sou · H5B310 · 2017-02-22 00:00:00 — Det blir då upp till lärosätena att sedan själva finna och besluta om den för just dem mest lämpliga organisationsformen för detta. Utredningen har övervägt om denna reglering bör gälla alla forskningsutförare men stannat vid att föreslå den bara för statliga universitet och högskolor, eftersom vi bedömer att det skulle vara för långtgående att på detta sätt reglera övriga forskningsutförares verksamhet. Vi hoppas dock att även andra forskningsutförare kommer att främja medarbetares möjligheter att få råd och stöd i frågor om god forskningssed och avvikelser från sådan sed. 14.4Årlig rapportering och sammanställning av avvikelser från god forskningssed Utredningens förslag: och högskolor ska till rapportera om misstankar om avvikelse från god forskningssed som de har hanterat och hur de arbetar för att främja god sed och förebygga oredlighet i forskning. ska i en årlig rapport sammanställa denna information och där även redovisa sina egna avgöranden. Under utredningens gång har det framförts åsikter om att forskningsutförarna behöver mer kunskap om oredlighet i forskning och andra avvikelser från god forskningssed. Universitet och högskolor hanterar högst några fall av misstankar om avvikelser från god sed . Många högskolor har aldrig utrett några sådana misstankar. Utredningen anser att det finska systemet för rapportering och sammanställning av de aktuella fall som har utretts hos forskningsutförarna är en god förebild för hur kunskap kan spridas. I anmäler forskningsinstitutionerna och lärosätena alla fall av misstankar om avvikelser från god vetenskaplig praxis som de hanterar till Forskningsetiska delegationen. Detta är ett mer genomgripande Upprätthållande av god sed system än man har i och , där de centrala organen för utredning av misstänkt oredlighet anonymiserat i sina årsredovisningar beskriver alla ärenden som de har behandlat. I föreslås dock att universiteten liksom i ska rapportera sina fall av avvikelser från god forskningssed till det danska centrala organet, som på så sätt får en överblick över hur detta hanteras i Danmark.11 Vi anser att en variant av det finska och det föreslagna danska systemet med fördel kan införas i , i syfte att sprida och därmed öka kunskapen om de fall av avvikelser från god forskningssed som hanteras vid lärosätena . Vi har ovan gjort bedömningen att de avvikelser från god forskningssed som ett lärosäte har att hantera är av helt olika art och att vissa kommer att hanteras på central nivå inom lärosätet medan andra kommer att hanteras mer lokalt på t.ex. institutionsnivå. För att den administrativa bördan att lämna uppgifter inte ska bli för tung föreslår utredningen att statliga universitet och högskolor inte ska vara tvungna att rapportera om alla avvikelser de har hanterat, utan att de ska kunna välja att t.ex. enbart redovisa de fall som har hanterats på central nivå. Ju mer omfattande rapporteringen är, desto mer heltäckande blir emellertid bilden av vilka avvikelser som förekommer. Fallen bör redovisas anonymiserat så att inte fokus hamnar på de enskilda personer vars handlingar eventuellt har utretts, utan på de företeelser som har förekommit. De statliga universiteten och högskolorna bör också redovisa hur de arbetar för att främja god sed och förebygga oredlighet. Den statliga högskolesektorn står för den absoluta merparten av forskningen vid de forskningsutförare som föreslås kunna utredas av . De flesta fall av misstänkta avvikelser från god sed kommer därmed att redovisas om statliga universitet och högskolor åläggs en redovisningsskyldighet. Vi bedömer det inte som nödvändigt att även ålägga andra forskningsutförare samma skyldighet. Om andra forskningsutförare vill lämna in motsvarande redovisningar så bör det förstås ändå välkomnas. För att kunskap och goda exempel ska spridas, bör i en årlig rapport redovisa de fall av avvikelser från god 11 5 kap. § 22 Lov om videnskabelig uredelighed m.v. i Lovforslag nr. L 117 