sou · H5B319 · 2017-02-28 00:00:00 — Angelägna områden som lyfts fram av parterna i den lokala samverkan bedömer det som ”ganska bra”. Av kommunerna bedömer stödet som ”ganska” eller ”mycket dåligt” medan andelen respondenter från Arbetsförmedlingen som uppger detta är . 4.3Arbetsförmedlingens interna arbete med samverkan Arbetsförmedlingen ingår alltid som part i de lokala överenskommelser om samverkan som har tecknats. Arbetsförmedlingen är också den statliga aktör som ansvarar för den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Av Duas direktiv framgår: ”Målet är att nya arbetsformer, för t.ex. samverkan, som utvecklas till följd av delegationens arbete ska kunna integreras i Arbetsförmedlingens ordinarie verksamhet”. För att kunna följa upp om nya arbetsformer utvecklats, eller om och hur samverkan lett till nya eller andra sätt att organisera verksamheten inom Arbetsförmedlingen, har Dua begärt in underlag från Arbetsförmedlingen. I följande avsnitt redogörs för information som Arbetsförmedlingens huvudkontor inhämtat från myndighetens regionala nivå: Nord, Mitt och Syd. Region framhåller att det funnits samverkan mellan Arbetsförmedlingen och kommuner. Dock har det inte funnits överenskommelser tecknade om hur arbetet ska gå till för att motverka ungdomsarbetslöshet. Dua har varit ett viktigt stöd i arbetet med överenskommelserna. som ungdomsarbetslösheten sjunker finns det unga som har behov av samordnat stöd. Dua och de lokala överenskommelserna har även bidragit till att samverkan med kommunerna och folkhögskolorna utvecklats. Vid den gemensamma kartläggningen av målgruppen unga har det visat sig att behovet av grundläggande utbildning är stort och att de unga ofta har dåliga erfarenheter av tidigare studier. Genom studiemotiverande folkhögskolekurs har många motiverats att återgå till och fullfölja sina studier. Framgångsfaktorer som lyfts är bl.a. att folkhögskolorna kan erbjuda alternativ pedagogik, bra Angelägna områden som lyfts fram av parterna i den lokala samverkan bemötande och lugn studiemiljö. Detta har lett till att Arbetsförmedlingen utökat och fördjupat samarbetet med folkhögskolorna. erfarenheter av samverkan har tagits tillvara i regionen, vissa ESF-projekt har löpt parallellt med samverkan. Det finns fler vinster att göra. Ett flertal Arbetsförmedlingar har förändrat sin organisation genom att utse speciella handläggare som arbetar med uppdraget. Utmaningar framåt är att inkludera fler delar av kommunernas verksamhet till exempel grundskolorna, att tillvarata ungas perspektiv och att mobilisera arbetsgivare och involvera fackliga organisationer. På vissa orter i region har dialoger påbörjats om att eventuellt utöka överenskommelsen till unga upp till och nyanlända. Uppföljningen av samverkan kring en individ sker i varierande grad. Nya forum för att hantera individärenden gemensamt har bildats och resulterat i förbättrade relationer och kunskapsutbyte och kompetensutveckling, vilket leder till att man kommer längre med vissa unga och eventuell rundgång kan minskas eller upphöra. uppger att regionen haft bra samverkan på många platser. Arbetet med överenskommelserna och stödet från Dua har dock lett till kunskapspåfyllnad, en tydligare struktur och ett fördjupat samarbete. De lokala överenskommelserna har tydliggjort struktur och ansvar samt bidragit till en högre prioritering av ungdomsarbetslöshetsfrågan och en förbättrad samverkan. Överenskommelserna har strukturerat arbetet och Dua är pådrivande, vilket kan vara en bidragande orsak till att samverkan kring unga utvecklats mer än samverkan kring andra områden i regionen. Överenskommelserna används som en ram för samverkan. I överenskommelserna tydliggörs utvecklingsområden, och Arbetsförmedlingen och kommunen måste samarbeta på ett sätt så att de kan lära av varandra. Regionen ser att det finns behov av tydlig samverkan för ytterligare målgrupper, t.ex. nyanlända och långtidsarbetslösa. Utmaningar har i varit att