sou · H5B382 · 2017-10-26 00:00:00 — Behovet av höjd kompetens hos vägledare har också lyfts av och Watts. Cedefop menar att vägledning har fått en allt viktigare roll för att hjälpa individen att få överblick och kunna navigera sig fram i ett alltmer komplext och svåröverskådligt utbildnings- och arbetsliv. Kunniga vägledare behö- ver också ha kännedom om validering och kunskap om hur individen kan ta sig vidare i utbildningssystemet utan onödiga omvägar. Ett konstaterande är att vägledarkompetensen skiftar stort mellan medlemsländerna och att behov finns av att utveckla formerna för utbildning till vägledare med möjlighet till specialisering utifrån de behov som finns. Cedefop förespråkar ett kompetensramverk med beskrivningar av olika kompetenser som en vägledare bör ha för att utöva yrket. Cedefop menar att ramverket kan stödja vägledare och beslutsfattare och fylla en viktig funktion i planering av vägledarut- bildningar. Ett annat viktigt användningsområde kan vara att krav- ställa och utvärdera den vägledning som kontrakteras ut till kom- pletterande aktörer. Förutom Cedefops förslag om kompetensramverk har det euro- peiska (Network for Innovation in Career Guidance & Counselling in Europe), som är finansierat av EU:s program för livslångt lärande, tagit fram standarder för nödvändiga kärnkompe- tenser för vägledare. Nivån på kompetenserna bygger på de kvali- fikationsnivåer som finns angivna i och rådets rekommendation om en europeisk referensram för kvalifikationer för livslångt lärande1 (EQF) som är ett verktyg för att lättare jäm- föra kvalifikationer från studier och arbetsliv både nationellt och internationellt. förordar ett system med tre olika professions- nivåer för vägledare med krav på läranderesultat. Tanken med olika professionsnivåer är att verksamheter kan ha olika former för vägled- ning och att behoven kan se olika ut. 1 och rådets rekommendation 2008/C 111/01/EG om en europeisk referensram för kvalifikationer för livslångt lärande. –”Career advisor” ska bland annat kunna förstå behoven hos den som söker upp vägledare och ge information om arbetsmarknad, yrken och utbildning. EQF Nivå 6. –”Career professional” ska kunna använda olika väglednings- metoder för att kunna hantera mer komplexa frågor om val och yrkesbyten och anpassa gruppvägledning till olika målgrupper. EQF Nivå 7. –”Career specialist” arbetar administrativt med vägledning och ska bland annat arbeta med att vidareutveckla, följa upp och kvali- tetssäkra tjänsterna. EQF Nivå 7. Vidare delar Cedefop farhågor som tidigare framförts av (2004) om att vägledningsuppgifter kan riskera att prioriteras ned om vägledaren ska kombinera sin verksamhet med andra uppgifter. Om det inte finns en synlig och särskild utpekad profession som arbetar med vägledning kan det också vara svårare för dem som vill ha vägledning att hitta och få tillgång till tjänsten. Dessutom kan det vara svårt att genomföra kompetensutvecklingsinsatser om målgrup- pen den ska riktas till inte går att identifiera. 7.1.3Vägledning bör utvärderas systematiskt Olika mekanismer för kvalitetssäkring i vägledningen har uppmärk- sammats särskilt av (2004), Cedefop (2011) och ELGPN (2015). Rekommendationerna är att utveckla kvalitetsstandarder med tydliga indikatorer över vad som ska följas upp. På uppdrag av kommissionen gjordes en kartläggning med fokus på trender och utmaningar för arbetsförmedlingarnas vägledning i (, 2005). En av rekommendationerna i rap- porten var att systematiskt utvärdera effektiviteten och kvaliteten i den vägledning som den offentliga arbetsförmedlingen och kom- pletterande aktörer erbjuder. Rekommendationen grundades på att påfallande många medlemsländer saknade kvalitetsstandarder för sina vägledningstjänster, oavsett om den tillhandahölls av den offentliga arbetsförmedlingen själv eller kontrakterades ut till kompletterande aktörer. Rapporten menade att avsaknad av kvalitetsstandarder för- svårar uppföljning och en risk för att resurser