sou · H4B320 · 2017-01-01 00:00:00 — Föräldraledighet för statsråd? Utredningen om översyn av möjligheterna till föräldraledighet för statsråd SOU och Ds kan köpas från kundservice. Beställningsadress: kundservice, 106 47 Ordertelefon: Webbplats: /offentligapublikationer För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Svara på remiss – hur och varför Statsrådsberedningen, SB PM 2003:2 (reviderad ). En kort handledning för dem som ska svara på remiss. Häftet är gratis och kan laddas ner som pdf från eller beställas på /remisser Layout: Kommittéservice, Tryck: , 2016 Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att se över möjligheten för ett statsråd att vara ledig i samband med ett barns födsel eller adoption samt för tid därefter, i syfte att utöva sitt föräldraskap. Före detta justitierådet och ordföranden i förordnades att vara särskild utredare. Förordnade experter har varit före detta rättschefen i Statsrådsberedningen , ämnesrådet , , och kanslirådet , . Sekreterare har varit kammarrättsassessorn . har varit ensam utredningsman och svarar ensam för innehållet i betänkandet. Experterna har emellertid deltagit i arbetet i sådan utsträckning att det är befogat att använda vi-form i betänkandet. Utredningen om översyn av möjligheterna till föräldraledighet för statsråd lämnar nu sitt betänkande Föräldraledighet för statsråd? (SOU 2016:20). 1.1Förslag till lag om ändring i lagen (1991:359) om arvoden till statsråden m.m. ................................................... Utredningens uppdrag och arbete ................................. Regeringsformens bestämmelser m.m................................... Hur statsministern och övriga statsråd utses......... Hur regeringsärendena avgörs ................................ 3.1.3Vem som beslutar i ärenden som avgörs av Ersättare enligt den s.k. ersättarlistan .................... 3.2 Reglering rörande statsrådens arvoden m.m. ........................ 3.2.1Lagen (1991:359) om arvoden till statsråden 3.3 Statsrådet och den politiska staben ....................................... 3.3.3Pressekreteraren, stabschefen och planerings- chefen samt övriga politiskt sakkunniga................ 3.4Tidigare motioner i och behandling av frågan om statsråds möjlighet till föräldraledighet................................. 3.5 Föräldraledighet och föräldrapenning................................... 3.5.1Rätt till föräldraledighet enligt Rätt till föräldrapenning enligt socialförsäkringsbalken (2010:110) ....................... .......................för ökade levnadskostnader m.m Avdrag ...............................................................vid sjukdom Pensions ............................................- och avgångsförmåner Andra gruppers ................................................villkor 5.2Villkor för politiskt sakkunniga och för politiskt timanställda brevsvarare eller talskrivare............................... Villkor för andra tjänstemän i ................. Jämförelse med andra länder ...................................... Överväganden och förslag ........................................... 7.2Flera lösningar bör finnas för ett statsråd som önskar vara hemma med sitt barn....................................................... 7.3Statsministern utser ersättare enligt den s.k. 7.4Statsministern utser en eller flera ersättare genom s.k. Statsministern förordnar ett nytt statsråd............................. Ingen reglering behövs av frågan ........................................... 7.7Statsministern beslutar i frågan om ett statsråd ska kunna vara frånvarande för att ta hand om sitt barn ............................ 7.8Arvodet minskas för det statsråd som, annat än tillfälligt, helt eller delvis har en lättnad i sin arbetsbörda för att ta hand om sitt barn................................ 7.9Regeringskansliet bör inte tillhandahålla statsråden barnpassning eller barnverksamhet........................................ Interpellationer och frågor ..................................................... Det ersättande statsrådets konstitutionella ansvar ................ Ställföreträdare för statsministern ......................................... Kallelse till och närvaro vid regeringssammanträden ................. 9.1Konsekvenser för statsrådets statssekreterare om statsrådet är frånvarande ................................... Statssekreteraröverenskommelsen och praxis ....... 9.2Konsekvenser för statsrådets övriga politiska stab om statsrådet är frånvarande ................................... Det s.k. politikeravtalet och praxis ........................ Hur påverkas regeringens arbete? Hur påverkas arbetet inom ? Andra praktiska frågor ......................................................... Genomförande och konsekvenser................................ Konsekvenser enligt direktiven ........................................... Vad vi vill uppnå ................................................................... Vilka som berörs................................................................... Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:359) om arvoden till statsråden m.m.................................................. I betänkandet presenterar vi tre modeller som kan användas som stöd för hur ett statsråds frånvaro i en eller annan grad för att vara hemma med sitt barn kan se ut. Det är alltid ytterst statsministern som avgör om en sådan frånvaro kan medges och hur den i så fall ska utformas. De tre modeller vi tagit fram är följande. Statsministern utser en ersättare enligt den s.k. ersättarlistan. Statsministern utser en eller flera ersättare genom s.k. § 5-för- ordnande. Statsministern förordnar ett nytt statsråd. I samtliga fall behåller statsrådets politiska stab som huvudregel sin anställning under statsrådets frånvaro. Statsrådets arvode minskas vid de två sistnämnda modellerna . Modellerna bedöms rymmas inom befintligt regelverk och kan tillämpas . En bestämmelse om reducering av arvodet föreslås dock föras in i lagen (1991:359) om arvoden till statsråden m.m. Vid modell två och tre fattar statsministern ett särskilt beslut om att frånvaro medges. Beslutet tas in i statsministerns protokoll. Närmare om våra överväganden har uttalat att ett statsråd i princip alltid förutsätts vara i tjänst. Eftersom ett statsråd inte är arbetstagare i arbetsrättslig bemärkelse har han eller hon inte, till skillnad mot arbetstagare som omfattas av föräldraledighetslagen (1995:584), någon formell rätt till föräldraledighet. vid uppdragets början har varit eller under uppdragets gång har blivit föräldrar har dock i varierande grad försökt hitta lösningar för att kunna förena statsrådsuppdraget med att åtminstone i någon mån vara hemma med sina barn. Det statsråd som önskat tillbringa med sitt barn har då formlöst dragit ned på intensiteten i sitt arbete och vid vissa regeringssammanträden ersatts enligt den s.k. ersättarlistan. I regel har statsrådets statssekreterare tagit ett ökat ansvar för några av statsrådets uppgifter. Det står givetvis ett statsråd fritt att när som helst begära sitt entledigande från statsrådsuppdraget för att på så vis kunna ta hand om sitt barn. Vi anser dock att ett statsråd inte i alla sådana situationer ska behöva begära sitt entledigande. I stället bör det finnas en mer uttalad möjlighet för ett statsråd till hel eller delvis frånvaro för ett sådant ändamål. Det kan konstateras att ledamöter har en möjlighet att vara föräldralediga i enlighet med bestämmelserna i riksdagsordningen (2014:801). En jämförelse med våra nordiska grannländer visar också att det för de norska statsråden finns en fastslagen ordning för föräldraledighet, fastställd genom kunglig resolution. Ett statsråd har ett uppdrag av en mycket speciell natur. Han eller hon måste vara redo att agera i de frågor som han eller hon har huvudansvaret för och i frågor som rör regeringens politik som helhet. Eftersom statsministern har en i det närmaste suverän beslutanderätt i frågor om statsrådens tjänstgöring är det alltid statsministern som ytterst avgör om ett statsråd ska kunna vara frånvarande i en eller annan grad för att ta hand om sitt barn. Med tanke på statsrådsuppdragets karaktär ser vi dock det som svårt för ett statsråd att vara frånvarande annat än . Vissa ministerposter kan till och med vara av sådan karaktär att de lämnar ett mycket litet, om ens något, utrymme för att vara frånvarande för att ta hand om barn. Vi ser heller inte att det kan bli tal om en rätt till föräldraledighet, motsvarande den som anställda har enligt föräldraledighetslagen. I stället har vi identifierat tre modeller för hur ett statsråds frånvaro för att ta hand om sitt barn skulle kunna se ut. Vi bedömer att samtliga modeller ryms inom befintligt regelverk. Vilken modell som väljs får avgöras utifrån omständigheterna i det enskilda fallet. Vid utformandet av modellerna har vi strävat efter att ersättningsvillkoren för statsråden så långt som möjligt ska vara lika de som gäller för en arbetstagare som är föräldraledig, dock att ersättningsfrågan bör lösas fristående från socialförsäkringsbalkens (2010:110) regler och i stället regleras i lagen om arvoden till statsråden m.m. Modellerna innebär i korthet följande. –Statsministern utser ersättare enligt den s.k. ersättarlistan Ett statsråd som tillfälligt vill minska arbetsbördan och även avstå från att delta vid vissa regeringssammanträden för att i stället ta hand om sitt barn kan ersättas av ett annat statsråd, i första hand genom den s.k. ersättarlistan. Statsrådet i fråga ingår fortfarande i regeringen och är således ansvarig