sou · H5B321d2 · 2017-03-31 00:00:00 — Vidare bör analyseras vad kostnaden för mat som tillhandahålls av kommunen innebär för den äldre personens ekonomiska situation och möjligheten att ha råd med en bra mathållning. I samband med Ädel-reformen ändrades lagstiftningen om avgifter inom vård och omsorg 1993. I de boendeformer som varit landstingsdrivna (”sjukhemmen”) innan Ädel-reformen betalade patienten (”den boende”) en vårdavgift enligt hälso- och sjukvårdslagen. I det som benämndes med helinackorder- ing kunde och tog de flesta kommuner ut en ”helinackorderings- avgift” som avsåg såväl bostaden och maten som omsorgen. Det avgiftssystem som infördes efter Ädel-reformen utgick från att den äldre personen skulle ha ett hyresavtal för sin bostad i ett särskilt boende, och betala hyra24 i enlighet med hyreslagstift- ningen, betala för sin mat samt betala avgift för vården och om- sorgen enligt regler i socialtjänstlagen (numera 8 kap. SoL). För personer som har hemtjänst och behöver hjälp med huvudmålet kan maten levereras som matlåda. Kommunerna kan då ta betalt för maten. Enligt 5 kap. 8 § SoL ska kommunerna räkna upp minimibeloppet ”i skälig omfattning om den enskilde på grund 24 Om hyra inte kan fastställas regleras en högsta boendekostnad i 8 kap. 5 § moment 2 SoL. Översyn av socialtjänstlagen m.m. av särskilda omständigheter varaktigt har behov av ett inte oväsentligt högre belopp”. Kostnader för maten som levereras via matdistribution kan vara en sådan ”särskild omständighet”. Även i dagverksamhet kan kommunerna ta betalt för maten. Den nuvarande regleringen utgår från förslagen i betänkandet Bo tryggt – Betala rätt (SOU 1999:33). I det betänkandet redo- visades att flertalet kommuner då betraktade betalningen för maten som en avgift, som vid behov kunde jämkas för att den enskilde skulle ha sitt förbehållsbelopp kvar.25 I propositionen Avgifter inom äldre- och handikappomsorg reglerades inte hur kommunerna skulle ta betalt för mat. Däremot anges att fördyrade levnadskostnader ska beaktas av kommunen genom att höja nivån på minimibeloppet i skälig omfattning. Det kan bl.a. gälla fördyrad kost, t.ex. på grund av att maten erhålls via i ordinärt eller särskilt boende eller i dagverksamhet eller på grund av att omsorgstagaren är yngre och därför av det skälet normalt har en högre kostnad för sin matkonsumtion.26 I ett meddelandeblad om avgifter för mat inom äldreomsorgen konstaterade 2002 att: Någon rättspraxis finns ännu inte som klargör om bestämmelsen i 2 kap. 2 § KL utgör hinder för att differentiera avgifter för matlådor inom och matservering vid särskilda boendeformer och dagverksamheter på något av de sätt som nämnts ovan. är det inte möjligt att med bestämdhet ange hur frågan kan lösas med sådana avgifter för personer med låga inkomster. Om likställighets- principen bedömts utgöra hinder att subventionera matlådor eller serverad mat vid särskilda boenden eller dagverksamheter återstår möjligheten för den enskilde att ansöka om ekonomiskt bistånd. I de uppföljningar som gjorde av det nya avgifts- systemet framkom bl.a. att kostnaderna för maten skilde sig mycket mellan kommunerna, och att äldre personer med låga pensioner trots den rättsliga regleringen att räkna upp minimi- beloppet riskerade att inte ha sitt förbehållsbelopp kvar när de Boende- och avgiftsutredningen. Bo tryggt – Betala rätt, s. 31. 26Proposition 2000/01:149 Avgifter inom äldre- och handikappomsorg. Vissa frågor om avgifter inom äldre- och handikappomsorgen. Med- delandeblad nr 9/2002. Översyn av socialtjänstlagen m.m. betalt kommunernas avgift för matlåda i ordinärt boende eller maten i särskilt boende.28 Regeringen lämnade ett lagförslag för yttrande till Lagrådet om att kommunerna skulle ha rätt att differentiera matavgiften utifrån den enskildes betalningsförmåga. Lagrådet uttalade att: … det inte genomgående ter sig alldeles enkelt att i praktisk avgifts- hantering göra klar åtskillnad mellan vad som ingår i respektive faller utanför