sou · H5B36 · 2017-02-08 00:00:00 — I en del fall redovisar tingsrätten sin värdering av om det finns fog för en uppgift om övergrepp etc. i ett separat avsnitt. I andra fall väver tingsrätten i stället in bedömningen av risken för att barnet far illa i sitt ställningstagande när det gäller yrkandena i målet. Frånsett dessa mer generella iakttagelser är vårt intryck att det föreligger relativt stora variationer beträffande hur olika familjerätts- sekreterare respektive olika domare redovisar sin riskbedömning. Det är därför svårt att beskriva hur dokumentationen av risk- bedömningar i allmänhet görs och att dra några generella slutsatser. I en del fall är t.ex. riskbedömningen tydlig, utförlig och gedigen medan den i andra fall är relativt knapphändig och utan någon djupare analys. Det är ganska vanligt att det i målen görs gällande flera omständigheter som grund för ett yrkande om ensam vårdnad, t.ex. både övergrepp och bristande omsorgsförmåga i övrigt. I sådana fall förekommer det att socialnämnden respektive tingsrätten inte gör en fullständig värdering av risken i förhållande till varje enskild uppgift. Som vi konstaterade i avsnitt 7.2.26 finns det mycket stora varia- tioner i vårdnadsutredningarna i fråga om både vilka omständig- heter som behandlas och hur de behandlas. Vi har sett exempel på att utredaren konstaterar att ord står mot ord och att det helt enkelt inte är möjligt för utredaren att avgöra vad som skett. Det före- kommer också att utredaren i en sådan situation värderar de läm- nade uppgifterna och tillför inhämtade uppgifter från t.ex. skola, 22FREDA är standardiserade bedömningsmetoder som är tänkta att användas i arbete mot våld i nära relationer. FREDA-farlighetsbedömning är ett stöd för vid bedömningen av risken för fortsatt utsatthet, se evidensbaseradpraktik/sokimetodguidenforsocialtarbete/freda (hämtat ). 23PATRIARK är en checklista eller en guide som kan användas som hjälpmedel vid be- dömning av risken för hedersrelaterat våld, se t.ex. , Familjerätten och barnet i vårdnadstvister. Uppföljning av hur vårdnadsreform slagit igenom i ar- bete s. 23. Risken för att barnet far illa förskola, umgängesstöd och sina egna iakttagelser under utredningens gång. Likaså förekommer det att utredaren uttalar sin uppfattning om hur barnet mår och om hur barnet framstår i sin kontakt med den förälder som uppges ha utsatt barnet för över- grepp. Det är inte ovanligt att tingsrätten konstaterar att ord står mot ord när det gäller en uppgift om övergrepp. I de fall då en förunder- sökning har lagts ned förekommer det att tingsrätten noterar att den omständigheten inte visar att det som påstås inte har hänt utan endast att åklagaren inte har ansett att det höga beviskrav som gäller i brottmål har uppnåtts. Det finns visserligen exempel på att tingsrätten bara konstaterar att utredningen inte ger stöd för en uppgift om övergrepp. Vårt intryck är dock att det är vanligare att tingsrätten gör en mer ingående värdering av om utredningen ger något konkret stöd eller belägg för uppgiften. Omständigheter som tingsrätten redovisar vid en sådan bedömning kan avse polisanmälningar, väckta åtal och friande eller fällande domar. Andra omständigheter är vad barnet har berättat, om någon utomstående har noterat något onormalt beteende hos barnet, vad vittnen uppgett och om myndigheter har uppgifter som föranlett någon åtgärd. Hur beaktar socialnämnden respektive tingsrätten risken för att barnet far illa? Även inför denna redovisning har vi granskat ett urval av domarna och vårdnadsutredningarna. Vår uppfattning är att det generellt är vanligare att socialnämnden respektive tingsrätten kommer fram till att det inte finns belägg för en uppgift om olika missförhållande (övergrepp, psykisk ohälsa, omsorgsbrister etc.) än att så är fallet. Som vi noterat i avsnitt 7.2.26 är vårt intryck också att tingsrätten – i förhållande till utredaren – inte så sällan ställer högre krav för att en viss risk ska få