fremsat den 25. januar 2017 af uddannelsesog forskningsministeren (). Upprätthållande av god sed forskningssed som lärosätena har redovisat, de fall av misstänkt oredlighet den själv har hanterat och lärosätenas arbete för att främja god sed och förebygga oredlighet. Rapporten bör också kunna innehålla information från andra svenska och internationella källor. Detta arbete kommer att komma alla forskningsutförare till gagn. 15.1Medel för forskning om oredlighet i forskning Utredningens förslag: Särskilda medel bör anslås för forskning om oredlighet i forskning. Oredlighet måste inte bara rapporteras, utredas och reageras på, utan också förebyggas. För att kunna minska förekomsten av oredlighet i forskning bör man på ett djupare plan skaffa sig kännedom om hur vanligt förekommande oredlighet är, varför forskare är oredliga och hur man kan förebygga oredlighet. Detta är ett forskningsfält som tydligt vuxit internationellt. Det förefaller dock inte finnas så mycket kunskap om dessa frågor i och vi har få jämförelser mellan förhållanden i vårt land och andra länder. I forskarsamhället är det ett fåtal forskare som publicerar vetenskapliga artiklar i ämnet. För att öka kunskaperna anser utredningen därför att särskilda medel bör anslås för forskning om oredlighet i forskning. Förutom att bygga en kunskapsbas skulle detta ha ett starkt signalvärde och understryka att oredlighet är ett reellt problem som samhället tar på allvar. Det skulle därtill ge fler akademiker en forskningsbaserad kunskap om oredlighetsfrågor, en kunskap som kan vara användbar ur personalförsörjningsperspektiv för lärosäten och myndigheter, i både deras hantering av avvikelser från god forskningssed och deras undervisning i forskningsetik. Utredningen vill härmed endast uppmärksamma att detta behov föreligger och ger inga vidare förslag gällande omfång för en sådan förstärkning. Utredningens förslag: Den föreslagna reformen bör följas upp och utvärderas efter genomförandet. Förslagen i detta betänkande syftar ytterst till att värna kvalitet och tillförlitlighet i svensk forskning, god forskningssed och allmänhetens förtroende för forskningen, genom att förebygga och beivra oredlighet i forskning och andra avvikelser från god forskningssed. Förslagen syftar också till att de fall av misstänkt oredlighet som upptäcks ska få en rättssäker, effektiv och likformig hantering över landet. För att vi ska få kännedom om vilka effekter reformen har fått bör den följas upp och utvärderas när den varit på plats , förslagsvis . En uppföljning och utvärdering bör försöka besvara frågorna om reformen fick önskad effekt, om den har fått oönskade bieffekter och om åtgärderna har varit tillräckligt effektiva eller om andra förändringar skulle vara nödvändiga eller önskvärda. Utredningens förslag: Den föreslagna lagen om prövning av oredlighet i forskning och ändringarna i högskolelagen (1992:1434), offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), högskoleförordningen (1993:100) och förordningen (2007:1068) med instruktion för samt den föreslagna förordningen med instruktion för ska träda i kraft . Det är enligt utredningen angeläget att den nya organisationen för oberoende utredningar av oredlighet i forskning som föreslås kommer på plats . Det gäller även övriga delar av förslaget. Mot bakgrund av detta bör den föreslagna lagen om prövning av oredlighet i forskning och de föreslagna ändringarna i högskolelagen (1992:1434), offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), högskoleförordningen (1993:100) och förordningen (2007:1068) med instruktion för samt den föreslagna förordningen med instruktion för träda i kraft . Utredningens förslag: ska ta emot alla ännu inte avgjorda ärenden som har inletts vid forskningsutförarna före och som rör utredning om oredlighet i forskning. Forskningsutförarna ska överlämna handlingarna till . När den nya myndigheten för prövning av misstänkt oredlighet i forskning – – införs föreslås den ta över de prövningar