sou · H5B324 · 2017-03-28 00:00:00 — När verksamheten är uppdelad på olika länder brukar det talas om globala värdekedjor. För många företag sker ett flertal (och en växande andel) av dess värdeskapande aktiviteter utanför det egna företaget och/eller utanför landet där det huvudsakligen är lokaliserat.16 Outsourcing och flytt av verksamhet utomlands Förekomsten av flytt av verksamhet utomlands och följden för jobb på den svenska arbetsmarknaden har undersökts på olika håll. har undersökt perioden –2004 och framhåller att det då försvann cirka 120 000 jobb som en direkt konsekvens av att produktionen flyttades från landet. Indirekta effekter, såsom minskad efterfrågan hos svenska underleverantörer, ledde till att ytterligare cirka 180 000 jobb försvann, varför det således försvann totalt cirka 60 000 jobb per år.17 En annan rapport på samma tema framhåller svårigheterna med att bedöma omfattningen av företagens omlokalisering och outsourcing. I rapporten visas bl.a. att olika mätmetoder ger olika resultat och enligt författarna finns det inte någon perfekt mätmetod. Som en jämförelse till Svenskt Näringslivs metod, som visar att 69 200 jobb försvann från till följd av flytt av produktion 2005, lyfts andra mätmetoder fram som pekar på att det handlade om 2 000–4 000 jobb. Enligt rapporten kan olika metoder bidra till ökad förståelse och ge en indikation på omfattningens relativa storlek.18 Även SCB har gjort vissa undersökningar om svenska företags flytt av verksamhet till andra länder. Resultaten indikerar att flytt av verksamhet till andra länder har negativa konsekvenser för arbets- marknaden i . Ungefär 6 200 jobb förlorades enligt under- sökningen på grund av flytt av verksamhet 2009–2011. Det mot- svarade ett av 250 jobb i näringslivet. hade av företagen i den undersökta populationen flyttat verksamhet utomlands. De undersökta företagen bestod av företag med 100 anställda eller fler och fanns inom samtliga branscher 16SCB (2014b), s. 13 f. 17Svenskt Näringsliv (2005), s. 25 f. 18Mattila och Strandell (2006), s. 47 f. Se även (2006) s. 21 f. Övergripande trender på den svenska arbetsmarknaden utom finansbranschen.19 En annan studie av SCB för perioden –2004 visade på en liknande omfattning av flytt av verksamhet och förlorade jobb.20 En skillnad mellan de olika perioderna är att det 2002–2004 i stort sett bara var industriföretag som flyttade verksam- het medan det 2009–2011 var lika vanligt att företag inom bygg- och tjänstesektorn flyttade verksamhet utomlands. I fråga om vilken typ av verksamhet som har flyttats gäller för både industrin och bygg- och tjänstesektorn att stödverksamhet flyttades utomlands i störst utsträckning –2011. Det är ett tyd- ligt skifte mot 2001–2006, då det var vanligare att kärnverksamhet flyttades utomlands. Utvecklingen kan möjligen förklaras av att kärnverksamhet till stor del redan har flyttats utomlands och att situationen gått över till en andra våg då även tjänster flyttas till andra länder. I den andra vågen har även den internationella kun- skapsöverföringen tilltagit, vilket bl.a. visar sig genom att administ- rativa funktioner och ledningsfunktioner är den tjänsteverksamhet som flyttades utomlands i störst utsträckning –2011. Det gäller både för industrin och för bygg- och tjänstesektorn. Även FoU- tjänster och tjänster inom informations- och kommunikations- teknik flyttades i relativt stor utsträckning.21 Från arbetstagarhåll har bl.a. Unionen undersökt förekomsten av outsourcing på den svenska arbetsmarknaden. I sin branschbarometer22 ställde Unionen särskilt frågor om outsourcing. Av undersökningen framgick att av före- tagen hade flyttat verksamhet . Tillverkning (38,) och it-support (23,) tillhörde de vanligaste verksamhetstyperna att flytta. Av företagen som hade flyttat verk- samhet hade gjort det inom och till ett annat land. Siffrorna indikerar således att vissa företag hade flyttat verksamhet både inom och utom . I undersökningen ställdes även frågan om företagen planerade att flytta verksamhet . svarade att det fanns sådana flyttplaner.23 19SCB (2013). 