betydelse i målet. I övrigt anser vi att det är svårt att göra generella uttalanden om hur socialnämnder och tingsrätter beaktar risken för att barnet far illa. Redovisningen nedan får ses som en redogörelse av våra intryck i frågan. Det är som vi tidigare konstaterat vanligt att flera olika om- ständigheter åberopas till stöd för ett yrkande om ensam vårdnad. Till exempel åberopas föräldrarnas oförmåga att samarbeta i många Risken för att barnet far illa av de mål där även något missförhållande görs gällande. Inte alltid går det att säkert bedöma vad som var avgörande i den helhets- bedömning av barnets bästa som görs. Liksom vårdnads- kommitté konstaterade har vi noterat att tingsrätten kan se upp- gifter om övergrepp – oavsett vad som faktiskt inträffat – som ett exempel på allvarliga samarbetsproblem mellan föräldrarna och där- med motivera att den ena föräldern får ensam vårdnad om barnet (jfr SOU 2005:43, del B s. 808). Det förekommer att tingsrätten i sådana mål inte uttalar sig i frågan om uppgiften om övergrepp innebär någon risk för barnet utan beslutar om ensam vårdnad för den andra föräldern, ofta med hänsyn till samarbetsproblem. Vi har också funnit några exempel på att tingsrätten även när den ena föräldern var dömd för brott mot den andra inte gjorde någon egentlig riskbedömning av vad detta kan innebära för barnet. Tingsrätten beslutade dock i de flesta av dessa fall om ensam vård- nad för den förälder som varit målsägande med hänsyn till att för- äldrarna inte kunde förväntas klara av att samarbeta på grund av den ömsesidiga misstron. I något fall beslutades dock om gemen- sam vårdnad för föräldrarna. När det gäller de mål där någon av föräldrarna åberopade sexu- ella övergrepp mot barnet eller någon annan till grund för yrkandet om ensam vårdnad dömde tingsrätten till ensam vårdnad i 40 pro- cent av målen.24 Motsvarande andel var i de mål där någon av föräldrarna åberopade våld eller hot mot barnet. An- delen domar med utgången ensam vårdnad var betydligt högre i de mål där någon av föräldrarna åberopade våld eller hot mot föräldern, nämligen . Med detta är dock inte sagt att upp- giften om övergrepp utgjorde ett skäl vid bedömningen av vård- nadsfrågan. Vårt generella intryck är att både socialnämnden och tingsrätten i de fall där det finns en uppgift om övergrepp vanligen försöker undersöka detta och om det visar sig att det finns något konkret stöd för uppgiften också låter detta väga tungt i bedömningen i målet. Vi har hittat flera fall där en förälders umgängesyrkande lämnats utan bifall med hänsyn särskilt till förälderns olämpliga upp- fostringsmetoder eller påstådda övergrepp. I något av dessa fall 24 Redovisningen i detta stycke bygger inte på ett urval utan på samtliga domar i respektive kategori. Risken för att barnet far illa beaktades även att den andra föräldern och barnen hade skyddade personuppgifter. Vår genomgång visar dock att tingsrätten inte under alla för- hållanden anser att förekomsten av våld innebär att en förälder får anses olämplig som vårdnadshavare. I ett fall ansåg tingsrätten att utredningen gav fog för att anta att föräldern vid enstaka tillfällen tagit till våld av lindrig beskaffenhet p.g.a. sin oförmåga att hantera besvärliga situationer med barnen. Tingsrätten konstaterade att förekomsten av våld var ägnad att allvarligt ifrågasätta utövarens lämplighet som vårdnadshavare men vad som framkommit om våldet var enligt tingsrätten inte av beskaffenhet att diskvalificera föräldern som vårdnadshavare. Vi har också sett exempel på att ett pågående brottmål mot en förälder för brott riktat mot barnet inte ansetts utgöra hinder mot att denne förblir vårdnadshavare och har umgänge med barnet. I det aktuella fallet stod den ena föräldern åtalad för ett allvarligt brott mot barnet. Till skillnad från socialnämnden ansåg tingsrätten att det inte fanns tillräckliga skäl att upplösa den gemensamma vårdnaden om barnet. Däremot utgjorde misstankarna ett