (2012:211). Kommittén föreslår att det införs en sådan bestäm- melse i den föreslagna lagen om tjänsteleverantörer för vägskatt när verksamheten upphör på grund av dödsfall eller konkurs. Något särskilt beslut om att tillståndet upphör när fråga är om dödsfall eller konkurs som påverkar verksamheten är inte nöd- vändigt eftersom det framgår av den föreslagna bestämmelsen tillståndet upphör (jfr regeringens uttalanden i prop. 2013/14:223 s. 61). Tillståndet upphör antingen räknat från dödsfallet eller konkursbeslutet, eller om det av sär- skilda skäl medgetts en längre giltighetstid av tillståndsmyndig- heten när löpt ut. En bestämmelse med det ovannämnda innehållet finns i 16 § i förslaget till lag om tjänsteleverantörer för vägskatt. 10.12.8 Avveckling på egen begäran m.m. Kommitténs förslag: Ett tillstånd ska återkallas om det inte används och särskilda skäl inte talar emot en återkallelse, eller på tillståndshavarens begäran om verksamheten inte har bedrivits eller upphör. Skälen för kommitténs förslag: Kommittén anser att tillståndet ska återkallas av tillståndsmyndigheten på tillståndshavarens begäran om verksamheten inte har bedrivits eller upphör. Vidare ska tillståndet återkallas om tillståndet inte används och särskilda skäl inte talar emot en återkallelse. Motsvarande bestämmelser finns t.ex. i 20 § lagen (2014:1020) om redovisningscentraler för taxi- trafik, 4 kap. 5 § taxitrafiklagen (2012:211), 4 kap. 5 § yrkestrafik- lagen (2012:210) och 14 § lagen (1998:492) om biluthyrning. Det ska alltså fattas ett särskilt beslut beträffande tillståndets varaktighet när tillståndshavaren begär det eller när tillståndet inte används. I beslutet klargörs att tillståndet inte längre ska gälla och från vilken tidpunkt tillståndet är giltigt. En bestämmelse med detta innehåll ska införas i den föreslagna lagen om tjänste- leverantörer för vägskatt. En sådan bestämmelse finns i 20 § i förslaget till lag om tjänste- leverantörer för vägskatt. Förslag till utformning av ett vägskattesystem 10.12.9 Säkring av lagrade uppgifter i loggen Kommitténs förslag: När ett tillstånd har upphört att gälla ska dödsboet eller konkursboet, senast inom efter det att tillståndet upphörde, överföra de lagrade uppgifterna till en annan tjänsteleverantör som den som är skyldig att föra en elektronisk logg anvisar eller, om det inte går att få en sådan anvisning, den som dödsboet eller konkursboet väljer. När ett tillstånd har återkallats ska den eller de som vid tid- punkten för återkallelsen var verksamhetsansvariga, senast inom efter det att tillståndet återkallades, överföra de upp- gifter som lagras hos den tidigare tjänsteleverantören till en annan tjänsteleverantör som den som är skyldig att föra en elektronisk logg anvisar eller, om det inte går att få en sådan anvisning, den tjänsteleverantör som den eller de tidigare verksamhetsansvariga väljer. Skälen för kommitténs förslag: Frågan är vad som ska hända med de uppgifter som lagras i den elektroniska loggen när en tjänste- leverantörs tillstånd upphör eller återkallas. De lagrade uppgifterna är av stor betydelse både för den som har skyldighet att föra loggen och för de myndigheter som behöver tillgång till uppgifterna vid kommande kontroller. Därför måste de lagrade uppgifterna på ett eller annat sätt säkras och överföras till en annan tjänsteleverantör som kan lagra uppgifterna. Vidare behöver den som är skyldig att föra en elektronisk logg tämligen omgående avtala med en ny tjänsteleverantör om framtida överföring av uppgifter, eftersom detta är ett krav för att få lämna vägskattedeklaration för skatteperiod (det vill säga deklarera månaden efter att körningen har ägt rum). Den som är skyldig att föra loggen bör lämpligen få möjlighet att själv välja vilken tjänsteleverantör som ska anlitas för att lagra uppgifterna när den tidigare tjänsteleverantören har upphört med sin verksamhet eller fått sitt tillstånd återkallat. Denne ska därför ges möjlighet att anvisa vilken tjänsteleverantör de lagrade upp- gifterna ska överföras till. Förslag till utformning av ett vägskattesystem Om det inte går att få en anvisning ska uppgifterna överföras till den tjänsteleverantör som dödsboet eller konkursboet respektive den eller de tidigare verksamhetsansvariga väljer. Motsvarande bestämmelser som de nu föreslagna finns i 17 och 22 §§ lagen (2014:1020) om redovisningscentraler för taxitrafik. Det är angeläget att uppgifterna överförs från den tidigare tjänste- leverantören till den nya tjänsteleverantören utan onödig tids- utdräkt. Frågan är då hur som behövs för att anvisa en ny tjänsteleverantör