till vägledning för- delas ojämnt. ELGPN har gjort en sammanställning av ett antal nyckeltal som kan ligga till grund för utvärdering av kvaliteten i vägledningen. Nyckeltalen speglar såväl kvalitativa som kvantitativa resultat och innefattar regelbundna kundundersökningar, användning av adekvata metoder, certifiering av dem som utför tjänsten, uppdaterad arbets- marknadsinformation, kompetenskrav för vägledare, förekomst av vägledning, antal övergångar till utbildning, tillsyn och tjänstens kostnadseffektivitet. De föreslagna nyckeltalen ska inte uppfattas tvingande för medlemsstaterna, utan uppmuntra till diskussioner om hur kvaliteten och måluppfyllelsen i vägledningen kan öka. Det ställer krav på utrymme för metodutveckling som kan lägga grun- den för det systematiska kvalitetsarbetet. En viktig komponent är enligt ELGPN regelbundna uppföljningar om hur de som får vägled- ning uppfattar insatsen. I den rapport som beställdes av kommissionen framhölls särskilt behovet av livslång vägledning (och Watts, 2005). Människor gör inte bara ett utan flera val under sitt liv. Vägledning stärker indi- vider i alla valsituationer som en kunskapsbaserad ekonomi ger upp- hov till så att de kan göra de vägval som behövs för att möta behov genom hela livet. Tillgång till vägledning måste därför finnas för fler grupper än arbetslösa. I rapporten understryks att detta är en utma- ning för många länder och att man är väl medveten om att en utök- ning av vägledningen är en fråga om resurser som i många fall är begränsade. Alternativa möjligheter kan emellertid finnas genom att erbjuda vägledning i form av webbaserade tjänster. För att balansera resurserna framhålls också att fördjupad vägledning kan erbjudas för vissa målgrupper medan viss vägledningsinformation kan vara till- gänglig för alla. 7.1.5Vägledning i vuxenutbildningen behöver tydligare fokus på arbetsmarknaden En undersökning som genomfördes av det nordiska nätverket för vuxnas lärande (NVL) (Vilhjálmsdóttir et al. 2011) redovisar hur studerande i vuxenutbildningen från de fem nordiska länderna upp- fattat den vägledning de fått. Utgångspunkten för undersökningen är rekommendationer om vad ELGPN (2014) anser behöver ingå i ett kvalitetssäkrat system för vägledning. En av dem är att deltagarna bör ges möjlighet att medverka i utformningen av insatsen. Resul- taten från undersökningen visar att denna möjlighet sällan förekom- mer. Deltagarna i undersökningen uttrycker dock en vilja att få bidra i detta avseende. Undersökningen visar vidare att deltagarna är nöjda med den vägledning de får. Utredarna ser dock risker med att fokus på vägledningen är alltför riktat mot utbildning och i mindre ut- sträckning mot vad som behövs på arbetsmarknaden. Rekommenda- tionerna i rapporten är att kvalitetssäkringssystemen måste förbättras för att möjliggöra utvärdering och att vägledarnas kompetens måste bli bättre när det gäller uppdaterad kunskap om arbetsmarknaden. NVL har kartlagt hur de nordiska länderna samordnar sin vägled- ning och konstaterar att alla framhåller betydelsen av att med- borgarna får en sammanhållen och opartisk vägledning inför och under sin utbildning, i arbetslivet och vid karriärbyte, men att länderna valt olika vägar (Nordiskt nätverk för vuxnas lärande 2017). NVL:s definition av samordning innebär en struktur med operativa befogenheter och finansiering. Samverkan definieras med att det baseras på samarbetsavtal där de enskilda parterna behåller sina beslutsfattande befogenheter. NVL:s slutsatser är att samordnad vägledning främjar medbor- garnas möjligheter att utveckla sina karriärkompetenser och att en ökad samordning även gynnar vägledarna. Vägledarna kan genom samverkan bredda sin professionella kompetens genom att känna till varandras arbetsfält och delta i gemensamma utbildningar. Det ger också möjlighet att bredda synen på vägledningen och inte enbart se till sitt eget område. Resurserna kan också användas effektivt genom att lättare