sou · H5B389 · 2017-11-16 00:00:00 — Efter- som hemlig dataavläsning skulle kunna användas för att samla in olika typer av uppgifter behöver vi dock först avgränsa vilka typer av uppgifter vår analys omfattar. Först därefter kan vi fråga oss om det finns behov av informationen som de olika uppgiftstyperna kan ge i den brottsbekämpande verksamheten. En tredje fråga som behöver besvaras i behovsanalysen är om det finns behov av en ny metod för att samla in uppgifterna. Bedömningarna av om det finns tungt vägande informations- behov och, om så är fallet, tungt vägande behov av att få använda 2 Se avsnitt 4.2.2. Bör hemlig dataavläsning införas som ett nytt hemligt tvångsmedel? hemlig dataavläsning för att samla in uppgifterna kommer att göras utifrån följande ”uppgiftstyper”. 1.Innehåll i och uppgifter om meddelanden som överförs eller överförts i elektroniskt kommunikationsnät Uppgiftstypen motsvarar uppgifter som enligt 27 kap. 18 § får samlas in efter tillstånd till hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation och uppgifter som enligt 27 kap. 19 § första stycket 1 får samlas in efter tillstånd till hemlig övervakning av elektronisk kommunikation. Uppgifterna får hämtas in både under förundersökning under de förutsättningar som anges i rätte- gångsbalken och i underrättelseverksamhet enligt bestämmel- serna i lagen (2007:979) om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott (preventivlagen) och lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll (LSU). Delar av uppgifterna (historiska uppgifter om meddelanden som överförts) får också hämtas in i underrättelseverksamhet enligt bestämmelserna i lagen (2012:278) om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas under- rättelseverksamhet (inhämtningslagen). Uppgiftstypen motsvarar uppgifter som enligt 27 kap. 19 § första stycket 2 och 3 får samlas in efter tillstånd till hemlig övervakning av elektronisk kommunikation.3 Uppgifterna får hämtas in både under förundersökning under de förutsättningar som anges i och i underrättelseverksamhet enligt bestämmelserna i preventivlagen, LSU och inhämtningslagen. 3 Enligt 27 kap. 18 § tredje stycket gäller att tillstånd till hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation också ger rätt att vidta åtgärder som kan vidtas efter tillstånd till hemlig övervakning av elektronisk kommunikation. Lokaliseringsuppgifter kan således hämtas in även vid hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation. Bör hemlig dataavläsning införas som ett nytt hemligt tvångsmedel? Uppgiftstypen motsvarar uppgifter som enligt 27 kap. 20 a § får samlas in efter tillstånd till hemlig kameraövervakning. Uppgifterna får hämtas in både under förundersökning under de förutsättningar som anges i rätte- gångsbalken och i underrättelseverksamhet enligt bestämmel- serna i preventivlagen. 4.Avlyssning av samtal m.m. Uppgiftstypen motsvarar uppgifter som enligt 27 kap. 20 d § får samlas in efter tillstånd till hemlig rumsavlyssning. Uppgifterna får endast hämtas in under förundersökning under de förutsättningar som anges i rätte- gångsbalken. 5.Uppgifter som finns elektroniskt lagrade och uppgifter som visar hur viss teknisk utrustning används Uppgifter som finns elektroniskt lagrade får samlas in av brotts- bekämpande myndigheter i samband med undersökning av teknisk utrustning vid husrannsakan, enligt bestämmelserna i 28 kap. eller vid undersökning av teknisk utrustning som tagits i beslag enligt 27 kap. . Motsvarande möjlighet att ta del av uppgifterna saknas i underrättelseverksamhet. Möjligheten att samla in uppgifter som visar hur teknisk utrustning används saknar motsvarighet i befintlig tvångsmedels- lagstiftning men kan vara möjlig att samla in genom t.ex. spaning. Uppgiftstypen avser t.ex. tangenttryckningar, skrivande i dokument som inte sparas och uppgifter om vilka program som används. Ett alternativ för behovsanalysen hade varit att kort och gott presen- tera analysen för respektive ”uppgiftstyp” som