sou · H5B372 · 2017-09-27 00:00:00 — För båda gär- ningsformerna gäller att straffansvar kan inträda även om man har handlat uteslutande av ideella skäl. Likaså uppstår straffansvar även om den som värvats handlat av sympati för en viss främmande makt eller annars av ideella skäl. Bestämmelsen infördes ursprungligen för att bevara tillgången på krigsdugligt manskap inom riket. Detta syfte har numera trängts i bakgrunden. anses bestämmelsen endast motiverad av en önskan att undvika utrikespolitiska förvecklingar. Någon refererad rättspraxis rörande bestämmelsen finns inte. Det kan ifrågasättas om bestämmelsen har en ändamålsenlig ut- formning för att möta dagens behov av att hindra olovlig värvning. Detta ska ses bl.a. mot bakgrund av den problematik med personer som reser utomlands för att delta i väpnade konflikter som beskrivs i avsnittet ovan. Sedan bestämmelsens tillkomst har även andra för- hållanden ändrats, exempelvis till följd av kommunikationssamhällets utveckling. sker värvningen till olika typer av konflikter och organisationer ofta individuellt och direkt via t.ex. internet. Bestäm- melsen behöver alltså ses över. Även bestämmelsens territoriella tillämplighet och straffskalans utformning behöver övervägas. Också i denna del av uppdraget ska skyddet för grundläggande fri- och rättigheter noga beaktas samt förslag som lämnas vara förenliga med regeringsformen och . •överväga om straffbestämmelsen om olovlig värvning bör förtyd- ligas, utvidgas eller ändras på något annat sätt, och •i så fall lämna de förslag till lagändringar som behövs. Ska tillträda Pekingprotokollet och Pekingkonventionen? antogs en konvention för bekämpande av olaga besittnings- tagande av luftfartyg (). Enligt den förbinder sig parterna att belägga flygplanskapning med stränga straff. Året därpå antogs en konvention för bekämpande av brott mot den civila luft- fartens säkerhet (Montrealkonventionen), som innehåller bestäm- melser om att parterna ska belägga sabotage och liknande brott mot den civila luftfarten med stränga straff. Montrealkonventionen ändra- des 1988 genom antagandet av ett tilläggsprotokoll som tar sikte på bekämpande av våldshandlingar som begås på flygplatser som används för internationell civil luftfart. Konventionerna och protokollet har tillträtts av (prop. 1971:92, 1973:92 och 1989/90:130 samt SÖ 1971:17, 1973:48 och 1990:16). Med anledning av tillträdena in- fördes straffbestämmelser om kapning av luftfartyg, luftfartssabotage och flygplatssabotage. Vid en diplomatkonferens i beslutades inom Internatio- nella civila luftfartsorganisationen () om ändringar av Haag- och Montrealkonventionerna. Dessa syftar till att möta nya och framväxande hot mot den civila luftfartens säkerhet och innebär bl.a. förpliktelser att straffbelägga användning av civila luftfartyg som vapen eller för attacker med biologiska, kemiska eller nukleära vapen. Ändringarna av antogs i form av ett tilläggs- protokoll till konventionen (Pekingprotokollet) medan ändringarna av Montrealkonventionen med dess tilläggsprotokoll antogs i form av en konsoliderad konvention (Pekingkonventionen). För att proto- kollet respektive konventionen ska träda i kraft krävs att 22 stater ratificerar, godtar, godkänner eller ansluter sig till överenskommelsen. () har detta gjorts av elva stater i respektive fall. •ta ställning till om ska tillträda överenskommelserna och vilka lagändringar som i så fall krävs, och •i förekommande fall lämna förslag på sådana lagändringar. Ska tillträda tilläggsprotokollet till konvention om förebyggande av terrorism? antogs konvention om förebyggande av terro- rism (ETS 196). Enligt den förbinder sig parterna att straffbelägga offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning avseende terrorist- brott. har tillträtt konventionen (prop. 2009/10:78 och SÖ 2010:35). Med anledning av tillträdet infördes lagen (2010:299) om straff för offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning av- seende terroristbrott och annan särskilt allvarlig brottslighet. antogs ett tilläggsprotokoll till konventionen om förebyggande av terrorism som ska bidra till att FN:s säker- hetsråds resolution (2014) genomförs på ett likartat sätt i medlemsstater. Syftet med tilläggsprotokollet är att komplettera konventionen med bestämmelser om kriminalisering och därigenom öka parternas ansträngningar att förebygga terrorism. I tilläggsprotokollet ställs krav på att vissa handlingar som typiskt sett kan leda till att terroristbrott begås ska vara straffbelagda, nämligen deltagande i en sammanslutning i terrorismsyfte, mottagande av ut- bildning för terrorism, resande utomlands i terrorismsyfte samt finan- siering och underlättande av sådant resande. •ta ställning till om ska tillträda tilläggsprotokollet och vilka