sou · H5B385 · 2017-11-08 00:00:00 — För dem kan rekry- teringen till den särskilda domarutbildningen framstå som mer genomtänkt om tester genomförs. Fördelarna med ett enhetligt system för rekryteringen till den sär- skilda domarutbildningen är stora. Av den anledningen bör det inte vara en fråga för varje överrätt att avgöra om urvalstester ska genom- föras eller inte. Frågan om urvalstester bör vara en central fråga som beslutas av överrättspresidenterna tillsammans inom ramen för det samråd som ska ske mellan överrätter i fråga om rekryteringsförfa- randet. Det har också den fördelen att det går att samarbeta när det gäller vissa frågor som t.ex. utbildning av den personal som ska arbeta med genomförande och analys av tester. De gemensamma riktlinjerna bör också innehålla rutiner för hur handläggningen ska samordnas om en sökande söker anställning i flera överrätter . Överrätterna har ett starkt eget intresse av att samordna rekryter- ingen på ett effektivt sätt och att locka de skickligaste unga juristerna till den särskilda domarutbildningen. Frågorna är av sådant slag som inte bör regleras i författning. 13.5.4Antagningen till den särskilda domarutbildningen bör ske i samråd med underrätt Bedömning: Det behövs utvecklade former för överrätternas sam- råd med underrätter vid antagning till den särskilda domarutbild- ningen. En i någon av underrätterna i överrättens domkrets ska delta i överrättens beredning av ärendet. En särskild fråga vid handläggningen av ärenden om antagning till den särskilda domarutbildningen gäller hur underrätternas kompetens kan tas tillvara vid antagningen till den särskilda domarutbildningen. Efter- som den som söker till den särskilda domarutbildningen är notarie- meriterad har en eller flera underrätter sammanlagt erfarenhet av sökandens arbete i domstol. Det är naturligt att överrätten har bäst möjlighet att avgöra i vilken utsträckning en viss sökande är lämplig för arbetet i överrätt och att underrätten på motsvarande sätt har bäst möjlighet att avgöra i vilken utsträckning sökanden är lämplig för arbetet i underrätt. Detta inne- bär att synpunkter från ordinarie domare i både överrätt och underrätt bör beaktas när överrätten fattar beslut om att anställa fiskaler och det är också så det går till i praktiken när överrätterna inhämtar underlag inför beslutet. Den underrätt där sökanden har notariemeriterat sig utfärdar också betyg över notarietjänstgöringen och lagmannen i den underrätten lämnar sin bedömning av notariens lämplighet för att an- tas till den särskilda domarutbildningen. Överrätternas antagning till den särskilda domarutbildningen skulle kompletteras om en represen- tant för underrätterna skulle delta i de diskussioner som förs vid över- rättens beredning av beslutet om anställning. Det skulle kunna gå till så, som i Hovrätten för , att en representant för någon av underrätterna i hovrättsområdet deltar i den arbetsgrupp i över- rätten som bereder besluten om antagning. En sådan ordning skulle alltså komplettera det nuvarande systemet när lagmännen i underrätt ger skriftliga eller muntliga referenser inför antagningen till domar- utbildningen. Det bör regleras genom att det i förordningen med hovrättsinstruktion och förordningen med kammarrättsinstruktion införs bestämmelser om att en i en underrätt i överrättens domkrets ska delta i överrättens beredning av anställningsärendet. 13.5.5Gemensamma kriterier för meritvärderingen Ett förutsebart och enhetligt system Bedömning: Överrätterna bör utarbeta enhetliga kriterier för be- dömning av en sökandes skicklighet vid rekrytering till den sär- skilda domarutbildningen. En överrätt som ska anställa en fiskal bör göra bedömningen av en sökandes skicklighet utifrån de gemensamt fastställda kriterierna. Vid utnämningen av ordinarie domare ska, enligt 11 kap. 6 § andra stycket regeringsformen, avseende fästas endast vid sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet. För andra anställda vid domstolarna än de ordinarie domarna