sou · H5B324 · 2017-03-28 00:00:00 — Paraplyorganisa- tionen sköter fakturering och andra administrativa göromål, och tar en provision om av det fakturerade beloppet.4 Ersättningen till konsulterna är normalt utformad som ett konsult- arvode som betalas till paraplyföretaget.5 Detta sätt att organisera arbete dök upp i första gången ,6 men har blivit allt vanligare . infördes regler om portage salarial i den franska arbets- rättslagstiftningen och 2014 fanns det drygt 120 paraplyorganisatio- ner registrerade. Eftersom registrering inte är obligatorisk kan det 3Franska staten (2017). 4Eurofound (2015a), s. 120. 5Arvas (2011), s. 15. 6Del Sol m.fl.(2005), s. 41. enligt Eurofound finnas uppemot dubbelt så många paraplyorgani- sationer.7 Ett exempel på en paraplyorganisation från är The Austrian (ASEP). ASEP är en ideell organisation som enskilda konsulter kan ansluta sig till. Målgruppen för ASEP:s tjänster är nystartade företag eller små och medelstora företag som inte har tillräckliga resurser eller tillräcklig kompetens inom ramen för den egna verksamheten för en viss uppgift eller situation.8 ASEP:s medlemmar utgörs av f.d. högt uppsatta chefer som har gått i pension, men som vill arbeta på konsultbasis.9 Skälen till att konsulter väljer att ansluta sig till en paraplyorgani- sation varierar enligt Eurofound. Till skäl som har framförts hör viljan att bidra till kompetensöverföring mellan generationerna, möjligheten att arbeta utomlands, möjligheten att delta i intressanta projekt och utsikterna att bevara en stabil inkomst. I vissa fall verkar deltagandet dock vara mer nödvändighetsdrivet. Som exem- pel har det inom ramen för Eurofounds rapport gjorts en fallstudie på ett franskt företag där valet att arbeta på det aktuella sättet för de flesta av utförarna styrdes av att de hade blivit uppsagda från sitt tidigare arbete.10 9.3Egenanställning på den svenska arbetsmarknaden Av ovannämnda rapport från framgår att fenomenet egenanställning dök upp i . Det skedde på flera av varandra oberoende orter utifrån önskemål från uppdragsgivare och andra företag att få bli fakturerade för tjänster som utförts hos dem. Några exempel på tidiga egenanställnings- företag är , och Bolagsbolaget Klarälvdalen AB.11 7Eurofound (2015a), s. 120. 8Eurofound (2015a), s. 118 f. 9Eurofound (2012b), s. 70. 10Eurofound (2015a), s. 126. 11Arvas (2012), s. 23 f. Konstruktioner som liknar dagens egenanställningsföretag har varit föremål för utredningar och olika förslag har presenterats. Ofta har syftet varit att öka sysselsättningen genom att skapa en ny försörjningsmöjlighet för arbetslösa. I ett betänkande föreslogs inrättandet av s.k. arbetsföre- tag som en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Arbetsföretagen skulle vara aktiebolag med staten som ensam aktieägare. Avsikten var att arbetsföretagen skulle anställa arbetslösa som anvisades av . Enligt förslaget skulle de anställda under anställnings- tiden (högst ) sysselsättas på heltid med att aktivt söka arbete, delta i någon utbildning, hyras ut av arbetsföretaget eller ut- föra uppgifter för arbetsföretagets egen räkning.12 Förslaget, som till delar påminner om vad som gäller för dagens egenanställnings- företag, ledde inte till lagstiftning. lanserade docenten vid i en idé för en ny form för förvärvsarbete, mellan anställd och egenföretagare, s.k. självanställning. Tanken var att den själv- anställde ensamföretagaren skulle anställa sig själv och vara företagare. som självanställningen varade skulle den självanställde inte kunna vara anställd eller erhålla arbetslös- hetsförsäkring. Avsikten var att självanställningen skulle etableras genom att ett s.k. självanställningskonto registrerades hos ett konto- förande organ. Alla betalningar för den självanställdes förvärvs- arbete skulle sedan ske till självanställningskontot. Vidare var tanken att vissa schablonkostnader skulle få dras av och att en schabloniserad självanställningsskatt skulle utgå som en andel av månadsuttaget från kontot.13 12SOU 1995:2, s. 1. 