sou · H5B361 · 2017-06-29 00:00:00 — Om den som tidigare dömts till fängelse i lägst återfaller i ett brott för vilket är föreskrivet fängelse får dom- stolen döma ut ett fängelsestraff som överstiger maximistraffet i straffskalan för det nya brottet, eller – om det är fråga om flera brott – det högsta straffet som kan dömas ut för den samlade brotts- ligheten, (26 kap. 3 § ). Straffet får dock inte överstiga . En sådan förhöjning av maximistraffet vid återfall i särskilt allvarlig brottslighet får inte tillämpas såvitt avser brott som den tilltalade begått före det att han eller hon fyllt . För brott som någon har begått innan han eller hon fyllt får som huvudregel inte dömas till svårare straff än fängelse (29 kap. 7 § andra stycket ). Om fängelse och på livstid är föreskrivet för brottet eller om det följer av be- stämmelserna i 26 kap. 2 § om förhöjt straffmaximum vid flerfaldig brottslighet, får det dock dömas till fängelse i högst . 3.2.2Omvandling av fängelse på livstid Enligt lagen (2006:45) om omvandling av fängelse på livstid (om- vandlingslagen) får den som dömts till fängelse på livstid ansöka om omvandling av livstidsstraffet till fängelse (2 §). Även Kriminalvården får ansöka om omvandling för en livstidsdömd om det finns särskilda skäl. En ansökan får göras först när den dömde har avtjänat av straffet (3 §). Vid prövningen av en ansökan om omvandling ska särskilt be- aktas den tid som den dömde har avtjänat, vad som av domen fram- går om de omständigheter som legat till grund för straffmätningen, om det finns risk för att den dömde återfaller i brottslighet av allvarligt slag, om den dömde har åsidosatt vad som gäller för verk- ställigheten och om den dömde har medverkat till att främja sin anpassning i samhället (4 § första stycket). Med risk för återfall i brottslighet av allvarligt slag ska förstås en konkret och beaktans- värd risk för återfall i sådan brottslighet.1 Frågan om betydelsen av återfallsrisken ska avgöras från fall till fall. En konkret och beakt- ansvärd risk för återfall i allvarlig brottslighet ska leda till att an- sökan avslås. 2005/06:35 s. 39 och 60. Om ansökan bifalls ska det utdömda livstidsstraffet omvandlas till fängelse (4 § andra stycket). Fängelsestraffets längd ska bestämmas med utgångspunkt från den tid som den dömde har avtjänat och med beaktande av reglerna om villkorlig frigivning samt den dömdes behov av åtgärder för att underlätta övergången till ett liv i frihet (4 § tredje stycket). Fängelsestraffets längd får inte under- stiga det längsta tidsbestämda straff som kan dömas ut, dvs. En ansökan om omvandling prövas av (6 §). Förfarandet vid prövningen utgör en tvåpartsprocess där åklagaren är den dömdes motpart i ärendet (7 §). Åklagarens uppgift är bl.a. att bevaka samhällsintresset och brottsofferaspekter. Om det inte är uppenbart obehövligt ska domstolen inför prövningen inhämta yttrande från Kriminalvården (9 §). Vidare får en ansökan om om- vandling i princip inte bifallas utan att en utredning med ett utlåt- ande om risken för att den dömde återfaller i brottslighet inhämtas från (10 §). En sådan utredning ska innehålla en bedömning av risken för att den dömde återfaller i brottslighet och uppgifter om vilken typ av brottslighet som avses. Om risk för återfall konstateras ska det även lämnas förslag till åtgärder för att minska risken. Utlåtandet ska avges av en läkare, psykolog eller någon annan som deltagit i utredningen och som med hänsyn till utbildning och erfarenhet är lämpad för uppgiften (4 § förord- ningen [2006:1119] om omvandling av fängelse på livstid). Rättens avgörande sker genom beslut (13 §). 