skäl, om än inte det huvudsakliga, att bifalla den andra förälderns yrkande om boendet. I målet hade ett umgängesstöd vittnat om att den åtalade förälderns föräldraförmåga var god. Mot den bakgrunden utökade tingsrätten umgänget till ett sedvanligt helgumgänge utan umgängesstöd, efter viss upptrappning, trots misstankarna i brott- målet. Vårt intryck är att både socialnämnden och tingsrätten lägger stor vikt vid hur förhållandena ser ut vid utredningstillfället respek- tive domstillfället. Om det tidigare funnits olika missförhållanden förekommer det att man t.ex. konstaterar att förälderns psykiska hälsa och livssituation i övrigt har stabiliserats. Risken för att barnet ska fara illa har därmed minskat eller upphört. 12.4.3Hur uppfattar de olika aktörerna riskbedömningarna? Vårt intryck är att familjerättssekreterarna är måna om att vård- nadsutredningarna ska innehålla en riskbedömning. De flesta familje- rättssekreterare som vi hämtat in synpunkter från framförde dock Risken för att barnet far illa att riskbedömningar är svåra att göra, särskilt när ord står mot ord. Vidare uppgav flera av dem att det är svårt att avgöra vilken påverkan en konstaterad risk har för det enskilda barnet. Vid någon familjerätt påtalades att det i dessa fall till stor del handlar om den enskilda familjerättssekreterarens mod, nämligen att våga ge uttryck för den känsla som familjerättssekreteraren fått genom sina relativt långvariga kontakter med familjen. Det framhölls att detta är ett utvecklingsområde. En familjerätt påpekade att det inte är möjligt att utan medgivande hämta in uppgifter vilket gör att instrument saknas för att utföra uppgiften till barnets bästa. Det är ovanligt att någon metod för riskbedömningar används. Många av familjerätts- sekreterarna efterfrågade verktyg för att kunna göra riskbedömningar på ett korrekt sätt. Bland domarna som vi hämtat in synpunkter från råder det delvis skilda uppfattningar om vårdnadsutredningar innehåller riskbedöm- ningar i tillräcklig utsträckning och om riskbedömningarna håller tillräckligt hög kvalitet. Vårt intryck är dock att domare överlag anser att utredarna gör riskbedömningar i tillräcklig utsträckning och att bedömningarna också är av tillräckligt hög kvalitet för att kunna utgöra beslutsunderlag i målet. Det har ifrågasatts om utred- aren har någon bra metod för att göra riskanalyser. Från en tings- rätt påpekades det att det förekommer att utredare i ganska lik- artade situationer kan göra väldigt olika bedömningar, t.ex. vad gäller möjligheterna till umgänge med någon som har ett misstänkt miss- bruk eller tidigare dömts för t.ex. våldsbrott. En annan tingsrätt påpekade att riskbedömningarna kan vara schablonartade. Flera av de advokater som vi hämtat in synpunkter från påpekade när det gäller riskbedömningar att dessa är brist- fälliga och i vissa fall godtyckliga. Enligt deras bedömning behövs det riktlinjer för vilka omständigheter som ska vägas in i en risk- bedömning och hur det ska göras. Risken för att barnet far illa Intresseorganisationer och professionella aktörer När det gäller riskbedömningar i vårdnadsutredningarna var flera organisationer kritiska. Som vi uppfattat kritiken gick den å ena sidan ut på att utredaren beaktar uppgifter om övergrepp även om dessa är grundlösa och utan substans. Vissa intresseorganisationer framhöll å andra sidan att trots uppgifter om övergrepp nämns dessa inte i riskbedömningen. Även intresseorganisationerna efter- frågade en metod för riskbedömningen. De framhöll också att det krävs personer med olika kompetens för att göra riskbedömningar. Ett förslag som har lämnats av en professionell aktör är att risk- bedömningarna bör kompletteras med en trygghetsbedömning utifrån barnperspektivet. 