sou · H5B38 · 2017-02-24 00:00:00 — Medan de tekniska frågorna i regel kan angripas och förhoppningsvis besvaras tillräckligt väl med vetenskaplig kunskap är de politiska frågorna ofta föremål för såväl fortlöpande dialog och debatt, som prövning och omprövning, i både politiska institutioner och samhället i stort. I vilken grad en samhällsfråga politiseras – dvs. blir föremål för folkvaldas uppmärksamhet och engagemang liksom för en bredare samhällsdebatt – beror i hög grad på dess karaktär av teknisk komplexitet och normativ utmaning. Vetenskapligt och tekniskt svåra frågor, dit till exempel många miljöfrågor hör, hanteras ofta av expertorganisationer, om än inom mer eller mindre tydliga politiska ramar. Starkt värdeladdade frågor, såsom rättighets- och fördelningsfrågor, debatteras däremot ofta och intensivt i folkvalda församlingar och allmänna medier. Medan politisering kan berika det offentliga demokratiska samtalet, och medföra en allsidig välbehövlig belysning av politiska alternativ, finns också risker i form av exempelvis ökade svårigheter att uppnå samsyn och säkerställa stabila spelregler . Det finns undantag från dessa antaganden och en viss fråga kan hanteras på olika sätt under olika perioder, beroende på hur beslutsprocesser utvecklas och den allmänna samhällsagendan förändras. När det gäller kärnavfallet befinner sig frågan om ett slutförvar för högaktivt använt kärnbränsle (slutförvaret), av utredningar, nu i en central beslutsfas där regeringen med hjälp av Miljö- och Fortsatta politiska utmaningar – finansiering och återtagbarhet ska ta ställning. Det kan utgöra en grogrund för en ökad politisering. I det här kapitlet ska vi redovisa och diskutera den politiska debatten i om två frågor som rör det använda kärnbränslet, nämligen finansiering av ett slutförvar och möjligheten att återta och använda det använda kärnbränslet. Tidigare studier som rör kärnavfallsfrågor i svensk politik har bland annat analyserat partipolitiska skiljelinjer i riksdagen.1 I det här bidraget vill vi fokusera på vilka frågor som har lyfts upp på dagordning genom motioner och interpellationer. Syftet är att belysa vilka typer av frågeställningar som det har funnits debatt om i , vilket kan ge en indikation om vilka frågor som även kan komma att diskuteras i i den fortsatta slutförvarsprocessen. Detta är angeläget när frågan om slutförvar för använt kärnbränsle genomgår rättsliga prövningar, som i delar sker av regeringen och därmed berör politiska avvägningar inom lagstiftningens ramar, med koppling till såväl finansieringsfrågor som möjligheterna att återta avfallet. Just i en sådan situation är ökad politisering tänkbar, vilket kan vara värdefullt men inte utan problem om långsiktig samsyn försvåras. För att få en överblick av vilka frågor som har varit debatterade i gjordes en sökning i ”Dokument och Lagar” på webbplats.2 Sökordet ”kärnavfall” gav 1 070 träffar. Det betyder att ordet kärnavfall omnämnts i 1 070 dokument som finns arkiverade och sökbara på webbplatsen, vilket inkluderar bland annat kammarens protokoll, betänkanden, propositioner, svensk författningssamling och motioner. Den första träffen är , sedan är det i princip någon träff . För exakt fördelning över 1Bland annat Vedung, E. Kärnkraften och regeringen fall; , S-E. Regera i koalition: den borgerliga trepartiregeringen –1978 och kärnkraften; , P. Det klyvbara ämnet: Diskursiva ordningar i svensk kärnkraftspolitik –1980. dissertations in sociology; Vedung, E. och , M. Vattenkraften, staten och de politiska partierna; Vedung, E. ”Det högaktiva kärnavfallets väg till den rikspolitiska dagordningen” s. 2Se webbplats: . Fortsatta politiska utmaningar – finansiering och återtagbarhet åren se tabellen i bilaga 1. Bland dessa träffar kan det dock finnas dubbletter, dvs. att ett dokument räknas . Det finns också en viss osäkerhet i sökmotorn, vilket gör att antal träffar kan variera något mellan sökningarna. Vi har inte gått igenom alla dessa dokument utan avgränsade oss till