sou · H5B35d2 · 2017-02-01 00:00:00 — Samma månad utbetalade äldreförsörjningsstöd till 21 000 pensionstagare till ett medelårsbelopp på cirka 39 000 kronor.3 Många av dem med äldreförsörjningsstöd kan antas också få bostads- tillägg. Effekterna på försäkringsutgifterna bedöms bli små. Jag bedömer inte att förslagen ger några sysselsättningseffekter. Jag bedömer inte att förslaget medför några konsekvenser för jäm- ställdheten i . I kapitel 24 redovisas några förslag på ändringar och tillägg i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring () och lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor (LAK). För att lösa problematiken med tillämpningen av medlemsvillkoret vid kvarstående medlemskap under arbete i en annan EU/EES-stat, som beskrivs i avsnitt 24.3.4, föreslår jag att det tydligt skrivs in i medlemsvillkoret i 7 § att månader med medlemskap i en arbetslöshetskassa i under arbete utom- lands då svensk lag enligt förordning 883/2004 eller avtal om social trygghet med tredjeland inte är tillämplig, inte får ingå vid prövning av om medlemsvillkoret är uppfyllt (se avsnitt 24.4.2). För att minska risken att glapp mellan en period i annan medlems- stat och uppstår, föreslår jag även ändrade regler för inträde i en arbetslöshetskassa (se avsnitt 24.4.3). Konsekvenser för den gränsöverskridande rörligheten Förslagen bedömer jag ha mycket liten påverkan på rörligheten för arbetstagare och egenföretagare till och från . Förslaget om ändring i 7 § innebär endast att medlemskap i en svensk arbets- löshetskassa under arbete i en annan EU/EES-stat inte kan ligga till grund för uppfyllt medlemsvillkor, vilket främst berör gränsarbetare bosatta i som blir arbetslösa. Medlemsvillkoret kan i stället uppfyllas genom sammanläggning av perioder, om personen träder in i en svensk arbetslöshetskassa från det att försäkrings- skyddet i det andra landet upphörde. Min bedömning är att kvarstående medlemskap har uppstått dels för att avgiften är relativt låg, dels för att minska risken för krångel med inträde när den utländska anställningen upphör. Arbetslöshets- kassorna informerar de sökande om att de kan stå kvar som medlem- mar i ett annat land, och de informerar även rutinmässigt de sökande om vikten av ett sammanhängande medlemskap. Så länge arbetslöshetskassorna informerar sina med- lemmar om nya gällande regler, ser jag ingen anledning att någon skulle avstå från att anta ett arbete i en annan medlemsstat av det skälet. Tvärtom är förslaget ämnat att motverka en osäkerhet om vad som gäller vid arbete utomlands, och att arbetslöshetskassorna ska kunna lämna tydliga besked vid frågor. För företagare som startar verksamhet i en medlemsstat som saknar arbetslöshetsförsäkring för företagare innebär lagförslaget, med nuvarande tillämpning av artikel 61.1, att det arbetet inte kan ligga till grund för uppfyllt medlemsvillkor vid arbetslöshet i . Det gäller om arbetslandet på U1-intyget intygar perioder av verksamhet som egenföretagare som oförsäkrade, vilket enligt uppgift från Arbetslös- hetskassornas samorganisation (SO) förekommer efter arbete i och . Möjligheten att kvarstå som medlem i en svensk arbetslöshetskassa kommer fortsättningsvis att finnas, men förslaget innebär att driv- kraften att kvarstå minskar. Vissa minskade intäkter i form av inbetalade medlemsavgifter för personer som arbetar i en annan EU/EES-stat kan därmed förväntas bli en marginaleffekt. Vilka summor vi talar om är svåra att uppskatta, då det saknas uppgift om hur vanligt förekommande kvarstående medlemskap under arbete utomlands är. Säkerligen kommer dock många som kvarstår som medlemmar under kortare arbete utomlands också göra det med ändrade regler, till följd av de låga avgifterna för att kvarstå och den transaktionskostnad som kan finnas för den enskilde av att lämna och återinträda. Drivkraften att kvarstå som medlem i en arbetslöshetskassa finns framför allt för gränsarbetare i , då oförsäkrat arbete i med rådande tillämpning inte kan