tydliggöra att överenskommelserna inte är ett avtal om Arbetsförmedlingens verksamhet, Angelägna områden som lyfts fram av parterna i den lokala samverkan utan en gemensam överenskommelse om en samverkansstruktur kring målgruppen. Arbetsförmedlingen upplever här att de varit den drivande parten i regionen. För att få ett enhetligt arbete kring unga har enheterna ändrat sin organisation. Exempel på detta är att man har flyttat ungdomar i jobb- och utvecklingsgarantin till samma sektion som övriga ungdomar, för att få ett enhetligt arbete kring hela målgruppen. Överenskommelserna används för att skapa gemensamma rutiner kring arbetet med unga, t.ex. genom en samlokalisering av kommunala resurser och Arbetsförmedlingens handläggare med fokus på ungdomar eller tillsättande av kontaktpersoner. Överenskommelserna har bidragit till gemensamma konkreta mål för ungdomsarbetet och frigörande av resurser inom både kommunerna och Arbetsförmedlingen. Inom ramen för samverkan har samverkansmöten för återrapportering och planering skapats på strategisk nivå, operativ chefsnivå och operativ handläggarnivå. I många kommuner i regionen är arbetsmarknadsenheterna ansvariga, där fler delar av den kommunala verksamheten är engagerad är framgångarna större. På några orter är tillväxtansvariga, personalavdelningen, regionen, samordningsförbund, fackliga organisationer och involverade i olika kombinationer. Det finns exempel där tidigare erfarenheter av samverkan inom t.ex. ESF-projekt tagits tillvara i stor utsträckning, och exempel där vissa eller inga erfarenheter dragits från andra samverkansområden. Efter revideringen har överenskommelserna blivit mer precisa. Utmaningar som beskrivs är samverkan med andra aktörer, regionala aktörer, fler delar av kommunerna, kompetensförsörjningsperspektivet och främst skolorna; att skapa en helhet. Här menar man att Dua kunde varit ett bättre stöd. Uppföljningen av samverkan sker främst genom flerpartsamtal och styrgruppsmöten. Det finns behov av att förtydliga kommunernas aktivitetsansvar och ansvarsfördelningen. Det finns också behov av ett stödjande IT-system för individuppföljning. Region uppger att det finns en ganska stor variation i hur man skrivit och jobbat med överenskommelserna inom regionen. I vissa fall har överenskommelserna om samverkan kring unga ersatt Angelägna områden som lyfts fram av parterna i den lokala samverkan tidigare lokala överenskommelser. Överenskommelserna har varit ett bra sätt att fördjupa samverkan och har främjat dialogen mellan parterna. I de flesta fallen har utvecklingen varit positiv, och där har även samverkan inom andra områden utvecklats. Överenskommelserna har reviderats på de flesta håll inom region och nya gemensamma mål arbetats fram . Överenskommelserna har hjälpt till att skapa bättre strukturer för samverkan på flera nivåer och områden inom regionen. En bredare samverkan har uppnåtts med till exempel folkhögskolor, näringslivsrepresentanter och fackliga organisationer. Nya samverkansformer och en ökad respekt och förståelse för varandras uppdrag är andra konsekvenser. I de flesta samverkansgrupperna och styrgrupperna för samverkan finns arbetsmarknadsenheter, näringslivskontor, SFI, socialförvaltning, vuxenutbildning, gymnasieskola, fackliga organsationer och i flertalet även näringslivet representerat. Svårigheterna i region finns i att inkludera och vården i samverkan. Erfarenheter, metoder och strukturer från tidigare samverkan i regionen har tagits tillvara. På många ställen har man byggt så mycket som möjligt på den befintliga samverkan. Många överenskommelser har haft en positiv effekt på samverkan och bidragit till gemensamma målbilder. Utmaningarna i regionen framöver blir att nyttja erfarenheterna, strukturer och resurser för att fånga in vad som bedöms bli en av de stora utmaningarna; den allt större arbetskraftsbristen. Vad kan göras gemensamt för att aktuella målgrupper kan göras matchningsbara? Viktiga faktorer är även att samverkan blir långsiktigt hållbar, att befintliga resurser används optimalt och att parallella system inte uppstår. Det är generellt sett svårt att följa upp effekter av samverkan. I de flesta överenskommelserna finns övergripande mål satta, samt en ambition att involvera unga mer i arbetet framöver. Det saknas dock sätt att kunna följa samverkan på individnivå. Det sker i små kommuner där det finns ett fåtal aktuella individer. På några platser i regionen pågår arbete med att ta fram ett gemensamt uppföljningssystem. 