13Persson (1999), s. 7 f. I en departementspromemoria diskuterades om det be- hövs en ny kategori mellan anställd och egenföretagare. Prome- refererade till ett antal seminarier som (under namnet Det IT-rättsliga observatoriet14) hade genomfört runt 2000. En del röster var positiva till en tredje kategori, eftersom man ansåg att steget mellan att vara anställd och att vara egenföre- tagare är för stort. En tredje kategori skulle kunna underlätta för fler att starta eget. Det skulle också kunna minska arbetslösheten. På ett av seminarierna tog man upp förslag om själv- anställning. Flera av seminariedeltagarna var negativa till förslaget och menade att det kan uppstå en fara för att ”riktiga” företag drabbas av bristande konkurrensneutralitet och att arbetsgivare väljer att föra över anställningar till den nya mellanformen. En fara för detta skulle kunna uppstå om schablonskatten sattes för lågt.15 Med stöd från Rådet för Europeiska socialfonden i (Svenska ) drevs –2007 ett projekt benämnt Equal Egenanställning. I en utvärderingsrapport angavs bl.a. följande om syftet med projektet. Syftet med projektet var att etablera Egenanställning som en möjlighet för arbetslösa att fakturera sig in på arbetsmarknaden. Genom stöd och utbildning i Egenanställningsföretagen skall personer som har svårig- heter på arbetsmarknaden kunna fångas upp och få möjligheter att ut- veckla en verksamhetsidé, som sedan kan faktureras via egenanställnings- företaget. Syftet var också att påverka strukturer och attityder som ut- gjorde hinder för människor att starta och driva sina verksamheter.16 Under rubriken ”Slutsatser och diskussion” uttrycktes bl.a. följande. Eftersom egenanställning inte fungerar för dem som är i behov av A-kassa de dagar som de inte har några uppdrag, var egenanställning bara ett alternativ för dem som skaffade sig en anställning vid sidan av, kombinatörerna. […] Om inte utredningen som bl a skall ta hand om de motioner som lagts , utredningen 15Ds 2003:27, s. 173 f. Se även (2001), s. 28. 16Laurelii (2008), s. 9. för företagare, löser de arbetsrättsliga frågorna kommer och Självanställningsföretag fortsätta att ha ett gemensamt problem: önskemål om sjuklön, rehabilitering och andra arbetsrättsliga förmåner som följer med en anställning erbjuds inte.17 Egenanställdas rätt till ersättning i arbetslöshetsförsäkringen Begreppet egenanställning diskuterades även i ett betänkande från utredningen för företagare.18 Företeelsen togs inte upp i den efterföljande propositionen. I propositionen uppgavs dock att reglerna för dem som väljer att kombinera anställning och företagande i arbetslöshetsförsäkringen skulle utredas vidare inom Regeringskansliet.19 tillsattes en särskild utredare med uppdraget att utreda uppdragstagares rätt till ersättning i arbetslöshetsförsäk- ringen.20 I betänkandet gjordes följande bedömning av utvecklingen. Det har blivit allt vanligare att uppdragsgivare uttryckligen vill till- godose sitt behov av arbetskraft på annat sätt än genom att anställa. har legaliserats och […] anlitande av egenföretagare har blivit vanligare. Uppdragsgivarnas vilja att anlita ett företag för sitt arbetskraftsbehov i stället för att anställa har öppnat en marknad för s.k. faktureringsföretag eller egenanställningsföretag som tillhandahåller uppdragsgivarna ett fakturerande företag som for- mell avtalspart och den som utför uppdraget en formell arbetsgivare som betalar ut lön.21 Utredaren föreslog bl.a. en schablonregel som innebar att den som saknade F-skattsedel och som hade haft uppdrag för högst två olika uppdragsgivare inte skulle betraktas som företagare. Vidare föreslogs att man, vid beräkning enligt schablon- regeln eller när det ska göras en samlad bedömning av företagarens självständighet, skulle bortse från s.k. faktureringsföretag eller egenanställningsföretag eller liknande som sökanden anlitat för att fakturera de egentliga uppdragsgivarna. I det fallet att en ersättnings- sökande varit formellt anställd hos ett företag, men själv skaffat ett 17Laurelii (2008), s. 58. 