presenterats, var för sig. Så kommer att ske men eftersom det enligt vår mening är av stor betydelse för analysen att flertalet av de presenterade uppgif- terna får samlas in efter tillstånd till befintliga hemliga tvångsmedel har vi funnit skäl att också försöka strukturera behovs- Bör hemlig dataavläsning införas som ett nytt hemligt tvångsmedel? analysen på ett mer funktionellt sätt. Vi har i denna strävan delat in analysen i två delar, nämligen: 1.Behovet av hemlig dataavläsning för att samla in uppgifter som får samlas in med redan befintliga hemliga tvångsmedel (avsnitt 9.2.3). 2.Behovet av att kunna samla in andra uppgifter från teknisk utrustning än vad som är möjligt med hemliga tvångsmedel (avsnitt 9.2.4). I den första gruppen hamnar uppgifter som är möjliga att hämta in med hemlig dataavläsning som de brottsbekämpande myndigheterna kan få tillstånd att i hemlighet samla in (dvs. uppgifter i kategorierna 1–4 ovan). I den andra gruppen hamnar uppgifter som kan hämtas in med hemlig dataavläsning som inte är möjliga för brottsbekämpande myndigheter att få tillgång till genom användning av hemliga tvångsmedel (uppgifter i kategori 5 ovan). Det finns en skillnad i behovsanalysen avseende dessa två delar eftersom det i den första redan är klarlagt att det finns ett reellt behov för de brottsbekämpande myndigheterna att kunna samla in uppgifterna. Det ingår inte i vårt uppdrag att pröva om de behovs- analyser som gjorts tidigare beträffande informationsbehovet fortfa- rande har skäl för sig. Vår behovsanalys i den delen tar därför primärt sikte på i vilken utsträckning det finns ett reellt behov av nya meto- der eller tekniker för att kunna komma åt uppgifterna. I den andra delen får frågan om informationsbehovet en mer framträdande plats. Innan vi kommer in på den egentliga behovsanalysen gör vi en kort summering av vad som kan sägas ha framkommit beträffande förändrade förhållanden som skäl för att nya metoder behövs i den brottsbekämpande verksamheten. 9.2.2Allmänt om behovet av hemlig dataavläsning Av redovisningen i kapitel 6 framgår att teknikutvecklingen som skett har varit mycket snabb. I allt högre utsträckning förlitar sig myndigheter, företag och privatpersoner på ny teknik och internet. Som framgår av den där redovisade statisti- ken avseende teknik- och internetanvändning synes bestå av personer som gärna tar till sig den nya tekniken. För att bara nämna några områden kan vi konstatera att landet består av en befolk- Bör hemlig dataavläsning införas som ett nytt hemligt tvångsmedel? ning där större delen av invånarna använder smarttelefoner, där e-post och direktmeddelanden via telefoner och datorer är vardagligheter för de allra flesta och där medborgarna har ett flertal olika användarkonton på en rad internetsidor och sociala nätverk. I de allra flesta avseenden har teknikutvecklingen och internet- användningen inneburit något positivt. finns åtminstone en baksida av teknikutvecklingen. Lika tillgänglig som tekniken är för var och en är den för kriminella. Det innebär i många fall att kriminella, liksom befolkningen i övrigt, kan ta del av t.ex. kommu- nikationstjänster, konton på internet och smarttelefoner men använda dessa i sin kriminalitet. Tydliga exempel på sådant ont upp- såt finns i Europols . Bland annat framgår där att det blir allt vanligare att personer, via internet, beställer och regisserar livesända sexuella övergrepp mot barn i fattiga länder som sedan visas och spelas in för att spridas. Vidare framgår där att inter- net, särskilt sociala medier, fungerar som propagandaspridare bland terroristgrupperingar. Även på flera andra områden rapporteras i IOCTA 2016 om hur kriminella utnyttjar internet och ny teknik för sin verksamhet. Också svenska undersökningar och uppgifter från representanter för de brottsbekämpande myndigheterna vittnar om ett ökat användande av internet och ny teknik i organiserad kriminell verksamhet både för att begå brott och för att dölja brottslighet, se