lagändringar som i så fall krävs, och •i förekommande fall lämna förslag på sådana lagändringar. Genomförande och redovisning av uppdraget För genomförandet av uppdraget gäller vad som framgår av de tidi- gare beslutade direktiven. Uppdraget ska i stället slutredovisas . Det ursprungliga uppdraget ska dock fort- farande redovisas . Utredningen om genomförande av vissa straffrättsliga åtaganden för att förhindra och bekämpa terrorism (Ju 2014:26) förväntas EU besluta ett direktiv om bekämpande av terro- rism. Utredningen om genomförande av vissa straffrättsliga åtagan- den för att förhindra och bekämpa terrorism ska utöver vad som framgår av redan beslutade kommittédirektiv •analysera behovet av och lämna förslag till de författningsändringar som behövs för att genomföra terrorismdirektivet. Uppdraget ska i stället slutredovisas . Uppdraget enligt dir. 2015:61 ska dock, med undantag för den del som avser att ta ställning till om ska tillträda tilläggsprotokollet till konvention om före- byggande av terrorism och vilka lagändringar som i så fall krävs, fort- farande redovisas . Regeringen beslutade (dir. 2014:155) att en särskild utredare skulle analysera behovet av lagändringar för att ska leva upp till de krav på straffrättslig reglering för att för- hindra och bekämpa terrorism som ställs i FN:s säkerhetsråds reso- lution (2014). Om utredaren bedömde att det krävdes lagänd- ringar skulle förslag till sådana lämnas. Utredaren skulle även ta ställ- ning till om straffrättsliga reglering för att förhindra och bekämpa finansiering av terrorism uppfyller de krav som Financial Action Task Force (FATF) ställer och vid behov föreslå nödvän- diga lagändringar. Uppdraget har redovisats genom delbetänkandet Straffrättsliga åtgärder mot terrorismresor (SOU 2015:63). Förslagen i betänkandet behandlas i propositionen Ett särskilt straffansvar för resor i terrorismsyfte (prop. 2015/16:78). De i propositionen före- slagna lagändringarna trädde i kraft . Genom tilläggsdirektiv (dir. 2015:61) fick utred- ningen därutöver i uppdrag att –analysera behovet av ytterligare kriminalisering för att förebygga och förhindra att personer deltar i väpnad konflikt utomlands inom ramen för en terroristorganisation samt ta ställning till möjligheter att kunna utreda och döma för sådana brott, –överväga om straffbestämmelsen om olovlig värvning bör förtyd- ligas, utvidgas eller ändras på något annat sätt, –ta ställning till om ska tillträda Pekingprotokollet, Peking- konventionen och tilläggsprotokollet till konven- tion om förebyggande av terrorism samt vilka lagändringar som i så fall krävs, och –lämna de lagförslag som bedöms nödvändiga. Uppdraget skulle slutredovisas . Inom EU pågår förhandlingar om ett direktiv om bekämpande av terrorism (och rådets direktiv om bekämpande av terrorism och om ersättande av rådets rambeslut /475/RIF om bekämpande av terrorism, ”terrorismdirektivet”). Avsikten med direktivet är att fastställa minimiregler rörande definitionen av straff- bara gärningar samt påföljder och sanktioner på området för terro- ristbrott, brott med anknytning till en terroristgrupp och brott med anknytning till terroristverksamhet (offentlig uppmaning till terro- ristbrott, rekrytering för terroristsyften, tillhandahållande av utbild- ning för terroristsyften, mottagande av utbildning för terroristsyft- en, utlandsresor för terroristsyften, organisering eller annat under- lättande av utlandsresor för terroristsyften, finansiering av terrorism samt grov stöld, utpressning och upprättande av förfalskade admi- nistrativa dokument i syfte att begå bl.a. terroristbrott). Avsikten är vidare att fastställa minimiregler om åtgärder för skydd av och hjälp till offer för terrorism. Rådet antog en överenskommelse om allmän inriktning. Där gjordes vissa ändringar i de bestämmelser som kom- missionen föreslagit. Vidare tillkom bl.a. en bestämmelse om ut- redningsverktyg. Trilogförhandlingar mellan institutionerna väntas komma igång . Enligt kommissionens förslag ska medlemsstaterna må- nader efter antagandet sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet. Rådets förhandlingsposi- tion, som den framgår av överenskommelsen om allmän inriktning, är att genomförandetiden i stället ska vara 24 månader. Förhållandet mellan terrorismdirektivet och tilläggsprotokollet till konvention om förebyggande av terrorism antogs konvention om förebyggande av terro- rism (CETS 196). Enligt den förbinder sig parterna att straffbelägga offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning avseende terrorist- brott. har tillträtt konventionen (prop. 2009/10:78 och SÖ 2010:35). Med anledning av tillträdet infördes lagen (2010:299) om straff för offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning av- seende terroristbrott