sou · H5B35 · 2017-02-01 00:00:00 — Det finns även specifika nätverk för rörlighet i arbetslivet som be- står av oberoende experter inom juridik och statistik. Nätverken förser Europeiska kommissionen med underlag i form av rapporter och analyser. Därutöver tillhandahåller visst ekonomiskt stöd till gränsöverskrid- ande samarbete mellan institutioner, informationskampanjer för att upplysa om rättigheter och skyldigheter enligt reglerna om sam- ordning av de sociala trygghetssystemen i EU/EES, samt åtgärder för att förbereda och införa systemet för elektroniskt informations- utbyte. 2020-strategin samt den öppna samordningsmetoden för socialt skydd och social integration Andra viktiga policyinitiativ inom ramen för social trygghet och delaktighet är 2020-strategin, som är en tioårsstrategi för tillväxt och jobb, samt den öppna samordningsmetoden för socialt skydd och social integration. Målet med samordningsmetoden är att arbeta mot gemensamma europeiska mål genom politiskt utbyte och ömsesidigt lärande inom följande områden: fattigdom och social utestängning, pensioner, hälso- och sjukvård samt långtidsvård. Med- lemsstaterna utarbetar även egna strategier inom ramen för dessa områden för att uppnå de gemensamma EU målen. Europeiska kom- missionen stödjer och övervakar framsteg utifrån dessa gemensamma mål och särskilda indikatorer, samt genom kontinuerlig rapportering. Målen och arbetsmetoderna för den öppna samordningsmetoden för socialt skydd och social integration har anpassats till målen för 2020-strategin, som rör sysselsättning, innovation, utbild- ning, social delaktighet och klimat/energi. Det europeiska ramverket för policyutveckling och -utbyte för social trygghet och delaktighet har utarbetats i nära samarbete med skydd (, SPC). skydd är en rådgivande kommitté för rådet beträffande sysselsättning, socialpolitik, hälso- och sjukvård samt konsumentfrågor. Kommittén förbereder även rådets diskussioner om social trygghet samt de landsspecifika rekommendationerna inom ramen för 2020-strategin. I enlighet med fördraget om Euro- peiska unionens funktionssätt17 ska kommittén: Övervaka den sociala situationen och utvecklingen av politiken för socialt skydd i medlemsstaterna och unionen. Underlätta utbytet av information, erfarenheter och goda rutiner mellan medlemsstaterna och med Europeiska kommissionen. Sammanställa rapporter och yttranden eller bedriva annan verk- samhet inom sitt behörighetsområde på begäran av rådet eller Europeiska kommissionen eller på eget initiativ. Informationsutbyte inom skatteområdet med andra stater sker med stöd av skatteavtal, Europaråds- och om ömsesidig handräckning i skatteärenden18, Nordiska handräcknings- avtalet19, informationsutbytesavtal samt andra regelverk inom EU/EES.20 17Artikel 160 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. 18Konventionen innehåller bland annat regler för informationsutbyte, delgivning av hand- lingar och indrivning av skatt. 19Danmark, , , , , och har slutit ett multi- lateralt handräckningsavtal, SFS 1990:226, som bland annat omfattar informationsutbyte, in- drivning av skatt, delgivning av handlingar samt överföring av skatter. 20Särskilt centralt är rådets direktiv /16/EU av om administrativt samarbete i fråga om beskattning och om upphävande av direktiv /799/EEG. 15.2Samarbete i enskilda ärenden En annan grundläggande komponent av samordningssystemet är administrativt och juridiskt understöd mellan medlemsstaterna i en- skilda ärenden. Det betyder att en medlemsstat kan begära hjälp från en annan medlemsstat i specifika individärenden, som till exempel gällande inhämtande av information eller annan dokumentation. Sådan kontakt tas direkt mellan medlemsstaternas institutioner eller indirekt via förbindelseorganen beroende på den nationella samarbetsstruk- turen och -processen i respektive stat. De berörda institutionerna ska enligt principen om god förvaltning svara på alla förfrågningar inom rimlig tid samt lämna all information som är nödvändig för att berörda personer ska kunna hävda sina rättigheter i enlighet med förordning 883/2004. Vidare förtydligas i förordning 987/2009 att sådant utbyte ska grundas på principerna för offentliga tjänster, effektivitet, aktivt stöd, snabbt tillhandahållande och tillgänglighet.21 Det är dock viktigt att understryka i detta sammanhang att de olika staterna har olika lag- stiftning och administrativa system vilket kan resultera i att under- stödet i enskilda ärenden ser lite olika ut i medlemsstaterna. Ett viktigt sådant område är sekretess mellan olika institutioner, som kan med- föra begränsningar i det understöd som respektive stat kan ge.22 När det gäller nationella beslut