2009/10:120, s. 91. 21SOU 2011:52, s. 55. uppdrag hos någon annan skulle nämligen den sistnämnde anses ha varit uppdragsgivare.22 Förslaget har inte lett till lagstiftning. Ett antal egenanställningsföretag bildade Egenanställnings- företagens . Skälet till detta var enligt organisa- tionen att branschen behövde samlas och enas om en gemensam definition av egenanställning för att få beslutsfattare och politiker att inse att egenanställning kan leda till ökad sysselsättning och att egenanställning är ett seriöst och tryggt alternativ. Branschorgani- sationen hade åtta medlemsföretag och tre adjungerade företag.23 För att bli medlem i branschorganisationen gäller bl.a. att egenanställningsföretaget tar arbetsgivaransvar för den egenanställde innebärande arbetsgivaransvar enligt gällande lagstiftning sjuk- och olycksfallsförsäkring för den egenanställde liv- och trygghetsförsäkring om den egenanställde skulle drabbas av en arbetsskada.24 har ett eget egenanställningsföretag, (). vänder sig inte enbart till medlemmar, men dessa får rabatt på tjänsterna.25 Även har ett eget egenanställningsföretag, (). använder dock inte själva benämningen egenanställningsföretag.26 vänder sig enbart till medlemmar i Teaterförbundet.27 Båda företagen har uppgett att verksamheten drivs utan vinstintresse.28 Varken eller tillhör branschorganisationen. Exakt hur många egenanställningsföretag som finns på den svenska arbetsmarknaden är svårt att med säkerhet uttala sig om. 22SOU 2011:52, s. 9 f. 23Egenanställningsföretagens (2016a). 26Teaterförbundet (2016). 28AMA:s hemsida och TCO (2017). En rapport nämner att det finns omkring 35 egenanställ- ningsföretag i för branschorganisationen har dock framhållit att det finns ytterst få företag utöver medlemmarna i branschorganisationen. Som har påpekats är en avgörande faktor hur man väljer att definiera egenanställningsföretag. Den beskriv- ning av egenanställning som har använt sig av och som utredningen har presenterat i inledningen är ett av flera försök att definiera egenanställning.30 Hur är verksamheten upplagd? Utredningen har inhämtat information genom bl.a. kontakter med Egenanställningsföretagens samt från bransch- organisationens och olika egenanställningsföretags hemsidor. Den sammantagna bilden visar följande. En grundläggande förutsättning är att den egenanställde skaffar sina egna uppdrag. Kunden och den egenanställde gör upp om vilket arbete som ska utföras och ersättningen för detta. Det är den egen- anställde som tar initiativ till att det skapas en relation mellan kunden och egenanställningsföretaget. Mellan dessa båda parter träffas sedan ett avtal om att den egenanställde ska utföra arbete åt kunden och att egenanställningsföretaget ska fakturera kunden. Den normala ordningen är att arbetet för kundens räkning ska påbörjas efter att avtalsrelationen mellan kunden och egenanställ- ningsföretaget har etablerats. Den information som utredningen har tagit del av visar dock att det förekommer att egenanställnings- företag kontaktas först när arbetet redan är utfört och utförararen vill ha hjälp med faktureringen. Vidare gäller att den egenanställde blir tidsbegränsat anställd hos egenanställningsföretaget uppdraget pågår. Flera egenanställningsföretag ställer inte något krav på att träffa den egen- anställde innan han eller hon anställs. Kontakten synes i de flesta fall ske på elektronisk väg. Efter att arbetet är utfört ansvarar egenanställningsföretaget för att fakturera kunden. Till grund för fakturan ligger de uppgifter som den egenanställde lämnar till egenanställningsföretaget. 29Palmberg och (2014), s. 118. 