tillämpas, enligt 12 § samma kapitel, 12 kap. 5–7 §§ regeringsformen. I 12 kap. 5 § andra stycket regeringsformen anges att det vid beslut om statliga anställningar ska fästas avseende endast vid sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet. Bedöm- ningsgrunderna förtjänst och skicklighet anges även i 4 § första stycket lagen (1994:260) om offentlig anställning. I andra stycket i samma paragraf anges att skickligheten ska sättas främst, om det inte finns särskilda skäl för något annat. är det den anställande överrätten som tar ställning till hur olika slags kvalifikationer och erfarenheter ska mätas och värderas i förhållande till varandra när någon ska antas till den särskilda domar- utbildningen. Det är viktigt för utbildningens attraktivitet och tydlig- heten gentemot dem som lockas av att söka till den särskilda domar- utbildningen att det går att få tydlig och enhetlig information om hur överrätterna bedömer meriterna så att systemet blir förutsebart och enhetligt i hela landet. Bedömningen av skicklighet hos en sökande till den särskilda do- marutbildningen kan typiskt sett inte bygga på ett lika robust underlag som bedömningen av en sökande till exempelvis en ordinarie domar- anställning eller en anställning som adjungerat råd. De kriterier som används vid utformning av vitsord för notarier och de kriterier som fastställer för bedömning av skicklighet hos sökande till ordinarie domaranställningar kan ändå användas som utgångspunkt för de riktlinjer för fiskalsrekryteringen som överrätterna bör fastställa i samråd med varandra. Det finns domarutbildning med särskilda fiskalsplatser vid mark- och miljödomstolarna och Mark- och re- spektive Patent- och och Patent- och marknads- överdomstolen. För dessa anställningar anses särskilda förkunskaper inom – och särskilt intresse för – de rättsområden och måltyper som förekommer vid dessa domstolar meriterande. När överrätterna fast- ställer gemensamma kriterier för bedömning av skicklighet hos sökan- de till fiskalsanställningarna bör de kunna komma överens om sär- skilda kriterier för bedömning av sökande till fiskalsanställningarna med särskild inriktning. 14Fler möjligheter för assessorer att arbeta i underrätt Den som har slutfört domarutbildningen och förordnats till hovrätts- assessor eller kammarrättsassessor har möjlighet att fortsätta att arbeta i överrätten. Normalt brukar dock färdigutbildade assessorer ansöka om tjänstledighet för att arbeta exempelvis i , hos , hos Justitiekanslern eller som sekreterare inom kommittéväsendet. Många assessorer arbetar också som jurister vid andra myndigheter. Reglerna för tjänst- ledighet för den typen av arbeten är mycket förmånliga för assesso- rerna. Domarkarriären bygger också på att assessorer meriterar sig för ordinarie domaranställningar genom att vara tjänstlediga från över- rätterna och arbeta som kvalificerade jurister hos andra arbetsgivare. De största möjligheterna för assessorer till anställningar efter asses- sorsförordnandet finns i storstadsområdena. För den som har avslutat sin domarutbildning kan det också vara attraktivt att fortsätta att arbeta i domstol. Inom ramen för anställ- ningen kan det ske genom fortsatt arbete i den överrätt där assessorn är anställd. Det är också attraktivt för assessorer att det finns möjlig- heter till fortsatt tjänstgöring i underrätt. En assessor kan ges möjlighet att arbeta som domare i underrätt genom att underrätten ledigförklarar en tidsbegränsad anställning som tf. rådman som assessorn kan söka. Om anställningen inte varar anställer underrätten en tf. rådman medan längre anställningar beslutas av regeringen efter förslag från . En assessor har typiskt sett goda förutsättningar för att få en anställning som tf. rådman. Under den tidsbegränsade anställningen som tf. rådman är assessorn tjänstledig från sin tillsvidareanställning i hovrätten eller kammarrätten. Syftet med anställningar som tf. rådman är att den till- Fler möjligheter för assessorer att arbeta i