t.ex. avsnitt 7.5. I det moderna informationssamhället har frågan om infor- mationssäkerhet aktualiserats på många plan. Det kan konstateras att medvetenheten ökat bland människor, företag, myndigheter och stater om att det finns risker med internet och att det därför uppstått mycket goda och helt legitima skäl för dem att skydda sina före- havanden från insyn. Det framstår som tydligt för utredningen att även kriminella vill göra så. Detta är givetvis ingen ny företeelse. ”Katt- och råttalekar” mellan brottsbekämpning och kriminella har pågått under alla tider. Kriminella har i denna jakt ofta utnyttjat för- delar som ny teknik kan ge dem. Frågan är dock om ny teknik , på ett så enkelt sätt, gett kriminella ett sådant försteg framför brottsbekämpningen som den nya tidens teknik gett, t.ex. när det kommer till möjligheterna att dölja sin brottslighet. Med ganska enkla medel kan kriminella exempelvis utnyttja verktyg, som tagits fram och utvecklats för helt legitima syften, som ett skydd mot insyn från brottsbekämpningsmyndigheterna. Bör hemlig dataavläsning införas som ett nytt hemligt tvångsmedel? möjliggör internet i sig för vissa kriminella att begå brott utan att befinna sig på ”brottsplatsen”. Det är svårt att kvantifiera hur mycket ny brottslighet som till- kommit i takt med den tekniska utvecklingen, främst internettill- gången. På en rad områden har traditionell kriminalitet tagit steget in i it-miljö. De nämnda sexuella övergreppen på distans är ett sådant exempel. Det finns också områden där ny brottslighet kan sägas ha uppstått genom den tekniska utvecklingen. Ett exempel är utveck- lingen och användningen av sabotageprogram i illegala syften, t.ex. att ta kontrollen över samhällsviktiga funktioner eller slå ut företags- nätverk. Något som kan slås fast, oavsett om det är fråga om helt nya typer av brottslighet eller traditionell brottslighet i ny skepnad, är att en stor del av alla brott som begås och planläggs lämnar digitala spår. I synnerhet torde detta gälla allvarlig brottslighet som kräver viss planering, där en fungerande kommunikation ofta är av stor betydelse. Av denna anledning är definitionen som Brå använt i sin rapport om it-relaterad brottslighet (se avsnitt 7.2) användbar även i detta sammanhang. För ju mer digitala spår som lämnas innan, vid och efter allvarlig brottslighet desto större anledning finns det att fundera på vilka utredningsmetoder som kan anses lämpliga för att hitta, ta till vara på och analysera dessa spår. Detta synsätt gör sig i allra högsta grad gällande både i brottsförebyggande och brotts- utredande verksamhet. 9.2.3Behovet av hemlig dataavläsning som metod för att ”verkställa” befintliga hemliga tvångsmedel Innehåll i och uppgifter om meddelanden som överförs eller överförts i elektroniskt kommunikationsnät Metoden för hemlig dataavläsning skulle kunna användas för att samla in sådant innehåll i meddelanden som de brottsbekämpande myndigheterna kan få tillstånd att hämta in genom användning av hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation. Metoden skulle också kunna användas för att samla in uppgifter om meddelanden som får hämtas in efter tillstånd till hemlig övervakning av elek- Bör hemlig dataavläsning införas som ett nytt hemligt tvångsmedel? tronisk kommunikation eller genom inhämtning enligt inhämt- ningslagen. Hemlig telefonavlyssning fanns i redan när balken infördes. avsåg avlyssningen dock endast det som kanske kan beskrivas som ”klassisk” telefonavlyssning, vilken ofta verkställdes genom att polisen fysiskt kopplade in sig på de koppartrådar som telefonsamtal, i vilka brottsmisstänkta personer deltog, färdades genom. Först i samband med införande av bestäm- melserna om hemlig teleavlyssning och teleövervakning i 27 kap. 18 och 19 §§ gavs de brottsbekämpande myndigheterna möjlighet att få tillstånd att avlyssna och övervaka även annan kommunikation än telefonsamtal. Det som är särskilt viktigt för denna utrednings vidkommande är att