30Se t.ex. Wingborg (2017), s. 7 f., som beskriver olika definitioner av egenanställning. betalningen från kunden har skett till egenanställningsföretaget sätts beloppet in på den egenanställdes konto, efter avdrag för skatt och sociala avgifter samt egenanställningsföretagets provision. Det förekommer även att egenanställningsföretaget gör en bedömning av de faktureringsuppgifter som den egenanställde har lämnat till egenanställningsföretaget. Godkänns dessa betalar egenanställnings- företaget ut ersättning direkt till den egenanställde utan att avvakta betalningen från kunden. Egenanställningsföretagen betecknar i allmänhet den utbetalda ersättningen som lön. Omfattningen av egenanställning m.m. /2016 gav Egenanställningsföretagens Bransch- organisation undersökningsföretaget i uppdrag att ta fram en sammanställd branschstatistik. Syftet var dels att påvisa vad egenanställning genererar till samhället i form av arbetstillfällen och nya företag, dels att skapa ett bättre beslutsunderlag för egenanställ- ningsföretagen när det gäller t.ex. budgetering och investering. I uppdraget ingick att kontakta medlemsföretag i branschorganisa- tionen.31 I Novus rapport, som visar siffror –2015, fram- kommer att av de sju företag som svarade ville alla inte alltid ange några värden, men att viljan att svara ökade . I sam- manfattningen av rapporten anges bl.a. att sju egenanställningsföretag har redovisat 18 655 an- ställda32 antalet egenanställda har mer än fyrdubblats det totala antalet anställda –2015 har ökat i snitt  den totala faktureringsvolymen uppgick till totalt arbetad tid uppgick till 1 det totala antalet arbetstimmar –2015 har ökat i snitt per år.33 31Novus (2016a). 32Fyra egenanställningsföretag uppgav sammanlagt 18 630 anställda, vilket innebär att tre av dem hade sammanlagt 25 anställda. Genom att dividera antalet arbetade timmar med antalet egen- anställda kan man göra en grov uppskattning av hur många timmar varje egenanställd arbetade i genomsnitt 2015. Varje egenanställd arbetade således i genomsnitt (1 566 719/18 630 =) , dvs. i genomsnitt i månaden.34 Enligt Egenanställningsföre- tagens är det en rimlig beräkning som även bekräftar att de allra flesta egenanställda är s.k. kombinatörer. De har en egenanställning i kombination med ett annat jobb, de studerar, eller är pensionärer som vill tjäna lite extra.35 Utredningen har ingen övergripande information om hur många som har egenanställning som sin huvudsakliga inkomstkälla. Egenanställningsföretagens har dock uppgett att av de egenanställda hos ett av de största medlems- företagen har egenanställning som heltidssysselsättning. Uppgifterna om de egenanställdas fördelning på kön, ålder och nationell bakgrund är få. Utredningen har dock fått vissa uppgifter om ett egenanställningsföretag. Hos detta företag är av de egenanställda män och kvinnor. av de egenanställda är i åldern 15–30 år.36 Det är svårt att uttala sig om det kan anses vara signifikativa siffror för hela branschen. Vidare är det svårt att säkert uttala sig om inom vilka branscher de egenanställda återfinns. Det kan dock vara av intresse att Egen- anställningsföretagens uppgav att de flesta egenanställda arbetar inom traditionella frilansbranscher såsom kultur, media och it, men att de ökar inom andra branscher såsom sjukvård, hantverk samt bygg och anläggning.37 En enkät- undersökning riktad till egenanställda visade också att det, utöver kategorin annat, var kultur, media och design (27,8 pro- cent) och data/it (9,) som var de vanligaste branscherna. Men även hantverk (6,) var en av de vanligare bransch- 33Novus (2016b). 34Uträkningen är förknippad med osäkerhet eftersom antalet arbetade timmar baserar sig på siffror från tre företag och företagen bakom siffrorna i täljare respektive nämnare inte nöd- vändigtvis är desamma eller lika många. 35Egenanställningsföretagens (2016b). 36Egenanställningsföretagens (2016c). 