hemtjänstbegreppet i situationer då färdiglagad tillhandahålls omsorgstagarna genom kommunens försorg.29 Regeringen tillsatte därför en utredning som antog namnet . I dess direktiv (dir. 2015:15) angav reger- ingen att, om utredningen fann det möjligt, beräkningen av avgiften för färdiglagad mat inklusive distribution och uppvärm- ning borde omfattas av ett och samma avgiftssystem. Utredningen skulle vid förslagets utformning utgå från att den enskilde ska förbehållas tillräckliga medel för sina personliga behov. Om utred- ningens förslag medför kostnader eller intäktsbortfall för stat eller kommun skulle dessa finansieras inom ramen för högkostnads- skyddet för avgifter inom äldre- och handikappomsorgen.30 Utredningen konstaterade att: Efter maxtaxereformen har kommunerna valt att lägga avgifterna för mat utanför genom att fastställa en särskild taxa för maten. Utvecklingen har gått mot att det är färdiglagad mat som tillhandahålls både i det ordinära och i det särskilda boendet. Det kan skilja avsevärt mellan kommunernas avgifter för den färdiglagade maten både i ordinärt och i särskilt boende.31 De förslag utredningen lade genomfördes inte. Skillnaderna i avgifter är alltjämt stora mellan landets kommuner. I det särskilda boendet debiterade hälften av kommunerna en kostnad för maten som varierade . Avgifter för äldre- och handikappomsorg . Redovisning av två taxeenkäter till kommunerna. : , 2004. Yttrandet refereras i SOU 2006:24 . Avgift för matservice inom äldre- och handikappomsorgen. Bilaga 1. s. 153. Avgift för matservice inom äldre- och handikapp- omsorgen. Avgift för matservice inom äldre- och handikapp- omsorgen. Översyn av socialtjänstlagen m.m. Den högsta kostnad någon kommun tog ut var 4 410 kronor.32 Det är för en ensamboende kvinna 2,8 gånger över referenskostnad för maten.33 Medianpriset för en matlåda som kommunen distribuerar i hem- tjänsten var år 2014.34 Det fanns kommuner som tog ut eller mer per matlåda. För en månad blir kostnaden för mat för den enskilde 1 500–i kommunen med median- avgiften för matlådan. Det är lika mycket som kostnaden för livsmedel under en månad beräknas kosta för en kvinna enligt hushållsbudget.35 Om kommunen i stället erbjuder inhandling och enkel matlag- ning i hemmet bör kostnaden för den äldre personens mathållning inklusive huvudmålet kunna ligga nära det referensvärde Konsu- mentverket beräknat. Det innebär att en tjänst som av en del äldre upplevs som bättre – att maten lagas på plats i ens hem – blir väsentligt billigare än om den levereras som matlåda. Kostnaden för en matlåda innebär dessutom, som jag tar upp i kapitel 9, en risk att äldre personer avstår, eller delar matlådan . Bara i av kommunerna sker all hjälp med mat genom att inhandla råvaror och tillaga maten i den äldre personens hem.36 Vissa kommuner tar ut full kostavgift och hänvisar den enskilde att söka försörjningsstöd om inte medel finns att täcka kost- naderna. Andra kommuner jämkar t.ex. kostavgiften i särskilt boende ner till nivån för livsmedelsposten som finns inom för- behållsbeloppet. En majoritet av landets kommuner jämkar inte avgift för mat.37 Avgifter inom äldreomsorgen. Kartläggning och analys av kommunernas avgiftssystem. : , 2014. beräkningar av referensvärden – för några av hus- hållens vanligaste utgiftsområden. : , rapport 2013:4. Avgifter inom äldreomsorgen. Kartläggning och analys av kommunernas avgiftssystem. : , 2014. beräkningar av referensvärden – för några av hus- hållens vanligaste utgiftsområden. : , rapport 2013:4. Avgifter inom äldreomsorgen. Kartläggning och analys av kommunernas avgiftssystem. : , 2014. 