5Delegationens slutsatser om samverkan 5.1Strukturell grund lagd för samverkan… Så gott som samtliga kommuner i har med Arbetsförmedlingen ingått överenskommelser om lokal samverkan mot ungdomsarbetslöshet. Det innebär att en strukturell grund för effektiva gemensamma insatser är lagd. Processen kring utarbetandet av överenskommelserna har varit viktig. Inte minst det att kommunerna och Arbetsförmedlingen har satt gemensamma lokala mål och tillsammans kartlagt målgruppen för samverkan; gruppens storlek, sammansättning och behov. I ett antal kommuner har mål om att sänka ungdomsarbetslösheten formulerats vid sidan om befintliga mål inriktade på att sänka kostnaderna för försörjningsstöd. Arbetet har skapat tydlighet kring hur samverkan ska organiseras, vilket mandat som behövs på olika nivåer och vilket strategiskt stöd som krävs. Arbetet med överenskommelserna har också synliggjort för kommunerna att det krävs att flera olika delar av kommunens organisation involveras i samverkan. Detta avspeglas i de reviderade överenskommelser som inkommit till Dua . I flera kommuner samverkar även Arbetsförmedlingen i större utsträckning med grund- och gymnasieskola. Av enkätsvar och dialogmöten är det tydligt att stödet från Dua uppfattas som positivt, men inte alltid som tillräckligt, av de lokala parterna. Dua ser också en tydlig utveckling mot att kommuner och Arbetsförmedling samlokaliserar sig för att kunna samverka mer effektivt och underlätta för den unga arbetssökande i dennas myndighetskontakter. Att arbeta i gemensamma lokaler skapar närhet och förståelse för varandras uppdrag och verksamhet. Delegationens slutsatser om samverkan förbättrar möjligheterna att snabbt erbjuda den unga arbetssökande ett ändamålsenligt stöd. Utifrån svaren i Duas enkäter till kommun och Arbetsförmedling avser av kommuner att ha samlokaliserat sitt stöd till unga arbetslösa, helt eller delvis, . 5.2… men fortfarande finns stora utmaningar Dua har i sitt arbete fokuserat på att medverka till att de lokala överenskommelserna utvecklas och omsätts i konkreta åtgärder som ger resultat. Detta kommer även fortsättningsvis att vara viktigt för Dua. Fler unga ska ha ett arbete att gå till, fler unga ska återgå till reguljära studier, fler unga ska få ett relevant stöd på vägen mot ett arbete eller studier. Det är viktigt att det som står i överenskommelserna mellan Arbetsförmedlingen och kommunen verkligen omsätts i praktiken. Det är också viktigt att samverkan inte är personberoende, dvs. enbart beroende av goda personliga kontakter mellan anställda i respektive organisation. Det finns ett antal kommuner där personalomsättning hos kommunen eller Arbetsförmedlingen varit hög eller där det finns bristande politisk förankring, vilket inneburit att förutsättningar inte funnits för att utveckla en hållbar struktur för samverkan. finns utmaningar för kommunerna när det gäller att involvera de delar av den kommunala organisationen som berör kompetensförsörjningsfrågor, t.ex. HR-, . Samma behov finns hos Arbetsförmedlingen; att i större utsträckning inkludera sitt arbetsgivararbete i samverkan med kommunerna för att minska ungdomsarbetslösheten. Kopplat till ovanstående kan delegationen se att det finns behov av att de lokala samverkansparterna erbjuder ett bättre stöd för samverkan i den egna organisationen. Att arbetsförmedlare och chefer på vänder sig till Dua för att få svar på regelfrågor eller frågor om åtgärder som ligger