20SCB (2006). 21SCB (2013). 22Branschbarometern bygger på information som rapporteras från Unionens fackklubbar, vilka representerar företag med sammanlagt fler än 450 000 anställda. 23Unionen (2013). Övergripande trender på den svenska arbetsmarknaden I en gemensam rapport framtagen av parterna inom industrin fram- hålls utvecklingen inom deras sektor. Enligt rapporten är det bl.a. fler indirekt än direkt sysselsatta i industrin. Vidare är av de svenska leverantörerna till industrin i leverantörer av tjänster medan levererar varor. Siffrorna visar även att tjänsteinnehållet i industrin är omfattande och att industrin och industrins leverantörers produktion innehåller tjänster i en större omfattning . Överlag har det skett en specialisering inom industrin vilket har fört med sig att produktionsprocessen har blivit mer uppdelad och sker i olika steg och ofta i olika länder. I statistiken kan denna strukturomvandling ses bl.a. genom en ökad andel inköp av varor och tjänster i förhållande till produktions- värdet. Tjänster som tidigare utfördes internt i företagen (och då dök upp i statistiken som förädlingsvärde i dessa företag) köps nu i större utsträckning in från antingen koncerninterna eller externa företag. I rapporten konstateras vidare att behov av större flexibilitet bl.a. har bidragit till att utnyttjandet av enmanskonsulter och olika typer av uppdragstagare har ökat. Utvecklingen mot fler underleve- rantörer och/eller uppdragstagare anses också vara en viktig förklar- ing till den snabba ökning av antalet jobb i små- och soloföretag som ägt rum . Enligt rapporten fokuse- rar företagen i allt högre grad på sin kärnverksamhet, och köper in kompletterande resurser och kapacitet.24 Outsourcing av producenttjänster inom industrin har uppmärk- sammats även från forskarhåll. I det sammanhanget har det fram- hållits att industrins outsourcing av producenttjänster ligger bakom en stor del av den privata tjänstesektorns tillväxt de senaste decen- nierna.25 I det föregående har relativt stort fokus lagts på utvecklingen inom industrin och dess tjänsteleverantörer. Outsourcing är dock en företeelse som inte är begränsad till vissa branscher eller samhälls- sektorer utan är spridd över hela arbetsmarknaden. Statskontoret har t.ex. i en studie undersökt outsourcing av statlig kärnverksamhet.26 I studien konstateras att outsourcing inom det offentliga omsätter 24Almega, , Ingenjörer, (2015). 25Se t.ex. (2010). 26Statskontoret (2015b). Övergripande trender på den svenska arbetsmarknaden har t.ex. beräknat de offent- liga upphandlingspliktiga inköpen 2012 till 625 miljarder kronor.27 En del av denna summa utgörs av outsourcing av statlig kärnverk- samhet. I sin studie granskade Statskontoret åtta myndigheter – , , Trafikanalys, Tillväxtanalys, Skol- verket, , Kriminalvården och Arbetsförmedlingen – och konstaterar att samtliga dessa har outsourcat en ansenlig del av sin kärnverksamhet. utför en outsourcingbarometer28 inriktad på verksamheten hos små och medelstora företag samt kommuner. Av undersökningen som genom- fördes 2014 framgår att av företagen och av kommunerna lägger ut delar av sin administration på externa aktörer. Motsvarande siffror var för företagen och för kommunerna. När det gäller vilken typ av verksamhet som outsourcas ser det enligt Vismas undersökning ut på följande sätt 2014. Källa: (2014). Att it-tjänster är något som outsourcas i stor utsträckning framgår även av SCB:s årliga undersökning av företagens utgifter för it. Undersökningen visar bl.a. att en trend är att företag i något större utsträckning än tidigare köper sina it-tjänster externt från bolag utanför koncernen. Undersökningens resultat visar att andelen externa it-tjänster 2014 hade ökat jämfört med från cirka två tredjedelar till nära tre fjärdedelar. 