sou · H5B321d2 · 2017-03-31 00:00:00 — avgifter som inte hindrar äldre personer att efterfråga den vård och omsorg hen behöver. Vård och omsorg om äldre påverkar alla – den äldre personen själv, dennes anhöriga, personalen och oss alla för att vi ska kunna se fram emot vår ålderdom med trygghet. Hur vården och om- sorgen om äldre ges prioritet eller ej, vilken kvalitet och tillgänglig- het den har är av betydelse för förtroendet för samhället och vårt gemensamma samhällskontrakt. Det är också viktigt med ett äldrevänligt1 samhälle – en fråga för den generella bostadspolitiken, för hur vi utformar våra offentliga lokaler, utemiljö och kollektiva kommunikationer, tillgången till service och för den generella folkhälsopolitiken för att nämna några områden. Jag vill därför i detta kapitel inledningsvis lyfta följande frågor som jag också tagit upp i en skrivelse till äldreminister i september 2016.2 De frågorna är: Skälig levnadsnivå kontra goda levnadsvillkor Ska nivån på de insatser som tillhandahålls inom äldreomsorgen enligt socialtjänstlagen (2001:453), SoL, ge ”skälig levnadsnivå”? Insatser enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funk- tionshindrade, LSS, ska ge ”goda levnadsvillkor”. Individuell behovsprövning eller inte? Ska grunden för tillhandahållande av individuellt inriktade insatser enligt socialtjänstlagen vara en individuell behovsprövning eller inte? 1Världshälsoorganisationen (WHO) har ett nätverk för äldrevänliga städer. Nätverket består av över 300 medlemsstäder och i är och medlemmar. Syftet med medlemskapet är att förbättra äldre personers möjligheter att leva ett hälsosamt och oberoende liv med ökad delaktighet i samhällsfrågor. Se vidare WHO:s webbplats om forAge-friendly Cities and Communities. 2Se vidare bilaga 4. Översyn av socialtjänstlagen m.m. Stöd till den enskilde eller tillhandahållande av vissa tjänster? Ska inriktningen på insatser inom enligt socialtjänst- lagen även i fortsättningen vara att biståndet är utformat så att det stärker den enskildes möjligheter att leva ett självständigt liv eller ska äldreomsorgen ha i uppdrag att tillhandahålla vissa tjänster för äldre personer? Reglera äldreomsorgen i socialtjänstlagen eller en egen lag? Ska insatser inom äldreomsorgen tillhandahållas inom ramen för socialtjänstlagen eller ska de tillhandahållas enligt en egen lag? 16.2Bakgrund och motiv för frågeställningarna Lagstiftning och rättspraxis ger ofta inte någon närmare infor- mation om i vilka situationer och vilka insatser den äldre personen och dennes anhöriga kan förvänta sig från äldreomsorgen och med vilken kvalitet. Vidare är det inte tydligt vad som förväntas av nämnder på nivå och därmed blir förväntningarna på chefer på olika nivåer, handläggare och omsorgspersonal otydliga. I olika sammanhang3 lyfts fram att äldreomsorgen hanteras på ett annat sätt i lagstiftningen än insatser till yngre vuxna personer, dvs. personer i åldern 18–. Hjälp för att bevara eller förändra? Åldersrelaterade diskurser om omsorg, stöd och service. Diss., , 2014., , . Socialtjänstlagen – ett tidsdokument från en svunnen tid? Äldre i Centrum nr 2/2014. Jönson, och , . (red.) Socialt arbete med äldre. : Natur & Kultur, 2015., Szebehely, och , . Omsorgstjänster för äldre och funktionshindrade: skilda villkor, skilda trender? Socialvetenskaplig tidskrift nr 2–3, 2007: 197–219. Översyn av socialtjänstlagen m.m. 16.3Skälig levnadsnivå eller goda levnadsvillkor Mitt förslag: Jag föreslår att regeringen i direktiven till den kommande översynen av socialtjänstlagen tar upp frågan om nivån på de insatser som tillhandahålls inom äldreomsorgen enligt socialtjänstlagen (2001:453) ska ge ”skälig levnadsnivå”? Insatser enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktions- hindrade, LSS, ska ge ”goda levnadsvillkor”. Min bedömning: Det finns goda skäl att belysa frågan om skälig levnadsnivå och goda levnadsvillkor på ett fördjupat sätt då detta påverkar grundprinciperna i