ligga till grund för upp- Men en allmän osäkerhet om vilka regler som gäller kan också leda till att personer kvarstår, fastän arbetet utom- lands kan ligga till grund för uppfyllt medlemsvillkor. fanns omkring 16 000 gränsarbetare i och 30 000 gränsarbetare i . Därutöver bodde omkring 10 000 respektive 32 000 svenska medborgare i arbetsför ålder i och (se avsnitt 5.3). Min bedömning är ändå att en liten andel av dessa är medlemmar i en svensk arbetslöshetskassa. Oavsett bedömer jag att mitt förslag inte kommer att få någon större inverkan på de inbetalda medlemsavgifterna. Vid antagande om att så många som 1 000 personer som kvarstår som medlemmar inte skulle göra det med nya regler, och att deras medlemsavgift i genomsnitt uppgår till samt att de har en genomsnittlig dagpenning mot- svarande den om , så innebär det minsk- ade intäkter på cirka 42 500 kronor4. Arbetslöshets- kassorna har tillsammans omkring 3,5 miljoner medlemmar, så även om förslaget skulle kunna påverka medlemsantalet med rent av några promille bör den ekonomiska nettoeffekten vara hanterbar. Konsekvenser för de offentliga finanserna Förslaget bedömer jag endast har begränsade effekter på de offentliga finanserna. Något färre personer med kvarstående medlemskap under arbete i , enligt resonemangen ovan, ger marginellt min- skade intäkter i form av inbetalda finansieringsavgifter. Försäkrings- utgifterna bedömer jag också påverkas marginellt, då arbete i en annan medlemsstat vanligtvis kan ligga till grund för uppfyllt med- lemsvillkor. Främst efter oförsäkrat arbete i skulle det kunna uppstå en situation där en sökande endast beviljas grund- beloppet, som med nuvarande tillämpning beviljas inkomstrelaterad ersättning genom att kvarstå som medlem. Sammanläggning av perio- der för uppfyllande av arbetsvillkoret är relativt ovanligt, i genomsnitt cirka 2 000 gränsarbetare varav efter arbete i enligt statistik från . De flesta beviljas inkomstrelaterad ersättning och skulle med föreslagna regler sannolikt också göra det. 4 Minskad medlemsintäkt : 1 000 × 120 = . Effekt på finansierings- avgift till staten : 1 000 × 710 × 1,31/12 = . Nettominskning av med- lemsintäkter för arbetslöshetskassorna : 120 000 – 77 500 = . Så även minskningen av försäkringsutgifterna som en följd av för- slagen bedömer jag bli försumbara. Jag bedömer inte att förslagen ger några sysselsättningseffekter i . Jag bedömer inte att förslaget medför några konsekvenser för jäm- ställdheten i . Utifrån bland annat att Europeiska kommissionen har uppmärk- sammat svårigheter rörande tillgång till svensk hälso- och sjukvård (till patientavgift) för personer som omfattas av personkretsen i förordning 883/2004 och för vilka är behörig stat, men som inte är folkbokförda i landet, föreslår jag ett förtydligande i 8 kap. 2 § hälso- och sjukvårdslagen (HSL) av landstingens skyldighet att erbjuda vård till de personer som omfattas av personkretsen i för- ordning 883/2004 och för vilka bedöms som behörig stat genom arbete eller EU-rättslig bosättning, samt dess familjemed- lemmar. Även kostnadsansvaret i vissa gränsöverskridande situationer där inte är behörig stat tydliggörs (se avsnitt 25.5). Likartade förändringar föreslås för 5 a § tandvårdslagen (1985:125) och 4 § punkt 2 lagen om läkemedelsförmåner m.m. (2002:160). Följdändringar föreslås även för 2 § lagen (1993:1651) om läkarvårds- ersättning, 2 § lagen (1993:1652) om ersättning för fysioterapi, 7 kap. 3 § smittskyddslagen (2004:168) samt 5 § lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd. Konsekvenser för den gränsöverskridande rörligheten Förslagen bedömer jag inte har någon direkt betydelse för hur många personer som kommer till . bör alla EU/EES-me- dborgare som omfattas av samordningsbestämmelserna och har som behörig stat ha tillgång till hälso- och sjukvård. Den be- gränsade effekten av förslaget understryks av att endast 24 intyg om bosättning i enligt förordning 883/2004 vid skrivande stund har utfärdats av enligt uppgift