sou · H5B39 · 2017-02-24 00:00:00 — Regeringen gav (SiS) och Specialpedagogiska skolmyndigheten (SPSM) i uppdrag att pröva en strukturerad modell för skolsamverkan 2013–2015. Arbetet resulterade i en modell med namnet SiSam och riktar sig till elever placerade på särskilda ungdomshem, institutionsboenden för tvångsvård. I modellen samverkar SiS ungdomshem med och skolan i hemkommunen. Målet för samverkan är att de placerade ungdomarnas skolgång ska löpa på utan avbrott, och att de ska få den utbildning de har rätt till och behöver. Sju rutiner har tagits fram för arbetet som anger hur de tre parterna ska samverka inför, under och efter placering. Arbetet har visat på positiva resultat i uppföljningar som gjorts efter projektstart. Samverkan mellan parterna sker i högre grad, och av de elever som skrivits ut från SiS ungdomshem går något fler i skolan efter utskrivningen jämfört med tidigare. Modellen är nu integrerad i ordinarie verksamhet i SiS och SPSM och myndigheterna fortsätter att implementera den. Det finns indikationer på att modellen även fungerar för andra placeringar och kan användas för elever i samhällsvård generellt. De två myndigheterna föreslår mot denna bakgrund att de 50 kommuner som arbetar med SiSam blir pilotkommuner för fortsatt utveckling av modellen och för att pröva detta.9 En annan modell för samverkan är Skolfam som riktar sig till familjehemsplacerade barn i förskoleklass till och med mellanstadiet och vars familjehemsplaceringar förväntas bli långvariga. Modellen utvecklades ursprungligen i och är nu spridd till 26 kommuner. Det är ett långvarigt och strukturellt stöd till familjehemsplacerade barn. Arbetet innebär en samverkan mellan skol- och socialförvaltningar. Syftet är främst att främja barnens skolprestationer, men arbetsmodellen ska även bidra till att främja barnens välmående. Modellen utgår från en manual och ett ramverk. Det nationella samarbetet kring Skolfam drivs med stöd av Stiftelsen och koordineras av en nationell samordnare. har på uppdrag av gjort en effektutvärdering av modellen. Utvärderingens syfte var att beskriva och undersöka effekterna av Skolfam i jämförelse med effekterna av ordinarie kommunalt stöd bland familjehemsplacerade barn. Resultaten av utvärderingen visar få signifikanta förbättringar i förhållande till jämförelsegruppen. De resultat som var signifikanta pekar emellertid mot att Skolfam bidrar till små förbättringar när det gäller vissa förmågor samt att Skolfam fungerar som en bättre skyddsfaktor mot negativ utveckling, jämfört med ordinarie kommunalt stöd bland familjehemsplacerade barn. Enligt skulle emellertid den genomförda studien behöva upprepas med större undersökningsgrupper för att resultaten ska kunna betraktas som säkerställda. rekommendation är att Skolfam fortsatt utvärderas kontinuerligt för att säkerställa kvaliteten i arbetet och att verksamheten utvärderas än för att undersöka de långsiktiga effekterna.10 9Statens institutionsstyrelse (2016). Slutredovisning av regeringens uppdrag till och Specialpedagogiska skolmyndigheten – att utveckla och pröva en samverkansmodell för skolverksamheten. 10Socialstyrelsen & (2016). Effektutvärdering av arbetsmodellen Skolfam bland familjehemsplacerade barn i , se även Stiftelsen webbsida (2017). /projekt/skolfam/ Alla barn och unga i samhällets vård har rätt till en obruten skolgång. Förebyggande arbete för att stärka skolgången kan leda till att färre unga riskerar att hamna utanför utbildning och arbete samt möjligheter för de unga som redan är utanför att komma tillbaka till utbildning. Samordnaren bedömer att SiSam-modellen för barn på SiS särskilda ungdomshem fortsatt bör utvecklas och effekterna utvärderas. Vidare bör skolsamverkan enligt SiSam-modellen för barn i HVB-hem och familjehem systematiskt prövas och effekterna utvärderas. Detta föreslår även den Nationella samordnaren för den sociala barn- och ungdomsvården. Likaså anser Samordnaren att Skolfam fortsatt bör utvärderas . Ett sådant systematiskt