37I ”frågor och svar om avgifter” anges att det är möjligt om kostavgiften i särskilt boende inkräktar på förbehållsbeloppet. Kommunen ska då ha beslutat om en sådan regel i tillämpningsanvisningarna till taxesystemet, för att jämkning inte ska strida mot likställighets- principen i kommunallagen. /fragorochsvar/avgifterialdre-ochhandikapp oms4 #anchor_4 (hämtad ). Översyn av socialtjänstlagen m.m. Var tionde kommun jämkar avgiften för mat i särskilt boende så att den äldre personen ska ha sitt minimibelopp kvar. Sju av tio kommuner gör i enlighet med socialtjänstlagen ett tillägg till minimi- beloppet vid beräkningen av avgiftsutrymmet i både hemtjänst och särskilt boende.38 Det nuvarande regelverket leder till att kommunerna gör olika. För äldre personer med låg pension innebär det betydande skillnader i vilken disponibel inkomst den äldre personen har kvar efter att ha betalat hyra och mat. Det blir oklarheter för kommunerna hur de ska agera, och också oklart för den äldre personen själv vad som gäller. Det nuvarande regelverket medför att det finns äldre som trots att de inte betalar någon avgift för själva omsorgen har mindre än minimibeloppet kvar när matkostnaden är betald.39 Detta kan innebära en risk för att äldre personer med låga pensioner väljer, eller av ekonomiska skäl blir tvungna, att dra ned på maten, till men för hälsa och välbefinnande. Jag föreslår att regeringen tillsätter en utredning som ser över den rättsliga regleringen av hur kommunerna kan ta betalt för att tillhandahålla mat i särskilt boende respektive via matlåda i ordinärt boende och ser över konsekvenserna för äldre personer. En sådan rättslig reglering kan påverka kommunernas intäkter. Det gäller t.ex. om en rättslig reglering skulle innebära att det kom- munerna tar betalt för mat inom äldreomsorgen kopplas till den referenskostnad som räknar fram för själva livs- medelskostnaden. Det skulle vara gynnsamt för äldre personer med låga inkomster, men innebära lägre intäkter för finansieringsprincipen. Mitt förslag: Regeringen föreslås skyndsamt se över om det krävs förtydliganden i den rättsliga regleringen vad gäller an- svaret för hemtjänst för äldre personer som är asylsökande och behöver hemtjänst. Avgifter inom äldreomsorgen. Kartläggning och analys av kommunernas av- giftssystem. : , 2014. Avgifter inom äldreomsorgen. Kartläggning och analys av kommunernas av- giftssystem. : , 2014. Översyn av socialtjänstlagen m.m. Äldre personer som är asylsökande är i en utsatt situation. Som jag redovisat i kapitel 7 är det inte ovanligt att de är traumatiserade, och i behov av stöd på olika sätt. Det är därför enligt min bedömning olyckligt att det är oklara ansvarsförhållanden mellan och den kommun där den asylsökande bor i väntan på beslut om ansökan om uppehållstillstånd. I en PM redovisar Kommuner och Landsting (SKL) att det saknas avgöranden från gällande vem som är ansvarig för att tillgodose behovet av hemtjänst till asylsökande. Kammarrätten i har i en dom den 3 okto- ber 2003 i mål nr 3279-03 prövat frågan om hemtjänst till en person som omfattas av lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl., LMA. Kammarrätten instämde i länsrättens bedömning att kommunen hade ansvar för att tillgodose det aktuella behovet enligt SoL. Länsrätten slog fast att det enbart är försörjningsstöd enligt SoL som inte får utges till personer som omfattas av LMA.40 SKL anser för sin del att de uttalanden som gjorts i förarbetena till LMA visar att logi enligt LMA innefattar ett boende som är behovsanpassat, utifrån de eventuella omvårdnads- och stödinsatser som den asylsökande behöver. SKL konstaterar att den allmänt skrivna lagtexten och av- saknaden av tydliga förarbetsuttalanden innebär tolkningsproblem för såväl kommuner som . Detta är särskilt olyckligt eftersom insatserna berör människor som tillhör en generellt utsatt grupp.41 Jag instämmer i den bedömningen. Oklar- heter i ansvarsförhållandena kan leda till att insatser försenas eller inte blir genomförda på ett bra sätt. 40Sveriges Kommuner och Landsting. Vem ansvarar för att ge bistånd i form av hemtjänst till asylsökande? Skrivelse till regeringen . hemtj%C3%A4nst-med-mera.pdf (hämtad ). 