12.5.1Riskbedömningar är ett utvecklingsområde Vår bedömning: Särskilt socialnämnden men även tingsrätten gör riskbedömningar i större utsträckning . Fram- för allt i domskälen bör dock riskbedömningar dokumenteras i ännu större utsträckning. Det finns behov av att höja riskbedömningarnas kvalitet. Ett barn har en absolut rätt att inte bli utsatt för våld, övergrepp eller annan kränkande behandling. och domstolen måste därför alltid uppmärksamma och pröva en uppgift om något sådant förhållande. Som vårdnadskommitté konstaterade kan man dock inte blunda för att det förekommer att osanna uppgifter om övergrepp tas till av en förälder för att smutskasta den andra föräldern och för att själv vinna fördel i en process (se SOU 2005:43 s. 200 och 201). Detta kan få negativa konsekvenser genom att ett barn på felaktiga grunder i princip helt kan utestängas från kontakt med den ena av sina föräldrar. Vår undersökning tyder på att socialnämnden i betydligt större utsträckning än års vårdnadsreform gör en riskbedöm- ning när det finns anledning till det. Även tingsrätterna dokumen- terar riskbedömningar i större utsträckning. Detta är givetvis en Risken för att barnet far illa Dessutom är det troligt att myndigheterna gör riskbedömningar i ytterligare fall som inte alls dokumenteras eller endast dokumenteras indirekt, t.ex. genom ett konstaterande av att en förälder är lämplig som vårdnadshavare, boendeförälder etc. Det förekommer sannolikt också att domstolar ibland, fram- för allt av hänsyn till föräldrar och barn, avstår från att uttryckligen uttala sig om ett missförhållande när det inte är helt nödvändigt för utgången i målet. Så skulle t.ex. kunna vara fallet i en situation där föräldrarna inte kan samarbeta och där ett äldre barn tydligt ger uttryck för att det vill bo hos den ena föräldern och inte ha något reglerat umgänge med den andra föräldern. I en sådan situation kan det sannolikt förekomma att domstolen avstår från att närmare utreda t.ex. en uppgift om missbruksproblematik eller psykisk ohälsa hos den förälder som oavsett hur det ligger till med den saken ändå inte bör bli boendeförälder. Enligt vår bedömning måste det dock röra sig om ett fåtal undantagsfall där det ibland kan anses ligga i barnets bästa att inte tydligt dokumentera en riskbedömning. Nor- malt är det nämligen viktigt för parterna och andra att veta exakt vad domstolen grundat sitt avgörande på. Vi anser därför att det för domstolarna i större utsträckning än finns anledning att dokumentera en riskbedömning. Som vi tidigare konstaterat förekommer det att en uppgift om övergrepp får betydelse vid av- görandet om föräldrarna har förmåga att samarbeta. I en del av dessa fall görs ingen ordentlig riskbedömning i förhållande till bar- net. Enligt vår bedömning får detta normalt anses vara en brist i domstolens redovisning av sina domskäl. Enligt vår bedömning finns det utöver behovet av en ökad doku- mentation även behov av att höja riskbedömningarnas kvalitet. Det skulle bl.a. vara värdefullt om riskbedömningar i större utsträck- ning innehåller en tydligare och djupare analys av risken för att barnet far illa i det konkreta fallet. Vår bedömning: Det saknas behov av att justera regelverket i syfte att tydliggöra och precisera riskbedömningarnas roll och betydelse. Ett handläggningsstöd för riskbedömningar i utred- ningar om vårdnad, boende och umgänge är efterfrågat och det Risken för att barnet far illa finns ett tydligt behov av ett sådant stöd. Utredningen ställer sig positiv till det uppdrag som lämnats från regeringen till Myn- digheten för familjerätt och föräldraskapsstöd om att ta fram ett sådant handläggningsstöd. Att göra en riskbedömning är komplicerat. Detta bekräftas av den bild vi fått från de olika aktörer som vi hämtat in synpunkter från. Förarbetsuttalandena i propositionen ger tydligast ledning i de fall där det är utrett att det har förekommit ett övergrepp (se prop. 2005/06:99 s. 42 och 43). Mer komplicerade är dock normalt de fall där ord står mot ord och där det alltså blir en fråga om att bl.a. bedöma trovärdigheten hos parterna. I förarbetena konstateras att det inte gäller lika höga beviskrav i vårdnadsmål som i brottmål