kunna hänvisa till varandra och därmed minska risken att medborgarna får felaktig information. En av rekommendationerna i den uppdragrapport som kommis- sionen beställt är att i högre grad samverka med utbildningssektorn och aktörer på lokal nivå. Samverkan mellan arbetsmarknads- och utbildningssektorn framhålls som en betydelsefull faktor för indivi- den som också gör att vägledningen vinner i styrka (och Watts 2005). Vikten av att samordna insatser för vägledning behandlas i en av ELGPN:s första rapporter om livslång vägledning (2012). Rapporten hänvisar till unionens resolution (2008) där medlemsländerna upp- manas att samordna vägledningen mellan olika aktörer på nationell, regional och lokal nivå. Bakgrunden är att vägledning ofta är upp- delad mellan olika aktörer och utan samordning, vilket kan vara svårt att överblicka för den enskilde. Bristande samordning bidrar till att det saknas helhet och kontinuitet i vägledningen både inom och mel- lan utbildnings- och arbetsmarknadssektorerna. ELGPN föreslår att medlemsländerna skapar system för samarbete och samordning. ELGPN menar dock att det noga behöver övervägas om samord- ningen ska styras uppifrån eller nedifrån, det vill säga med nationella regelverk eller genom lokala och regionala initiativ, där ansvar och befogenheter ofta finns. En utmaning med samordningen är att sätta den enskildes behov i centrum. Informationstekniken ger dock stora möjligheter för olika sektorer att samverka, t.ex. genom gemensam digital service. ELGPN (2014) har tagit fram rapporter om vägledning och gjort en sammanställning av den forskningsbaserade kunska- pen på området. Sammanställningen pekar på tio viktiga nyckel- faktorer för vägledning i ett livslångt perspektiv. Källa: ELGPN (2014), fritt översatt. Faktorerna delas in i tre kategorier –Fokus på individen –Stöd för lärande och utveckling Den första kategorin pekar på att karriärvägledning är som mest effektiv när den stödjer individerna i deras val under hela livet, inte stannar vid att göra ett engångsval och utgår från den enskildes behov och intressen ur ett holistiskt perspektiv. Den andra kategorin pekar på att effekten av karriärvägledning ökar om den enskilde får verktyg för att planera sin egen karriär genom utvecklad karriärkompetens. Syftet är att den enskilde ska kunna hantera frekventa karriärbyten och att vägledning ges i olika former såsom enskilt, grupp eller via digitala kanaler, beroende av individens behov. Vidare understryks vikten av att integrera kunskap om arbetsmarknaden i vägledningen och möjlighet att göra arbets- praktik eller liknande för att pröva på det tänkta yrket. Den tredje kategorin relaterar till betydelsen av professionell vägledning, att vägledningsinformationen om arbetsmarknaden är av hög kvalitet och att vägledning följs upp för att säkerställa effekten av insatsen. Av den kartläggning som NVL genomförde 2017 framgår hur de nordiska länderna har samordnat sin vägledning. I finns, en- ligt kartläggningen, inte någon formaliserad samordning, men många exempel på samverkan förekommer. har en modell för länsvisa partnerskap för karriärvägled- ning mellan NAV (, försäkringskassa och socialkontor) och kommunerna där även andra aktörer finns repre- senterade, t.ex. arbetsmarkandens parter, högskolor och universi- tet. Partnerskapen erhåller ett bidrag från det norska utbild- ningsdepartementet under förutsättning att det finns skriftliga avtal om karriärvägledning. Kommunerna har även ett avtal med NAV när det gäller utbildning och validering för arbetssökande som behöver stöd från båda instanserna. I har Arbets- och näringsministeriet tillsammans med Utbildnings- och kulturministeriet tillsatt ett nationellt forum för vägledning med målsättningen att vägledning ska vara en koordinerad helhet. Motsvarande samarbetsgrupper tillsatts på regional nivå med uppgift att koordinera och utveckla den vägledningsservice som erbjuds. I är samordningen reglerad i författningsbestämmelser