våra två frågor, finansiering och Vi har varit intresserade av att få en indikation på vilka partipolitiska frågor som har varit på riksdagsagendan och vad som mer specifikt diskuterats gällande de två frågorna om finansiering och återtagbarhet. Vi gjorde en avgränsning och valde att gå igenom motioner, interpellationer och svar på skriftliga frågor. Totalt var det 145 motioner, 4 interpellationer och 22 skriftliga frågor som fanns i relation till sökordet ”kärnavfall”. Mest aktivt parti har () varit att författa motioner och skriftliga frågor (77 stycken), följt av () (25 stycken), (FP, numer Liberalerna [L]) (20 stycken), () (15), (V, tidigare VPK) (15 stycken), (, tidigare KDS) (14 stycken), Socialdemokraterna () (12 stycken), Ny demokrati (NYD) (1 stycken) och Utan partibeteckning (2 stycken). () har en interpellation. Först ser vi närmare på de frågor som lyfts upp i relation till finansiering av slutförvaret, vilka rört kritik mot kalkylerna för rivning och förvar, finansieringsmodellen, storleken på avgiften till Kärnavfallsfonden och vem som ska få pengar från fonden. Därefter redovisar vi de frågor som lyfts i relation till möjlighet till återtagande, vilka handlat om val av metod och djupa borrhål som alternativ till KBS-3-metoden. I respektive avsnitt finns en kort sammanfattning, vilken syntetiseras i en gemensam bredare avslutande diskussion i kapitlet. Rivning av reaktorer, liksom hantering och slutförvaring av använt kärnbränsle uppskattas kosta . Med tanke på de långa tidsperspektiven att kärnavfallet behöver förvaras avskilt från människan under 100 , storleken på projektet och dess särart är den uppskattningen dock väldigt osäker. Fortsatta politiska utmaningar – finansiering och återtagbarhet diskuterades i förra årets kunskapslägesrapport.3 Lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet och Lagen (2006:647) om finansiella åtgärder för hanteringen av restprodukter från kärnteknisk verksamhet reglerar reaktorägarnas skyldigheter och hur avfallshanteringen ska finansieras4, men tanken är att dessa kostnader inte ska belasta framtida generationer utan att det ska belasta inkomsterna från kärnkraftens elproduktion. måste alla reaktorägare betala en avgift som ska täcka kostnaden för avveckling, rivning och slutförvaring. Avgiften bestäms till ett visst belopp per kWh levererad el från kärnkraftverken. gör () en kostnadsbedömning som kontrolleras av (). Utifrån den bedömningen beslutar sedan regeringen storleken på avgiften till Kärnavfallsfonden. 2015−2017 är kärnavfallsavgiften satt till /kWh.5 kan en avgift också bestämmas till ett visst belopp om t.ex. en avgiftsskyldig inte längre levererar kärnkraftsel. placerades pengarna på räntebärande konton i . förvaltas medlen av Kärnavfallsfonden som är en statlig myndighet. Kärnavfallsfondens uppgift är att förvalta kapitalet och sköta utbetalningarna från fonden. Det är dock en annan myndighet, SSM, som beslutar om hur de fonderade medlen får användas. I har finansieringsfrågan varit debatterad relativt ofta. Utifrån den ursprungliga sökningen som gav 1 070 träffar så var det 41 motioner, 5 interpellationer och 4 skriftliga frågor som berör kostnader och Kärnavfallsfonden. Nedan görs en redogörelse för vilka teman som framkommit . SOU 2016:16 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2016. Risker, osäkerheter och framtidsutmaningar. 4Se kapitlet ”Hur kraven på ett slutförvar för använt kärnbränsle vuxit fram i svensk lagstiftning” i denna rapport. Fortsatta politiska utmaningar – finansiering och återtagbarhet 4.2.1Kritik mot kalkylerna för rivning och förvar Svårigheterna med att uppskatta vilka de verkliga kostnaderna för kärnavfallets hantering i slutändan är återkommer i flera motioner. Det är dock enbart en motion som tar upp svårigheterna med att uppskatta kostnader i samband med rivning av kärnkraftverk. Det är som kritiserar de ekonomiska kalkylerna för rivning av kärnkraftverk och menar att de visar på stora brister. I motionen hänvisas