av oredlighet i forskning som hanteras av forskningsutförarna. Det innebär att de nya bestämmelserna för prövningen kommer att tillämpas även på ärenden som har aktualiserats hos forskningsutförarna innan bestämmelserna trädde i kraft. En grundläggande princip i svensk rätt är att en ny lag inte ska ges retroaktiv verkan. Ett absolut förbud mot retroaktiv lagstiftning finns dock endast beträffande straff eller annan särskild rättsverkan av brott och skatter eller strafflikande administrativa påföljder enligt olika skatteförfattningar.1 Det finns dock inte någon för alla andra situationer bestämd princip om när övergångsbestämmelser är nödvändiga för att undvika retroaktiv tillämpning av ny lagstiftning. Det finns inte heller någon sådan bestämd princip för när ny lagstiftning får ges retroaktiv verkan. Utredningen har övervägt behovet av övergångsbestämmelser från dessa utgångspunkter. Regelverket för forskningsverksamheten vid de olika forskningsutförarna skiljer sig i vissa avseenden. Ett statligt universitet eller högskola som genom en anmälan eller på något annat sätt får kännedom om misstänkt oredlighet har enligt högskoleförordningen en skyldighet att utreda misstankarna. Vid en anmälan, vilken beroende på eller högskolans lokala föreskrifter kan göras till t.ex. dekanus, fakultetsnämnd, prefekt eller rektor, är eller högskolan skyldig att utreda eventuella missförhållanden. eller högskolan kan under pågående utredning inhämta ett yttrande från Expertgruppen för oredlighet i forskning vid , och ska göra det om den person som anmält eller den person som misstanken riktas 1 2 kap. 10 § regeringsformen. mot begär det, såvida eller högskolan inte bedömer det som uppenbart obehövligt. Av bestämmelserna i högskolelagen följer vidare en skyldighet för de statliga universiteten och högskolorna att värna vetenskapens trovärdighet och god forskningssed samt ett krav på att verksamheten ska avpassas så att en hög kvalitet nås i forskningen. Någon ändring i kvalitetskraven för verksamheten föreslås inte och är inte heller åsyftad. Några andra förfaranden utöver de förfaranden som enligt praxis brukar räknas som oredlighet i forskning tillförs inte. Tvärtom föreslås en betydligt snävare definition i syfte att öka förutsebarheten vid bedömning av misstänkt oredlighet och därmed stärka rättssäkerheten. Den enda förändringen är att de förfaranden som enligt utredningen kan utgöra oredlighet i forskning ska utredas och prövas av och kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol, medan de statliga universiteten och högskolorna i övrigt har kvar ansvaret för hanteringen av andra avvikelser från god forskningssed. Enligt utredningens bedömning kommer inte några retroaktiva eller överraskande sanktioner att uppkomma på grund av att det nya regelverket ska tillämpas även på förfaranden som skett före ikraftträdandet, eftersom fabricering, förfalskning och plagiering är förfaranden som utgör oredlighet i forskning. Tvärtom ger det nya regelverket ökade rättsäkerhetsgarantier vid bedömning av misstänkt oredlighet. För övriga forskningsutförare och deras forskare är dock situationen annorlunda. Till skillnad från de statliga universiteten och högskolorna är formerna för prövningen av misstänkt oredlighet i forskning inte reglerade genom lag eller förordning utan genom självreglering. Men även här, liksom för de statliga universiteten och högskolorna, är utgångspunkten för hanteringen av ärenden som rör oredlighet i forskning god forskningssed. Det innebär att de skäl som ovan anförts när det gäller de statliga universiteten och högskolorna för att låta det nya regelverket tillämpas på förfaranden som skett före ikraftträdandet också gäller för de övriga forskningsutförarna och deras forskare. Sammanfattningsvis ska således ta emot alla ännu inte avgjorda ärenden som har inletts vid forskningsutförarna före och som rör utredning om oredlig- het i forskning. Forskningsutförarna ska överlämna handlingarna till den nya