41Sveriges Kommuner och Landsting. Vem ansvarar för att ge bistånd i form av hemtjänst till asylsökande? Skrivelse till regeringen . hemtj%C3%A4nst-med-mera.pdf (hämtad ). Kostnaderna för den av kommunerna finansierade vården och om- sorgen om äldre personer uppgick till , motsvarande av bruttonationalprodukten.1 Av lands- tingens hälso- och sjukvårdskostnader bedöms kunna hänföras till vården av personer och äldre.2 Det mot- svarar cirka 103 miljarder kronor.3 Vården och omsorgen kostade således 2014. Om samma kvalitet i verksamheten ska kunna behållas framöver medför den demografiska utvecklingen kraftigt ökade kostnader. Kostnaderna för hälso- och sjukvården beräknas öka med totalt 26–och den kommunalt finansierade vården och omsorgen om äldre med 65–. Ökningen är störst . För hälso- och sjukvården ökar kostnaderna mest omkring 2020 och kommunernas vård och om- sorg om äldre ökar mest runt 2025.4 Som jag redovisat i kapitel 7 förväntas antalet personer i åldrarna , där behoven av vård och omsorg är stora, att öka med Jag har min huvudfokus på den kommunalt finansierade vården och omsorgen om äldre. Sambanden mellan den landstings- finansierade hälso- och sjukvården och kommunernas verksamhet är dock uppenbara. En väl fungerande vård och omsorg, sett i ett Vård och omsorg om äldre. Tillståndet och utvecklingen inom hälso- och sjukvård och socialtjänst. 3Sveriges Kommuner och Landsting. Statistik om hälso- och sjukvård samt regional utveckling . Verksamhet och ekonomi i landsting och regioner. Den ljusnande framtid är vård. samhällsperspektiv, förutsätter att båda huvudmännens verksam- heter förmår att möta äldre personers behov av god vård och om- sorg och att verksamheterna är väl samordnade. De samhälls- ekonomiska konsekvenserna av mina förslag måste därför ses i ett helhetsperspektiv och med den äldre personens och hens anhöriga som främsta utgångspunkt. Förbättrad kvalitet i kommunernas vård och omsorg, bra bostäder och annan samhällsservice ökar äldre personers vilja och möjligheter att så långt möjligt få sin vård och omsorg i hemmet eller i det särskilda boendet. Erfarenheterna visar att det kan begränsa behoven av landstingens hälso- och sjuk- vård och även vice versa. Jag följer nedan i huvudsak den kapitelindelning som är gjord i detta betänkande. För respektive kapitel belyser jag de konse- kvenser som är aktuella för mina förslag i det kapitlet. Det innebär att vissa områden, såsom brottslighet och konsekvenser gällande EU-rätt, enbart är belysta i något kapitel. 17.2Kapitel 4–7 – Människosyn, kvalitet och nationell kvalitetsplan för vård och omsorg om äldre personer Förslag som konsekvensbedöms i detta avsnitt är: Förslag att ska besluta om att införa en nationell kvalitetsplan för vård och omsorg om äldre personer, samt att regeringen ska ge i uppdrag att följa upp den. Uppdrag till den blivande att särskilt belysa vården och omsorgen om äldre personer i syfte att säker- ställa att kvinnor och män får likvärdig vård och omsorg. Förslag att regeringen gör en översyn av de nationella målen för äldrepolitiken. Utgångspunkten ska vara att alla politikområden ska präglas av jämställdhet och jämlikhet. Ett första steg är att de av fastställda målen för äldrepolitiken kompletteras så att inledningen lyder ”Målen för den nationella äldrepolitiken är att äldre kvinnor och män ska ...” Vidare föreslås ett nytt, femte, mål med lydelsen ”… ha tillgång till en jämställd och jämlik vård och omsorg”. Uppdrag till att fortsätta förvalta och utveckla samt följa upp användningen av modellen Individens Behov i Centrum (IBIC, tidigare benämnd Äldres Behov i Centrum) samt ge myndigheten i uppdrag att tillhandahålla utbildningar om modellen. Uppdrag till Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (Vård- analys) att, i samråd med , följa upp och ut- värdera om modellen IBIC bidrar till att äldre personers behov tillgodoses på ett rättssäkert sätt och ger tillgång till omsorg som är jämställd och jämlik samt stödjer den äldre personens möjlighet till delaktighet. De samhällsekonomiska konsekvenserna av förslaget om en natio- nell kvalitetsplan för vård och omsorg om äldre personer behandlas under respektive