socialtjänstlagen och lagen (1993:387) om stöd och service för vissa funktionshindrade, LSS. I detta ligger också behovet av en grundlig analys av hur eventuella förändringar påverkar målet att uppnå en jämställd och jämlik äldreomsorg. Socialtjänstlagen och lagen om stöd och service för vissa funktionshindrade När det gäller omsorg för äldre personer kan insatser tillhandahållas enligt både socialtjänstlagen (2001:453), SoL, och lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS. Avgörande för om den äldre personen () ska få insatser enligt SoL eller LSS är om de bedöms tillhöra någon av de tre person- kretsarna, och när det gäller personkrets tre så får funktions- nedsättningen inte i huvudsak bero på åldrande. Alla personer – oavsett ålder och funktionsnedsättning – omfattas av SoL. LSS och i vissa fall även av 51 kap. Socialförsäkringsbalken (assistanser- sättning) omfattar, under vissa förutsättningar, personer med ut- vecklingsstörning, autism, autismliknande tillstånd eller betydande och bestående begåvningsmässigt funktionshinder efter hjärnskada i vuxen ålder eller varaktig fysisk eller psykisk funktionsned- sättning som medför betydande svårigheter i det dagliga livet och omfattande hjälpbehov och som ”inte uppenbart beror på normalt åldrande”. Utformningen av dessa lagar skiljer sig åt. Socialtjänstlagen är en ramlag med några rättighetsbestämmelser där det anges att enskilda Översyn av socialtjänstlagen m.m. har rätt till bistånd om de inte kan få sina behov tillgodosedda på annat sätt. Det anges inte i lagen närmare vilka insatser som den enskilde kan beviljas eller vilka orsaker som ger rätt till bistånd. LSS är utformad som en rättighetslag där det tydligt anges att personer som tillhör någon av de tre personkretsar som räknas upp i lagen (1 § LSS) har rätt till insatser om de behöver sådan hjälp och om behoven inte tillgodoses på annat sätt (7 § LSS). I lagen anges de tio insatser som den enskilde kan beviljas (9 § LSS). Enligt 4 kap. 1 § SoL ska den enskilde genom beviljat bistånd tillförsäkras en skälig levnadsnivå. Enligt 7 § LSS ska den enskilde genom insatserna som beviljats tillförsäkras goda levnadsvillkor. Av bestämmelsen i SoL framgår inte vad som avses med begreppet skälig levnadsnivå. I förarbeten till den tidigare socialtjänstlagen anfördes att det skulle vålla stora svårigheter att närmare ange vad som avses med skälig levnadsnivå i lagtexten. Detta måste bedömas med utgångspunkt i den tid och de förhållanden vilka den hjälp- behövande lever i. Det måste därför överlämnas åt kommunerna att fastställa vilken levnadsnivå som ska anses skälig.4 I senare förarbeten beskrivs skälig levnadsnivå som ett uttryck för kvaliteten i insatsen och vilken ambitionsnivå som kan vara rimlig i ett enskilt fall mot bakgrund av rättighetsbestämmelsens syfte, det vill säga en yttersta garanti för medborgarnas livsföring i olika avseenden.5 I olika sammanhang har framförts att ”skälig levnadsnivå” har blivit en miniminivå eller ett tak för nivån på insatser, till skillnad från det som beskrivs i förarbeten till socialtjänstlagen.6 Det finns inte heller tillräcklig vägledning i rättspraxis om vad som utgör skälig levnadsnivå. 4Proposition 1979/80:1 Del A. 5Proposition 2000/01:80. Ny socialtjänstlag m.m. s. 80. Skälig levnadsnivå och goda levnadsvillkor: bedömning i förvaltnings- domstolar. : juridik, 2000., Szebehely, och , . Hur mycket självbestämmande ryms det i skälig levnadsnivå? Socialtjänstlagens visioner och äldreomsorgens realiteter. med socialtjänstlagen – utopi, vision, verklighet, , (red. ), : , 2014., Werkelin , . Skäligt är inte gott nog – en rapport om äldres boende. : , 2016., . Inför översyn av socialtjänstlagen. Skrivelse till daterad . Översyn av socialtjänstlagen m.m. Kritik mot skillnaderna mellan SoL och LSS Det finns en kritik från olika håll, forskare, pensionärsorgani- sationer, fackliga organisationer m.fl., mot att lagstiftningen har olika begrepp och därmed