från myndigheten. Däremot kan föreslagen ha en positiv långsiktig effekt på gränsöver- skridande rörelse till eftersom det tydliggör regelverket kring tillgång till vård i och därmed bidrar till en mer rättsäker situa- tion för den enskilde. Konsekvenser för regioner, landsting och kommuner Jag bedömer att förslaget om ändring i 8 kap. 2 § HSL i kombination med en översyn av nuvarande möjlighet att få intyg från Försäkrings- kassan underlättar för hälso- och sjukvården vid mottagandet av patienter från andra EU/EES-stater och andra gränsöverskridande situationer i . Det borde även underlätta för personer som inte är folkbokförda i landet. Några ökade administrativa kostnader med hantering av intygen bedömer jag inte föreligger, särskilt mot bak- grund av de fåtal intyg som har utfärdats. Förslaget om förtydligande av kostnadsansvaret i vissa gräns- överskridande situationer där inte är behörig stat bedömer jag vara positivt för landsting och kommuner, eftersom det ger en tydligare rättslig grund för att fakturera behörigt land för vård- kostnaderna (vilket i dessa fall inte är ). Förslaget syftar till att tydliggöra kostnadsansvaret för vissa gränsöverskridande situationer när en person bor och är folkbokförd i , men arbetar i ett annat EU/EES-land. Intresset för att åberopa förordningen ligger här egentligen inte hos den enskilde, eftersom den har tillgång till hälso- och sjukvård även enligt 8 kap. 1 § HSL. Intresset för att åberopa en gränsöverskridande situation ligger i stället hos den vars betalnings- ansvar skulle kunna undvikas genom att åberopa förordningen, det vill säga vårdgivaren/och i förlängningen staten. I dessa fall ska kostnaderna inte bäras av eftersom inte är behörig stat. Dock återstår vissa administrativa problem gällande möjligheten för vårdnadsgivare att fånga upp denna grupp på grund av vård- givarnas och landstingens administrativa rutiner. Om landstingen och vårdgivarna kan utveckla sin administration finns poten- tial till minskade utgifter genom att de aktuella vårdkostnaderna faktureras den behöriga staten i stället för att bäras av landstingen. Det är utan tillförlitlig statistik svårt att uppskatta hur stor denna grupp är, eller hur stor den uteblivna intäkten är (se vidare kapitel 25). Konsekvenser för de offentliga finanserna Jag bedömer inte att förslaget om förtydligande om vem som har tillgång till hälso- och sjukvård i utifrån samordningsbe- stämmelserna kommer att medföra några betydande konsekvenser för de offentliga finanserna. Som beskrivs ovan bör alla EU/EES- medborgare som omfattas av samordningsbestämmelserna och har som behörig stat ha tillgång till hälso- och sjuk- vård. Förslaget om tydliggörande av kostnadsansvaret bedömer jag långsiktigt kan ha en positiv inverkan på de offentliga finanserna (se ovan). Jag bedömer inte att förslaget ger några sysselsättningseffekter. Jag bedömer inte att förslaget medför några konsekvenser för jäm- ställdheten i . I kapitel 22 presenteras några ändringar i utlänningslagen (2005:716, UtlL). Jag föreslår en bredare definition av det sociala biståndssystemet i 8 kap. 9 § UtlL, som reglerar uppehållsrätten för EES-medborgare i . Orimlig belast- ning på det sociala biståndssystemet bör inte begränsas till social- tjänstlagen, eftersom även andra förmåner än de som utgår enligt socialtjänstlagen kan anses omfatta av det sociala biståndssystemet. Jag föreslår även ett förtydligande i 8 kap. 3 § 3 och 4 UtlL att en EES-medborgare, förutom en heltäckande sjukförsäkring, även ska ha tillräckliga tillgångar för att inte bli en orimlig belastning för det sociala biståndssystemet, för att ha uppehållsrätt överstigande i . Syftet med förändringen är att få bättre överens- stämmelse med lydelsen i artikel 7.1 b i det så kallade rörlighets- direktivet5. Konsekvenser för den gränsöverskridande rörligheten Förslaget om en bredare definition på det sociala biståndssystemet i 8 kap. 9 § UtlL bedömer jag kan möjligen få en viss inverkan på antalet personer