men förarbetena ger i princip ingen vägledning om hur själva vär- deringen av olika omständigheter ska göras. I all- männa råd och i handboken om vårdnad, boende och umgänge ges rekommendationer om hur utredningsarbetet bör bedrivas men inte heller där anges hur bedömningen i det enskilda fallet ska göras. vårdnadsutredning utgör en viktig del i dom- stolens beslutsunderlag. Utredaren träffar familjen , gör besök i hemmiljön och intervjuar olika referenspersoner. har därför sannolikt bättre förutsättningar än domstolen att bedöma om det finns konkret fog för en uppgift om något missförhållande. I utredningen bör tydligt anges vad ut- redararen grundar sin bedömning på. Det är av yttersta vikt att utredningen genomförs på ett objektivt och opartiskt sätt och att processen även i övrigt är förutsägbar och rättssäker. Vi har fått indikationer på att kvaliteten när det gäller vårdnads- utredningar generellt sett skulle vara lägre i mindre kommuner jäm- fört med större (se avsnitt 15.4.8). Detta är givetvis otillfredsställ- ande eftersom medborgare, inte minst på ett så centralt område som familjerätten, bör ha rätt till samma service och kvalitet oav- sett var i landet de bor. I direktiven anges att det inte kan uteslutas att det finns behov av att justera regelverket i syfte att tydliggöra och precisera risk- bedömningarnas roll och betydelse. Vi gör i detta avseende följande överväganden. Risken för att barnet far illa har en cen- tral placering i 6 kap. FB genom att uttryckligen vara en av de om- ständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen av barnets Risken för att barnet far illa Både socialnämnderna och tingsrätterna gör – och dokumen- terar – riskbedömningar i stor utsträckning. Enligt vår bedömning rör problematiken beträffande riskbedömningar framför allt svårig- heterna att identifiera och korrekt värdera olika omständigheter som kan utgöra en risk för barnet och hur dessa omständigheter bör beaktas i det konkreta fallet. Denna problematik är svår att komma till rätta med genom lagstiftning. Enligt vår bedömning finns det mot denna bakgrund inte skäl att justera regelverket i syfte att tydliggöra och precisera riskbedömningarnas roll och betydelse. Däremot kan ett handläggningsstöd vara ett värdefullt stöd i arbetet. Även domstolarna kommer att ha nytta av ett framtaget hand- läggningsstöd. behandlas riskbedömningar på Domstolsakade- mins kurser i familjerätt. Enligt vår uppfattning skulle det även vara lämpligt att domare, vid praxismöten eller liknande, diskuterar fråg- orna om hur man gör en gedigen riskbedömning och om hur en sådan bör dokumenteras. Det står klart att ett handläggningsstöd för riskbedömningar är efterfrågat av såväl familjerättssekreterare som domare, advokater och parter. Enligt vår bedömning finns det ett tydligt behov av ett sådant stöd. Det arbete som har initierats för att ta fram ett risk- bedömningsinstrument har inte slutförts. MFoF har bl.a. till uppgift att bedriva ett kunskapsbaserat arbete i frågor som avser socialnämndernas ärenden om vårdnad, boende och umgänge. Regeringen har som framgår ovan, avsnitt 12.3.5, gett MFoF i uppdrag att ta fram ett handläggningsstöd för socialnämnd- ernas arbete med riskbedömningar i ärenden om vårdnad, boende och umgänge. Uppdraget kan bidra till att höja kvaliteten på risk- bedömningarna. Om socialnämndernas riskbedömningar håller en högre kvalitet kan domstolarnas beslutsunderlag förbättras och där- med även förutsättningarna för ett avgörande som är förenligt med barnets bästa. Vi ställer oss alltså positiva till detta uppdrag och kan konstatera att det därmed saknas anledning för oss att föreslå några åtgärder i frågan om riskbedömningar. 