myndigheten. Några äldre bestämmelser som kommer att behöva tillämpas även efter att de nya bestämmelserna trätt i kraft finns inte. 17.1Allmänt om förslagens syfte Förslagen i detta betänkande syftar till att bidra till värnandet av kvalitet och tillförlitlighet i svensk forskning, god forskningssed och allmänhetens förtroende för forskningen. Det offentliga åtagandet gällande forskning är omfattande. Staten fördelade till forskning och utveckling 2016.1 och högskolor och andra statliga myndigheter och bolag är betydelsefulla forskningsutförare. Varje reglering av forskningsverksamhet berör därmed i stor utsträckning statlig verksamhet. I detta betänkande föreslår vi dock också vissa nya regler kring upprätthållande av god forskningssed och utredning av misstänkt oredlighet i forskning som sker i enskilda utbildningsanordnares respektive kommuner och landstings regi. Den samlade kunskap kring god sed och oredlighet i forskning som den nya myndigheten ska bygga upp och sprida kommer att kunna utnyttjas av alla forskningsutförare, även de privata som inte föreslås omfattas av det nya regelverket. Forskare och forskningsutförare är moraliskt bundna att följa god forskningssed och andra forskningsetiska principer. På ett övergripande plan innebär författningsförslagen i detta betänkande att frågor om god sed och oredlighet i forskning kommer att regleras i författning i större utsträckning . De som berörs av förslagen är statliga universitet och högskolor, andra statliga myndig- 1 , Statliga anslag till forskning och utveckling , Statistiskt meddelande UF 17 . heter och statliga bolag och stiftelser som bedriver forskning, enskilda utbildningsanordnare som bedriver forskning samt kommuner och landsting och kommunala bolag, stiftelser och föreningar som bedriver forskning. Övriga privata företag, organisationer och stiftelser berörs inte. Den föreslagna regleringen om att misstänkt oredlighet ska utredas av ett oberoende organ, den statliga , innebär att de nämnda forskningsutförarna inte längre själva ska utreda sådana misstankar. är det författningsreglerat att statliga universitet och högskolor själva ska ansvara för dessa utredningar. För de övriga forskningsutförarna är det inte reglerat hur utredning av misstänkt oredlighet i forskning ska gå till. Förslaget innebär dessutom att Expertgruppen för oredlighet i forskning vid () läggs ner. Den föreslagna regleringen av att forskare ansvarar för att deras forskning sker i enlighet med god forskningssed och att forskningsutförare har det övergripande ansvaret för att forskningen sker i enlighet med god forskningssed, att forskande, undervisande, teknisk och administrativ personal fortlöpande informeras om gällande regler för forskningsverksamheten, och att de forskare som deltar i forskningen har tillräckliga kunskaper om god forskningssed, rör alla de nämnda forskningsutförarna och de forskare som är anställda av dem. För enskilda forskare innebär detta att något som tidigare framgått av forskningsetiken nu skrivs in i svensk lag. Det blir tydligare att god sed är ett gemensamt ansvar för de enskilda forskarna och deras arbetsgivare. För statliga universitet och högskolor innebär bestämmelsen om att de har det övergripande ansvaret för att forskningen sker i enlighet med god forskningssed m.m. ett förtydligande av det som gäller enligt högskolelagen. För de övriga berörda forskningsutförarna innebär detta dock åtaganden som inte tidigare varit reglerade. Det betyder emellertid inte att dessa forskningsutförare tidigare inte haft något som helst ansvar för forskning som bedrivits i deras verksamhet och i praktiken bör den nya bestämmelsen snarare ses som ett förtydligande av rådande praxis än ett nytt åtagande även för dessa forskningsutförare. För de statliga universiteten och högskolorna föreslås att de ska fastställa riktlinjer för att hantera andra avvikelser från god forskningssed än de ska utreda samt främja medarbetares möjligheter att få råd och stöd i