underrätt fälligt anställda domaren ska vikariera för en ordinarie domare eller förstärka domstolens dömande personal. Det finns alltså inte något uttalat utbildningssyfte med anställningar som tf. rådman. En assessor kan också få tjänstgöra i en underrätt genom att överrätten som asses- sorn är anställd i beslutar att assessorn ska tjänstgöra i underrätt. Det handlar då inte om någon ny anställning utan om att assessorn inom ramen för sin anställning i överrätten utför uppgifter i underrätten.1 Det är viktigt att det finns möjlighet att meritera sig ytterligare för en ordinarie domaranställning också genom att arbeta i domstol och där fördjupa sig inom ett eller flera rättsliga områden. Det ökar möj- ligheterna för skickliga assessorer att meritera sig även på orter utanför storstadsområdena. Den särskilda domarutbildningens attraktivitet skulle öka ytterligare om en jurist med intresse för domarbanan skulle kunna få besked om att det går att genomföra särskild domarutbild- ning på en viss i förväg bestämd ort, eller på vissa i förväg bestämda orter, och att det därefter finns en möjlighet att stanna på orten och där meritera sig ytterligare för en ordinarie domaranställning genom fortsatt arbete som domare. Förbättrade möjligheter för assessorer att meritera sig genom arbete som domare kan förväntas bidra till att assessorer i större ut- sträckning än nu stannar på orter där domstolar har svårt att rekrytera domare. Det skulle i sin tur kunna innebära att antalet kvali- ficerade sökande till ordinarie domaranställningar skulle öka på de orterna. Förutsättningarna för assessorer att arbeta i underrätt bör därför analyseras. 1 Se, i fråga om hovrättsassessorer, 46 § andra stycket förordningen med hovrättsinstruktion och 43 § förordningen med tingsrättsinstruktion samt, i fråga om kammarrättsassessorer, 45 § andra stycket förordningen med kammarrättsinstruktion och 38 § förordningen med förvaltningsrätts- instruktion. Fler möjligheter för assessorer att arbeta i underrätt i domstolarnas dömande verksamhet Bedömning: Det finns ett behov av icke ordinarie domare i dom- stolarnas dömande verksamhet. Det behov av domare för vikariats- och förstärkningsändamål som tillgodoses genom att dom- stolarna anlitar pensionärer och personal ur den s.k. förstärknings- styrkan skulle till viss del kunna tillgodoses genom att assessorer tjänstgör i domstolarna i ökad omfattning. tillgodosågs domstolarnas behov av domare för vikariats- och förstärkningsändamål genom att assessorer tjänstgjorde i dom- stolarna. har i stället pensionärer anställs för sådan tjänstgöring Vidare har förstärkningsstyrkan inom Dom- stolar använts för sådana behov. Behov av förstärkning finns både i överrätt och i underrätt. Pensionerade domare har anlitats av domsto- larna i den omfattning som framgår av följande tabell. Pensionerade domare kan anställas och ha tidsbegränsade förordnanden att döma i domstolen. Vidare kan en pensionerad do- mare förordnas för att delta i avgörandet av ett visst mål. I det första fallet har den pensionerade domaren månadslön. En pensionerad do- mare som förordnas att delta i avgörandet av ett visst mål avlönas i stället med ett arvode som beräknas utifrån bl.a. tiden för eventuell huvudförhandling eller annat sammanträde som genomförts inom ramen för handläggningen av målet. Fler möjligheter för assessorer att arbeta i underrätt Inom Domstolar finns en förstärkningsstyrka som består av domare och leds administrativt av en kanslichef. Syftet med förstärk- ningsstyrkan är att kunna täcka upp för tillfälliga behov av ökad domararbetskraft hos domstolarna. Behoven kan uppstå t.ex. när en domstol har en domare som genomgår utbildning vid Domstols- akademin, vid långvarig sjukfrånvaro eller vid handläggningen av större mål. Planering och prioriteringar av förstärkningsstyrkans in- satser görs av utifrån domstolarnas behov. Förstärkningsstyrkan bestod av 16 årsarbetskrafter, varav 15 domare och en kanslichef. Förstärkningsdomarna förordnas i