med uppehållsrätt i . Med en bredare defini- tion omfattas även de särskilda icke avgiftsfinansierade kontant- förmåner som har anmält till bilaga X i förordning 883/2004, äldreförsörjningsstöd och bostadstillägg till pensionärer. Men i och med att jag också föreslår krav på uppehållsrätt för att kunna beviljas dessa förmåner (se avsnitt 30.1.6), bedömer jag att utökningen med just de förmånerna inte har någon betydelse för vilka som kan avvisas. Viss osäkerhet råder dock kring vissa medi- cinska vårdinsatser som hemtjänst, som skulle kunna omfattas av 5 och rådets direktiv /38/EG av om unions- medborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom med- lemsstaternas territorier och om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68 och om upphä- vande av direktiven /221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG. EUT L 158, 30.4.2004 p. 77–123. den bredare definitionen på det sociala biståndssystemet. kan däremot även andra förmåner inom det sociala trygghetssystemet komma att omfattas av den bredare definitionen, beroende på hur nationell och rättspraxis utvecklas. Även omför- handlingen av förordning 883/2004 kan leda till att orimlig belast- ning kan förändras. Därför är det svårt att bedöma vad förslaget kommer att medföra när det gäller avvisning av EU/EES- medborgare som anses kunna utgöra en orimlig belastning på det sociala biståndssystemet. Förslaget om krav på tillräckliga tillgångar för att inte bli en orimlig belastning för det sociala biståndssystemet berör dem med uppehållsrätt genom studier och tillräckliga tillgångar, som kan antas vara få till antalet. –2013, då Migrations- verket registrerade uppehållsrätter, registrerades mellan 900 och 1 300 EES-medborgare med uppehållsrätt genom enbart tillräck- liga tillgångar. registrerades mellan 3 000 och 6 000 EES-medborgare med uppehållsrätt genom studier. Antalet inresande studenter från EES-stater var under läsåren 2009/2010– 2013/2014 mellan 11 000 och 13 000. Att antalet inresande studenter är fler än beviljade uppehållsrätter förklaras sannolikt av både under- registrering av uppehållsrätt samt av att vissa studenter även kan ha uppehållsrätt av andra skäl än studier. De flesta studenter kan dock beviljas studiestöd, vilket i sig kan anses vara tillräckliga tillgångar och därmed skäl för uppehållsrätt. Konsekvenser för myndigheter och kommuner prövar självständigt en persons uppehållsrätt när en person ska folkbokföras och förslagen bör inte medföra någon för- ändring för . kommer med anledning av förslaget om krav på uppehållsrätt för rätt till äldreförsörjningsstöd och bostads- tillägg till pensionärer (se avsnitt 30.1.6) också göra en självständig uppehållsrättsbedömning. För att ska kunna bedöma om personen har tillräckliga tillgångar och heltäckande sjuk- försäkring finns ett behov av att kontakta andra myndigheter som kan ha sådan information om personen. Detta är dock inte möjligt på grund av nu gällande sekretessbestämmelser. heten kan däremot inhämta denna information genom ett samtycke från den berörda personen. I det fall det inte ges ett samtycke finns inte ett tillräckligt underlag för att fatta beslut om förmånerna vilket betyder att förmånerna inte kan lämnas. För kommunerna kan förslaget innebära att bedömningen av uppehållsrätten blir bredare, eftersom andra sociala bistånd än eko- nomiskt bistånd kan bli aktuellt. Det kan i sin tur resultera i något fler bedömningar. För innebär regelförändringarna främst att myn- digheten kan behöva få information om att en enskild person kan utgöra en belastning för det sociala biståndssystemet från Skatte- verket, och kommunerna. Frågan kvarstår dock hur ska få tillgång till sådan information. Om uppgifterna kommer att kunna lämnas ut till en annan myn- dighet avgörs efter en prövning i det enskilda fallet. Genom att information om exempelvis att en person inte har uppehållsrätt i inte alltid kan lämnas till en annan myndighet, kan det resultera i att olika myndigheter