till en beräkning av rivning av en reaktor i som är av samma typ som en reaktor som har rivits i . För reaktor beräknas kostnaden för rivning bli , medan den verkliga kostnaden i blev , dvs. högre för samma reaktortyp.6 I en motion tar upp regeringens förslag på finansieringsmodell som senare kom att bli dagens Kärnavfallsfond. I motionen riktar in sig på hur avgiften ska fastställas. Förslaget från regeringen är att en grundläggande fondavsättning ska göras. Vid beräkningen av denna fondavsättning ska tidigare beräkningsmodeller användas, men i den nya modellen ska inte påslag för mindre troliga händelser göras. För att säkerställa fonduppbyggnaden vid en eventuell förtida stängning av en reaktor ska reaktorinnehavaren i stället ställa ”godtagbara säkerheter”. En grundavsättning ska ske enligt ett basscenario och eventuella kostnader som tillkommer utöver detta basscenario ska täckas av dessa godtagbara säkerheter. Godtagbara säkerheter kan enligt regeringens förslag vara kreditförsäkringar, borgensåtaganden eller fastighetsinteckningar, men kärnkraftsanläggningar kan aldrig vara en säkerhet. kritiserar i motionen den föreslagna modellen för att den inte är förenlig med försiktighetsprincipen och partiet menar att beräkningarna bör bygga på den tidigare beräkningsmodellen. Skälet till att de inte vill ha ett system med säkerheter är att fondavsättningen blir lägre. Regeringens förslag innebär också att kraftbolagen binder upp sina tillgångar i säkerheter och dessa säkerheter kommer då inte 6 Motion till 1995/96:N13 ”med anledning av prop. 1995/96:83 Säkrare finansiering av framtida kärnavfallskostnader m.m.” av m.fl. (MP). Fortsatta politiska utmaningar – finansiering och återtagbarhet kunna nyttjas för andra ändamål t.ex. som säkerhet vid förnyelse av energisystemen. Det är dessutom, menar motionärerna, olämpligt att vattenkraftsanläggningar används som säkerhet för verksamhet relaterad till kärnkraftsproduktion. menar att systemet bara ska bygga på fondavsättningar som beräknas med bred säkerhetsmarginal. Om det sedan blir medel över kan de betalas tillbaka till reaktorägarna.7 I en motion och i en nästan identisk motion motionerar (C) också om det nya system för finansiering som diskuteras ovan. Det nya systemet infördes och innebar att Kärnavfallsfonden inrättades och att en del av de beräknade avfallshanteringskostnader som legat till grund för de avgifter som kärnkraftsindustrin betalat till fonden, ersatts med garantier och av säkerheter som beskrevs ovan. skriver i sina motioner att genom det nya systemet har den sammanlagda avgiften till Kärnavfallsfonden minskat med ca . Enligt är det två skäl som förklarar denna minskning. Det första är att fondens tillgångar placeras och realräntesäkras hos . Genom realräntesäkringen kommer det i praktiken bli skattebetalarna som står för den finansiella risken. Det andra skälet är att den del av kostnaderna för avfallshanteringen som är svår att förutse kommer att täckas med säkerheter. Enligt innebär detta att vattenkraftsanläggningar och andra anläggningar sannolikt kommer att intecknas. Det i sin tur medför att om Kärnavfallsfondens medel inte räcker kommer det att belasta vattenkraften och annan elproduktion. Detta strider mot principen att kärnkraften ska bära sina egna kostnader och vill därför få en lagstiftning där det framgår att vattenkraft och annan elproduktion inte får utgöra säkerhet för kärnkraftens avfallshanteringskostnader.8 diskuterar 1996 också det förslag till ny finansieringsform som även diskuterades av ovan. är i princip positiva till finansieringsförslaget, men de vänder sig mot att Kärnavfallsfondens medel ska placeras i . En bieffekt av detta är att statens upplåningsbehov kommer att minska i motsvarande mån som inlåningen i Riks- 7Motion till 1995/96:N14 ”med anledning av prop. 1995/96:83 Säkrare finansiering av framtida kärnavfallskostnader m.m.” av m.fl. (C). 