taget. gjorde förstärkningsstyrkan insatser i sammanlagt 40 domstolar. Insatsernas varaktighet varierade från när- mare till enstaka dagar. Behoven av förstärkning och orsakerna till behoven såg olika ut.2 14.2.4Sammanfattning av behovet av icke ordinarie domare Det finns ett kontinuerligt behov av att anlita domare för vikariats- och förstärkningsändamål både i överrätt och i underrätt. motsvarande det totala antalet årsarbetskrafter för pensionerade domare och domare anställda inom den s.k. förstärkningsstyrkan 65 heltidsanställda domare. Med hänsyn till det långsiktiga intresset av att öka antalet sökan- de till ordinarie domaranställningar i hela landet bör man överväga om förstärkningsbehoven åtminstone till viss del bör lösas genom att assessorer ges möjlighet att i större utsträckning än tjänstgöra i underrätterna och därmed få möjlighet att skaffa sig ytterligare erfar- enheter och få möjlighet att stanna kvar på en viss ort . Det är inte troligt att assessorer kan fylla hela det förstärknings- och vikariatsbehov som kontinuerligt uppkommer vid domstolarna. Både pensionerade domare och domare som tjänstgör i förstärkningsstyrkan har den erfarenhet som krävs för att kunna handlägga och avgöra alla typer av mål medan en assessor har mer begränsad erfarenhet. 2 , Årsredovisning 2016 s. 20. Fler möjligheter för assessorer att arbeta i underrätt 14.3Bättre möjligheter för assessorer att tjänstgöra i underrätt Bedömning: Det bör införas bättre möjligheter för assessorer att tjänstgöra i underrätt. Assessorer bör kunna erbjudas en möjlighet att tjänstgöra av i underrätt. Vi har konstaterat att det finns ett behov av assessorer som tjänstgör i underrätt och ett behov bland assessorer att få möjlighet att tjänstgöra i underrätt. Antalet assessorer som tjänstgör i domstolarna bör inte följa direkt av vikariats- och förstärkningsbehovet. Det finns två an- ledningar till det. För det första finns det dömande uppgifter som bör anförtros endast erfarna domare, exempelvis en f.d. ordinarie domare som har gått i pension eller en ordinarie domare som tjänstgör i förstärkningsstyrkan. Assessorer som har avslutat den sär- skilda domarutbildningen har inte den erfarenhet som krävs för sådana uppgifter. För det andra bör en tjänstgöring i domstol för assessorer ge möjlighet att fördjupa sina kunskaper inom vissa rättsliga områden som en del av meriteringen för en ordinarie domaranställning. Det innebär att det bör ges ett förhållandevis stort utrymme för att delta i utbildningsmoment i form av kurser och att fördjupa sig inom vissa rättsliga områden genom att arbeta med vissa måltyper. En möjlighet för assessorer att tjänstgöra i underrätt innebär också att en assessor kan bosätta sig i närheten av en underrätt och åtmin- stone delvis meritera sig för en ordinarie domaranställning genom tjänstgöring i underrätten. gynnar det underrätternas möjlig- heter att rekrytera ordinarie domare. Vi anser att det bör införas en möjlighet till en längre tids tjänstgöring i underrätt för assessorer in- om ramen för deras anställning i överrätten, dvs. utan att de måste söka anställning som tf. rådman i underrätt. Möjligheten bör erbjudas vid de underrätter som behöver förbättra förutsättningarna för att re- krytera ordinarie domare och som blir mer attraktiva om de kan er- bjuda en längre tids tjänstgöring för assessorer. Att tjänstgöringen som utgångspunkt ska genomföras i under- rätt hindrar inte att assessorer även fortsättningsvis kan tjänstgöra i överrätt och att även tjänstgöringen i överrätt kan vara meriterande för en ordinarie domaranställning. Fler möjligheter för assessorer att arbeta i underrätt För att tjänstgöring i underrätt för assessorer ska vara attraktiv krävs att den bidrar till att assessorn kan planera sin framtid. Det kräver i sin tur att tiden för tjänstgöringen inte är för kort. Vidare måste tjänstgöringen vara av viss längd för att den ska ge det efter- strävade meritvärdet för assessorn när han eller hon senare söker an- ställning som ordinarie domare. Tjänstgöringen i underrätt bör av dessa anledningar som utgångspunkt pågå . Det finns dock inte något hinder mot att det i ett enskilt fall bestäms att tjänst- göringen ska pågå under . Om assessorn ska tjänstgöra i samma domstolsslag som den dom- stol som han eller hon är anställd i, bör det vara överrätten där asses- sorn är anställd som fattar beslut om assessorns tjänstgöring i under- rätt. Det är reglerat i förordning. I avsnitt 14.4 behandlas frågan om assessorers tjänstgöring i en underrätt i ett annat domstolsslag. 