lagstiftaren i sam- band med den lagändringen införde möjligheter för de brottsbekäm- pande myndigheterna att ”lyssna av” datakommunikation. Anled- ningen till att lyssna av satts inom citationsmarkering är att avlyss- ningen i dessa sammanhang i realiteten innebär avläsning av data (i vart fall som en förutsättning för att avlyssning, t.ex. när det är fråga om röst- eller videosamtal via internet, sedan ska kunna ske). Till grund för bedömningen att ändra på regelverket om telefon- avlyssning låg bl.a. betänkande Tvångs- medel – Anonymitet – Integritet (SOU 1984:54). Kommittén föreslog dock inte att dataöverföring skulle omfattas av avlyssningsbestäm- melserna eftersom det ”enligt RPS ännu inte uppstått något behov av att tillgripa motsvarande åtgärder”. Kommittén konstaterade emeller- tid att det visserligen kunde antas ”att även dataöverföring i en fram- tid kan komma att användas som ett sätt att befordra meddelanden i t.ex. brottslig verksamhet” (SOU 1984:54 s. 220). När regeringen efter slutbetänkande lade fram propositionen som låg till grund för de då nya reglerna om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning gjordes således en annan bedömning än den som kommittén redovisat beträffande data- kommunikation. I propositionen konstaterades först, helt i enlighet med förslag, att om polisen har rätt att avlyssna telefonsamtal under vissa betingelser, bör motsvarande möjlighet finnas när det gäller t.ex. text- eller bildöverföring. Däremot ansåg departementschefen att lagstiftningsförslaget också skulle omfatta all kommunikation som befordras via det allmänna telenätet, vilket innebar att sådan datakommunikation som sker över ett telenät Bör hemlig dataavläsning införas som ett nytt hemligt tvångsmedel? skulle komma att omfattas. Detta ansågs vara befogat ”med hänsyn till den snabba tekniska utveckling som skett sedan Tvångsmedelskom- mittén lade sitt betänkande” (prop. 1988/89:124 s. 39). Det har inte framkommit någonting som talar för att avlyssning och övervakning av traditionell telefoni, dvs. telefoni som inte är IP- telefoni, via koppartråd (fast telefoni) och i etern (mobiltelefoni) fungerar sämre än den gjort tidigare. Enligt uppgift till utredningen fungerar denna avlyssning och övervakning tvärtom fortfarande som den ska. Det bör dock framhållas att den tekniska utvecklingen har inneburit att allt mindre kommunikation (i såväl tal som skrift) sker via traditionell telefoni. Det beror både på de nya internetbaserade kommunikationstjänster som utvecklats och i allt högre utsträckning används och på att det finns en generell utveckling som innebär att traditionell telefoni övergår till att vara IP-baserad. Det innebär att de metoder som finns för att fånga upp sådan kommunikation efter tillstånd till hemlig avlyssning eller övervakning av elektronisk kom- munikation kan förutsättas fortsätta tappa i värde. När det gäller avlyssning och övervakning av datakommunikation, dvs. huvudsak- ligen kommunikation som sker via internet, är nämligen befintliga metoder för att samla in uppgifter sällan eller aldrig tillräckliga. Konsensus råder bland brottsbekämpande myndigheter (vilket framkommit både i behovsbeskrivningarna och vid utredningens olika studiebesök) om att ny teknik och kriminellas kunskaper om polisens metoder har gjort att hemlig avlyssning och övervakning av elektronisk kommunikation är långt ifrån lika effektiva metoder för avlyssning och övervakning av datakommunikation (dvs. främst avlyssning och övervakning av kommunikation som sker via internet) som de varit tidigare. Den mest framträdande orsa- ken till detta är den ökande krypteringsgraden som märks i kom- munikation mellan kriminella. Problem relaterade till kryptering Kryptering av kommunikation innebär att de brottsbekämpande myndigheterna inte får del av innehållet i kommunikationen (av- lyssning), och i många fall inte heller uppgifter om kommunika- tionen (övervakning), i klartext utan i stället endast av oläsbar rappakalja. Enligt