27Konkurrensverket och (2015). Se t.ex. forskningsrapporten (2015) för en alternativ beräkning, där bl.a. svårigheten i att beräkna om- fattningen av de offentliga inköpen tas upp. 28Visma (2014). Outsourcingbarometern bygger på en enkät som genomförs bland små och medelstora företag samt kommuner i . Enkäten 2014 besvarades av 801 företag och Övergripande trender på den svenska arbetsmarknaden en liten minskning i andelen externa it-tjänster. Under både 2014 och 2015 köpte företagen it-tjänster för över 50 miljarder kronor.29 Andra former av outsourcing En annan utveckling som har uppmärksammats på den svenska arbetsmarknaden är att det verkar ha blivit vanligare att beman- ningsföretag utöver att hyra ut personal också ägnar sig åt entre- prenadverksamhet, eller med andra ord outsourcing. I sådana fall kan det ibland vara svårt att avgöra var gränsen går mellan entre- prenad och bemanning. Vidare är det komplicerat att hålla isär före- teelserna i SCB:s statistik på grund av hur statistiken är utformad.30 I linje med detta har även Teknikföretagen noterat att gränsen mellan bemanningsföretag och konsultbolag inte är knivskarp och att det har blivit allt svårare att definiera vad som är vad. Teknikföretag på den svenska arbetsmarknaden skiljer dessutom i minskande utsträckning på inhyrning från konsult- respektive be- manningsföretag och kallar ofta även inhyrd produktionspersonal för konsulter.31 Vid samtal med utredningens referensgrupp har det vidare fram- kommit att det på den svenska arbetsmarknaden förekommer att företag lägger ut tjänster på entreprenad men behåller arbetsledningen i någon utsträckning. I dessa samtal har det fram- hållits att även denna företeelse, som kan beskrivas som en särskild typ av outsourcing i gränslandet mellan uthyrning och entreprenad, är en trend på den svenska arbetsmarknaden. En ytterligare form av outsourcing kan bestå i att via digitala plattformar organisera arbetsuppgifter till en stor grupp potentiella utförare. Denna företeelse behandlas utförligt i kapitel 11. 29SCB (2015a) och (2016b). 30Se t.ex. (2013), s. 11 f. och 24 f. 31Teknikföretagen (2015), s. 10. Övergripande trender på den svenska arbetsmarknaden 6.3.3Samtal med arbetsmarknadens parter Av de arbetstagarorganisationer som utredningen har träffat har en klar majoritet berättat att outsourcing förekommer i någon form i deras respektive branscher. Exempel på områden där det upplevs som vanligt förekommande är byggbranschen, städbranschen, skogs- arbete och inom industrin. Ett annat område som har lyfts fram är journalistisk verksamhet, där t.ex. redigering har outsourcats utom- lands för att sänka kostnader. En rapport om outsourcing har också tagits fram på uppdrag av Svenska Journalistförbundet.32 Out- sourcing förekommer enligt organisationerna både i form av att delar av kärnverksamheten läggs ut på entreprenad och att olika typer av stödtjänster, såsom städ eller administration, köps in från externa aktörer. Vissa arbetstagarorganisationer har framhållit att outsourcing i vissa fall möjligtvis sker genom anlitande av s.k. falska egenföretagare (se avsnitt 6.4). Även majoriteten av de arbetsgivarorganisationer som utred- ningen har träffat har framhållit att outsourcing förekommer på stora delar av den svenska arbetsmarknaden. Några exempel på områden som särskilt har framhållits är byggbranschen och detaljhandeln. Det är inte ovanligt att företag i någon utsträckning ersätter en del av sina anställda genom att outsourca delar av sin verksamhet och lägga ut den på entreprenad. I det sammanhanget har det påpekats att det klassiska förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare ersätts med något annat när stora delar av verksamheter blir outsourcade. Vid utredningens samtal med arbetsmarknadens parter har det således framkommit en relativt enig bild av att outsourcing är en företeelse som har varit spridd på den svenska arbetsmarknaden . Utvecklingen har gått mot att kärnan i före- tagen blir allt mindre i takt med att företagen lägger ut delar av sin verksamhet på entreprenad och köper in vissa tjänster som tidigare låg inom företagen. Både på arbetstagar- och arbetsgivarsidan har det framhållits att en följd av utvecklingen är att det på vissa arbets- platser är fler aktörer verksamma än vad som var fallet tidigare. Det har också framhållits att det ur arbetsmiljösynpunkt är viktigt att se till att samordningen inte brister. 