anses ange en skillnad i kvalitetsnivå för de insatser som den enskilde beviljas enligt SoL respektive enligt LSS.7 I en avhandling drar (2014) slutsatsen att … representationen av äldre personers funktionsnedsättning som en naturlig del av åldrandet begränsar således deras möjligheter att ställa krav på en hjälp som gör det möjligt att leva ett aktivt liv. I äldrepolitiken synliggörs hjälp som kostnad och en bristvara beroende både av ekonomiska resurser och praktiska resurser i form av hjälpgivare, medan funktionshinderpolitik synliggör hjälp som en rättighet.8 Forskarna ställer frågan; … om äldreomsorgen som en generell välfärdstjänst med ambitionen att vara attraktiv i alla sociala grupper verkligen hör hemma i en lagparagraf som reglerar samhällets yttersta skyddsnät. Vår slutsats är att skälig levnadsnivå knappast är en rimlig ambition för en universell ’Goda levnadsvillkor’ är en ambitionsnivå som stämmer bättre med visioner.10 infördes en bestämmelse om en nationell värde- grund för äldreomsorgen i 5 kap. 4 § SoL. gjordes ett tillägg i 5 kap. 5 § SoL som anger att den äldre personen så långt Skälig levnadsnivå och goda levnadsvillkor: bedömning i förvaltnings- domstolar. : juridik, 2000., , . Goda levnadsvillkor eller skälig levnadsnivå ... . Magisteruppsats, 2005., , . Hjälp för att bevara eller förändra? Åldersrelaterade diskurser om omsorg, stöd och service. Diss., , 2014., Jönson, och , . (red.). Socialt arbete med äldre. : Natur & Kultur, 2015., Szebehely, och , . Omsorgstjänster för äldre och funktionshindrade: skilda villkor, skilda trender? Socialvetenskaplig tidskrift nr 2–3, 2007: 197–219. Hjälp för att bevara eller förändra? Åldersrelaterade diskurser om omsorg, stöd och service. Diss., , 2014. 9Gustav var socialminister i flera omgångar –1951. 10Szebehely, och , . Hur mycket självbestämmande ryms det i skälig levnadsnivå? Socialtjänstlagens visioner och äldreomsorgens realiteter. I (red.) Tre decennier med socialtjänstlagen – utopi, vision, verklighet. : , 2014. Översyn av socialtjänstlagen m.m. det är möjligt ska kunna välja när och hur stöd och hjälp i boendet och annan lättåtkomlig service ska ges. Även om den befintliga lag- stiftningen som rör äldreomsorg kompletterades med dessa bestäm- melser, ger den inte den äldre personen rätt till ett visst bistånd. Den enskildes rätt till bistånd regleras fortfarande i 4 kap. 1 § SoL. De mål som anges för äldreomsorgen i 5 kap. SoL 4 och 5 §§ är höga, och vittnar om lagstiftarens önskan om goda levnadsvillkor för de äldre personer som behöver äldreomsorgens insatser. I propositionen angav regeringen i författningskommentaren att värdegrunden ”ska vara vägledande för äldreomsorgens verksam- heter t.ex. vad gäller personalens bemötande”.11 Personalens bemötande är beroende av många olika faktorer, som exempelvis tillräcklig tid hos den äldre personen, kompetens, tillgång till arbetsledning, handledning och tid avsatt för reflektion. Vad som ingår i biståndsbeslutet är också av betydelse för att undersköterskan ska kunna göra ett gott arbete. En förutsättning är alltså att det finns tillräckliga resurser. Den värdiga äldreomsorgen har bäring på kommunens ambition uttryckt inte bara i målformuleringar utan även i att de ekonomiska medel som ställs till förfogande och de ersättningsnivåer som gäller för utförarna svarar mot dessa mål. Den ska vara en utgångspunkt för biståndshandläggarna. Biståndshandläggarna har en roll som innehåller dilemman – ”vakta pengar eller bedöma äldres behov” för att citera en rapport som belyser hur biståndshandläggare beskrivit hur behovsbedömning kan krocka med riktlinjer och vad som är möjliga beslut.12 Den har betydelse för hur utföraren be- mannar äldreboendet eller utformar genomförandeplanen i hem- tjänsten. Regeringen konstaterade i propositionen Värdigt liv i äldre- omsorgen att värdegrunden inte påverkar bedömningen om bistånd, som styrs av 4 kap. SoL 1 §.13 Av den framgår att ”den enskilde ska genom bistånd tillförsäkras en skälig levnadsnivå”. 