8Motion till 1996/97:Jo784 och 1997/98:N260 ”Finansiering av kärnkraftens avvecklingskostnader” av (C). Fortsatta politiska utmaningar – finansiering och återtagbarhet ställer sig särskilt tveksamma till en mening som står i tillväxtpropositionen 1995/96:25, nämligen att: överflyttas kärnbränslefonden från till , vilket minskar statsskulden och upplåningsbehovet med ca . Motionären tolkar det som att staten konfiskerar och räknar de 18 miljarderna som företagen betalat in som en nettoinkomst för staten. Detta vänder sig motionären emot och tycker att det vore bättre om fondens styrelse får bedöma hur fondens medel ska förvaltas.9 diskuterar även de hur Kärnavfallsfondens medel ska placeras. De konstaterar att säkerheten i Kärnavfallsfonden bygger på att de inbetalda avgifterna kan förvaltas med god avkastning och under betryggande former. Traditionellt har medlen satts på ett räntebärande konto hos . Regeringens förslag är att skapa Kärnavfallsfonden där medlen ska placeras i . stödjer idén med en Kärnavfallsfond, men är kritiska till att medlen måste placeras i . vill att Kärnavfallsfondens medel får placeras i en diversifierad portfölj där även aktier ingår.10 tar i relation till regeringens förslag om en Kärnavfallsfond upp, liksom , att det saknas säkerhet för att medel är tillgängliga för att ta hand om avfallet om avsatta medel tar slut. Om ett kärnkraftsbolag tvingas i likvidation kommer dagens fonderade medel inte räcka för att säkerställa ett slutförvar. är också kritiskt till att kalkylerna för kostnader långt fram i tiden baseras på att ekonomisk tillväxt ska äga rum och att en realränta på ska betraktas som säker. vill att realräntan ska sättas till 0 (noll) procent och att detta ska skrivas in i lagtexten i Lagen om finansiering av framtida utgifter för använt kärnbränsle m.m.11 Detta upprepas i en motion från 1996.12 Fördelen skulle vara 9Motion till 1995/96:N11 ”med anledning av prop. 1995/96:83 Säkrare finansiering av framtida kärnavfallskostnader m.m.” av (KDS). 10Motion till 1995/96:N12 ”med anledning av prop. 1995/96:83 Säkrare finansiering av framtida kärnavfallskostnader m.m.” av m.fl. (M). 11Motion till 1995/96:N13 ”med anledning av prop. 1995/96:83 Säkrare finansering av framtida kärnavfallskostnader m.m.” av m.fl. (MP). 12Motion 1996/97:Jo768 ”Kärnavfall” av m.fl. (MP). Fortsatta politiska utmaningar – finansiering och återtagbarhet att den generation som använder kärnenergin avsätter precis så mycket resurser som man räknar med att omhändertagandet skulle kosta om det skedde . Det vore därmed enligt motionärerna ett mer moraliskt acceptabelt sätt att göra kalkylen på.13 Motionärerna konstaterar vidare att av de 45 miljarder som avfallshanteringen totalt beräknas kosta så finns (då, 1995) 16 miljarder fonderat. Det är otillräckligt om en snabb avveckling skulle krävas och avsättningen till fonden måste därför ökas.14 (nuvarande Liberalerna) diskuterar att det kan vara opraktiskt att bolagen är kostnadsansvariga ända fram till försegling av slutförvaret, eftersom framtida teknikutveckling kan göra att förslutning av förvaret skjuts upp. Staten kan inte försäkra sig om att företag som ägt reaktorer inte upphör och därmed har svårt att klara fortsatt betalning för avfallet efter det att reaktorn lagts ned. Här tar motionärerna upp nedläggning till följd av politiska beslut, där menar att det inte är rimligt att ägarna ska stå för hela den kostnad som uppstår på grund av att kostnaderna för slutförvaring då inte kan täckas med avgifter på elproduktionen.15 Svårigheten med utdraget ansvar menar är högst för mindre verksamheter med små avfallsvolymer. Därför vill att regeringen ska utreda möjligheten att för mindre verksamheter överlåta avgiftsskyldigheten för avfallet till annan aktör. Det kan vara någon som återvinner bränslet eller ett försäkringsbolag. I det sista fallet skulle en försäkringslösning kunna täcka merkostnaden som kan uppkomma senare i hanteringen.16 I en motion vill ge kärnkraften goda förutsättningar för sin elproduktion och därför avskaffa effektskatten. Som en följd av den avskaffade effektskatten och att avvecklingslagen är avskaffad menar motionärerna att SSM i samråd med Riksgälden måste utreda hur förändringar av drifttider påverkar Kärnavfallsfonden. Principen ska dock fortfarande vara att kostna- 13Motion till 1995/96:N13 ”med anledning av prop. 1995/96:83 Säkrare finansering av framtida kärnavfallskostnader m.m.” av m.fl. (MP). 