37Wingborg (2016), s. 16. Undersökningen hade dock ett begränsat antal respondenter (164 personer) och bör därför tolkas med försiktighet.38 Även i fråga om skälen till att personer använder sig av egen- anställning för att utföra arbete så är materialet som finns att tillgå begränsat. I en medarbetarundersökning hos ett egenanställnings- företag uppgavs dock viljan att minska det administrativa arbetet () och att det är krångligt att driva ett traditionellt eget företag () som skäl.39 I sammanhanget finns det även skäl att lyfta fram ett par aktuella exempel på aktörer verksamma på området. Ett sådant exempel är att flera detaljhandelsföretag erbjuder kunder i och dess närförorter hemleverans av varor med hjälp av företaget (Urb-it). Urb-it erbjuder i sin tur via en digital platt- form personer att utföra leveranserna.40 En person som via Urb-it åtar sig att utföra en leverans blir egenanställd hos ett egenanställ- ningsföretag. Ett annat exempel på en digital plattform är den som tillhanda- hålls av som uppger att de ger nyanlända i en chans att komma in på arbetsmarknaden.41 Vissa som utför upp- drag åt synes bli egenanställda hos samma egen- anställningsföretag som i det ovannämnda exemplet.42 9.4Är den egenanställde arbetstagare? Det saknas domstolsavgöranden där det har prövats om egenanställda är arbetstagare hos egenanställningsföretaget enligt det civilrättsliga arbetstagarbegreppet. En sådan prövning skulle exempelvis kunna komma till stånd i en tvist där den egenanställde grundar sina krav på LAS. Däremot finns ett antal domar rörande egenanställdas rätt till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen. Här synes praxis vara att den egenanställde inte betraktas som arbetstagare hos egen- anställningsföretaget. 38Palmberg och (2014), s. 121. 39Arvas (2012), s. 27. 40Urb-its hemsida, se vidare kapitel 11 om arbete via digitala plattformar. 41Just Arriveds hemsida. 42Twitter (2017). I en dom från Kammarrätten i (mål nr 3059-09) anförs i domskälen bl.a. följande. Det avtal som funnits mellan egenanställningsföretaget och den egen- anställde och övriga omständigheter avseende relationen mellan dessa parter och de kunder som tagit den egenanställdes tjänster i anspråk innebär att egenanställningsföretaget i förhållande till kunderna är avtalspart och att egenanställningsföretaget även formellt har ett sed- vanligt anställningsansvar för den egenanställde. Den utredning som presenterats i målet får emellertid förstås så att det i vissa delar närmast är underförstått att detta ansvar inte ska aktualiseras. Tillsam- mans med vad som i övrigt framkommit om arbetsledning och löne- sättning för de självanställda anser kammarrätten att egenanställnings- företagets roll är sådan att den normalt, och såvitt avser de anställdas rätt till arbetslöshetsersättning, inte kan jämställas med den som andra arbetsgivare har. Generellt innebär det förhållandet, att egenanställ- ningsföretaget skjutits in som avtalspart och administratör mellan den egenanställde och det som i praktiken är dennes kunder, inte att den egenanställde ska anses som en osjälvständig uppdragstagare i det fall omständigheterna i övrigt är sådana att den självanställde, utan relatio- nen med egenanställningsföretaget, skulle ha ansetts vara en självständig uppdragstagare. Uttalandet om att egenanställningsföretagets roll inte är jämförbar med andra arbetsgivares, har upprepats vid ett flertal tillfällen av olika domstolar.43 Huruvida den egenanställde ska betraktas som en självständig uppdragstagare och därmed jämställas med en företag- are eller betraktas som en osjälvständig uppdragstagare avgörs i varje enskilt fall. I fråga om hur egenanställda ska bedömas i förhållande till arbets- löshetsförsäkringen har det i en rapport från Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen särskilt framhållits att många arbetslös- hetskassor upplever det som problematiskt att handlägga ärenden kopplade till egenanställningsföretag.44 43 Se Kammarrätten i domar (mål nr 3157-11) och (mål nr 3054-14), Kammarrätten i dom (mål nr 911-15) och Kammarrätten i dom (mål nr 3006-15). I samtliga underinstanser hänvisades till Kammarrätten i dom . 