11Proposition 2009/10:116. Värdigt liv i äldreomsorgen s. 97. Biståndshandläggare – att vakta pengar eller bedöma äldres behov. : Stiftelsen 2010:13. 13Proposition 2009/10:116. Värdigt liv i äldreomsorgen s. 24. Översyn av socialtjänstlagen m.m. Behov av översyn av lagstiftningen Att beskriva den nivå som ska tillförsäkras den äldre personen som skälig levnadsnivå14 eller goda levnadsvillkor15 speglar olika ambitions- nivåer. Det är stora frågor som spränger ramen för denna utredning. I min skrivelse till äldreministern inför översynen av socialtjänstlagen16 framhöll jag att det i direktiven till den kommande översynen av socialtjänstlagen bör ingå att ta ställning till om nivån på de insatser som tillhandahålls inom äldreomsorgen enligt SoL ska ge ”skälig levnadsnivå” eller om en anpassning bör ske till LSS, enligt vilken stöd och service till vissa funktionshindrade ska ge ”goda levnadsvillkor”. I LSS markeras en skillnad och det är en mycket vanligt före- kommande uppfattning att det också i praktiken finns en skillnad när det gäller vilken nivå insatser enligt SoL respektive enligt LSS ska ge den enskilde.17 Oavsett lagstiftarens intention att markera en skillnad, så ifrågasätts uttrycken ”skälig levnadsnivå” och ”goda levnadsvillkor”. Som exempel kan nämnas att skillnaden blir uppen- bar när personer som har haft insatser enligt LSS och efter fyllda behöver andra eller mer omfattande insatser enligt social- tjänstlagen. De nya eller utökade insatserna enligt SoL ska ge ”skä- lig levnadsnivå” i jämförelse med de insatser som personen får en- ligt LSS som ska ge ”goda levnadsvillkor”. I min skrivelse till äldreministern pekade jag vidare på att frågan om brister i lagstiftning och tillämpning tas upp i direktiven (dir. 2016:40) till utredningen av insatser enligt LSS och assistansersättningen (s. 8 och s. 18). Där anges att ”Lagen ger stort tolkningsutrymme och definierar t.ex. inte begreppen goda levnads- villkor, delaktighet och självständighet och redovisar inte heller vad att ’leva som andra’ i praktiken innebär.” Utredaren har därför fått i uppdrag att lämna förslag till hur de kriterier som ska ligga till grund för bedömningen av rätt till och omfattning av insatser kan definieras 14Några synonymer: rimlig, lagom, tillbörlig. 15Några synonymer: bra, rejäl, ordentligt tilltagen. 16Inför översyn av socialtjänstlagen, skrivelse från Utredningen om nationell kvalitetsplan för äldreomsorgen till Äldreminister . Se bilaga 4. Skälig levnadsnivå och goda levnadsvillkor: bedömning i förvaltnings- domstolar. juridik, 2000. Hjälp för att bevara eller förändra? Åldersrelaterade diskurser om omsorg, stöd och service Diss. Jönson, och , . Socialt arbete med äldre. Natur & Kultur, 2015. Szebehely, och , . Omsorgstjänster för äldre och funktions- hindrade: skilda villkor, skilda trender? Socialvetenskaplig tidskrift nr 2–3 2007. Översyn av socialtjänstlagen m.m. tydligare och mer transparent så att bedömningskriterier vid prövning av rätt till insatser inte blandas samman med målen i lagstiftningen. De allra flesta kommuner har tagit fram riktlinjer för hur rätten till olika insatser inom äldreomsorgen ska bedömas och ibland formulerat vad kommunen anser ger skälig levnadsnivå.18 Det kan finnas flera skäl till att en kommun tar fram riktlinjer för behovsbedömning inom äldreomsorgen. Ett är att riktlinjerna ska vara till stöd för biståndshandläggare och andra beslutsfattare, när de gör bedömningen av den äldre personens rätt till insatser och bidra till en likvärdig bedömning mellan handläggare för att öka rättssäkerheten. En risk som finns är att riktlinjer blir så styrande att den enskildes behov av insatser inte prövas individuellt enligt lagstiftningen och att den enskildes rättigheter därmed in- skränks.19 Det finns skäl att tro att detta också skapar stora skill- nader mellan kommuner, vilket påverkar målet med en jämlik och jämställd omsorg om äldre personer. 