och överföra uppgifterna. I motsvarande bestäm- melser i 17 och 22 §§ lagen om redovisningscentraler för taxitrafik ska taxameteruppgifterna överföras till den nya redovisningscentralen senast efter det att den tidigare redovisningscentralens tillstånd upphörde eller återkallades. En tid av , vilket hade föreslagits i promemorian16, framstod enligt regeringen som för kort. Kommittén anser dock att är i detta sammanhang. Mot den bakgrunden föreslår kommittén att de lagrade uppgifterna ska överföras till den nya tjänsteleverantören senast efter det att den tidigare tjänsteleverantörens till- stånd upphörde eller återkallades. Bestämmelser med det ovannämnda innehållet finns i 17 och 22 §§ i förslaget till lag om tjänsteleverantörer för vägskatt. 16 Promemorian Redovisningscentraler för taxi (Ds 2013:66). Förslag till utformning av ett vägskattesystem Kommitténs förslag: En tjänsteleverantör ska lagra de uppgifter som överförts till denne för att tas in i den elektroniska loggen. Uppgifterna ska lagras från utgången av det kalenderår när uppgiften fördes in i loggen. Den sammanlagda lagringstiden är densamma även när uppgifterna har förts över till en ny tjänsteleverantör. En tjänsteleverantör ska till Transportstyrelsen lämna upp- gift om det antal kilometer som fordonet har använts på de vägar och gator där skatt tas ut och det antal kilo- meter som fordonet har använts på andra platser inom . Denna skyldighet upphör när det inte längre förs in några nya uppgifter i den elektroniska loggen. En tjänsteleverantör ska lämna uppgift om uteblivna över- föringar till Transportstyrelsen, om uppgifterna som omfattas av överföringsskyldigheten helt eller delvis har uteblivit. En tjänsteleverantör som får kännedom om eller har grund för att anta att överförda uppgifter är oriktiga ska genast anmäla det till Transportstyrelsen. En tjänsteleverantör ska på begäran av Transportstyrelsen eller lämna ut lagrade uppgifter. En tjänsteleverantör ska även på begäran av lämna ut uppgift om uteblivna överföringar. Om tjänsteleverantören inte följt Transportstyrel- sens eller begäran senast inom , får styrelsen eller verket förelägga tjänsteleverantören att lämna ut uppgif- terna. Ett sådant föreläggande får förenas med vite. Tjänsteleverantören ska på begäran av den som är skyldig att föra den elektroniska loggen lämna ut lagrade uppgifter som har överförts av den som är skyldig att föra loggen till tjänsteleverantören. Uppgifterna ska lämnas till den som är skyldig att föra loggen. Kommitténs bedömning: Uppgift om det antal kilometer som fordonet har använts inom , uppdelat på vägar och gator där skatt tas ut och på andra platser, bör lämnas senast dygnet som uppgiften avser. Uppgift om utebliven överföring av uppgifter bör lämnas senast efter det att överföringen senast skulle ha gjorts. Förslag till utformning av ett vägskattesystem Skälen för kommitténs förslag och bedömning Tjänsteleverantörerna ska ta emot och lagra uppgifter i loggen Som framgår ovan (avsnitt 10.11 och 10.12.1) föreslår kommittén att de skattskyldiga ska anlita en tjänsteleverantör för att föra en elektronisk logg. Tjänsteleverantören ska ta emot de uppgifter som överförs från den skattskyldige och föra in samt bevara uppgifterna i den skattskyldiges elektroniska logg. Uppgifterna i loggen ska användas för att kontrollera att de upp- gifter som lämnats i deklarationerna är korrekta. Den tid under vilken uppgifterna ska lagras bör då anpassas till den tid under vilken omprövning av skatten är möjlig. Enligt kommitténs förslag till bestämmelser om omprövning i avsnitt 10.17.3 innebär det att tjänsteleverantören ska bevara uppgifterna från ut- gången av det kalenderår då uppgiften fördes över eller uppgiften annars fördes in i loggen. Det bör stå den skattskyldige fritt att byta tjänsteleverantör om denne så önskar. När uppgifterna i loggen har överförts till en ny tjänsteleverantör ska den tjänsteleverantören lagra dessa uppgifter så länge som det krävs för att den sammanlagda lagringstiden ska bli densamma. Detsamma gäller när uppgifterna har överförts till en ny tjänsteleverantör efter att den tidigare tjänsteleverantörens tillstånd har återkallats eller upphört (se avsnitt 10.12.5 om åter- kallelse och 10.12.7 om upphörande). Man kan ställa sig frågan vad som ska hända med de lagrade uppgifterna om kunden inte betalar för lagring. Kommittén anser att frågan bör hanteras på civilrättslig väg. Det blir med andra ord upp till tjänsteleverantören att vid sin prissättning för tjänsten ta i beaktande att den åtar sig att spara uppgifterna under hela den tid som krävs.