på utbildnings- och arbetsmarknadsområdet, men konkreta aktivi- teter saknas som omfattar unga och vuxna och täcker både utbild- ning och arbetsmarknad. Den vägledning som riktar sig till unga genomgick en reform 2004 och innebar att centrum för studie- och yrkesvägledning skapades. Därutöver upprättades en e-väglednings- tjänst dit både unga och vuxna kan vända sig. Digitala informa- tions- och gruppvägledningsmöten har också skapats. Utredningen har gjort studiebesök i och för att få kunskap om hur vägledning organiseras i dessa länder, vilket redogörs för nedan. Som anges ovan har tagit fram en nationell strategi för livs- lång vägledning och en nationell arbetsgrupp med representanter från Arbets- och näringsministeriet samt Undervisnings- och kultur- ministeriet har satts samman. Motsvarande sammansättning finns på regional nivå där även arbetsmarknadens parter finns representerade. Vad arbetet ska utmynna i är ännu inte fastställt. I är det TE-byråer, ungefär motsvarande offentlig arbets- förmedling i , som ansvarar för yrkesvägledning riktat till unga och vuxna. I lagen om offentlig arbetskraft och företagsservice anges att TE-byråernas uppgift är att stödja medborgarna att uppnå sina yrkesmässiga mål, där en del i det är att erbjuda opartisk och tillförlitlig information om yrken och utbildningar. Servicen ska ges på olika nivåer utifrån kundens behov. Information och råd- givning erbjuds via riksomfattande webbtjänster och personlig väg- ledning på . Syftet med vägledningen är att stödja kunden att göra en karriärplan som ska leda till en hållbar lösning med beaktande av möjligheterna på arbetsmarknaden. Vanligtvis har TE-byrån anställda psykologer som ger vägled- ning och hjälper till med frågor som gäller val av yrke, jobb och utbildning. har dock utbildningssatsningar genomförts för att utveckla professionen karriärvägledare på . En större reform genomfördes som innebar att antalet TE- byråer minskade från cirka tvåhundra till etthundra byråer. Av dessa är femton regionala kontor och sjuttiofem s.k. servicepunkter med begränsade öppettider. I takt med att kontoren har minskat i antal har servicen byggts ut i form av e-tjänster. TE-byrån tillhandahåller e-tjänster och telefonservice för arbets- sökande för stöd i utbildnings- och karriärlösningar. Tjänsten Utbildningsrådgivning ska svara på frågor om yrken och arbetsmarknad samt hur man går tillväga när man söker en ut- bildning och studiefinansieringsmöjligheter. Tjänsten Karriärvägledning innebär att man kan beställa telefon- tid för vägledning av en psykolog. Väntetiderna är långa för rådgivning och vägledning. Representan- ter som utredningen träffade menade att det visar på att behovet och intresset är stort och ökande. En ny webbaserad vägledningsplattform är under utveckling och beräknas komma i drift 2020. Plattformen ska kombinera studie- vägledning och yrkesvägledning och det ska även vara möjligt att komma i kontakt med en studie- och yrkesvägledare. Plattformen ska även vara ett verktyg för skolans vägledare och för vägledare på . Många frågor återstår dock att lösa, exempelvis vilken aktör som ska styra och ansvara för servicen. I finns drygt 150 arbetsförmedlingskontor och på de större kontoren finns centrum för yrkesinformation, ”Berufsinformations- zenter”, som är öppna för alla och inte enbart arbetslösa. Vid dessa centrum finns utbildade vägledare för att svara på frågor om ut- bildning, yrken och arbetsmarknad. Många vägledare har akademisk utbildning, men det finns också anställda som i stället har lång yrkes- erfarenhet inom olika yrkesområden. Kombinationen av de båda bakgrunderna anses viktig. Det finns regionala utbildningscentrum för kompetensutveckling av vägledarna. Utbildningen kan bl.a. omfatta metodutveckling, branschkunskaper och orientering kring det reguljära utbildnings- utbudet. Antalet besökare på informationscentrumen minskar, vilket be- ror på att den eftersökta informationen kan hämtas Exempelvis finns