om tillhörighet till de sociala trygg- hetssystemen, som grundar sig på information som erhållits från andra medlemsstater, förtydligas i förordning 987/2009, att de handlingar som en medlemsstats institution utfärdat ska godtas av de andra med- lemsstaternas institutioner så länge som de inte dras tillbaka eller för- ogiltiga av den utfärdande medlemsstaten.23 Detta framgår även av rättspraxis, bland annat i målet m.fl. och de la de , där det konstaterades att ett intyg om att en person uppfyller villkoren att omfattas av en speci- fik stats sociala trygghetssystem är bindande för en annan medlems- stats administration.24 Vidare framgår av förordning 987/2009 att om det råder tvivel om handlingarnas giltighet eller de faktiska omständig- 21Artikel 2 i förordning 987/2009. 22Wenander, H. (2013). “Network of Bodies – European Administrative Cooperation under Regulation (EC) No 883/2004”, Review of European Administrative , vol. 6, nr 1, s. 39–71. 23Artikel 5 i förordning 987/2009. 24EU-domstolens dom m.fl. och de la de , C-178/97 ECLI:EU:C:2000:169. heter som ligger till grund för de uppgifter som anges i handlingarna, ska institutionen som mottagit handlingarna vända sig till den ut- färdande institutionen och begära nödvändiga förtydliganden och, i förekommande fall, att handlingarna dras tillbaka.25 Om de berörda institutionerna inte kommer överens kan de vända sig till den Admi- nistrativa kommissionen (tidigast efter den dag då begäran lämnades av den institution som tog emot handlingen), som då har en tidsram att försöka jämka samman de olika stånd- punkterna. Oavsett om det gäller det europeiska eller det nordiska samarbetet eller olika avtal om social trygghet finns ett behov av blanketter och intyg. Blanketterna kan båda handla om ansökan om förmåner och om informationsutbyte mellan länderna. Intyg används vanligen för att intyga att den enskilde omfattas av ett lands lagstiftning, vilket också innebär att denne inte ska betala socialavgifter i det landet, men kan även användas i andra syften (se vidare kapitel 17). Inom EU/EES har Administrativa kommissionen tagit fram ett europeiskt sjukförsäkringskort (, EHIC) och intyg för vissa sociala trygghetsförmåner, så kallade portabla dokument. Kortet och intygen ska användas av den för- säkrade för att intyga sina rättigheter enligt förordning 883/2004. Kortet och intygen utfärdas av den ansvariga institutionen i hans eller hennes behöriga stat. Dessa beskrivs kort nedan. Europeiska sjukförsäkringskortet ger tillgång till medicinskt nöd- vändiga vårdförmåner vid tillfällig vistelse i en annan medlemsstat. Kortet ska visas upp av den försäkrade när denne söker vård i vistelselandet. A1 – Intyg om tillämplig lagstiftning. Den som är utsänd eller arbetar i flera stater kan ansöka om ett dokument som intygar vilken stats sociala trygghetssystem denne ska omfattas av. Intyget används också för att visa var personen betalar socialavgifter. S1 – Intyg om tillgång till sjukvård för den som inte bor i den stat han eller hon är försäkrad i, som till exempel gränsarbetare och pensionärer. 25 Artikel 5 i förordning 987/2009. S2 – Intyg om tillstånd för planerad vård i en annan medlems- stat. S3 – Intyget ska användas när en person som har varit gräns- arbetare eller dennes familjemedlem har beviljats fortsatt vård i gränsarbetarens tidigare arbetsstat. U1 – Detta intyg styrker utförda försäkringsperioder, anställ- ningsperioder och perioder av verksamhet som egenföretagare i en medlemsstat, som ska ingå i beräkningen av arbetslöshets- förmåner i en annan medlemsstat. U2 – Intyg om tillstånd att med bibehållen arbetslöshetsförsäk- ring söka arbete i en annan medlemsstat (). U3 – Intyget är en underrättelse från arbetslöshetskassan/arbets- marknadsmyndigheten i den stat där personen i fråga söker arbete (som alltså är en annan medlemsstat än den stat som betalar ut ersättning). DA1 – Intyget utfärdas till en person som har en godkänd arbets- skada från en medlemsstat och ger tillgång till vårdförmåner vid vistelse eller bosättning i en annan medlemsstat P1 – Sammanfattning av pensionsbeslut som ger en överblick över de beslut som olika institutioner i tidigare arbets- eller bosätt- ningsstater har fattat. 