utvecklingsarbete kommer ge underlag för att bedöma effekterna av de olika modellerna samt för beslut om vilken eller vilka modeller som ger goda långsiktiga förutsättningar för barn och unga i samhällets vård att etablera sig. I arbetet bör bland annat relevanta myndigheter såsom SiS, SPSM, och ingå liksom SKL. 8.5Mål och indikatorer för arbetet med unga som varken arbetar eller studerar Samordnarens bedömning: Nya mål och indikatorer bör formuleras för arbetet med unga som varken arbetar eller studerar. Skälen för Samordnarens bedömning: Nya mål och indikatorer bör formuleras för arbetet med unga som varken arbetar eller studerar. Det behöver finnas gemensamma mål och indikatorer för att ett samordnat stöd ska kunna utvecklas och nationell, regional och lokal samverkan förbättras. Gemensamma mål och indikatorer kan bidra till en styrning mot utvecklad samverkan och samordning samt stärka vissa perspektiv och prioriteringar. En bättre uppföljning av stödet till unga ger möjlighet att bedöma om de insatser och åtgärder som genomförs leder till positiva förändringar, ökad kvalitet i insatser, ett helhetsperspektiv och ett bättre samordnat stöd. Stödet till unga som varken arbetar eller studerar omfattar flera politikområden och går tvärs igenom förvaltningsstrukturer. Det behövs mål som omfattar såväl de unga som varken arbetar eller studerar som de unga som riskerar att hamna i situationen. förstärka kopplingen mellan dessa där resultaten av uppföljning av indikatorer avseende unga som varken arbetar eller studerar kan ge underlag för förstärkning av det förebyggande arbetet och utvecklad samverkan. Preliminära mål som Samordnaren överväger är: •Barn och unga får ett bra förebyggande stöd och tidiga insatser med en tydligare koppling till och fokus på framtida etablering i samhället. •Unga som varken arbetar eller studerar får stöd som är evidensbaserat, som är anpassat till deras behov och som stärker framtida etablering i samhället. •Andelen unga som kommer i studier, arbete eller meningsfull sysselsättning ökar. Samordnaren kommer att se över ett fåtal möjliga mål och indikatorer inför slutbetänket. Målen kan komma att relateras till andra relevanta policyområden eller initiativ. I exempelvis Agenda 2030 är flera av målen och delmålen relevanta. Mest tydligt är delmålet inom området anständiga arbetsvillkor och ekonomisk tillväxt som innebär att väsentligen minska andelen ungdomar som varken arbetar eller studerar till 2020.11 8.6Behov av fler effektstudier Samordnarens bedömning: Det finns behov av fler avgränsade studier om vilka effekter olika insatser har för olika delar av ungdomsgruppen, särskilt när det gäller unga med omfattande och komplexa behov där kunskap saknas. Skälen för Samordnarens bedömning: Det finns en omfattande forskning kring risk- och skyddsfaktorer för att hamna utanför studier och arbete och kring vikten av tidiga insatser. är forskningen begränsad när det gäller effekten av insatser som syftar till att unga ska påbörja eller återuppta studier eller etablera sig i 11 (2015). Att förändra vår värld: Agenda 2030 för hållbar utveckling. Bilaga 3 till regeringsbeslut (Fi2016/01355/SFÖ). Mer kunskap om effekter av insatser för olika delar av målgruppen skulle skapa ett bättre underlag i val och utformning av insatser för att underlätta ungas etablering. Det handlar om att försäkra sig om att de insatser som samhället erbjuder, och ibland kräver att unga ska delta i som motprestation för ersättningar, faktiskt stödjer deras etablering. Tydligare indikationer på vilka insatser som är verksamma för olika delar av ungdomsgruppen kan innebära stora vinster både för den enskilde och för samhället i stort. Då kostnader för att genomföra regelrätta effektstudier är betydande kan det finnas anledning att fokusera på unga med särskilt stora och komplexa stödbehov. Effektstudier bör också genomföras i form av på förhand väl planerade och avgränsade undersökningar. Det är viktigt att ta tillvara de erfarenheter