32 (2016). Se även SOU 2014:55, t.ex. s. 206 f. och 226 f. för en utökad bild av hur och Medieföretagen uppfattar arbetsförhållandena i medie- branschen. Övergripande trender på den svenska arbetsmarknaden 6.4Egenföretagare och falska egenföretagare I det föregående har det bl.a. påpekats att det på den svenska arbets- marknaden finns ett övergripande mönster med att allt fler är verksamma inom små och medelstora företag. Utredningen går i detta avsnitt vidare med att undersöka de allra minsta enheterna i denna utveckling – egenföretagarna. används även benäm- ningen soloföretag för att beskriva företag utan någon utomstående anställd. Den här typen av företag utgör majoriteten av alla företag i och undersöks i det följande. I detta avsnitt undersöker utredningen även företeelsen med s.k. falska egenföretagare som nämns i utredningens direktiv. När det gäller omfattningen av egenföretagare på den svenska arbets- marknaden går det av statistik från att se en tydlig trend . Med utgångspunkt i statistik över antalet företag framgår att företag utan anställda har ökat markant i både antal och andel. Av statistik från SCB:s företagsdatabas framgår följande. Förutom mindre minskningar 1998–1999 och 2012–2013 har antalet företag vuxit –2016. Särskilt stora var ökningarna 1996–1997 och 2010–2011, beroende på bl.a. föränd- rade regler för att vara registrerad i momsregistret respektive änd- rade aktiveringsregler hos SCB. Övergripande trender på den svenska arbetsmarknaden det totala antalet företag har –2016 ökat från 62,9 pro- cent till . För att ge en mer rättvisande bild av antalet företag med aktiva egenföretagare exkluderas ibland företag som driver verksamhet inom jord- och skogsbruk eller fiske, eller som verkar inom okänd näringsgren. När detta görs visar statistiken att antalet företag utan anställda utgjorde av det totala antalet företag 1993. hade andelen ökat till . Ett annat sätt att undersöka utvecklingen för egenföretagare är att utgå från arbetsmarknadsstatistik och inom vilka grupper för- värvsarbetande klassificeras. Av SCB:s registerbaserade arbetsmark- nadsstatistik framgår att egenföretagare, i det här fallet personer med enskild firma och handels- och kommanditbolagsägare, vuxit från 181 015 personer 1993 till 299 205 personer 2015. Det är fler män (190 531) än kvinnor (108 674) som är egenföretagare. Ökningen har dock varit klart större bland kvinnor () än bland män () –2015. Vidare har ökningen sett till åldersgrupper varit tydligast i de övre åldersgrupperna med den kraftigaste ökningen i gruppen 65+ år. Ökningen kan i det fallet till stor del förklaras av metodförändringar i statistiken som särskilt påverkar personer som är genom att fler i den gruppen klassificeras som egna företagare. Vidare har fåmans- aktiebolagsdelägare som har sin huvudsysselsättning i det egna före- taget vuxit från 119 469 till 179 452 personer –2015. I den gruppen har ökningen både sett till antal och andel varit större för män än för kvinnor. Vidare har ökningarna för denna typ av egen- företagare sett till andel varit störst i åldersgrupperna . En möjlig förklaring till ökningen av egenföretagare på den svenska arbetsmarknaden kan vara en förändring av näringsbegreppet i 13 kap. 1 § inkomstskattelagen (1999:1229) som trädde i kraft . Enligt ett nytt andra stycke ska det vid bedömningen av om en upp- dragstagares verksamhet bedrivs självständigt särskilt beaktas vad som avtalats med uppdragsgivaren, i vilken omfattning uppdrags- tagaren är beroende av uppdragsgivaren och i vilken omfattning uppdragstagaren är inordnad i dennes verksamhet. I förarbetena till bestämmelsen anförde den dåvarande regeringen att det