inför i enlighet med 1 kap. 6 § regeringsformen (RF). Det ersättande statsrådet får ett konstitutionellt ansvar för de beslut han eller hon bereder eller som en del av regeringen är med och beslutar i. Anställningen för till statsrådet knutna statssekreterare och politisk stab påverkas inte. Inte heller påverkas statsrådsarvodets storlek. –Statsministern utser en eller flera ersättare genom s.k. § 5-förordnande Ett statsråd som annat än tillfälligt vill, så gott som helt eller delvis, minska sin arbetsbörda för att i stället ta hand om sitt barn kan ersättas genom att statsministern upphäver hans eller hennes eventuella förordnande som departementschef och/eller § 5-förordnande och i stället om så behövs förordnar ett annat statsråd som departementschef och utser en eller flera ersättare genom § 5-förordnande. Statsrådet i fråga ingår fortfarande i regeringen och är således ansvarig inför i enlighet med 1 kap. 6 § RF. Det eller de statsråd som ersätter det frånvarande statsrådet får ett konstitutionellt ansvar för de beslut han eller hon bereder eller som en del av regeringen är med och beslutar i. Den till statsrådet i fråga knutna statssekreteraren behåller som huvudregel sin anställning, men arbetar under statsrådets frånvaro för statsrådets ersättare. Detsamma gäller för övriga personer i den politiska staben. Det frånvarande statsrådets arvode minskas så att han eller hon under sin frånvaro får av sitt ordinarie arvode. Eventuell avlöningsförstärkning och ersättning för logikostnad minskas inte. –Statsministern förordnar ett nytt statsråd Ett statsråd som vill minska sin arbetsbörda helt för att i stället ta hand om sitt barn kan, om inte statsministern bedömer att entledigande ska ske, ersättas genom att statsministern utser ett nytt statsråd. Det nya statsrådet kan därvid utses jämte det frånvarande statsrådet och förordnas att i hans eller hennes ställe föredra ärenden och fatta beslut. Det kan också tänkas att statsministern önskar, tillfälligt eller inte, omfördela statsrådens ansvarsområden. Då kan det nya statsrådet i stället förordnas att ta över ett annat befintligt statsråds ansvarsområde och i hans eller hennes ställe föredra ärenden och fatta beslut, som det befintliga statsrådet förordnas att ta över det frånvarande statsrådets ansvarsområde och i det frånvarande statsrådets ställe föredra ärenden och fatta beslut. Om det frånvarande statsrådet är departementschef, får statsministern utse en annan departementschef. Så kan också behöva ske om ett befintligt statsråd, som är departementschef, förordnas att ta över det frånvarande statsrådets ansvarsområde. Det frånvarande statsrådet ingår fortfarande i regeringen och är således ansvarig inför i enlighet med 1 kap. 6 § RF. Det nya statsrådet får ett konstitutionellt ansvar för de beslut han eller hon bereder eller deltar i. Samtliga inblandade statssekreterare behåller som huvudregel sina anställningar. Detsamma gäller för övriga personer i den politiska staben. Det frånvarande statsrådets arvode minskas så att han eller hon under sin frånvaro får av sitt ordinarie arvode. Eventuell avlöningsförstärkning och ersättning för logikostnad minskas inte. I normalfallet torde det ersättande statsrådet komma att entledigas när det frånvarande statsrådet återvänder från sin frånvaro. Det är dock en fråga som statsministern disponerar över. I samtliga fall är det alltså statsministern som avgör om ett statsråd ska få vara frånvarande eller få lättnad i arbetsbördan för att ta hand om sitt barn och hur det i så fall ska utformas. Det är också statsministern som har att avgöra de frågor av praktisk natur som kan uppkomma. Vi tror att modellen att statsministern utser en ersättare enligt den s.k. ersättarlistan är den som kommer att användas mest. Det är också så statsråds frånvaro för att ta hand om sina barn synes ha lösts . Modellen där statsministern utser en eller flera ersättare genom s.k. § 5-förordnanden tror vi inte kommer användas särskilt frekvent. Den modell där statsministern förordnar ett nytt statsråd föreställer vi oss kommer utnyttjas ännu mera sällan, om ens . För det fall ett statsråd önskar frånvaro från regeringsarbetet under mer än , måste statsministern sannolikt välja att entlediga det berörda statsrådet. Our remit is to review the possibilities for a government minister to take leave in connection with the birth of a child or an adoption and for a subsequent period, with a view to exercising their parenthood. In the report we present three models that could be used as a basis for a minister’s absence to stay at home with their child. It is always ultimately the Prime Minister who decides whether such leave can be granted and what form it will take. The three models we propose are as follows: The Prime Minister appoints a substitute