som kommer fram genom andra effektstudier såsom den omfattande studie som och Arbetsförmedlingen bedriver kring insatser för unga med aktivitetsersättning på grund av nedsatt arbetsförmåga. Det är också centralt att gå från att främst utvärdera tillfälliga projekt till att fokusera mer på att öka kunskaperna om de ordinarie insatser som erbjuds unga. I knyts sällan mer omfattande utvärderingar och forskning till ordinarie verksamhet. Många rapporterar endast antalet ungdomar i utbildning eller arbete, utan att jämföra dem med resultaten kopplat till randomiserade kontrollgrupper, vilket gör det svårt att bedöma effekter. Detsamma gäller för innehållet och effekterna av kommunala program och insatser för unga, folkhögskolornas arbete och insatser som erbjuds av civilsamhällesaktörer. Detta gör det svårt att identifiera och dela framgångsrikt arbete mellan olika aktörer. 8.7Utvärdera stora nationella satsningar på förbättrad samverkan Samordnarens bedömning: Stora nationella satsningar på förbättrad samverkan bör utvärderas. Skälen för Samordnarens bedömning: Stora strukturella förändringar kan påverka kvaliteten i insatser, förutsättningarna för samverkan såväl som förutsättningar för aktörer att genomföra sina uppdrag. Förändringarna kan även påverka målgruppen för verksam- Vid stora organisatoriska förändringar tar det ofta tid innan de avsedda långsiktiga effekterna uppnås. Detta har bland annat blivit tydligt i den utvärdering som gjorts av den nya myndighet, Arbeidsog velferdsforvaltningen (NAV), som skapades i genom en samlokalisering av norska , Arbetsförmedlingen och kommunernas socialtjänst. Reformens övergripande mål var att få fler i arbete och aktivitet, minska bidragsberoendet, förenkla och anpassa tjänsterna utifrån brukarnas behov samt att skapa en enhetlig och mer effektiv arbetsmarknads- och välfärdsförvaltning. Förändringen var en förvaltningspolitisk och socialpolitisk reform och utvärderades . Resultaten visar att reformen har varit krävande och att det tar tid att uppnå önskade effekter.12 Enligt Samordnaren bör stora nationella satsningar på förbättrad samverkan utvärderas, både avseende effekter för målgruppen och påverkan på organisations- och strukturnivå. Mot bakgrund av den tid som förändringar kräver är det viktigt med balanserade förväntningar på effekter. Utvärderingar är viktiga för att bygga ett kunskapsbaserat arbete. De kan bidra till ett lärande och en långsiktig utveckling av stöd och insatser samt till policyutveckling. Det finns flera pågående satsningar som är intressanta att dra lärdom av för att utveckla arbetet kring unga som varken arbetar eller studerar. har Statskontoret fått uppdraget att utvärdera genomförandet och effekterna av åtgärderna i regeringens strategi Vägar framåt, i vilken Samordnaren ingår som en åtgärd.13 Vidare har Inspektionen för socialförsäkringen fått i uppdrag att utvärdera samordningsförbundens organisering och verksamhet.14 Samordnaren anser att även Dua bör utvärderas. Utvecklingen av den lokala samverkan kring arbetsmarknadspolitiken genom lokala överenskommelser mellan Arbetsförmedlingen och kommuner inom ramen för Dua är mycket viktig. Dua har själv lyft värdet och behovet av utvärdering men något beslut om det har ännu inte fattats. Samordnaren föreslår att Statskontoret får i uppdrag att genomföra 12Norska regeringens webbsida (2017). /no/tema/pensjon-trygd-og- sosiale-tjenester/nav-reformen/id604957/ 13Regeringsbeslut (U2016/05414/UF). Uppdrag att utvärdera genomförandet och effekter av åtgärderna i strategin för unga som varken arbetar eller studerar. 