inom Arbetsförmedlingens uppdrag kan exempelvis tyda på svårigheter för myndigheten att nå ut med information i den egna organisationen kring inte bara samverkan i allmänhet utan också olika arbetsmarknadspolitiska insatser och program. Dua ser också att det fortfarande finns en tendens inom Arbetsförmedlingens organisation Delegationens slutsatser om samverkan att tänka kortsiktig volym när det gäller arbetsmarknadspolitiska insatser och program i stället för långsiktig effekt för individen. En särskild utmaning i samverkan kan uppstå på de orter där Arbetsförmedlingen inte har något kontor. Samlokalisering har i många fall blivit ett sätt att konstruktivt hantera detta. En viktig utgångspunkt i Duas arbete – och för kommuner och Arbetsförmedling – är att den samverkan som utvecklas ska vara långsiktigt hållbar och, därför, reguljär till sin karaktär. 5.3Tillgänglighet och lokal närvaro Duas arbete har präglats av tillgänglighet och lokal närvaro. Återkopplingen vid dialogmöten och i enkätundersökningen visar att detta varit uppskattat. Dua har uppfattats som pådrivande i en positiv bemärkelse. Dua har i två omgångar genomfört serier av möten med så gott som alla kommuner. Inför inrättandet av Dua gjorde arbetsmarknads- och etableringsminister en serie möten med landets kommuner. Dua har också i det löpande, dagliga arbetet funnits som ett bollplank för anställda i kommuner och inom Arbetsförmedlingen. Dua har svarat på frågor, men också kunnat beskriva ett sammanhang och diskutera kopplingen mellan det konkreta lokala arbetet och den politiska viljan och utvecklingen. Duas uppfattning är att detta har varit en viktig framgångsfaktor i arbetet och för utvecklingen av samverkan. 5.4Resultaten av samverkan och behovet av uppföljning Detta är glädjande. Av svaren på Duas enkäter framgår också att unga snabbare får en insats, vilket delvis uppfattas bero på den utökade samverkan. Här bedömer Dua att också regeringens målsättning med 90-dagarsgarantin har skapat ett tydligt fokus för arbetet i samverkan, främst för Arbetsförmedlingen. Det är dock inte möjligt att visa vilka effekter den samverkan mellan Arbetsförmedlingen och kommunerna som nu Delegationens slutsatser om samverkan utvecklas har på individnivå. Detta är en utmaning för samverkansparterna. Inte minst är det viktigt för att ge struktur och synliggöra det arbete som sker i samverkan. En väl fungerande och ändamålsenlig uppföljning på individnivå kräver dock initiativ och åtgärder på nationell nivå. Delegationen har i uppdrag att följa upp arbetet med de lokala överenskommelserna. Enligt Duas direktiv ska redovisningen av uppföljningen av de lokala överenskommelserna möjliggöra resultatjämförelser med andra relevanta insatser inom arbetsmarknadspolitiken. För detta krävs ett fungerande uppföljningssystem för de samlade insatser som görs för unga arbetslösa i samverkan. Det måste gå att följa upp vem som erbjuder individen en insats, vad insatsen består i, den pågår och vad den resulterar i. Dua har arbetat aktivt för att få ett sådant uppföljningssystem till stånd, och har under hand också påtalat behovet för . Dua kan, i frånvaro av fungerande individuppföljning, inte fullgöra sitt uppdrag enligt ovan. Allvarligare är dock att god uppföljning är en förutsättning för en väl fungerande resultatinriktad samverkan som sådan. Mot denna bakgrund är det ytterst angeläget att det arbete som bedrivs av Arbetsförmedlingen och Dua i samarbete med SKL, med sikte mot ett digitalt uppföljningssystem för de samlade insatserna för unga arbetslösa, fullföljs. 