och annan särskilt allvarlig brottslighet. antogs ett tilläggsprotokoll (CETS 217) till kon- ventionen om förebyggande av terrorism som ska bidra till att FN:s säkerhetsråds resolution (2014) genomförs på ett likartat sätt i medlemsstater. Syftet med tilläggsprotokollet är att komplettera konventionen med bestämmelser om kriminalisering och därigenom öka parternas ansträngningar att förebygga terro- rism. I tilläggsprotokollet ställs krav på att vissa handlingar ska vara straffbelagda, nämligen deltagande i en sammanslutning eller grupp för terroristsyften, mottagande av utbildning för terroristsyften, utlandsresor för terroristsyften samt finansiering och organiserande eller annat underlättande av sådana resor. Utredningen har i uppdrag att ta ställning till om ska tillträda tilläggsprotokollet och vilka lagändringar som i så fall krävs. I förekommande fall ska den lämna förslag på sådana lagändringar. Kommissionen har i sin motivering till terrorismdirektivet angett att vissa av bestämmelserna syftar till att genomföra tilläggsproto- kollet. Utredningsarbetet inför genomförandet av det kommande terrorism- direktivet bör inledas . Frågan om vilka för- fattningsändringar direktivet kräver bör behandlas tillsammans med frågan om huruvida ska tillträda tilläggsprotokollet till Europa- rådets konvention om förebyggande av terrorism och vilka lagänd- ringar som det i så fall kräver. Det är viktigt att skyddet för grund- läggande fri- och rättigheter, t.ex. tryck- och yttrandefriheten och den personliga integriteten, noga beaktas och att bedömningar som görs och förslag som lämnas är förenliga med svensk grundlag, EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna, och folkrättsliga förpliktelser i övrigt. Utredningen ska mot den bakgrunden •analysera behovet av och lämna förslag till de författningsändring- ar som behövs för att genomföra och rådets kommande direktiv om bekämpande av terrorism. Genomförande och redovisning av uppdraget För genomförandet av uppdraget gäller vad som framgår av de tidi- gare beslutade direktiven. Uppdraget ska i stället slutredovisas . Uppdraget enligt dir. 2015:61 ska dock, med undantag för den del som avser att ta ställning till om ska tillträda tilläggsprotokollet till konvention om före- byggande av terrorism och vilka lagändringar som i så fall krävs, fortfarande redovisas . Utredningen om genomförande av vissa straffrättsliga åtaganden för att förhindra och bekämpa terrorism (Ju 2014:26) Förlängd tid för uppdraget Regeringen beslutade (dir. 2014:155) att en särskild utredare ska analysera behovet av lagändringar för att ska leva upp till vissa internationella straffrättsliga åtaganden för att förhindra och bekämpa terrorism. Utredningen, som antagit namnet Utredningen om genomförande av vissa straffrättsliga åtaganden för att förhindra och bekämpa terrorism, har därefter fått två tilläggs- direktiv. Enligt de senaste direktiven skulle uppdraget slutredovisas (dir. 2016:46). Uppdraget ska i stället redovisas . Utredningen om genomförande av vissa straffrättsliga åtaganden för att förhindra och bekämpa terrorism (Ju 2014:26) Regeringen beslutade (dir. 2014:155) att en sär- skild utredare skulle analysera behovet av lagändringar för att ska leva upp till vissa internationella straffrättsliga åtaganden för att förhindra och bekämpa terrorism. Utredningen, som antagit namnet Utredningen om genomförande av vissa straffrättsliga åtaganden för att förhindra och bekämpa terrorism, har därefter fått tre tilläggs- direktiv och har i uppdrag bl.a. att analysera behovet av och lämna förslag till de författningsändringar som behövs för att genomföra EU:s direktiv om bekämpande av terrorism. Enligt de senaste tilläggs- direktiven ska uppdraget slutredovisas (dir. 2017:2). Genomförandet av de bestämmelser i direktivet som rör skydd av, stöd till och rättigheter för offer för terrorism (avdelning V i direk- tivet) bör övervägas i ett annat sammanhang. Uppdraget ska därför inte längre omfatta dessa bestämmelser. Uppdraget ska fortfarande redovisas . Council of - No. Additional Protocol to on the Prevention of Terrorism The member States of other Parties to on the Prevention of Terrorism (CETS No. 196), signatory to this Protocol, Considering that the aim of is to achieve greater unity between its members; Desiring to further strengthen the efforts to prevent and suppress terrorism in all its forms, both in Europe and globally, while respecting human rights and the rule of law; Recalling human rights and fundamental freedoms enshrined, in particular, in the Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (ETS No. 5) and its protocols, as well as in the International Covenant on Civil and Political Rights; Expressing their grave concern about the threat posed by persons