14Regeringsbeslut (S2011/08687/SF, S2016/07776/RS (delvis)). Regleringsbrev för avseende Inspektionen för socialförsäkringen. Utvärderingen bör behandla såväl effekter på individnivå som på organisations- och strukturnivå. Utvärderinge bör omfatta frågor om kostnadseffektivitet, betydelsen av delegationen och sekretariatet som intermediär för samverkan och eventuella bieffekter. Syftet med utvärderingen bör vara att bidra till ett lärande för att fortsätta utveckla det nödvändiga samarbetet mellan Arbetsförmedlingen och kommunerna men också ett mer generellt lärande om förvaltningspolitiskt utvecklingsarbete. Några av de ESF-finansierade satsningarna såsom Sysselsättningsinitiativet för unga, Plug In 2.0 och #jagmed bör också utvärderas. De innehåller intressant samverkan mellan olika nivåer där den regionala nivån i projekten har en viktig roll vilket skulle vara relevant att följa upp och utvärdera. En sådan utvärdering bör även innehålla frågor om effekter för målgruppen. Här pågår en dialog mellan Samordnaren och . 8.8Systemsynsätt i behandling av utredningars förslag Samordnarens bedömning: bör det inför kommande beslut göras en samordnad analys utifrån ett systemsynsätt av förslag flera statliga utredningar har lämnat eller kommer att lämna som syftar till att förebygga respektive bättre möta barn och ungas behov av stöd. Skälen för Samordnarens bedömning: Stödsystem för barn och unga behöver hänga ihop och bidra till ett likvärdigt stöd för alla. Flera statliga utredningar har lämnat eller kommer att lämna förslag om hur stödet till barn och unga kan förstärkas. Flertalet av dessa nämns i avsnitt 7.3.3. exkluderas unga som varken arbetar eller studerar ofta i de analyser som görs. Det är centralt att från tidig ålder tillämpa ett etableringsperspektiv för att förhindra att unga hamnar utanför studier och arbete, liksom att fokusera på att stärka vägarna vidare. Det krävs ett helhetsperspektiv på stödet till barn och unga och ett och samordnat stöd. Samordnaren bedömer att det inom bör göras en analys utifrån ett systemsynsätt av utredningars förslag som syftar till att förebygga respektive bättre möta barn och ungas be- hov av stöd inför kommande beslut om nya insatser och förändrad lagstiftning. Detta i syfte att säkerställa ett helhetsperspektiv som inkluderar alla unga. Inom berörda departement, främst Social-, Utbildnings- och , behöver det skapas en gemensam överblick över de utredningar som lämnat eller kommer att lämna förslag som avser barn och unga i åldern 0–. Vidare behöver det tas fram en plan för hur beredningen av dessa förslag kan ske utifrån ett systemsynsätt. I analysen av förslagen bör det ingå att beakta konsekvenserna av olika förslag för samtliga barn och ungas möjligheter samt likvärdiga tillgång till stödet. 8.9Verksamhetsnära stöd till kommuner och landsting Samordnarens bedömning: Kommunernas och landstingens arbete med unga som varken arbetar eller studerar bör förstärkas genom ett verksamhetsnära stöd. Skälen för Samordnarens bedömning: I de möten Samordnaren haft med kommunala aktörer och verksamheter framkommer ett tydligt behov av ett samlat stöd för att bistå dem i deras utveckling av insatser för unga som varken arbetar eller studerar. Det behövs främst stöd kring kunskapsutveckling, kvalitet i insatser samt kompetensförsörjning. Samordnaren ser att arbetet med unga som varken arbetar eller studerar bör förstärkas genom ett verksamhetsnära stöd för utveckling och implementering. Det handlar både om att bidra med kunskap och perspektiv men också om att driva på utvecklingen. Med ett implementerings- och kunskapsstöd behöver inte varje kommun eller landsting hitta sina egna lösningar utan kan genom stöd och erfarenhetsutbyte lära av varandra. Det är särskilt viktigt för kommuner som inte själva har möjligheter eller resurser. Samordnaren har i samarbetskommunerna kunnat bidra till dialog kring övergripande frågor kring barn och unga som omfattar hela kommunen. Flera av dessa kommuner har kommit långt i arbetet kring unga som varken arbetar eller studerar. Sannolikt behöver kommuner som inte kommit lika långt i sitt arbete ännu mer stöd. Samordnarens enkät till kommunerna med anledning av det kommunala aktivitetsansvaret bekräftas behovet av stöd då många bland annat efterlyser stöd för att implementera nya insatser och åtgärder och att ta fram ny kunskap om ungas utveckling och