15.3Aktörer på nationell nivå I avtal om social trygghet samt i samordningsbestämmelserna finns bestämmelser som fastställer vilka aktörer på nationell nivå som an- svarar för regelverket (se också ovan). Den behöriga myndigheten definieras av förordning 883/2004 som minister eller motsvarande myndighet med ansvar för de sociala trygg- hetssystemen inom hela eller någon del av medlemsstaten. I är den behöriga myndigheten. Begreppet behörig myndighet används även i den nordiska konventionen liksom i avtal om social trygghet. Enligt den nordiska konventionen är det den be- höriga myndigheten, eller den institution som utses av den behöriga myndigheten, som ska ingå ett administrativt avtal.26 Enligt förordning 883/2004 är den behöriga institutionen den in- stitution där den enskilde är försäkrad och kan ansöka om förmåner eller den institution som har utsetts av den medlemsstatens behöriga myndighet. I är de behöriga institutionerna , , Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, (IAF) Arbetslöshetsförmedlingen, arbetslöshetskassorna samt Krono- fogdemyndigheten. I den nordiska konventionen om social trygghet används enbart begreppet institution, vilken är den som, efter att ha blivit utsedd av den behöriga myndigheten, är behörig att ingå ett administrativt avtal. I är det . Som följer av samordningsbestämmelserna ska medlemsstaterna utse förbindelseorgan som har till uppgift att ta hand om ansökningar om upplysningar och bistånd när det gäller tillämpningen av samordnings- bestämmelserna. I är IAF, och Pensions- myndigheten förbindelseorgan. Begreppet förbindelseorgan används även i den nordiska kon- ventionen om social trygghet. 15.4Svenska myndigheter och andra aktörer Följande svenska myndigheter och andra aktörer har en roll inom det internationella sociala trygghetsområdet. ansvarar för en stor del av de offentliga trygg- hetssystemen i . I uppdraget ingår att utreda, besluta om och 26 Artikel 13 i Konventionen om social trygghet mellan , , , och , undertecknad i Bergen . betala ut bidrag och ersättningar inom ramen för framför allt social- försäkringen. Myndigheten har även ett informationsansvar. om- fattas över 40 olika bidrag och ersättningar. Cirka hälften av de ut- betalade medlen går till personer som är sjuka och personer med funktionsnedsättning, och en tredjedel betalas ut till barn och familjer i form av bland annat barnbidrag, föräldrapenning och bostadsbidrag. är även utbetalande myndighet för Pensions- myndigheten. har främst i uppdrag att administrera och tillhandahålla pensioner och pensionsrelaterade förmåner samt ge generell och individualiserad information om dessa. Pensionsmyn- digheten hanterar i huvudsak förmånerna ålderspension, bostads- tillägg, och efterlevandepension. IAF är tillsynsmyndighet för arbetslöshetsförsäkring, d.v.s. både arbetslöshetskassorna och Arbetsförmedlingen. IAF får även enligt 31 § förordning (1997:835) om arbetslöshetsförsäkring (ALFFo) meddela föreskrifter för verkställigheten om lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring () och ALFFo. Myndigheten ansvarar också för vissa förvaltningsuppgifter och förvaltar vissa databaser. Arbetsförmedlingen ansvarar för den offentliga arbetsförmedlingen och dess arbetsmarknadspolitiska verksamhet. Med det avses att bidra till en väl fungerande arbetsmarknad både för arbetssökande och för arbetsgivare. Arbetsförmedlingen ska även bistå med information om arbetslöshetsförsäkringen Arbetslöshetskassorna har i uppdrag att administrera arbetslös- hetsförsäkringen och betala ut arbetslöshetsersättning samt utfärda intyg U1 som används inom EU för att intyga om olika försäkrings- perioder. Dessa är organiserade genom Arbetslöshetskassornas sam- organisation (SO). ansvarar främst för beskattning, folkbokföring, registrering av bouppteckningar samt borgenärsarbete för statens räkning. Detta inbegriper frågor om pensionsgrundande inkomst (PGI) och debitering av socialavgifter på arbete som utförts i och för personer som omfattas av svensk social trygghet. huvuduppdrag handlar om att säkerställa att arbetsmiljön uppfyller de krav som framgår i arbetsmiljölagen. Myn- digheten tar även fram juridiskt bindande föreskrifter, inspekterar arbetsställen och sprider information om arbetsmiljöregler. Som för- bindelsekontor enligt lagen (1999:678) om utstationering av arbets- tagare för frågor som rör utstationering av arbetskraft i registrerar myndigheten även anmälningar om utstationering i . kommuner och landsting (SKL) är en arbetsgivar- och intresseorganisation för alla kommuner, landsting och regioner. – en sammanhållen politik för arbete, hållbar tillväxt och välfärd. 2.Kraftsamling för framtidens energi. 3.Karens för statsråd och statssekreterare. 4.För en god och jämlik hälsa. En utveckling av det folkhälsopolitiska ramverket. 5.Svensk social trygghet i en globaliserad värld. Del 1 och 2. Karens för statsråd och statssekreterare. Kraftsamling för framtidens energi. – en sammanhållen politik för arbete, hållbar tillväxt och välfärd. För en god och jämlik hälsa. En utveckling av det Svensk social trygghet i en globaliserad värld. Del 1 och 2.