44 IAF (2016), s. 15 f. 9.5Möjliga risker i arbetsmiljön och roll Som tidigare nämnts har Egenanställningsföretagens Branschorga- nisation uppgett att de flesta egenanställda arbetar inom traditionella frilansbranscher såsom kultur, media och it. sägs att de egenanställdas antal ökar inom andra branscher såsom vård, omsorg, hantverk och byggnation. Vidare tyder de siffror som tidigare redo- visats på att egenanställning för det stora flertalet inte är en heltids- sysselsättning utan snarare en bisyssla. Detta kan vara en förklaring till att en del personer, som bedriver egen verksamhet i liten skala, väljer egenanställning i stället för att ta steget till att bli egenföre- tagare på deltid. Genom egenanställning slipper man den administ- ration som annars är förknippad med egenföretagande. För utredningens del är det svårt att ha någon uppfattning om egenanställning i sig skulle vara förenad med några särskilda arbets- miljörisker. Den egenanställde styr över sin verksamhet på i stort sett samma sätt som en egenföretagare. Vilka risker som är förenade med arbetet torde variera beroende på arbetsuppgifterna, var dessa utförs och vilket arbetsmiljöansvar som kunden kan anses ha. En annan sak är att hälsan har ansetts kunna påverkas negativt för perso- ner som utför arbete i anlitandeformer som upplevs som otrygga på något sätt, till vilka egenanställning i vissa fall bör kunna räknas in.45 När det gäller egenanställda som arbetar inom de nämnda traditionella frilansbranscherna ligger det i sakens natur att den egenanställde själv lägger upp sitt arbete och bestämmer var det ska utföras. Det kan antas att det ofta är fråga om sådana arbetsuppgif- ter som kan utföras på distans och med hjälp av modern teknik. Riskerna i arbetsmiljön i dessa fall synes vara desamma som be- skrivs i kapitel 10 om it-baserat mobilt arbete. För arbetsuppgifter inom sjukvård, hantverk samt bygg och anläggning eller liknande verksamheter torde arbetsmiljöriskerna för de egenanställda likna dem som är aktuella för övriga som arbetar inom dessa områden. En svårighet för som tillsynsmyndighet är att fastställa vem som bär arbetsmiljöansvaret i olika situationer. Egen- anställning är som beskrivits en speciell konstruktion. Som redan framgår av namnet kan egenanställning betraktas som någonting Vingård (2015), s. 27 f. mellan anställning och egenföretagande. Visserligen träffas ett avtal, som betecknas som anställningsavtal, mellan den egenanställde och egenanställningsföretaget, men relationen mellan dessa båda parter visar få likheter med ett traditionellt arbetsgivar-arbetstagarförhåll- ande. Oklarheten hur egenanställningsföretaget och den egenanställde ska fasas in i AML:s systematik gör att tillsyn försvåras. De arbetsmiljörättsliga utmaningar som är förknippade med egenanställning diskuteras närmare nedan. 9.6Samtal med arbetsmarknadens parter Vissa av de arbetstagarorganisationer som utredningen har träffat har framfört tvivel mot egenanställningsformen. Det har bl.a. fram- hållits att det är svårt att avgöra vem som är ansvarig för arbets- miljön. Vidare har det ifrågasatts om inte egenanställningsföretagen egentligen bör betraktas som bemanningsföretag, eftersom de gör samma saker. En facklig centralorganisation har uttryckt att ett antal av deras medlemsförbund avråder från egenanställning. Det gäller särskilt för vissa yrkesgrupper där man har bedömt att för- säkringsskyddet inte är tillfyllest. Som framgått av redogörelsen ovan har även två av de arbetstagarorganisationer som utredningen har träffat egna egenanställningsföretag. Ett antal arbetsgivarorganisationer som utredningen har träffat har uttryckt skepsis mot egenanställningsformen. Kritiken består huvudsakligen i att den egenanställde bär hela risken, att den egen- anställde sätter lägre priser där det t.ex. inte tas höjd för pension och att det därför riskerar att bli en snedvriden priskonkurrens. Flera företrädare för arbetsgivarorganisationerna har även i likhet med arbetstagarorganisationerna rest frågetecken om vem som har arbetsmiljöansvaret för de egenanställda. Vidare går det att notera att egenanställning inte verkar vara spritt över hela arbetsmarknaden.