from the list of alternates.1 The Prime Minister appoints one or more substitutes via an ‘Article 5 order’.2 The Prime Minister appoints a new government minister. In all of these cases, the government minister’s political staff would, as a general rule, retain their positions during the minister’s absence. Under the latter two models, the minister’s remuneration would be reduced by ten per cent. In our assessment, these models fit within existing regulatory frameworks and could be applied immediately. Nonetheless, it is proposed that a provision on reductions of a minister’s remuneration be introduced to the Act 1 Pursuant to Chapter 6, Article 1 and Chapter 7, Articles 1 and 5 of the Instrument of Government, the Prime Minister appoints substitutes for government ministers when they are otherwise engaged. The list of alternates is entered in the Prime Minister’s minutes. 2 The Prime Minister may prescribe that a matter or group of matters belonging to a particular ministry be presented by a minister other than the head of ministry (Chapter 7, Article 5, second sentence of the Instrument of Government). This is commonly referred to as an ‘Article 5 order’. on Remuneration for Government Ministers etc. (1991:359). In the case of models two or three, the Prime Minister would take a formal decision approving leave. The decision would be entered in the Prime Minister’s minutes. Our deliberations in detail has stated on several occasions that a government minister is, in principle, always expected to be on duty. Because a minister is not an employee in the labour law sense of the term, he or she does not, unlike employees covered by the Parental Leave Act (1995:584), have any formal right to parental leave. Nonetheless, ministers who were parents when they assumed office, or become parents in the course of their service, have to varying degrees tried to find solutions to enable them to reconcile their duties as minister with spending at least some time at home with their children. On those occasions, a minister who wanted to spend more time with their child has informally reduced the intensity of their work and been substituted at certain government meetings using the list of alternates. The minister’s state secretary has generally taken on additional responsibility for some of the minister’s duties. Naturally, a government minister is at all times free to request to be relieved of office to enable them to take care of their child. However, we feel that a minister should not have to ask to be relieved of office in all such situations. Instead, there should be more explicit possibilities for a minister to take full-time or parttime leave for this purpose. It may be noted that for several years now, members of the Riksdag have had the possibility to take parental leave in accordance with the provisions of the Riksdag Act (2014:801). If we look to our Nordic neighbours, we also see that Norwegian government ministers have established procedures for parental leave, laid down via a royal resolution. The duties of a government minister are very singular in nature. They must be prepared at all times to act on the issues for which they have main responsibility, and on issues concerning the Government’s policy as a whole. As the Prime Minister has a more or less sovereign right to decide in matters of ministers’ service, it is always ultimately the Prime Minister who decides whether a minister may be absent to any extent to take care of their child. Given the nature of a minister’s duties, however, we feel it would be difficult for a minister to be absent for anything other than a short period of time. Some ministerial posts may even be of such a nature that they afford very , if any, scope for absence to take care of children. do we consider that there can be any question of a ‘right’ to parental leave corresponding to that of employees under the Parental Leave Act. Instead, we have identified three models for the form a minister’s absence to take care of their child could take. In our assessment, all of these models fit within existing regulatory frameworks. The model can be chosen based on the circumstances in the individual case. When designing the models, we sought to ensure that the conditions of remuneration for ministers would, as far as possible, be the same as those that apply to an employee on parental leave, with the proviso that the issue of remuneration should be regulated in the Act on Remuneration to Government Ministers etc. rather than through the regulations in the Social Insurance Code (2010:110). In brief, the models are as follows. –The Prime Minister appoints a substitute from the list of alternates A government minister who wants to temporarily reduce their workload and also abstain from attending