uppgifter till utredningen i både behovsbeskriv- Bör hemlig dataavläsning införas som ett nytt hemligt tvångsmedel? ningar och vid studiebesök hos de enheter vid brottsbekämpande myndigheter som ansvarar för avlyssning och övervakning har framkommit att av den avlyssnade internet- trafiken är krypterad. Denna datakommunikation kan bestå av exempelvis samtal via appar, direktmeddelanden, e-post och inter- netsurf, vilka därmed alltså inte är möjliga att ta del av i klartext. Det anförda innebär således att av den data- kommunikation som får avlyssnas eller övervakas faktiskt kan läsas i klartext av de brottsbekämpande myndigheterna, och således ge information i ärendet. Av dessa knappa utgör, enligt uppgift, merparten surfande hos nyhetsbyråer (vanligen via tidnings- tjänsters appar) och på pornografiska webbsidor och är därmed sällan av värde för de utredningar där avlyssning sker. Att andelen kommunikation som krypteras av all kommuni- kation, dvs. inte bara kommunikation som avlyssnas eller övervakas av de brottsbekämpande myndigheterna, har ökat markant finns starkt stöd för inte bara i behovsbeskrivningarna. Ett tydligt exempel är Googles statistik avseende kryptering av inkom- mande och utgående e-posttrafik från och till andra e-postleveran- törer som redovisats i avsnitt 6.3.2. Av denna statistik framgår att av såväl inkommande som utgående trafik till och från Gmail4 var skyddad med krypterad överföring. Motsvarande andel var . Att en allt större andel av befolkningen använder sig av internet- baserade kommunikationstjänster torde vara allmänt känt och tydliggörs också i de rapporter som redovisats i avsnitt 6.2. Där framgår också att de som använder sådana tjänster gör så allt mer. Det finns ingenting som tyder på att kriminella skulle avvika från befolkningen i övrigt när det gäller den ökade användningen av internetbaserade kommunikationstjänster. Rapporterna om it-rela- terad brottslighet och kriminellas användning av internet i och för sin brottslighet (avsnitt 7.2 och 7.3) och uppgifterna i behovs- beskrivningarna talar snarare i motsatt riktning, dvs. att kriminella i än högre utsträckning använder sig av sådana kommunikations- möjligheter. Därtill kommer att de allmänna beskrivningar om viss 4 Gmail är en gratis webbaserad e-posttjänst från Google som torde vara en av världens största s.k. webbmejltjänster. Det bör sägas att all e-post som skickas mellan Gmails användare är krypterad och exkluderad i statistiken. Bör hemlig dataavläsning införas som ett nytt hemligt tvångsmedel? allvarlig brottslighet (främst terroristbrottslighet och organiserad brottslighet) som redovisats i avsnitt 7.4 och 7.5, liksom behovs- beskrivningarna, vittnar om att det i dessa typer av kriminalitet är av särskild betydelse med välfungerande och säkra kommunikationer. Några utgångspunkter för de fortsatta bedömningarna bör därför vara att kriminella använder internetbaserade kommunikations- tjänster i stor utsträckning i sin kriminalitet5 och att en stor, och allt- jämt ökande, andel av internettrafiken (inklusive kommunikation via internetbaserade kommunikationstjänster) krypteras. Det ska påpekas att kryptering i många fall inte kräver en aktiv åtgärd av den som använder internet och internetbaserade kommunikationstjäns- ter. I stället har i stort sett samtliga appar och program som används för kommunikation inbyggda funktioner för skydd och säkerhet (kryptering) som standard för alla användare. Det saknas underlag och säkra kvantitativa uppgifter om hur vanligt det är att kriminella använder ytterligare kryptering utöver den som erbjuds som standard. Av de uppgifter som framkommit i behovsbeskrivningarna och vid utredningens studiebesök hos de brottsbekämpande myndigheterna vågar vi i vart fall dra slutsatsen att det förekommer, i synnerhet bland vissa grupper av organiserat kriminella och i nätverk som Säkerhetspolisen i sin verksamhet har i uppdrag att kontrollera. Frågan är emellertid av underordnad bety- delse eftersom även standardmetoderna för kryptering uppenbar- ligen är så svårgenomträngbara för den som försöker forcera dem att de brottsbekämpande myndigheterna i regel inte kan komma åt sådana uppgifter i klartext. Problem relaterade till anonymisering Det är emellertid inte bara kryptering som i behovsbeskrivningarna framhållits som problem för de brottsbekämpande myndigheterna med att komma åt innehåll i och uppgifter om meddelanden. 