14.4Tjänstgöring i annat domstolsslag Bedömning: En assessor som har genomgått särskild domarutbild- ning i ett domstolsslag bör ges möjlighet att bredda sin kompetens genom tjänstgöring i ett annat domstolsslag. Det kan antas att assessorer som vill meritera sig för en ordinarie domaranställning i många fall vill göra det genom arbete i en domstol som tillhör domstolsslaget inom vilket assessorn har genomgått den särskilda domarutbildningen. Exempelvis är det sannolikt att många av de kammarrättsassessorer som vill tjänstgöra i underrätt vill göra det i en förvaltningsrätt. skulle tjänstgöring i det andra domstols- slaget bidra till att assessorn skulle bredda sin kompetens. Exempelvis skulle en hovrättsassessor – som inom ramen för den särskilda domar- utbildningen arbetat huvudsakligen med brottmål och tvistemål – på ett tydligt sätt bredda sin kompetens om hon eller han skulle meritera sig genom att tjänstgöra i en förvaltningsrätt efter assessorsförord- nandet. Att fler domare går mellan domstolsslagen är berikande för den enskilde och främjar en bredare kompetens i domstolarna. Det ger en kunskapsöverföring mellan både individer och domstolar. Det ger också en möjlighet till omväxling och bredd i domarkarriären. Möj- ligheten för assessorer att arbeta i underrätt bör där- Fler möjligheter för assessorer att arbeta i underrätt för också omfatta en möjlighet att tjänstgöra i ett annat domstols- slag. Beslutet om tjänstgöring i underrätt i ett annat domstolsslag bör fattas av överrätten i den domkrets där underrätten ligger. Detta bör regleras i förordning. 14.5Individuell plan för tjänstgöring och handledare Bedömning: Underrätten bör ha ett ansvar för att det fastställs en individuell plan för assessorns tjänstgöring och att den följs. Underrätten bör också ansvara för att assessorn har en hand- ledare som ska vara ordinarie domare. Den ökade möjligheten för assessorer att tjänstgöra i en underrätt måste fyllas med ett innehåll som innebär att assessorn kan utveckla sina kunskaper inom olika rättsområden som han eller hon får delta i underrättens dömande verksamhet och kan bli bedömd av ordinarie domare. För assessorer som meriterar sig för en ordinarie domaranställning genom arbete i underrätt bör det därför upprättas en individuell tjänstgöringsplan. Tjänstgöringen bör i huvudsak bestå av praktisk utbildning genom dömande arbete. Planen för tjänstgöringen ska även innehålla uppgift om de kurser som assessorn ska genomföra, exempelvis inom ramen för Domstolsakamin. Assessorn kan även som ett led i utbildningen exempelvis tilldelas ett särskilt utvecklingsansvar på ett visst område vid domstolen. Den individuella utformningen av tjänstgöringen inne- bär att assessorns intresseområden kan beaktas när tjänstgöringens inriktning fastställs. En assessor som vill specialisera sig inom ett visst rättsområde eller en viss mål- eller ärendetyp som förekommer vid domstolen kan alltså få möjlighet till det. Vi behandlar i avsnitt 13.3 att överrätterna inom ramen för den särskilda domarutbildningen bör kunna erbjuda särskild domarutbild- ning med speciell inriktning för jurister som har särskilt intresse för ett visst rättsområde eller en viss typ av mål. Det kan exempelvis handla om sådana mål som handläggs av mark- och miljödomstolarna och Mark- och eller Patent- och marknadsdom- stolen och Patent- och marknadsöverdomstolen. På samma sätt bör assessorer som tjänstgör i underrätt erbjudas