gör olika bedömningar. Dessutom kanske inte får information om att exempelvis har gjort en bedömning av att en person inte har uppehållsrätt, vilket gör att inte kan ta ställning till om personen ska utvisas. Däremot kan en konsekvens av förslaget om att förtydliga från ”försörjning” till ”orimlig belastning på det sociala biståndssystemet” innebär en skärpning som leder till att och migra- tionsdomstolarna har större möjligheter att bedöma den orimliga belastningen som är enbart kopplat till att personen har tillräckliga tillgångar för sin försörjning. Konsekvenser för de offentliga finanserna På kort sikt bedömer jag att förslagen inte kommer att ha någon inverkan på de offentliga finanserna, av samma skäl som beskrivs ovan. Viss osäkerhet råder dock på lång sikt beroende på hur nationell och rättspraxis utvecklas. Förslagen kan leda till vissa minskade försäkringsutgifter genom något färre utbetalningar av bosättningsbaserade förmåner. För kommunerna kan ändringen av tillräckliga tillgångar för sin försörjning till att i stället handla om tillräckliga tillgångarna för att inte bli en orimlig belastning för det sociala biståndssystemet bör långsiktigt kunna medföra vissa minskade kostnader för kommunerna. Jag bedömer inte att förslagen ger några sysselsättningseffekter. Jag bedömer inte att förslagen medför några konsekvenser för jäm- ställdheten i . För att bland annat möjliggöra ett mer omfattade socialt trygghets- skydd för vissa utsända med statlig arbetsgivare och deras medfölj- ande familjemedlemmar föreslår jag utökade möjligheter till folkbok- föringen till denna grupp. Bakgrunden till förslaget om folkbokföring av statligt utsända och deras medföljande är att den ökade inter- nationaliseringen av arbetsmarknaden har gjort att det har blivit van- ligare att de som utsänds inte är folkbokförda i . Med mitt för- slag ska den som har avregistrerats från folkbokföringen och som sedan blir utsänd för anställning på utländsk ort i svenska statens tjänst ska åter kunna folkbokföras i . Folkbokföring i ska även vara möjlig för medföljande familjemedlemmar. Vidare föreslår jag att all lokalanställd personal vid beskickningar, konsulat eller dess betjäning ska folkbokföras i , om de upp- fyller övriga kraven för folkbokföring (se avsnitt 21.3.3). Konsekvenser för den gränsöverskridande rörligheten Jag bedömer att förslagen inte kommer att få någon inverkan på hur många som reser till och från . Sannolikt berörs endast ett fåtal personer av förslagen. Vad gäller förslaget om utökad möjlighet till folkbokföring av utsända statsanställda och deras medföljande familjemedlemmar kan det exempelvis handla om nyanställda som är bosatta utomlands och som direkt efter introduktionsutbildningen stationeras vid en ut- landsmyndighet. Ett annat exempel är anställda i eller Sida som direkt efter tjänstledighet för arbete vid internationella organisationer, som till exempel Europeiska utrikestjänsten och FN, placeras på tjänster inom utrikesrepresentationen på svenska utlands- myndigheter. En person som till exempel har flyttat från för att arbeta för FN hindras därmed inte från att kunna folk- bokföras i i samband med ett nytt uppdrag inom utrikesförvaltning. Förslaget om lokalanställda berör utländska medborgare anställda vid beskickningar, konsulat eller dess betjäning. I finns cirka 100 utländska ambassader och 200 utländska konsulat. Uppgift om antalet beskickningar bland dessa ambassader och konsulat saknas. Likaså saknas uppgift om antalet lokalanställda och hur stor andel av dessa som inte är folkbokförda i . Jag bedömer oavsett att antalet personer som berörs av förslaget är begränsat. Konsekvenser för företag, myndigheter och organisationer Förslagen kommer att kunna medföra en marginell ökning av an- talet folkbokföringsärenden hos . Men då antalet per- soner som berörs av förslagen är så få, bedömer jag att ökningen kan hanteras inom ramen för befintliga förvaltningsanslag. Konsekvenser för de offentliga finanserna Förslagen