3.3Verkställighet av fängelsestraff i anstalt Den som dömts till fängelse ska enligt huvudregeln avtjäna straffet i kriminalvårdsanstalt (26 kap. 5 § ). Verkställigheten regleras i fängelselagen (2010:610) och fängelseförordningen (2010:2010). Kompletterande bestämmelser finns i Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd om fängelse (KVFS 2011:1 FARK Fängelse). 3.3.1Verkställighetsplanering med inriktning på återfallsförebyggande åtgärder Bestämmelser om planeringen och utformningen av verkställigheten av fängelsestraff finns i 1 kap. 5 § fängelselagen. Verkställigheten ska utformas så att den intagnes anpassning i samhället underlättas och så att negativa följder av frihetsberövandet motverkas. I den utsträckning det är möjligt utan att kravet på samhällsskydd efter- sätts, ska verkställigheten inriktas på åtgärder som är ägnade att förebygga återfall i brott. För varje intagen ska det finnas en indi- viduellt anpassad verkställighetsplan. Verkställighetsplanen ska vara baserad på en sammanställning och bedömning av identifierade risker, behov och förutsättningar som har betydelse för verkställig- heten och för möjligheterna att minska risken för återfall i brott. Närmare regler om verkställighetsplaneringen finns i 6–9 §§ fängelseförordningen. En verkställighetsplan ska grundas på en utredning, dels om den intagnes behov av stöd och kontroll, dels om vilka åtgärder som bör vidtas under verkställigheten för att minska risken för återfall i brott. Vid planeringen av verkställig- heten ska förutsättningarna för att den intagne ska kunna beviljas särskilda utslussningsåtgärder särskilt övervägas. Hänsyn tas till anstaltstidens längd och den intagnes motivation till förändring. Vid utformningen av verkställighetsplanen ska också hänsyn tas till brottsoffer och andra som berörs av verkställigheten. Under verk- ställigheten ska planen fortlöpande följas upp och ändras när det finns anledning till det. Det är inte den intagne som avgör vilka åtgärder som bör komma i fråga under verkställigheten. En viktig utgångspunkt är dock att den intagne ska motiveras att aktivt delta i och medverka vid pla- neringen av verkställigheten. Planen ska därför utformas efter sam- råd med den intagne. Inför frigivningen ska verkställighetsplanen vara särskilt inriktad på konkreta åtgärder som kan underlätta över- gången till ett liv i frihet. För att underlätta den intagnes anpass- ning i samhället krävs ofta stödåtgärder från andra myndigheter än Kriminalvården, t.ex. för att skaffa bostad och arbete eller få sjuk- vård. Planeringen och utformningen av verkställigheten ska därför ske i samverkan med berörda myndigheter, framför allt , hälso- och sjukvården, Arbetsförmedlingen och . Vid verkställighetsplaneringen görs i normalfallet en planering av hela verkställigheten. Planen omfattar inte bara tiden i anstalt och frigivningsförberedande åtgärder utan också eventuell övervak- ning efter villkorlig frigivning.2 Om Kriminalvården vid planeringen bedömer att den intagne bör ställas under övervakning efter vill- korlig frigivning ska frivården vara involverad i den övergripande planen. Frivårdskoordinatorn och planeraren på anstalt ska sam- verka gällande den övergripande planeringen. För frivårdskoordinatorn ligger fokus på innehållet i övervakningen, samverkan med externa aktörer inför frigivning, planering av innehållet i särskilda utsluss- ningsåtgärder och vissa frigivningsförberedelser.3 För att upprätthålla kravet på samhällsskydd ska det för en intagen som avtjänar fängelse i lägst , om det inte är uppenbart obe- hövligt, beslutas om särskilda villkor som av säkerhetsskäl är nöd- vändiga när det gäller placering i anstalt, vistelse utanför anstalt och särskilda utslussningsåtgärder (1 kap. 7 § fängelselagen). Om det finns särskilda skäl ska sådana villkor också beslutas för en intagen som har dömts till fängelse i lägst . Bestämmelserna om särskilda villkor syftar till att upprätthålla