avsnitt och förslag i detta kapitel. I vilken mån förslagen om översyn av de nationella målen för äldrepolitiken kan få samhällsekonomiska konsekvenser beror på om översynen kommer till stånd och vilka förändringar av äldre- politiken den kan leda till. Uppdragen till den blivande och Myndigheten för vård- och omsorgsanalys bedöms inte få några samhällsekonomiska konsekvenser. Ekonomiska konsekvenser för staten Samma bedömning som i avsnittet om samhällsekonomiska konse- kvenser. Uppdragen till den blivande och till Myndigheten för vård- och omsorgsanalys kan anses ligga inom ramen för myndigheternas åtaganden och har därför inte kostnadsberäknats. Ekonomiska konsekvenser för kommunerna Den människosyn och därmed ambitionsnivå som den nationella kvalitetsplanen för vård och omsorg utgår från bygger på gällande lagstiftning och de internationella överenskommelser som har ratificerat, och bör därför inte innebära merkostnader för kommunerna. Ett bra metodstöd för biståndsbedömning genom ett utvecklat IBIC bör kunna bidra till mer individanpassade och därmed mer träffsäkra och ändamålsenliga biståndsbeslut. Om detta är kost- nadsdrivande eller tvärtom kostnadsbesparande får kommande uppföljningar och forskning visa. Mina förslag innebär dock enbart ett stöd till fortsatt utveckling och uppföljning av IBIC, vilket i sig inte påverkar hur kommunerna använder IBIC. Ekonomiska konsekvenser för privata utförare Inget av förslagen bör innebära några speciella effekter just för pri- vata företag. Alla aktörer inom vård och omsorg oavsett regiform förutsätts ha samma förutsättningar och krav på sig. Konsekvenser för den kommunala självstyrelsen Effekter för det kommunala självstyret av förslag i den nationella planen för vård och omsorg behandlas under respektive förslag i respektive avsnitt kapitelvis nedan. I den nationella planen finns förslag och bedömningar som bör vara till fördel för landsbygd och glesbygd samt kommuner i gles- bebyggda regioner. Det gäller bl.a. de uppföljningar och kartlägg- ningar jag föreslår, som ska ge bättre kunskap om villkoren i olika delar av landet. De ska kunna ge ett bättre underlag för eventuella riktade insatser för att främja den regionala balansen. Förslagen i den nationella kvalitetsplanen för vård och omsorg om äldre personer, liksom den föreslagna översynen av den nationella äldrepolitiken syftar till att gynna jämställdheten. Förslagen bör varken gynna eller missgynna små företag. Den människosyn som är grunden för den nationella kvalitets- planen för vård och omsorg ligger väl i linje med den önskan till integration som finns på alla samhällsområden. En jämställd och jämlik vård och omsorg främjar integrationen. Integrationen kan främjas genom en individanpassad bistånds- bedömning, där IBIC kan ha en positiv roll. Förslagen om människosyn och en jämställd och jämlik vård och omsorg bör vara gynnsam för det samiska folket och övriga natio- nella minoriteter. 17.3Kapitel 8 – God kompetensförsörjning Av kommunernas kostnader 2014 för vård och omsorg om äldre om 109 miljarder uppgick personalkostnaderna till , eller . Personalkostnaderna svarar alltså för merparten av kostnaderna för vården och omsorgen. När nu kommunernas vård och omsorg om äldre står inför ett betydande behov av att öka verksamhetsvolymen och därmed personalvolymen framstår följande frågeställningar som centrala: Vilka kvalifikationer bör personalen ha för att kunna ge vård och omsorg av god kvalitet och effektivitet? Vilken sammansättning av olika yrkeskompetenser bör finnas? Ger dagens yrkesutbildningar de krav som bör ställas på perso- nalens kompetens? Hur ska personal med rätt kompetens kunna rekryteras till verksamheterna och utöka sitt arbetsutbud över livscykeln? Den strategi som jag föreslår i min handlingsplan innebär följande: all personal bör minst ha yrkesutbildning på gymnasial nivå, undersköterska bör bli ett reglerat yrke, yrkesutbildning på gymnasial nivå behöver utökas betydligt, ett nationellt system för