5.5Statsbidragen har spelat roll – framför allt som katalysator Dua kan utifrån inkomna ansökningar och redovisningar av beviljade medel konstatera att statsbidragen till kommunerna har inneburit viktiga tillskott för samverkansarbetets uppstart och utveckling. Det är delegationens uppfattning att de statsbidrag som lämnades för att utarbeta en överenskommelse fungerat väl som incitament. Medlen bidrog till att så gott som samtliga kommuner valde att snabbt påbörja samverkansarbetet och till överenskommelsernas generellt sett höga kvalitet. För ett antal kommuner synes de ha varit av avgörande betydelse för att de både tog steget in i den nya formen av samverkan med Arbetsförmedlingen och levde upp till de åtaganden man därigenom tog på sig. Delegationens slutsatser om samverkan tydligt att de kommuner som beviljats medel ansåg att det extra tillskottet möjliggjorde snabbare och mer effektiva processer för samverkansarbetets utformning och struktur, särskilt i en uppstarts- och utvecklingsfas. Med hjälp av statsbidraget ser flertalet dessutom att de snabbt kunde komma samman och få en utökad kunskap om varandras uppdrag, ansvar och kompetenser vilket utgör en god grund för den fortsatta samverkan. 6Duas utökade uppdrag avseende nyanländas etablering på arbetsmarknaden Regeringen beslutade om tilläggsdirektiv till Dua (dir. 2017:20). Dua uppdrogs att även främja samverkan mellan olika aktörer som har betydelse för nyanländas, företrädesvis nyanlända ungdomars, möjligheter att etablera sig i arbetslivet. Enligt direktiven ska föreliggande rapport avse Duas uppdrag avseende samverkan om unga arbetslösa. Det finns alltså inget krav på Dua att i rapporten behandla det utökade uppdraget. I detta kapitel beskrivs därför endast kortfattat hur delegationen tolkat och avser ta sig an det nya uppdraget. Avsnittet inleds med en kort beskrivning av gällande ordning för nyanländas etablering på arbetsmarknaden och aktuella förslag till förändringar. Kort om gällande ordning för nyanländas etablering på arbetsmarknaden Ansvaret för mottagande och insatser för nyanlända är fördelat mellan flera olika aktörer inom såväl statlig som sektor. Staten har ett särskilt ansvar. Därutöver bedriver organisationer i det civila samhället ett omfattande arbete på området. Arbetsförmedlingen har det samordnande ansvaret för insatser för nyanländas etablering i arbets- och samhällslivet. Enligt lagen (2010:197) om etablerings- Duas utökade uppdrag avseende nyanländas etablering på arbetsmarknaden insatser för vissa nyanlända invandrare1, (etableringslagen) har nyanlända rätt till en etableringsplan. Etableringsplanen ska minst innehålla SFI, samhällsorientering och aktiviterer för att underlätta och påskynda den nyanländes etablering i arbetslivet. Nyanlända som deltar i etableringsinsatser har rätt till statlig etableringsersättning för sin försörjning som Arbetsförmedlingen beslutar om medan betalar ut. Arbetsförmedlingen har fått i uppdrag att utveckla möjligheten att erbjuda kompetenskartläggning för asylsökande2. ska kompetenskartläggning av asylsökande vara en del av den ordinarie verksamheten. Arbetsförmedlingen förmedlar även bidrag till för att finansiera etableringskurser för nyanlända genom folkhögskolorna. utbetalar som ovan nämnt etableringsersättning till nyanlända som fått beslut om en etableringsplan av Arbetsförmedlingen. Myndigheten beslutar och utbetalar även etableringstillägg för barnfamiljer och bostadsersättning för nyanlända som bor i egen bostad. anvisar bosättning i en kommun till vidarebosatta (kvotflyktingar), minderåriga som kommer till landet utan medföljande vårdnadshavare (ensamkommande barn) och de nyanlända som omfattas av etableringslagen men som inte har rätt till etableringsplan, t.ex. på grund av sjukdom. har det fulla ansvaret för anvisning av bosättning. Myndigheten beslutar också om och betalar ut statlig ersättning för mottagande av nyanlända till kommuner och landsting. Länsstyrelserna har i uppdrag att verka för att det finns beredskap och kapacitet hos kommunerna för att ta emot nyanlända och ensamkommande barn och unga samt att det finns en regional samverkan. har Länsstyrelserna även fått i uppdrag av regeringen att förbereda arbetet med att bygga upp verksamhet för att samordna insatser för asylsökande och personer 1I målgruppen ingår personer som fått beslut om uppehållstillstånd som