kravet på samhällsskydd. Genom särskilda villkor sätts den yttre ramen för en intagens verkställighet vad gäller säkerhet. Det är t.ex. fråga om under vilken grad av övervakning och kontroll som den intagne ska placeras, den intagne tidigast kan beviljas permission samt när och i vilken form han eller hon kan medges en särskild utslussningsåtgärd. Beslut om placering, per- mission, särskild permission eller särskilda utslussningsåtgärder får inte meddelas i strid med de särskilda villkoren (1 kap. 8 § andra stycket fängelselagen). När flera straff avtjänas är det den sammanlagda strafftiden som är avgörande för om reglerna om särskilda villkor är tillämpliga. Den som dömts till ett kortare fängelsestraff än kan också omfattas av regleringen om han eller hon till följd av 2Handbok för verkställighetsplan – VSP (2016:2), beslutad . 3Handbok för verkställighetsplan – VSP (2016:2), beslutad . flera straff eller förverkande av villkorligt medgiven frihet ska avtjäna eller längre tid.4 För att reglerna ska vara tillämpliga för dem som dömts till fängelse i lägst är det dock inte tillräckligt att strafftiden till följd av flera straff eller förverkande uppgår till utan det krävs en dom fängelse. Att reglerna om villkorlig frigivning i praktiken innebär att den dömde kommer att friges än fyra respektive saknar betydelse för om särskilda villkor ska meddelas. Beslut om särskilda villkor ska föregås av en individuell pröv- ning och bygga på en risk- och behovsprofil av den intagne. Krimi- nalvårdens riskbedömning inför beslut om särskilda villkor behand- las i kapitel 7. För den som dömts till fängelse i lägst kan särskilda vill- kor beslutas om det föreligger särskilda skäl. Som exempel på sär- skilda skäl anges i förarbetena att en intagen har kopplingar till grov organiserad brottslighet.5 I Kriminalvårdens föreskrifter och all- männa råd anges att särskilda skäl att besluta om särskilda villkor för en intagen som dömts till fängelse i lägst exempelvis kan vara att den intagne är medlem i eller har annan koppling till ett kriminellt nätverk eller grov organiserad brottslighet, att den in- tagne var när brottet begicks och är dömd för upprepad våldsbrottslighet eller att den intagne under tidigare verkställighet har gjort sig skyldig till allvarlig misskötsamhet. Även att det finns en hög risk för rymning, fritagning eller för att den intagne gör sig skyldig till allvarlig brottslighet i anstalten, kan enligt de allmänna råden utgöra skäl för särskilda villkor. I 2 kap. fängelselagen finns bestämmelser om placering. Enligt dessa får en intagen inte placeras så att han eller hon underkastas mer ingripande övervakning och kontroll än som är nödvändigt för att ordningen eller säkerheten ska kunna upprätthållas (1 §). En intagen får placeras på en avdelning med särskild hög grad av övervakning och kontroll (säkerhetsavdelning) om det finns en 2009/10:135 s. 122. varaktig risk för att den intagne rymmer eller fritas och det kan antas att han eller hon är särskilt benägen att fortsätta allvarlig brottslig verksamhet. Placering på säkerhetsavdelning kan också ske om det finns särskild anledning att anta att det behövs för att hindra den intagne från allvarlig brottslig verksamhet under vistelsen i anstalt (4 §). Ett beslut om placering på en säkerhetsavdelning ska omprövas så ofta det finns anledning till det, dock minst en gång . Regler om sysselsättning finns i 3 kap. fängelselagen. Den som är intagen i kriminalvårdsanstalt ska ges möjlighet till sysselsättning i form av arbete, utbildning, brotts- och missbruksrelaterad pro- gramverksamhet eller annan strukturerad verksamhet (1 §). En in- tagen är skyldig att utföra eller delta i den sysselsättning som anvisas honom eller henne (2 §). Skyldigheten att delta i program- verksamhet avser inte