14Motion till 1995/96:N13 ”med anledning av prop. 1995/96:83 Säkrare finansering av framtida kärnavfallskostnader m.m.” av m.fl. (MP). 15Motion 2005/06:MJ26, ”med anledning av prop. 2005/06:183 Finansieringen av kärnavfallets slutförvaring” av m.fl. (FP). 16Motion 2005/06:MJ26, ”med anledning av prop. 2005/06:183 Finansieringen av kärnavfallets slutförvaring” av m.fl. (FP). Fortsatta politiska utmaningar – finansiering och återtagbarhet derna för slutförvaring av använt kärnbränsle och kärnavfall ska täckas av dem som genererat avfallet och att staten inte ska betala för avveckling eller slutförvar.17 4.2.3Storleken på avgiften till Kärnavfallsfonden Storleken på avgiften till Kärnavfallsfonden nämndes ovan och är en återkommande fråga i motioner. lämnar (saknar partibeteckning)18 in en motion där hon menar att för de anläggningar som tas först ur bruk kommer de inbetalda avgifterna inte att täcka kostnaderna för avfallshantering och nedmontering av reaktorer. Hon menar vidare att man måste ha beredskap för att en kärnkraftsavveckling kan påbörjas tidigare än beräknat och att då måste resurser för avvecklingskostnader finnas tillgängliga. vill därför att regeringen redovisar hur avvecklingen av kärnkraften avses bli finansierad vid olika alternativ och med bibehållen princip att reaktorinnehavaren betalar.19 tar i flera motioner upp behovet av att höja avgiften till Kärnavfallsfonden och sluta med vad de menar är en subvention av kärnkraftsproducerad el.20 I tre motioner, en från 199721, en från 200022 och en från 200123 är kärnkraftens subventioner i fokus och då identifieras huvudsakligen två subventioner. En av dessa är att reaktorägarna inte betalar sina fulla miljökostnader, vilket bland annat handlar om att finansieringen för att täcka de framtida kostnaderna 17Motion till 2016/17:3393 ”Utgiftsområde energi” av m.fl. (KD). 18Åhnberg valde att gå ur VPK för att senare gå med i S, perioden däremellan saknade hon partibeteckning. 19Motion till 1992/93:N39 ”med anledning av prop. 1992/93:98 Ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet, m.m.” av (-). 20Motion till 1994/95:N26 ”med anledning av prop. 1994/95:222 Ny ellagstiftning” av m.fl. (MP); Motion till 1995/96:N13 ”med anledning av prop. 1995/96:83 Säkrare finansiering av framtida kärnavfallskostnader m.m.” av m.fl. (MP); Motion 1996/97:Jo768 ”Kärnavfall” av m.fl. (MP); Motion 2004/05:MJ38” med anledning av prop. 2004/05:150 Svenska miljömål – ett gemensamt uppdrag” av m.fl. (MP); Motion 2005/06:MJ26 ”med anledning av prop. 2005/06:183; Motion till 2011/12:N9 ”med anledning av skr. 2011/12:141 Kärnkraft utan statliga subventioner” av m.fl. (MP); Motion till 2013/14:N334 ”Avskaffa Kärnkraftens subventioner” av m.fl. (MP). 21Motion 1997/98:N6 ”med anledning av prop. 1996/97:176 Lag om kärnkraftens avveckling” av m.fl. (MP). 22Motion 1999/2000:N24 ”med anledning av prop. 1999/2000:63 Godkännande av avtal om ersättning i samband med stängning av , m.m.” av m.fl. (MP). 23Motion till 2001/02:N366 ”Energipolitiken” av m.fl. (MP). Fortsatta politiska utmaningar – finansiering och återtagbarhet för att ta hand om kärnavfallet inte är tillräcklig. menar att kärnkraftsproducenterna ska åläggas betala sina fulla kostnader, vilket enligt motionärerna i praktiken medför att kärnkraften avvecklar sig själv.24 I en motion identifierar sex subventioner. En av subventionerna är igen att kärnavfallsavgiften inte är tillräcklig utan behöver höjas för att industrin själv ska stå för sina kostnader. I motionen kritiseras att regeringen bara höjt avgiften till /kWh trots att SSM föreslagit /kWh.25 Nästkommande år kommer en likartad