16.4Individuell behovsprövning eller inte? Mitt förslag: Jag föreslår att regeringen i den kommande översynen av socialtjänstlagen tar upp frågan om grunden för tillhandahållande av individuellt inriktade insatser enligt social- tjänstlagen ska vara en individuell behovsprövning. I olika sammanhang20 har det ifrågasatts om det behövs en individuell behovsprövning när det gäller individuellt inriktade insatser inom äldreomsorgen enligt socialtjänstlagen. Ska kommunens uppgift i stället vara att tillhandahålla vissa i lag angivna tjänster som en äldre person kan beställa när hen vill ha tjänsten? Ska en person som uppnått en viss ålder och efterfrågar en sådan tjänst ha rätt att få den? Hälso- och sjukvård och socialtjänst. : Social- styrelsen, 2011. Rättssäkerhet inom äldreomsorgen. Några vanliga frågor och svar om hand- läggningen – från ansökan till verklighet. : , informationsbroschyr, 2013, och . De viktigaste iakttagelserna inom tillsyn och tillstånds- prövning . Inspektionen för vård och omsorg, 2016. 20Henriksson, och , . Stöd utan krångel: Linköpingsmodellen inom svensk äldreomsorg. 2006., , . Vem ska bestämma vad i ?. : Stiftelsen , rapport 2014:2., , . Ålderdomlig lag ett hinder för god service. Översyn av socialtjänstlagen m.m. Om kommunens uppgift är att tillhandahålla vissa mer eller mindre standardiserade tjänster förändrar det i grunden utgångspunkterna för arbete som det uttrycks i den så kallade portalpara- grafen (1 kap. 1 § Sol) och biståndsparagrafen (4 kap. 1 § SoL). I den sistnämnda paragrafen anges att biståndet ska utformas så att det stärker den enskildes möjligheter att leva ett självständigt liv. Ett bistånd som ska vara flexibelt och anpassat till den enskilde personens behov och önskemål. I kapitel 14 har jag belyst en del av denna frågeställning när jag behandlar så kallad förenklad handläggning. Jag är tveksam till en förändring av lagen så att den skulle innebära en rättighet till vissa specificerade tjänster, eftersom jag bedömer att det skulle inskränka den äldre personens valfrihet, inte öka den. 16.5Reglera äldreomsorgen i socialtjänstlagen eller i en egen lag? Mitt förslag: Jag föreslår att regeringen i den kommande över- synen av socialtjänstlagen tar upp frågan om insatser inom äldre- omsorgen ska tillhandahållas inom ramen för socialtjänstlagen eller om insatser inom äldreomsorgen ska tillhandahållas enligt en egen lag. Det har framförts synpunkter som innebär ett ifrågasättande av att insatser inom äldreomsorgen regleras i socialtjänstlagen. När socialtjänstlagen trädde i kraft reglerades både barnomsorg och äldreomsorg i lagen – två områden som omfattade stora grupper av befolkningen i olika delar av livsloppet. flyttades bestämmelserna om barnomsorg från social- tjänstlagen till skollagen. Det innebär att numera är äldreomsorgen det enda område i lagen som omfattar i princip alla människor som uppnår en viss ålder – . Övriga områden och individuella insatser som regleras i social- tjänstlagen omfattar personer som under livet behöver ekonomiskt bistånd, stöd vid substansberoende, i situationer när föräldrar och barn behöver stöd av eller när yngre personer (0–) behöver stöd och service på grund av fysisk eller psykisk funktionsnedsättning. Översyn av socialtjänstlagen m.m. 16.6Avgifter för vård och omsorg samt kostnader för mat inom äldreomsorgen Avgifter för vård och omsorg om äldre personer Bestämmelserna om avgifter som en kommun får ta ut för äldre- omsorg och hälso- och sjukvård finns i 8 kap. 2–9 §§ socialtjänstlagen och 26 § hälso- och sjukvårdslagen(1982:763), HSL, 21. De anger ramarna för de avgifter kommunen får ta ut för äldreomsorg och hälso- och sjukvård. Med utgångspunkt i dessa bestämmelser får kommunen besluta om ett avgiftsystem. Regelverket utgörs av tre huvuddelar: Hur den enskildes avgiftsunderlag ska beräknas, dvs. vilka in- komster får tas med när den enskildes inkomst fastställs. Den enskilde har rätt till ett