13Allvarligt våld i familjen – överflyttning av vårdnad I våra direktiv anges att det ställs särskilt höga krav på att samhället ingriper för att skydda barnet, om en förälder gör sig skyldig till all- varligt våld mot den andra föräldern. är skyldig att ansöka om vårdnadsöverflyttning när den får kännedom om att någon åtgärd behöver vidtas i fråga om vårdnaden. En överflyttning av vård- naden förutsätter dock att det finns en lämplig person inom eller utanför barnets nätverk som vill ta över vårdnaden. Som framhålls i direktiven är det angeläget att möjligheten att flytta över vårdnaden från en förälder används när det krävs för att tillgodose barnets bästa. Av en rapport från framgår att socialnämnden i stor utsträckning använder sig av möjligheten att väcka talan om överflyttning av vårdnaden när den ena föräldern har dödat den andra. Det tar dock ofta innan en vårdnads- överflyttning faktiskt kan genomföras. Ett skäl till det är att det är svårt att hitta en lämplig vårdnadshavare.1 Enligt direktiven är det inte godtagbart att det i fall när en vårdnadsöverflyttning krävs för att tillgodose barnets bästa tar innan överflyttningen kan genomföras. Vi ska därför ta ställning till vilka åtgärder som kan behöva vidtas för att förbättra och effek- tivisera hanteringen av frågan om överflyttning av vårdnaden när det förekommit allvarligt våld i familjen. Ett alternativ som vi bör över- väga är att barnet – i de fall det är svårt att skyndsamt hitta någon som vårdnaden kan flyttas till – erbjuds en tillfällig lösning i vårdnads- frågan. 1 i samband med våld i familjen, 2013. Allvarligt våld i familjen – överflyttning av vårdnad 13.2Bestämmelser om vårdnad och förmynderskap om barn 13.2.1Vad innebär det att vara vårdnadshavare? Vårdnadshavaren har ett ansvar för att tillgodose barnets behov och utöva tillsyn över barnet Till dess att ett barn fyller står det normalt under vårdnad av båda föräldrarna eller en av dem. Domstolen kan dock under vissa förutsättningar flytta över vårdnaden till en eller två särskilt förord- nade vårdnadshavare (se mer om detta i avsnitt 13.2.3). Vårdnads- havaren har ett ansvar för barnets personliga förhållanden och ska se till att barnets behov av omvårdnad, trygghet och en god fostran tillgodoses. Dessutom har vårdnadshavaren ett ansvar för att barnet får den tillsyn som behövs med hänsyn till barnets ålder, utveckling och övriga omständigheter. För att hindra att barnet orsakar skada för någon annan svarar vårdnadshavaren också för att barnet står under uppsikt eller att andra lämpliga åtgärder vidtas. Vårdnadshavar- en ska även bevaka att barnet får tillfredsställande försörjning och utbildning (6 kap. 1 och 2 §§ FB). Av 6 kap. 11 § FB framgår att vård- nadshavaren har rätt och skyldighet att bestämma i frågor som rör barnet. Bestämmelserna i 6 kap. 1 och 2 §§ FB avser den rättsliga vård- naden och inte den faktiska vården om barnet. Ett exempel på skill- naden är att särlevande föräldrar kan ha gemensam rättslig vårdnad medan en av dem – normalt boendeföräldern – i allt väsentligt tar hand om den faktiska vården om barnet. Vårdnadshavaren måste alltså inte personligen tillgodose barnets behov av omvårdnad, trygg- het och en god fostran.2 Normalt bör det dock vara så att vårdnads- havaren tar åtminstone någon faktisk del i omvårdnaden och fostran (se prop. 1981/82:168 s. 61). Vårdnadshavaren behöver inte person- ligen utöva den omedelbara tillsynen av barnet utan den kan anför- tros åt någon annan lämplig person.3 Av grundläggande betydelse för barnets försörjning är den under- hållsskyldighet som barnets föräldrar har. En kommentar, (Zeteo, version ) kom- mentaren till 6 kap. 2 §. En kommentar, (Zeteo, version ) kom- mentaren till 6 kap. 2 §. Allvarligt våld i familjen – överflyttning av vårdnad grundas på föräldraskapet, oavsett vem som är vårdnadshavare. En särskilt förordnad vårdnadshavare har alltså ingen underhållsskyldig- het för barnet. Av 6 kap. 2 § andra stycket FB följer dock att vård- nadshavaren också i ett sådant fall ska bevaka att barnet får de bidrag till sin försörjning som barnet har rätt till (se prop. 1981/82:168 s. 61). Tillsynsansvaret är förenat med ett skadeståndsansvar och ett straffrättsligt ansvar