en webbplattform med information om tillgängliga yrkesutbildningar utifrån arbetsmarknadens behov. I finns av tradition ett nära samarbete mellan myndig- heterna och arbetsmarknadens parter. samlas de för att pro- gnostisera arbetsmarknadens behov och planera för de utbildningar som behövs. En omorganisation har genomförts med fokus på ungdomar upp till . En samlad myndighetsstruktur har införts där alla rele- vanta myndigheter finns representerade. Personal som arbetar med ungdomsvägledning är utbildade socialarbetare eller personer med kunskap om funktionsnedsättningar. Språkkunskaper är viktigt för att kunna ge vägledning till nyanlända ungdomar. Besöken är frivilliga men ungdomarna uppmuntras att vända sig till dessa kontor för att göra en gemensam handlingsplan. Det finns även en webbaserad vägledningstjänst riktat till ungdomar som kallas ”Planet ”. I den kan intressetest genomföras och kopplat till webben finns en telefontjänst för vägledning. 8Överväganden och förslag för stärkt vägledning Utredningen har i uppgift att lämna förslag om hur Arbetsförmed- lingens vägledning kan stärkas och samspela med annan vägledning. I detta kapitel redovisar utredningen sina överväganden och förslag. Kapitlet består av två delar. I den första delen (avsnitt 8.1) lämnar utredningen förslag om en digital plattform för livslång vägledning, vilken ska drivas i samverkan mellan ett antal aktörer. I avsnitt 8.1.1–8.1.3 beskriver utredningen bl.a. vad plattformen ska möta för behov, dess målgrupp och att in- förandet föreslås föregå av en förstudie. I den andra delen (avsnitt 8.2) fokuserar utredningen på den väg- ledning som Arbetsförmedlingen tillhandahåller. Utredningen be- dömer att denna kan stärkas på flera sätt, vilka redogörs för i av- snitt 8.2.1–8.2.7. Hur det närmare genomförandet bör se ut bör dock ytterst avgöras av Arbetsförmedlingen. Utredningen föreslår att myn- digheten får i uppdrag att ta fram en genomförandeplan för detta. Vidare föreslår utredningen att Arbetsförmedlingen i samverkan med IFAU ska få i uppdrag att utveckla metoder eller arbetssätt för att vägledning ska kunna följas upp och utvärderas. 8.1En digital plattform för livslång vägledning ska skapas Förslag: En digital plattform för livslång vägledning inrättas och ska drivas av flera myndigheter i samverkan. är informationen om yrken, arbetsmarknadsutsikter och ut- bildningar fragmenterad med många avsändare och bristande sam- Överväganden och förslag för stärkt vägledning Ofta saknas också möjlighet att ställa frågor kring dessa områden. Även för individer med god karriärkompetens som har lätt att ta till sig och sortera information om arbetsmarknadens krav kan det därmed vara svårt att orientera sig och få en opartisk och objek- tiv överblick över vilken kompetens som efterfrågas och hur indivi- den kan tillägna sig denna. Denna information behöver samlas ut- ifrån ett tydligt användarperspektiv. För att nå många individer på ett resurseffektivt sätt är det lämpligast att erbjuda informationen genom digitala tjänster. Flera internationella institutioner har utarbetat rekommenda- tioner om livslång vägledning som en del av ett livslångt lärande (se kapitel 3). I (2004) rekom- menderas nätbaserade tjänster för livslång yrkesvägledning i syfte att öka kvaliteten och tillgängligheten samt göra den mer kostnads- effektiv genom att nå bredare grupper. Vidare rekommenderas att de nätbaserade tjänsterna samordnas mellan utbildnings- och arbets- marknadssektorn för att inte riskera att tappa viktig information om yrken och utbildningar som människor behöver för att kunna göra medvetna val. Likaså menar nätverk för vuxnas lärande (NVL) att samordning behövs för att göra vägledning mer överblick- bar för medborgarna. Nätverket framhåller värdet av att utveckla exempelvis en gemensam internetportal med opartisk information om yrken och utbildning (NVL 2017). har pekat på behovet av att de offentliga väg- ledningsinsatserna anlägger ett mer