motion. skriver motionärerna att Kärnavfallsfonden meddelat att det saknas för att de avsatta pengarna ska räcka till slutförvaret av det svenska kärnavfallet. Motionärerna hänvisar därefter till en uträkning som låtit göra vilket resulterat i att avgiften borde femfaldigas och ligga runt /kWh för att täcka upp underskottet i Kärnavfallsfonden. förordar en höjning och menar igen att det är en tydlig subvention att kärnkraften inte betalar för hanteringen av sina egna restprodukter.26 motionerar om att avgiften inte bör höjas. Motionen behandlar regeringens förslag att höja avgiften från per kWh till per kWh, vilket de avstyrker eftersom de menar att det saknas tillräckligt underlag till beräkningarna.27 I en motion till samma proposition tar (MP) upp behovet av en höjning av avgiften. Hon menar att det inte går att säga vad kostnaderna för att åstadkomma en säker slutförvaring blir eftersom det inte är bestämt hur slutförvaret ska se ut. Och även om en inkapsling i olika lager och nedsänkning i bergrum sker är det osäkert hur t.ex. inkapslade material reagerar på mycket långvarig strålning. Däremot vet man, enligt , att alla budgetar för större infrastrukturprojekt spräcker ramarna. Det är därför en öppen fråga om fonderade pengar till kärnavfallsförvaringen i slutänden täcker alla uppkomna kostnader. Med hänvisning till att alla experter säger att elpriset och 24Motion till 2001/02:N366 ”Energipolitiken” av m.fl. (MP). 25Motion till 2011/12:N9 ”med anledning av skr. 2011/12:141 Kärnkraft utan statliga subventioner” av m.fl. (MP). 26Motion till 2013/14:N334 ”Avskaffa Kärnkraftens subventioner” av m.fl. (MP). 27Motion 2005/06:MJ26 ”med anledning av prop. 2005/06:183 Finansiering av kärnavfallets slutförvar” av m.fl. (FP). Fortsatta politiska utmaningar – finansiering och återtagbarhet därigenom marginalerna för kärnkraftsel kommer att öka ytterligare, så menar att det inte är rimligt att kärnkraftsavfallsfonderingen underfinansieras. Därför föreslås att avgiften för kärnavfallshanteringen höjs betydligt och att strikt betalningsansvarsgenombrott säkerställs genom att det blir tydligt att det är bolagen som får skjuta till mer pengar om det visar sig att gjorda fonderingar inte räcker.28 vill inte se en höjning av avgiften. Då gällde det en höjning från till /kWh. Skälet till att motionären vill ha ett avslag är för att det ger en högre kostnad för reaktorägaren, men också för att det skapar en osäkerhet om vad avgiften blir 2016 och framåt, då omprövning av avgiften normalt görs , och inte som föreslogs då endast . I avvaktan på ett mer långsiktigt sätt att beräkna avgiften för kärnavfall borde därför inte en höjning genomföras.29 I en interpellation ifrågasätter också (SD) höjningen av avgiften till Kärnavfallsfonden från till . Det är inte höjningen som sådan som kritiserar utan att denna avgift bara drabbar kärnkraften. menar att samma princip i så fall ska råda på liknande grunder: ”för andra produktionsslag och verksamheter”.30 En breddning av vem som ska kunna få finansiering från Kärnavfallsfonden är en återkommande fråga i motionerna och även i interpellationer. I motion föreslås att kommuner, sakägare och miljöorganisationer ska få stöd ur avfallsfonden för kompetensuppbyggnad.31 I en motion tar Saarinen m.fl. (MP) upp att det är kärnkraftsindustrin själv som tillhandahåller information om kärnavfalls- 28Motion 2005/06:MJ24 ”med anledning av prop. 2005/06:183 Finansieringen av kärnavfallets slutförvaring” av (MP). 29Motion till 2014/15:1675 ”Skatter och avgifter på energiområdet” av (KD). 30Interpellation 2014/15:519 ”Kärnkraftens förutsättningar” av (SD) till Statsrådet (S). 31Motion till 1995/96:N13 ”med anledning av prop. 1995/96:83 Säkrare finansiering av framtida kärnavfallskostnader m.m.” av m.fl. (MP). Fortsatta politiska utmaningar – finansiering och återtagbarhet I denna motion lyfter motionärerna upp obalansen i resurser som finns mellan kärnkraftsindustrin i relation till både myndigheter och miljöorganisationer.