travelling abroad for the purpose of committing, contributing to or participating in terrorist offences, or the providing or receiving of training for terrorism in the territory of another State; Having regard in this respect to Resolution (2014) adopted by at its 7272nd meeting on , in particular paragraphs 4 to 6 thereof; Considering it desirable to supplement on the Prevention of Terrorism in certain respects, agreed as follows: Article 1 – Purpose The purpose of this Protocol is to supplement the provisions of on the Prevention of Terrorism, opened for signature in on 16 2005 (hereinafter referred to as “the Convention”) as regards the criminalisation of the acts described in Articles 2 to 6 of this Protocol, thereby enhancing the efforts of Parties in preventing terrorism and its negative effects on the full enjoyment of human rights, in particular the right to life, both by measures to be taken at national level and through international co-operation, with due regard to the existing applicable multilateral or bilateral treaties or agreements between the Parties. CETS 217 – Prevention of Terrorism (Protocol), 22.X.2015 Article 2 – Participating in an association or group for the purpose of terrorism 1For the purpose of this Protocol, “participating in an association or group for the purpose of terrorism” means to participate in the activities of an association or group for the purpose of committing or contributing to the commission of one or more terrorist offences by the association or the group. 2Each Party shall adopt such measures as may be necessary to establish “participating in an association or group for the purpose of terrorism”, as defined in paragraph 1, when committed unlawfully and intentionally, as a criminal offence under its domestic law. Article 3 – Receiving training for terrorism 1For the purpose of this Protocol, “receiving training for terrorism” means to receive instruction, including obtaining knowledge or practical skills, from another person in the making or use of explosives, firearms or other weapons or noxious or hazardous substances, or in other specific methods or techniques, for the purpose of carrying out or contributing to the commission of a terrorist offence. 2Each Party shall adopt such measures as may be necessary to establish “receiving training for terrorism”, as defined in paragraph 1, when committed unlawfully and intentionally, as a criminal offence under its domestic law. Article 4 – Travelling abroad for the purpose of terrorism 1For the purpose of this Protocol, “travelling abroad for the purpose of terrorism” means travelling to a State, which is not that of the traveller’s nationality or , for the purpose of the commission of, contribution to or participation in a terrorist offence, or the providing or receiving of training for terrorism. 2Each Party shall adopt such measures as may be necessary to establish “travelling abroad for the purpose of terrorism”, as defined in paragraph 1, from its territory or by its nationals, when committed unlawfully and intentionally, as a criminal offence under its domestic law. In doing so, each Party may establish conditions required by and in line with its constitutional principles. 3Each Party shall also adopt such measures as may be necessary to establish as a criminal offence under, and in accordance with, its domestic law the attempt to commit an offence as set forth in this article. Article 5 – Funding travelling abroad for the purpose of terrorism 1For the purpose of this Protocol, “funding travelling abroad for the purpose of terrorism” means providing or collecting, by any means, directly or indirectly, funds fully or partially enabling any person to abroad for the purpose of terrorism, as defined in Article 4, paragraph 1, of this Protocol, knowing that the funds are fully or partially intended to be used for this purpose. 2Each Party shall adopt such measures as may be necessary to establish the “funding of travelling abroad for the purpose of terrorism”, as defined in paragraph 1, when committed unlawfully and intentionally, as a criminal offence under its domestic law. CETS 217 – Prevention of Terrorism (Protocol), 22.X.2015 Article 6 – Organising or otherwise facilitating travelling abroad for the purpose of terrorism 1For the purpose of this Protocol, “organising or otherwise facilitating travelling abroad for the purpose of terrorism” means any act of organisation or facilitation that assists any person in travelling abroad for the purpose of terrorism, as defined in Article 4, paragraph 1, of this Protocol, knowing that the assistance thus rendered is for the purpose of terrorism. 