validering behöver genomföras, en ökad andel av personalen bör ha vård- och omsorgsutbild- ning på högskolenivå, nationella specialistutbildningar för undersköterskor inom , samt utökad volym på dessa behövs, all vård- och omsorgsutbildning inom högskolan bör ha ökade inslag av gerontologi och geriatrik, enhetscheferna bör ges bättre utbildning och färre medarbetare för att bättre kunna leda verksamheten, det nationella stödet till livslångt lärande behöver förbättras, huvudmän och privata utförare behöver förbättra anställ- ningsvillkor och arbetsförhållanden, det krävs en utvecklad regional och nationell samordning i behovsanalys och planering av kompetensförsörjningen. Min bedömning är att dessa förändringar sammantaget kommer att bidra till ökad samhällsekonomisk effektivitet. Jag har tidigare redovisat uppgifter som visar att ökad yrkeskompetens hos perso- nalen bidrar till bättre kvalitet (se kapitel 8.2). Lönespridningen bland de yrkesgrupper som är verksamma inom kommunernas vård och omsorg om äldre är relativt små. Förändring av sammansätt- ningen av personalen från en betydande andel utan yrkesutbildning till fler med yrkesutbildning och med eftergymnasial yrkesutbild- ning kommer att medföra vissa merkostnader, men effekterna i form av ökad kvalitet bedöms kompensera detta. Härmed bör effektiviteten öka. En grundläggande förutsättning i kompetensförsörjningen är att skapa ett tillräckligt utbud av arbetskraft för att huvudmän och privata utförare ska kunna rekrytera yrkeskompetent personal. Staten och kommunerna har här ett gemensamt ansvar för detta. Mina förslag innebär att staten genomför åtgärder för att förändra innehållet i yrkesutbildningar, påverkar dimensioneringen av dem, bidrar till nationell likvärdighet och skapar bättre strukturer för stöd till huvudmännen i kompetensförsörjningen och i planeringen. Kommuner och privata utförare har ansvaret att skapa sådana anställningsvillkor och arbetsförhållanden att yrkeskompetent personal söker sig till verksamheten och stannar kvar inom den. Mitt förslag är att staten stimulerar utvecklingen inom detta om- råde genom att i uppföljningen av handlingsplanen redovisa ut- vecklingen för några viktiga indikatorer. Sammantaget är det min bedömning att det bästa sättet att möta framtida utmaningar inom vården och omsorgen om äldre, i ett samhällsekonomiskt perspektiv, är att skapa goda förutsättningar för huvudmännens och privata utförares kompetensförsörjning genom gemensamma och uthålliga åtgärder av det slag som jag föreslagit. Ekonomiska konsekvenser för staten Det är statens ansvar att tillhandahålla högre utbildning. Jag har i avsnitten 8.11 och 8.12 visat att innehållet i de utbildningar som flertalet enhetschefer och biståndshandläggare har, inte fullt ut motsvarar de krav på yrkeskompetens som bör ställas på dessa chefer och handläggare. Mitt förslag om att införa en nationell ledarskapsutbildning för enhetschefer inom den av kommunerna finansierade vården och omsorgen om äldre medför nya statliga kostnader. bär att utbildningen bör omfatta cirka 2 000 nya enhetschefer per år5 , som ska genomföra en utbildning på kvartsfart . Den ledarskapsutbildning som upphandlades av och som bedrevs vid tre lärosäten –2015 kostade per utbildningsplats . Om 2 000 chefer påbörjar den tvååriga ledarskapsutbildningen på kvartsfart blir kostnaden, givet en kostnad per utbildning på , 2020 och –2025 för att kosta . Den sam- manlagda kostnaden för åren 2020–2026 blir , inklusive till för att planera, genomföra och följa upp utbildningen. Därefter kommer volymen på ledarskapsutbildningen kunna minskas, då befintliga enhets- chefer bedöms ha fått möjlighet att genomgå utbildningen. Åren efter 2026 behöver utbildningen endast motsvara nyrekryteringar. Mitt förslag om att tillhandahålla en nationell utbildning på högskolenivå för biståndshandläggare inom äldreomsorgen medför nya statliga kostnader. Förslaget innebär att utbildningen bör om- fatta drygt 500 biståndshandläggare –2027, dvs.