etablering. Det finns också behov av externt stöd kring processledning och verksamhetsutveckling. Det framkommer bland annat i dialog med Pluginnovation och regionala projektledare i större ESF-finansierade projekt. Det finns intressanta erfarenheter från bland annat den Nationella samordnaren för den sociala barn- och ungdomsvården på hur ett sådant stöd kan se ut. Det handlar bland annat om att stimulera och inspirera till utveckling, sprida framgångsfaktorer samt återkoppla erfarenheter nästa beslutsnivå. Deras arbetsmetod har lett till nya kunskaper, perspektiv och diskussioner om den sociala barn- och ungdomsvården och dess behov av utveckling. ansvarar Pluginnovation, Temagruppen Unga i arbetslivet och Välfärdscenter för att sammanställa kunskap och de ger i vissa fall stöd till implementering. Både Pluginnovation och Temagruppen är projektfinansierade och avslutas det närmaste året. Det krävs att ett liknande stöd även finns . Samordnaren kommer att i dialog med relevanta parter vidareutveckla möjliga former, organisering med mera för ett sådant stöd. Samordnarens arbete pågår fram . I detta avslutande kapitel beskrivs kortfattat kommande arbete och prioriteringar. Arbetet har i hög grad varit inriktat på dialog och att skapa möten med och mellan aktörer. Arbetet går in i en annan fas med fokus på utredning och utarbetande av förslag till fortsatta åtgärder samt ett framtida samordnat stöd. Detta innebär att flera aktiviteter och samarbeten med olika aktörer kommer få en tydligare inriktning mot att diskutera och ge underlag för sådana förslag. Samordnaren har under sitt första år samlat på sig en rad erfarenheter om vilka problem och utvecklingsområden som finns för att åstadkomma ett långsiktigt stöd för unga som varken arbetar eller studerar. Dessa erfarenheter kommer att analyseras vidare och redovisas i slutbetänkandet. Samordnaren kommer dels att fokusera på insatser som direkt påverkar enskilda individer och möjligheten till kvalitativt och likvärdigt stöd, dels på att utreda och ge förslag på framtida strukturer för att fortsatt stärka och samordna arbetet. I följande avsnitt utvecklas det fortsatta arbetet något. Utveckla samverkan och former för ett samordnat stöd Flera samhällssektorer har betydelse för att öka andelen unga som kommer i studier, arbete eller meningsfull sysselsättning. För att synliggöra och ta tillvara det arbete som sker på olika nivåer och av olika aktörer kommer Samordnaren fortsatt verka för ett systemsynsätt. Det är viktigt att tydligt belysa de strukturella utmaningar som behöver tacklas för att bättre möta behoven hos unga som varken arbetar eller studerar. Samordnaren ser bland annat vikten av att uppmärksamma konkreta hinder när det gäller regel- verk och dylikt som försvårar ett systemsynsätt med utgångspunkt i individen. För många kommuner är gruppen nyanlända en särskilt viktig målgrupp i arbetet kring unga som varken arbetar eller studerar i stort liksom för arbetet med det kommunala aktivitetsansvaret. Samordnaren kommer ha fortsatt dialog med aktörer, utredningar och initiativ som redan pågår inom området kring hur arbetet kan utvecklas. Samarbetet med arbetsgivare inom de olika samhällssektorerna behöver stärkas. Samordnaren kommer att fortsätta dialogen med näringslivsaktörer och bygga vidare på det arbete som inleddes . Samordnaren gjorde ett antal studiebesök i verksamheter som drivs av civilsamhällesorganisationer med lång erfarenhet av att arbeta med unga som varken arbetar eller studerar . Utöver det hade Samordnaren dialog med en rad organisationer som är verksamma i utbildningsfrågor, sociala frågor, vård- och omsorg, funktionshindersområdet samt kring mänskliga rättigheter. anordnade Samordnaren en workshop med paraplyorganisationer inom folkbildningens område kring utmaningar och möjligheter. Dialogen med civilsamhällets samt med folkbildningens aktörer kommer att fortsätta. Kunskapsinhämtning kring insatser som erbjuds unga som varken arbetar eller studerar och vilka