måste bli enklare att starta näringsverksamhet och få F-skatt, bl.a. för dem som har en eller ett fåtal uppdragsgivare. Det noterades vidare att kritik hade riktats mot att F-skattesystemet utgör en försvårande Övergripande trender på den svenska arbetsmarknaden faktor för dem som vill starta företag genom kravet på flera upp- dragsgivare som ofta ställs för att en verksamhet ska bedömas som näringsverksamhet.33 Lagrådet anmärkte att förändringen snarare var en kodifiering av gällande rättspraxis och att det därför kunde ifråga- sättas om förslaget skulle få avsedd effekt. Regeringen stod dock fast vid sin uppfattning att ett förtydligande av lagtexten sannolikt skulle leda till att fler skulle kunna få sin verksamhet bedömd som närings- verksamhet enligt inkomstskattelagens regler.34 fick 2013 av regeringen i uppdrag att utvärdera effekterna av den ändrade ordalydelsen av 13 kap. 1 § inkomstskatte- lagen. I uppdraget ingick även att utvärdera de nya reglernas effekter på bl.a. arbetstagarens ställning. skulle i det samman- hanget bl.a. inhämta kunskaper och erfarenheter från Arbetsmiljö- verket. I rapporteringen av uppdraget slogs fast att tidigare hade börjat tillämpa bestämmelserna i mindre restriktiv riktning och att lagändringen i sig inte medförde någon större förändring av näringsbegreppet. I rapporten konstaterades även att effekterna för arbetstagarnas ställning var små. Lagänd- ringen ansågs t.ex. inte ha haft någon direkt effekt för Arbetsmiljö- verkets möjligheter att utöva tillsyn i enlighet med AML. Arbets- miljöverket framförde dock i sammanhanget att en förskjutning mot fler egenföretagare på arbetsmarknaden behöver kompenseras genom att regler till skydd för yrkesverksamma i största möjliga utsträckning görs tillämpliga på alla som arbetar, oavsett anställ- ningsform eller verksamhetsform. I linje med det noterade även att det i utvärderingen framkommit en samstämmig bild av att det finns en tendens inom näringslivet och på arbets- marknaden som innebär att företag i högre grad ger uppdrag till personer med F-skatt i stället för att låta anställda utföra arbetet.35 2008/09:62, s. 7 f. 2008/09:62, s. 32 f. 35Skatteverket (2013), s. 2 f. och bilaga 2. Övergripande trender på den svenska arbetsmarknaden Som nämnts ovan lyfts s.k. falska egenföretagare fram i utredningens direktiv som något som förekommer på den svenska arbetsmark- naden. I direktiven beskrivs det som personer som utger sig för att vara egenföretagare men som egentligen borde betraktas som an- ställda. Företeelsen har uppmärksammats på olika håll och det har noterats att det såväl på den svenska som på den europeiska arbets- marknaden verkar förekomma huvudmän som kräver att den arbets- presterande parten driver egen verksamhet för att ett samarbete ska bli av, som arbetsuppgifterna i princip är identiska med dem som anställda utför. Situationen kan även vara sådan att den arbetspresterande parten ekonomiskt är helt eller i vart fall nästan helt beroende av en enda huvudman för sin inkomst. Ofta är skyddet för dessa egenföretagare begränsat i arbets- eller socialförsäkrings- rätten. Utifrån dessa utgångspunkter används ibland just begreppet falska egenföretagare för att beskriva företeelsen.36 Från annat håll har företeelsen beskrivits som dolda anställningar.37 På EU-nivå har frågan om falska egenföretagare bl.a. varit aktuell inom ramen för diskussioner om s.k. odeklarerat arbete. I ett beslut om att inrätta ett forum på området har och rådet förklarat att ”det är fråga om falskt egenföretagande när en person deklareras som egenföretagare men i själva verket uppfyller villkor som är typiska för ett anställningsförhållande, i syfte att und- vika vissa rättsliga skyldigheter eller skyldigheter att betala skatter och avgifter”.38 Även Eurofound har på EU-nivå undersökt situatio- ner där personer anlitas under viss benämning, t.ex. egenföretagare, men snarare uppfyller villkoren för en annan kategori, t.ex. arbets- tagare. Enligt en forskningsrapport är företeelsen särskilt framträ- dande hos egenföretagare och frilansarbetare, där 23 av 29 under- sökta länder (EU:s medlemsländer och ) upplevde en tydlig påverkan.39 36Ds 2002:56, s. 89. Se även SOU 2003:21, s. 42 och Ds 2003:27, s. 72. 