möjlighet Fler möjligheter för assessorer att arbeta i underrätt att på andra sätt inrikta sig mot ett visst rättsområde eller en viss typ av mål. Det gäller såväl assessorer som har haft en speciell inriktning för sin särskilda domarutbildning som assessorer som har genomgått särskild domarutbildning med allmän riktning men vill specialisera sig efter assessorsförordnandet. Underrätten bör ansvara för att assessorn får en individuell plan för tjänstgöringen och för att planen följs. Assessorn ska också ha en handledare som är ordinarie domare. Dessa frågor bör regleras i förordning. Bedömning: Överrätterna bör samordna önskemål från assesso- rer som vill tjänstgöra i underrätt efter den särskilda domar- utbildningen och samråda med de underrätter där assessorer kan tjänstgöra. Hur många assessorer som kan erbjudas möjlighet att arbeta i under- rätterna beror på ekonomiska förutsättningar och underrätternas kapacitet att ge utbildning och handledning. Det är viktigt att möj- ligheten till en längre tids tjänstgöring i underrätt för assessorer finns i hela landet och särskilt på orter där domstolarna har svårt att rekrytera ordinarie domare. Vilka underrätter som har kapacitet att erbjuda en längre tids tjänstgöring för assessorer kan variera . Systemet är dock inte beroende av överrätternas indelning i domkretsar. Det finns inget hinder mot att en assessor som är anställd i en viss överrätt erbjuds möjlighet till tjänstgöring i en underrätt inom en annan överrätts domkrets. Överrätterna bör ansvara för att sammanställa assessorernas önske- mål om att tjänstgöra i underrätt och att föra en dialog med den underrätt där en assessor vill tjänstgöra. Sådan samordning mellan överrätter och underrätter kan med fördel genomföras i anslutning till det samarbete som bör ske i fråga om anställning av adjungerade råd.3 3 Se avsnitt 11.2.5. 15Budget för domarmeritering och domarutbildning 15.1Budgeten bör användas effektivt Bedömning: En satsning på domarmeritering och en ökning av antalet domare under utbildning förutsätter ett effektivt utnyttjan- de av den budget som avsätts. En god förutsättning för effektivitet är att budget och verksamhetsansvar hålls ihop och att Domstols- verket delegerar budgeten så att det ger utrymme för samarbete mellan domstolar. En viktig förutsättning för att våra förslag om fler och olika utbild- ningsinsatser ska få ett effektivt genomslag är att den budget som avsätts för detta ger förutsättningar för effektivitet och samordnings- vinster. Domarmeriteringen för adjungerade råd, den särskilda domar- utbildningen och möjligheterna för assessorer att tjänstgöra i underrätt ska kunna erbjudas till så många som svarar mot domstolarnas långsiktiga behov av ordinarie domare. Det måste finnas utrymme för de olika formerna av utbildning både vid de domstolar där det finns utbildningskapacitet och vid de domstolar där det finns ett särskilt behov av att långsiktigt förbättra förutsättningarna för re- krytering av ordinarie domare. Det mest effektiva är om dessa faktorer sammanfaller, dvs. att det ska finnas kapacitet att utbilda domare i de domstolar som har ett särskilt behov av att förbättra förutsättningarna för att rekrytera ordinarie domare. Den nuvarande finansieringen av den särskilda domarutbildningen bygger på ett delat budgetansvar som innebär att det finns ett visst antal fiskalsplatser och att både överrätterna och har budgetmedel. Det var en ordning som hade goda skäl för sig när den infördes men som inte fungerar på ett effektivt sätt. Budget för domarmeritering och domarutbildning ler som antas till den särskilda domarutbildningen styrs dels av Dom- stolsverkets budget för de centralt finansierade utbildningsplatserna för underrättsfiskaler, dels av överrätternas ekonomiska förutsätt- ningar för att finansiera överrättsfiskaler, tf. assessorer och assessorer. Antalet fiskaler påverkas dessutom av om det finns underrätter som inom ramen för sin egen budget bekostar en fiskals utbildning i under- rätten.