flyktingar, skyddsbehövande m.fl. samt anhöriga till dessa. Anhöriga som ingår i målgruppen ska ha ansökt uppehållstillstånd från det att den utlänning som den anhöriga har anknytning till först togs emot i en kommun för att tillhöra målgruppen. För att vara aktuell för etableringsuppdraget ska personen ha fyllt 20 men inte och det får inte ha gått första folkbokföringen i en kommun. Unga som saknar föräldrar i omfattas också av etableringsuppdraget i vissa fall. 2Detta sker genom självskattning. Duas utökade uppdrag avseende nyanländas etablering på arbetsmarknaden med uppehållstillstånd i anläggningsboende (ABO). Syftet med insatserna är att främja kunskaper i svenska och andra etableringsfrämjande åtgärder för att på så sätt påskynda etableringsprocessen och göra väntetiden, som uppstår då asylansökan prövas, mer meningsfull. Kommunerna tar emot nyanlända för bosättning och ansvarar för den praktiska hjälpen som behövs i samband med bosättningen, liksom för mottagande av ensamkommande barn och unga. Kommunerna är vidare skyldiga att tillhandahålla SFI eller motsvarande utbildning som den nyanlände har en etableringsplan hos Arbetsförmedlingen. Kommunen ansvarar också för samhällsorientering, särskilda introduktionsinsatser för nyanlända barn och elever i skola, förskola, fritidshem och andra insatser för att underlätta nyanländas etableringen i samhället. För dessa och andra insatser får kommunerna en ersättning från staten. Kommunen ansvarar även för att bevilja nyanlända kompletterande försörjningsstöd och utser särskild förordnad vårdnadshavare till ensamkommande barn med uppehållstillstånd. Landstingen svarar för insatser inom hälso- och sjukvård och genomför hälsoundersökningar för nyanlända. Vissa landsting har verksamhet med hälsokommunikatörer som är särskilt inriktade på nyanlända. Landstingen bedömer även prestationsförmåga hos en individ, när sådant behov finns, på uppdrag av Arbetsförmedlingen. () handlägger och beslutar i ärenden om hemutrustningslån för nyanlända. Folkhögskolorna arbetar bland annat med Svenska från dag ett för de asylsökande och nyanlända som bor på anläggningsboende. Svenska från dag ett är en insats för att asylsökande och nyanlända så snabbt som möjligt ska påbörja utbildningsinsatser i det svenska språket och om samhället. Närmare om Arbetsförmedlingens ansvar och arbete Etableringsinsatser för vissa nyanlända får äga rum som längst efter upprättad etableringsplan. Den totala ramtiden inklusive överhoppningsbar tid (föräldraledighet och sjukfrånvaro) är 36 månader. Efter det att den nyanlända beviljats uppehållstillstånd ska hen från folkbokföring räknat så snabbt Duas utökade uppdrag avseende nyanländas etablering på arbetsmarknaden som möjligt erbjudas ett etableringssamtal hos Arbetsförmedlingen. Syftet med etableringssamtalet är att upprätta en etableringsplan med insatser och aktiviteter som påskyndar och underlättar den nyanländes etablering på arbetsmarknaden. Obligatoriska delar inom ramen för etableringsplanen är SFI, samhällsorientering och arbetsförberedande aktiviteter. De insatser och aktiviteter som finns i etableringsplanen ska syfta till att föra den nyanlände närmare en etablering på arbetsmarknaden genom ett framåtsyftande upplägg. Totalt har knappt 114 598 individer varit aktuella inom etableringsuppdraget sedan det infördes , varav 47 732 kvinnor och 66 866 män. låg antalet deltagare inom etableringsuppdraget i genomsnitt på 47 000 personer medan samma siffror var 59 000 personer. Totalt var 91 005 individer (53 701 män och 37 304 kvinnor) aktuella inom etableringsuppdraget och 80 712 individer (47 352 män och 33 360 kvinnor) hade en etableringsplan. I Arbetsförmedlingens prognos framgår att antalet individer inom etableringsuppdraget beräknas öka och myndigheten räknar med i genomsnitt 79 000 deltagare och 73 000 under 20183. Inom ramen för etableringsuppdraget har Arbetsförmedlingen ett antal insatser och aktiviteter att erbjuda den nyanlända.