frågor om god forsk- ningssed och avvikelser från sådan sed. Många av dem har någon form av organisation kring utredningar av misstänkt oredlighet. Riktlinjerna för hur verksamheten ska organiseras kommer med de nya bestämmelserna att behöva omarbetas eftersom de statliga universiteten och högskolorna inte längre ska utreda misstänkt oredlighet. och högskolor måste emellertid enligt 1 kap. 4 § högskolelagen avpassa sin verksamhet så att en hög kvalitet nås i utbildningen och forskningen. Regeringen har tidigare angett att i denna allmänna strävan efter en hög kvalitet borde kunna inbegripas att motverka såväl slarv som medvetet fusk liksom oacceptabelt beteende individer emellan på arbetsplatsen.2 Förslagen om riktlinjer för hantering av misstänkta avvikelser från god forskningssed och främjande av medarbetares möjligheter att få råd och stöd bedömer vi i sig inte innebär något nytt åtagande. Som grundläggande princip för de statliga universiteten och högskolorna gäller också enligt 1 kap. 3 a § högskolelagen att vetenskapens trovärdighet och god forskningssed ska värnas i verksamheten, vilken infördes för att betona lärosätenas ansvar för förebyggande åtgärder. De statliga universiteten och högskolorna föreslås också behöva återrapportera de fall av misstankar om avvikelser från god forskningssed de har hanterat på central nivå och hur de arbetar för att främja god sed och förebygga oredlighet i forskning till , vilket innebär en ny reglering. Förslaget om att en ny myndighet, , ska utreda misstänkt oredlighet i forskning, får ekonomiska konsekvenser för staten i form av tillkommande kostnader för verksamhet och kostnadsminskningar för statliga universitet och högskolor, som inte längre åläggs att utreda misstänkt oredlighet i forskning. 2000/01:3 s. 89. Kostnaderna för den föreslagna uppskattar vi till . Kostnaderna är beräknade enligt följande. För viss beredning av ärenden gällande prövning av oredlighet och för uppgifterna kring sammanställning av information, omvärldsbevakning och kunskapsspridning gällande bl.a. frågor om god forskningssed bedömer vi att det krävs ett kansli med två årsarbetskrafter. Kostnaden för dessa uppskattar vi till sammanlagt . Arvoden kommer att betalas till nämndens ordförande, ersättaren för ordföranden och de övriga ledamöterna. Sammanträdesarvoden, sociala avgifter samt ersättning för resekostnader och utebliven arbetsinkomst för dem har vi beräknat till , baserat på ett antagande om tio möten. Lönen till den vetenskapliga sekreteraren har vi uppskattat till plus sociala avgifter. Ersättning kommer också att betalas till sakkunniga. Beräkningen bygger på antagandet att kommer att pröva 15 ärenden och att det i genomsnitt krävs à (plus sociala avgifter) per ärende. I praktiken kan vissa ärenden komma att kräva en längre utredningstid medan andra kommer att behöva en kortare. Kostnader för lokaler och övriga driftskostnader, inklusive it, telefoni och ekonomiadministrativa tjänster som köps av Statens servicecenter, samt information, utbildning o.dyl. uppskattar vi till . Lokalkostnader och övriga driftskostnader bedöms kunna hållas nere till följd av att nämnden föreslås ha en värdmyndighet. Uppbyggnaden av kan komma att medföra tillfälliga kostnader för den organisationskommitté som får i uppgift att förbereda inrättandet och för värdmyndigheten gällande t.ex. integrering i ärendehanteringssystem och utveckling av en hemsida. Sammanlagt beräknas kostnaderna för verksamhet att uppgå till . En del av nämndens verksamhet bör finansieras genom att de medel som CEPN disponerar för Expertgruppen för oredlighet i forskning i stället flyttas till det anslag varifrån verksamhet ska finansieras. 