långsiktigt och livslångt per- spektiv (och Watts 2005). Människor gör flera karriärval under sitt liv och vägledning måste därför finnas för fler grupper än arbetslösa. Vägledning stärker individer i alla situationer så att de kan göra de vägval som behövs för att möta behov genom hela livet som en kunskapsbaserad ekonomi ger upphov till. Utredningen föreslår därför att en digital plattform inrättas för att samla information och erbjuda vägledning. Plattformen ska fungera som den självklara vägen in och vidare på arbetsmarknaden genom ett helt yrkesliv. Ingen ensam myndighet ansvarar för all relevant information som är för livslång vägledning. För att nå den höga ambitionsnivån och för att fylla sitt syfte måste plattformen därför drivas av flera myndigheter i samverkan. Det är väsentligt att det finns ett tydligt ägandeskap och att plattformen efter inrättan- det fortsätter att utvecklas. Utredningen avser dock att återkomma Överväganden och förslag för stärkt vägledning i frågan om vilken eller vilka myndigheter som ska ha det övergri- pande ansvaret för plattformen. I den förstudie som utredningen föreslår ska föregå inrättandet av plattformen ingår också att be- svara frågor om hur det strategiska och operativa arbetet med platt- formen ska organiseras och ledas (avsnitt 8.1.3). 8.1.1Plattformen ska möta individers behov av information inför val av arbete och studier Förslag: Utifrån arbetsmarknadens behov nationellt och regionalt ska plattformen möta individers behov av information och orien- terande vägledning inför val av studier och arbete. Plattformen ska även ge information om studiefinansiering och validering. Den digitala plattformen ska samla information om yrken och arbets- marknadsutsikter både på nationell och på regional nivå. En viktig uppgift för plattformen blir också att göra samlad information till- gänglig om utbildningsmöjligheter, oavsett om utbildningen ges som arbetsmarknadspolitisk insats eller inom det reguljära utbildnings- väsendet. Utöver information om yrken, arbetsmarknadsutsikter och utbildningsutbud ska individen genom plattformen kunna komma i kontakt med en kvalificerad vägledare. Genom kontakt med en väg- ledare ska individen få svar på mer generella informationsfrågor om exempelvis utbildningssystemets uppbyggnad och behörighetsregler, men även mer personspecifika frågor av orienterande karaktär. Plattformen ska bygga på information och service från ett flertal myndigheter, men ska för individen upplevas som en samlad och lättnavigerad väg till information. Plattformen bör därför ha ett namn som inte anknyter direkt till någon av de myndigheter som ingår i samverkan. Det finns tydliga svårigheter att orientera sig i utbudet av utbildningsmöjligheter för vuxna (se också 2017 b). Inte minst inom yrkesutbildningsområdet finns många utbildningar som kan vara helt eller delvis överlappande. Förutom yrkesinriktad kom- munal vuxenutbildning finns yrkesutbildningar inom yrkeshögsko- lan, folkhögskolan samt Arbetsförmedlingens arbetsmarknadsutbild- ningar. Överväganden och förslag för stärkt vägledning Arbetsförmedlingen har i fokusgrupper med arbetssökande inom etableringsuppdraget undersökt drivkrafter och hinder för att på- börja utbildning (Arbetsförmedlingen ). Syftet var att ta reda på hur Arbetsförmedlingen kan uppmuntra arbetssökande att påbörja utbildningsinsatser. Bland de hinder för att påbörja utbildning som deltagarna nämner finns svårigheter att hitta information om utbild- ningar och att få överblick över valmöjligheter utifrån de egna förutsättningarna. Undersökningen visade vidare att Arbetsförmed- lingen inte erbjuder det stöd kring utbildning som de arbets- sökande behöver och förväntar sig, varken i fråga om information eller vägledande insatser. För olika former av utbildningar ska plattformen därför samla information och erbjuda orienterande vägledning kring: Olika utbildningsalternativ kan också innebära olika villkor när det gäller studiefinansiering.