37Thörnquist (2013), s. 37. 38Europaparlamentets och rådets beslut(EU) 2016/344 av om inrättande av ett europeiskt forum för att förbättra samarbetet när det gäller att bekämpa odeklarerat arbete, beaktandeskäl 8. 39Eurofound (2016), där det övergripande engelska begreppet ”fraudulent contracting of work” används. Övergripande trender på den svenska arbetsmarknaden En möjlig anledning till att vissa huvudmän vill anlita någon som egenföretagare i anställningsliknande situationer kan vara för att slippa tillämpa vissa regelverk. När det gäller en egenföretagares skydd enligt arbetstids- och arbetsmiljöreglerna gäller nämligen inte arbetstidslagen. För vissa chaufförer gäller dock lagen (2005:395) om arbetstid vid visst vägtransportarbete (vägarbetstidslagen), och AML gäller endast i begränsade delar.40 Som en del av Skatteverkets ovannämnda undersökning om ändringar i inkomstskattelagen intervjuade myndigheten ett antal handläggare. Några handläggare förklarade att det har blivit vanlig- are med ansökningar från personer som inte ser sig själva som före- tagare, men som uppger att det är ett krav från uppdragsgivaren att inneha en F-skattsedel för att det över huvud taget ska bli aktuellt att få uppdraget. Sådana ansökningar förekommer enligt undersök- ningen ofta i transport-, bygg- och städbranscherna. Detta slags ansökningar kan även komma från personer som arbetar som förare av entreprenadmaskiner. Även , som i likhet med lämnade upplysningar, hade iakttagit att potentiella arbetsgivare uppmanade arbetssökande att skaffa F-skattsedel.41 Ett förslag som har lyfts fram för att möta problem som kan följa med falska egenföretagare är den s.k. holländska modellen. Som namnet avslöjar härstammar modellen från och den är fram- tagen för att möta upplevda problem inom åkerinäringen. Kortfattat går modellen ut på att de som arbetar inom åkerinäringen ska vara anställda i det företag som utför transporten. Modellen har även varit föremål för debatt i Sverige42 och som ett led i det fick Trans- portstyrelsen i uppdrag att redovisa fördjupade analyser om regelefterlevnaden inom yrkestrafiken på väg. I en delrapport från Transportstyrelsen diskuterades och av- färdades den holländska modellen när det gäller (lagliga) cabotage- transporter.43 konstaterades att när det gäller olaga cabotage och olaga yrkesmässig trafik, dvs. då det kan anses röra sig om ett utländskt transportföretag som är i det närmaste etablerat i 40Se vidare kapitel 4, där bl.a. arbetstagarbegreppet behandlas. 41Skatteverket (2013), s. 10 och 20. 42Se t.ex. bet. 2012/13:TU16, s. 12 f. och 2013/14:TU14, s. 31 f. samt prop. 2013/14:234, s. 23. 43Med cabotagetransport avses yrkesmässig tillfällig inrikes godstransport, jfr artikel 2.6 i och rådets förordning (EG) nr 1072/2009 av om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för godstransporter på väg (omarbetning). Övergripande trender på den svenska arbetsmarknaden och här driver sin verksamhet, skulle frågan kunna aktualiseras i samband med situationer med s.k. falska egenföretagare och andra mer anställningslika omständigheter. I delrapporten behandlades även rättsfallet AD 2013 nr 92 (se nedan) och ifrågasattes om det finns behov av en reglering liknande den holländska. Transport- styrelsen menade att det tvingande arbetstagarbegreppet i svensk rätt tillförsäkrar förare de villkor som de skulle få genom ett anställ- ningsavtal. I rapporten ifrågasattes även om det är möjligt och ens eftersträvansvärt att reglera ett specifikt yrkesområde.44 När frågan togs upp i en proposition an- slöt sig regeringen till Transportstyrelsens bedömning. Regeringen anförde även att det på den svenska arbetsmarknaden vore främ- mande att förbjuda uppdragstagare i en viss bransch.