5 Här bör återigen påminnas om definitionen av it-relaterad brottslighet i avsnitt 7.2 enligt vilken som it-relaterad brottslighet räknas inte bara att it är målet eller medlet för brotts- ligheten utan också att it har beröring med brottet, exempelvis genom att digitala spår lämnas som kan användas som bevisning. Även om internetbaserade kommunikations- tjänster används som mål eller medel för brott torde det i de flesta fall, när det gäller hemlig avlyssning och övervakning av elektronisk kommunikation, vara beröringen med brottslig- heten som är av störst intresse för de brottsbekämpande myndigheterna. Bör hemlig dataavläsning införas som ett nytt hemligt tvångsmedel? anonymisering, dvs. åtgärder som av annan anledning än kryptering begränsar effekten som verkställighet av åtgärderna medför, har anförts som skäl för nya metoder. Avlyssning och övervakning av elektronisk kommunikation riktad mot en mobiltelefon utförs i normalfallet genom att teleoperatörer förser de brottsbekämpande myndigheterna med innehållet i den kommunikation (och uppgifter om kommunika- tionen) som belastar abonnemanget. Det kan vara samtal, sms och internettrafik (vilken alltså i sig kan bestå av t.ex. samtal och direkt- meddelanden motsvarande sms men också av annat internetsurfande och e-posttrafik). När en avlyssnad person övergår från att använda abonnemangets (eller kontantkortets) surf till att använda WiFi- nätverk belastar surfandet inte längre abonnemanget (eller kontant- kortet). Att så sker innebär inte alltid att användaren agerar för att undgå avlyssning. I stället är det ett rimligt, vanligt och helt legitimt sätt att utnyttja kanske både snabbare surfhastighet och lägre kostnad eller minskad förbrukning för det egna abonnemanget. Att abonnemanget eller kontantkortet inte belastas innebär dock i dessa fall att de brottsbekämpande myndigheterna inte kan ta del av den internetbaserade kommunikation som sker. Annorlunda uttryckt kan man säga att kommunikationen anonymiseras för de brotts- bekämpande myndigheterna. Det blir således – även i situationer där den avlyssnade inte vidtagit medvetna åtgärder för att undvika av- lyssning – i viss mån slumpmässigt vilka uppgifter brottsbekämpande myndigheter kan komma över med hjälp av hemlig avlyssning eller övervakning av elektronisk kommunikation. En sådan ordning fram- står inte som godtagbar. Dessutom ger behovsbeskrivningarna vid handen att åtgärden bland kriminella används för att undvika av- lyssning och övervakning. Det är naturligtvis än mer otillfreds- ställande att beslutade åtgärder inte fungerar som de är tänkta i dessa situationer. Också andra typer av anonymisering, då mer medveten sådan, vållar enligt behovsbeskrivningarna problem. Det handlar främst om anonymiseringstjänster som gör enskilda individer ”osynliga” i sin internetkommunikation i så måtto att de använder anonymiserade (och avindividualiserade) IP-nummer för kommunikationen, se t.ex. avsnitt 6.3.3. Problematiken med anonymiserad kommunikation är att de brottsbekämpande myndigheterna i många fall inte får del av den alls, till skillnad från i krypteringsfallen där man alltså får del av Bör hemlig dataavläsning införas som ett nytt hemligt tvångsmedel? uppgifterna i krypterad form. I övrigt är problematiken och de bedömningar som behöver göras desamma som vid problemen med kryptering. Det saknas därför skäl att upprepa det vi sagt tidigare. Konsekvenser av kryptering och anonymisering Flera av de brottsbekämpande myndigheterna har anfört att proble- men får stora konsekvenser.