innebär framför allt från ett socialt trygghetsperspektiv att denna grupp får tillgång till svensk subventionerad hälso- och sjuk- vård enligt nuvarande 3 § HSL. Folkbokföring gör vidare att den en- skilde tilldelas ett personnummer, som också förenklar tillgång till andra delar av samhället. Eventuella ökade kostnader till följd av bland annat tillgång till subventionerad hälso- och sjukvård för lokalanställda kan enligt min mening motiveras av att de är fullt ut skattskyldiga i . omfattas lokalanställda dessutom fullt ut av det svenska socialförsäkringssystemet och social- avgifter betalas i för ersättningar till de lokalanställda. Utsända i svenska statens tjänst som avregistrerats från folkbok- föringen kan folkbokföras, tillsammans med sina medföljande familje- medlemmar, utan att det finns en avsikt att bo i . Detta kan leda till att något fler personer blir folkbokförda i , men det är en relativt liten grupp och även om de blir folkbokförda och därigenom kan ha rätt till hälso- och sjukvård medför det enbart en liten ökning av kostnaderna för hälso-och sjukvården. Detta kan dock, enligt mig, motiveras med att utsända i svenska statens tjänst är fullt skattskyldiga i . Jag bedömer inte att förslagen ger några sysselsättningseffekter. Jag bedömer inte att förslaget medför några konsekvenser för jäm- ställdheten i . I kapitel 27 presenteras två förslag om ny uppgiftsskyldighet för gentemot för utredning och beslut om tillämplig lagstiftning. Förslagen innebär att ska lämna uppgifter om inkomst av tjänst, anställning eller bosättning till , om uppgifterna behövs för utredning om eller fastställande av tillämplig lagstiftning enligt förordning 883/2004.6 Uppgiftsskyldigheten ska regleras både i 7 § första stycket förord- ningen (2001:588) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet (SdbF) och i 110 kap. 34 a § SFB. Syftet är att de uppgifter, som har betydelse för att utred- ning och beslut om tillämplig lagstiftning ska kunna fattas på ett så fullständigt och korrekt underlag som möjligt, ska lämnas ut. Det andra förslaget är ett tillägg i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) som innebär att de uppgifter som , med stöd av Sdbf och SFB, ska lämna till för utredning och fastställande av tillämplig lagstiftning får samma skydd hos För- säkringskassan som de har hos . Uppgifterna kommer därmed att omfattas av absolut sekretess. Konsekvenser för företag, myndigheter och organisationer För att myndigheter ska kunna fullgöra sina ålagda uppgifter behöver de i vissa fall få tillgång även till sådan information som är sekretess- belagd hos andra myndigheter. Hos förekommer upp- gifter som är av betydelse för att , i sin egenskap av behörig institution enligt förordning 883/2004, så långt som möjligt ska kunna fatta korrekta beslut. Myndigheternas samarbete är vidare av stor betydelse för att som stat ska kunna uppfylla sina skyldigheter inom EU/EES och förordning 883/2004. För att den ordning som har, med en myndighet som ansvarar för social- försäkringsförmånerna medan en annan myndighet ansvarar för upp- börden av socialavgifterna och att det endast är som är behörig institution, ska fungera är det därför angeläget att dessa förslag genomförs. Förslagen bedöms underlätta och samarbete i frågor om tillämplig lagstiftning avsevärt. Det är även positivt för enskilda genom att beslut kan fattas på ett mer fullständigt och korrekt underlag. Tillförlitligheten och rättsäkerheten i besluten blir därigenom större. 6 Enligt artikel 19 punkt 2 i och rådets förordning (EG) 987/2009 av om tillämpningsbestämmelser till förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen (förordning 987/2009) ska den behöriga institutionen i den medlemsstat vars lagstiftning är tillämplig, på begäran utfärda ett intyg om tillämplig lagstiftning. Konsekvenser för de offentliga finanserna Jag bedömer inte att förslagen påverkar de offentliga finanserna. Jag bedömer inte att förslagen ger några sysselsättningseffekter.