förbehållsbelopp bestående av ett minimibelopp, uttryckt i andel av prisbasbeloppet, och boende- kostnaden innan avgift får tas ut. Ett högkostnadsskydd där det i lagen anges en högsta avgift som kommunen får ta ut i form av andel av prisbasbeloppet. Avgiftsutrymmet beräknas med ledning av den äldre personens bruttoinkomster. Från det dras skatter, bostadskostnad och minimibeloppet. Minimibeloppet är för ensamboende och 4 273 för sammanboende. Om avgiften blir högre än avgiftsutrymmet ska avgiften jämkas. Om avgiftsutrymmet är 0 kan ingen avgift tas ut alls. Den högsta avgift en kommun får ta ut för äldreomsorg och hälso- och sjukvård är baserad på en andel av prisbasbeloppet (8 kap. 5 § SoL22) och uppgår för till . 21Riksdagen beslutade i enlighet med propositionen Ny hälso- och sjukvårdslag (prop. 2016/17:43). De paragrafer som hänvisas till i detta kapitel finns, med annan numrering men med samma ordalydelse, i den nya hälso- och sjukvårdslagen. 22Samma nivå på högkostnadsskyddet med viss procent av basbeloppet återfinns i den hälso- och sjukvårdslag som träder i kraft . Översyn av socialtjänstlagen m.m. Reglerna för förbehållsbelopp i SoL samt äldreförsörjningsstöd och SBTP Mitt förslag: Jag föreslår att regeringen i den utredning jag föreslår om översyn av bostadstillägget för pensionärer (), det särskilda bostadstillägget för pensionärer () och äldreförsörjningsstödet även ser över kopplingen mellan be- stämmelserna om skälig levnadsnivå avseende särskilt bostads- tillägg för pensionärer () och äldreförsörjningsstöd och bestämmelserna om förbehållsbelopp (minimibeloppet) av- seende avgifter för hemtjänst och hemsjukvård i socialtjänstlagen och hälso- och sjukvårdslagen. Den av mig föreslagna utredningen behöver samordnas med den av regeringen aviserade utredningen om översyn av garantipensioner m.m. När avgiftsreformen inom äldreomsorgen genomfördes var nivåerna för minimibeloppet i socialtjänstlagen samma som skälig levnadsnivå i bestämmelserna om särskilt bostadstillägg för pensionärer () och äldreförsörjningsstöd. Detta förhållande bestod till och med , men förändrades inför 2009.23 Då gjordes förändringar i bestämmelserna om skälig levnadsnivå avseende SBT och äldreförsörjningsstöd, medan nivån på minimibeloppet i socialtjänstlagen lades på en annan nivå. En konsekvens av att ändringarna inte gjordes i socialtjänstlagen är att personer med låga inkomster som har bostadstillägg och betalar avgift för hemtjänst och hälso- och sjukvård ”förlorar” jämfört med om hen inte skulle betala avgift till kommunen. 23 var nivån 1,294 och 1,084 av prisbasbeloppet för ensamstående respektive sam- manboende/gifta vad gäller både miniminivån och skälig levnadsnivå avseende SBTP och äldreförsörjningsstöd. höjdes nivån för skälig levnadsnivå gällande SBTP och äldreförsörjningsstöd till 1,3546 och 1,1446 av prisbasbeloppet för ensamstående respektive sammanboende/gifta. Nivån för minimibeloppet höjdes också men inte till samma nivå, utan till 1,3412 och 1,1312 av prisbasbeloppet för ensamstående respektive sammanboende/gifta. Översyn av socialtjänstlagen m.m. Kostnader för mat inom äldreomsorgen Mitt förslag: Jag föreslår att regeringen tillsätter en utredning som ser över nuvarande rättsliga reglering av hur kommunerna kan ta betalt för att tillhandahålla mat i särskilt boende respek- tive via matlåda i ordinärt boende. Utredningen behöver särskilt uppmärksamma konsekvenserna för äldre personer med låga inkomster och vad som ska gälla om äldre personer inte har sitt förbehållsbelopp kvar när matkostnaden är betald. Vidare bör det ingå i utredningens uppdrag att kartlägga vilka skillnader det finns mellan kommunernas taxor för mat i särskilt boende och matlådor i ordinärt boende och hur tillämpningen av gällande bestämmelser skiljer sig åt. Utredningen bör särskilt uppmärksamma förhållandet mellan kommunernas avgift för mat i relation till den referenskostnad som beräknat för äldre personers livsmedelskostnader.