certain government meetings so as to take care of their child can be substituted by another minister, primarily from the list of alternates. The minister in question is still a member of the Government and is thus accountable to the Riksdag in accordance with Chapter 1, Article 6 of the Instrument of Government. The substitute minister is constitutionally responsible for the decisions he or she prepares, or takes as part of the Government. The positions of state secretaries and political staff associated with the minister are not affected. is the amount of the minister’s remuneration affected. –The Prime Minister appoints one or more substitutes via an ‘Article 5 order’ A government minister who wishes to reduce their workload more than occasionally, as much as full-time or part-time, to take care of their child can be replaced by the Prime Minister suspending their appointment as head of ministry (where applicable) and/or their Article 5 order and instead, where necessary, appointing another minister as head of ministry and appointing one or more substitutes via Article 5 orders. The minister in question is still a member of the Government and is thus accountable to the Riksdag in accordance with Chapter 1, Article 6 of the Instrument of Government. The minister or ministers substituting for him or her are constitutionally responsible for the decisions they prepare, or take as part of the Government. As a general rule, the state secretary associated with the minister in question retains his or her position, but works for the minister’s substitute during their absence. The same applies to other members of their political staff. The remuneration paid to the absent minister is reduced such that they receive 90 per cent of their ordinary remuneration during their absence. pay supplements and compensation for accommodation costs are not reduced. –The Prime Minister appoints a new government minister A government minister who wishes to reduce their workload full-time to take care of their child may, if the Prime Minister does not feel that they should be relieved of office, be replaced through the appointment of a new minister by the Prime Minister. In this context, the new minister can be appointed alongside the absent minister and present matters and take decisions in their stead. It is also possible that the Prime Minister may wish, temporarily or otherwise, to reallocate the ministers’ areas of responsibility. The new minister can then instead take over another existing minister’s area of responsibility and present matters and take decisions in their stead, while the other existing minister takes over the absent minister’s area of responsibility and presents matters and takes decisions in their stead. If the absent minister is head of a ministry, the Prime Minister may appoint another head of ministry. This may also be necessary if another existing minister, who is also head of a ministry, takes over the absent minister’s area of responsibility. The absent minister is still a member of the Government and is thus accountable to the Riksdag in accordance with Chapter 1, Article 6 of the Instrument of Government. The new minister is constitutionally responsible for the decisions he or she prepares, or takes part in. As a general rule, all of the state secretaries concerned retain their positions. The same applies to other members of political staff. The remuneration paid to the absent minister is reduced such that they receive 90 per cent of their ordinary remuneration during their absence. pay supplements and compensation for accommodation costs are not reduced. The substitute minister should normally be relieved of office when the absent minister returns from leave. However, this is a matter for the Prime Minister. In all cases it is thus the Prime Minister who decides whether a government minister is allowed to take leave or reduce their workload to take care of their child and, if so, what form this will take. It is also up to the Prime Minister to decide on any practical issues that may arise. We believe that the model whereby the Prime Minister appoints a substitute from the list of alternates is the one that will be used most. This is also how ministers’ absence to take care of their children seems to have been dealt with up to now. We do not believe that the model whereby the Prime Minister appoints one or more substitutes via Article 5 orders will be used particularly frequently. The model whereby the Prime Minister appoints a new minister will, in our estimation, be used even less frequently, if at all. In the event that a minister seeks leave from the work of government for longer than a brief period, the Prime Minister would probably have to choose to relieve the minister in question of office.