2017 uppgår tilldelade medel till Expertgruppen för oredlighet i forskning till . Återstående bör tas från anslagen till universitet och högskolor med tanke på att ansvaret för att utreda misstänkt oredlighet förs från dem till . En något större summa kan behöva tas under nämndens uppbyggnadsskede för att täcka de extra kostnader som uppstår då. kommer att utreda oredlighet i forskning inom andra forskningsutförares verksamhet och därmed kan det tyckas att dessa också bör bidra till nämndens finansiering. Vi bedömer dock att det rör sig om så få fall och så små belopp att det inte är rimligt att överföra medel till från de statliga bidragen som dessa forskningsutförare får. Förslaget om att Expertgruppen för oredlighet i forskning vid CEPN läggs ner innebär att kostnaderna för CEPN minskar med ett belopp motsvarande kostnaderna för Expertgruppen för oredlighet i forskning. Tilldelningen till Expertgruppen är 2017. Förslaget om att ansvaret för att utreda misstänkt oredlighet förs från universitet och högskolor till innebär en kostnadsminskning för de statliga universiteten och högskolorna. Den exakta storleken på minskningen är svår att uppskatta men eftersom antalet fall är begränsat så bedöms den vara mycket begränsad sett till de totala kostnaderna för sektorn. För att delfinansiera verksamhet bör, som angivits ovan, totalt tas från anslagen för universitet och högskolor. Förslaget om att de statliga universiteten och högskolorna själva ska hantera andra avvikelser från god forskningssed än de som är att betrakta som oredlighet och förslagen om att de ska ha riktlinjer för sin hantering av sådana avvikelser och främja medarbetares möjligheter till råd och stöd i frågor som rör god forskningssed kan komma att innebära vissa administrativa merkostnader för dem, liksom förslagen om återrapportering till . Dessa förslag, liksom förslaget om att forskningsutföraren har det övergripande ansvaret för att forskningen sker i enlighet med god forskningssed, att forskande, undervisande, teknisk och administrativ personal fortlöpande informeras om gällande regler för forskningsverksamheten, och att de forskare som deltar i forskningen har tillräckliga kunskaper om god forskningssed, bör emellertid mest betraktas som förtydliganden av de rådande bestämmelserna om att de statliga universiteten och högskolorna ska värna forskningens trovärdighet och god forskningssed och att deras verksamhet ska avpassas så att en hög kvalitet nås i utbildningen och forskningen. Många av strukturerna kring arbete med god sed och avvikelser från den är också redan på plats. Eventuella kostnadsökningar till följd av förslagen är svåra att beräkna men uppskattas inte bli större än att de kan tas inom ram. Att vara värdmyndighet för kommer att innebära kostnader för . Dessa kostnader ingår i beräkningen som ovan redovisats för . Även den föreslagna finansieringen framgår av det avsnittet. De särskilda medel för forskning om oredlighet i forskning som föreslås bör administreras av och finansieras inom ramen för myndighetens tilldelade medel för forskningsfinansiering. Förslaget om att beslut får överklagas till allmän förvaltningsdomstol kan komma att innebära vissa ökade kostnader för Domstolar. Den genomsnittliga styckkostnaden för ett mål i förvaltningsrätt var 2015.3 Även om ett mål om oredlighet i forskning kan tänkas kosta betydligt mer än ett genomsnittligt mål beräknas de samlade årliga kostnaderna för Domstolar till följd av förslaget att vara mycket begränsade med tanke på att antalet mål kan förväntas bli mycket litet, troligen inte större än högst ett par . Vi bedömer därför att kostnaderna kan bäras av Domstolar utan att några nya medel tillförs. Förslaget om att ska utreda misstänkt oredlighet i forskning skulle kunna innebära en kostnadsminskning för de statliga myndigheterna om de själva utreder dessa fall. I praktiken är dock antalet fall väldigt litet, så den totala kostnadsminskningen blir därmed också mycket liten. Förslaget om att lagfästa att forskare och forskningsutförare har ansvar för att forskning sker i enlighet med god forskningssed m.m. kan innebära vissa merkostnader för t.ex. utbildningsinsatser för de myndigheter som bedriver forskning men som inte har haft något reglerat ansvar för god forskningssed.