effekter insatserna har för olika delar av ungdomsgruppen är en fortsatt viktig del av arbetet. En viktig del av att stärka kvaliteten inom området är också att stärka ungas inflytande och delaktighet i genomförandet av enskilda insatser och i verksamhetsutveckling. gjorde Samordnaren en enklare sondering av befintlig forskning genom dialog med forskningsråden och berörda forskare. Samordnaren kommer fortsättningsvis rikta särskilt fokus på hur befintlig kunskap kan spridas och tas tillvara. Det innebär fortsatt dialog med de aktörer som tar fram kunskap om effekter av olika insatser för unga och tilltänkta användare av kunskap om resultat och utvecklingsbehov framåt. Samordnaren fortsätter också att verka för erfarenhetsutbyte mellan aktörer från olika samhällssfärer och nivåer i samhället för att bidra till att kunskaper överförs mellan aktörer som annars inte möts liksom till nya tankar och idéer. Särskilt viktigt blir det med anledning av Samordnarens uppdrag kring det kommunala aktivitetsansvaret. Samordnaren kommer fortsätta arbetet med att främja ett kunskaps- och erfarenhetsutbyte mellan kommuner kring det kommunala aktivitetsansvaret liksom att stärka dialogen mellan den kommunala och den nationella nivån. Underlaget från den enkätundersökning som Samordnaren riktade till landets kommuner 2016 synliggör en del av utvecklingsbehoven inom området. Enkäten sammanställdes i en rapport som skickades till landets samtliga kommuner . Samordnaren avser att sammanställa kontaktuppgifter till för verksamheten ansvarig chef och tjänsteman på operativ nivå i respektive kommun samt göra dessa publika. Detta för att underlätta erfarenhetsutbyte och kontakter mellan olika aktörer. Situationen för ungdomar som anlänt till eller i gymnasieåldern kommer särskilt att uppmärksammas. Samordnaren har påbörjat en kartläggning av befintliga nätverk mellan kommuner kring aktivitetsansvaret. Dialog med sådana nätverk kommer att användas både för att stärka kommunernas arbete, att fånga upp de möjligheter och begränsningar som kommunerna ser, samt för att bygga upp kunskap om hur kommunernas behov av erfarenhetsutbyte ser ut och hur det kan stimuleras på lång sikt. Samordnaren höll ett upptaktsmöte för myndigheter och andra nationella aktörer kring det kommunala aktivitetsansvaret , och kommer att fördjupa dessa dialoger. Vägledande för arbetet kommer att vara att utveckla kvalitet och likvärdighet i insatser för unga samt att utreda vilka statliga strukturer som behövs för att fortsatt stärka arbetet. Samverkan med är fortsatt viktig. ”Ungdomsforskning som tvärvetenskaplig mötesplats” i , J. (red.) (2014). Den långa vägen till arbetsmarknaden – om unga utanför. , M., , K. & , O. (2013). The effect of summer jobs on post-schooling incomes. , , , S. & Mörtvik, R. ”Långsiktig märkningseffekt av att varken arbeta eller studera” i (2016). Fokus på näringsliv och arbetsmarknad 2015. , P., , , , D. & , L. Folkhögskolor, funktionsnedsättningar och specialpedagogik. Paper till Mimers forskarkonferens, , 3–. (2009). Den dubbla vanmaktens logik – en studie om långvarig arbetslöshet och socialbidragstagande bland unga vuxna. Arbetsförmedlingen (2015). Effektutvärdering av studiemotiverande kurser för arbetslösa. Arbetsförmedlingen (2015). Ung Framtid – nulägeskartläggning och förslag på fortsatt arbete. Arbetsförmedlingen & (2015). Effektutvärdering av insatser för unga med aktivitetsersättning. Återrapportering , Dnr Af-2015/311115 och Fk-046166- 2013. (2012). – statistisk uppföljning utifrån sju indikatorer. Dnr A2012/4115/IU. (2016). Sysselsättning och social rättvisa. En nationell registerstudie om 12 269 unga vuxna med intellektuell funktionsnedsättning. (2016). Respekt – barn med funktionsnedsättning om samhällets stöd. , A., , P., , J-E. & , B. (2010). Den svenska utbildningspolitikens arbetsmarknadseffekter: vad säger forskningen? , O., Estrada, F., , A. & , D. ”The Life Course of and Female Offenders. Stability or change between Different ?” i .