2Each Party shall adopt such measures as may be necessary to establish “organising or otherwise facilitating travelling abroad for the purpose of terrorism”, as defined in paragraph 1, when committed unlawfully and intentionally, as a criminal offence under its domestic law. Article 7 – Exchange of information 1Without prejudice to Article 3, paragraph 2, sub-paragraph a, of the Convention and in accordance with its domestic law and existing international obligations, each Party shall take such measures as may be necessary in order to strengthen the timely exchange between Parties of any available relevant information concerning persons travelling abroad for the purpose of terrorism, as defined in Article 4. For that purpose, each Party shall designate a point of contact available on a 24-hour, seven-days-a-week basis. 2A Party may choose to designate an already existing point of contact under paragraph 1. 3A Party’s point of contact shall have the capacity to carry out communications with the point of contact of another Party on an expedited basis. Article 8 – Conditions and safeguards 1Each Party shall ensure that the implementation of this Protocol, including the , implementation and application of the criminalisation under Articles 2 to 6, is carried out while respecting human rights obligations, in particular the right to freedom of movement, freedom of expression, freedom of association and freedom of religion, as set forth in, where applicable to that Party, the Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms, the International Covenant on Civil and Political Rights and other obligations under international law. 2The , implementation and application of the criminalisation under Articles 2 to 6 of this Protocol should furthermore be subject to the principle of proportionality, with respect to the legitimate aims pursued and to their necessity in a democratic society, and should exclude any form of arbitrariness or discriminatory or racist treatment. Article 9 – Relation between this Protocol and the Convention The words and expressions used in this Protocol shall be interpreted within the meaning of the Convention. As between the Parties, all the provisions of the Convention shall apply accordingly, with the exception of Article 9. Article 10 – Signature and entry into force 1This Protocol shall be open for signature by Signatories to the Convention. It shall be subject to ratification, acceptance or approval. A Signatory may not ratify, accept or approve this Protocol unless it has previously ratified, accepted or approved the Convention, or does so simultaneously. Instruments of ratification, acceptance or approval shall be deposited with the Secretary General of . CETS 217 – Prevention of Terrorism (Protocol), 22.X.2015 2This Protocol shall enter into force on the first day of the month following the expiration of a period of three months after the deposit of the sixth instrument of ratification, acceptance or approval, including at least four member States of . 3In respect of any Signatory which subsequently deposits its instrument of ratification, acceptance or approval, this Protocol shall enter into force on the first day of the month following the expiration of a period of three months after the date of the deposit of the instrument of ratification, acceptance or approval. Article 11 – Accession to the Protocol 1After the entry into force of this Protocol, any State, which has acceded to the Convention, may also accede to this Protocol or do so simultaneously. 2In respect of any State acceding to the Protocol under paragraph 1 above, the Protocol shall enter into force on the first day of the month following the expiration of a period of three months after the date of the deposit of the instrument of accession with the Secretary General of . Article 12 – Territorial application 1Any State or Union may, at the time of signature or when depositing its instrument of ratification, acceptance, approval or accession, specify the territory or territories to which this Protocol shall apply. 2Any Party may, at any later time, by declaration addressed to the Secretary General of , extend the application of this Protocol to any other territory specified in the declaration. In respect of such territory the Protocol shall enter into force on the first day of the month following the expiration of a period of three months after the date of receipt of the declaration by the Secretary General. 3Any declaration made under the two preceding paragraphs may, in respect of any territory specified in such declaration, be withdrawn by a notification addressed to the Secretary General of . The withdrawal shall become effective on the first day of the month following the expiration of a period of three months after the date of receipt of such notification by the Secretary General. Article 13 – Denunciation