bara arbete, undervisning och utbildning utan även andra former av programverksamhet. En annan sak är att det inte alltid kan anses meningsfullt att ålägga en intagen skyldig- het att delta i brotts- och missbruksrelaterad programverksamhet som han eller hon saknar motivation för.6 Medicinsk behandling av en intagen, kan liksom annars gäller i samhället, endast ges på fri- villig grund (2 § tredje stycket). Med medicinsk behandling avses såväl somatisk som psykiatrisk behandling. (Jfr JO 1995/96 s. 126 om deltagande i gruppsamtal.) Förbudet hindrar inte att Kriminal- vården arbetar aktivt med att motivera intagna att delta i behand- ling av medicinsk karaktär mot t.ex. missbruk.7 3.3.4Permission och annan tillfällig vistelse utanför anstalt I 10 kap. fängelselagen regleras förutsättningarna för permission och annan tillfällig vistelse utanför anstalt. En intagen får, för att underlätta hans eller hennes anpassning i samhället, beviljas till- stånd att vistas utanför anstalt , permission (1 §). För att permission ska beviljas krävs i normalfallet att minst en fjärdedel av strafftiden, dock , har avtjänats. Undantag från kvalifikationstiden kan göras om det finns särskilda 2009/10:135 s. 129. Särskilda skäl kan t.ex. vara att en intagen har behov av att besöka eller tandläkare.8 För en intagen som avtjänar fängelse på livstid ska kvalifikationstiden bestämmas som om straff- tiden är . En förutsättning för permission är också att det inte finns en påtaglig risk för att den intagne kommer att begå brott, undandra sig straffets fullgörande eller på annat sätt missköta sig. Permission kan vara såväl regelbunden, t.ex. helgpermission, som annan tillfällig vistelse utanför anstalt som syftar till att under- lätta den intagnes successiva utslussning. I förarbetena nämns som exempel på den sistnämnda typen permission i syfte att besöka frivården, eller Arbetsförmedlingen, delta i möten som arrangeras av Anonyma alkoholister eller Anonyma narkomaner eller för att utöva en viss fritidsaktivitet.9 Om det finns särskilt ömmande skäl får en intagen beviljas tillstånd att vistas utanför anstalt (särskild per- mission) (2 §). För att särskild permission ska beviljas krävs att den intagnes behov inte kan tillgodoses genom vanlig permission och att permission kan beviljas med hänsyn till den risk som finns för att den intagne kommer att begå brott, undandra sig straffets full- görande eller på annat ätt missköta sig. Särskild permission kan erhållas för att besöka en närstående som är allvarligt sjuk, delta på närståendes begravning eller en viktig angelägenhet som rör den in- tagnes barn.10 En permission ska förenas med de särskilda villkor som behövs (5 §). Villkoren ska vara individuellt utformade utifrån riskbedöm- ningen och omständigheterna i det enskilda fallet. Enligt Kriminal- vårdens föreskrifter och allmänna råd kan villkor t.ex. avse –förbud att använda alkohol eller annat berusningsmedel, –förbud att använda andra läkemedel än de som förskrivits av läkare, –förbud att vistas inom ett visst område, –förbud att ta kontakt med brottsoffer, –skyldighet att följa uppgjord planering för permission och resa, 2009/10:135 s. 159. 2009/10:135 s. 160. –skyldighet att genomföra antialkoholbehandling före permissionen, –skyldighet att under hela eller delar av permissionen vistas inom ett visst område, t.ex. på permissionsadressen eller annan angiven plats, eller –åtföljande av personal under permissionen. finns det fyra olika särskilda utslussningsåtgärder som syftar till att underlätta övergången från tiden i anstalt till livet i fri- het.11 Bestämmelser om särskilda utslussningsåtgärder finns i 11 kap. fängelselagen. Det är fråga om åtgärder som syftar till att minska risken för att den dömde återfaller i brott eller på annat sätt under- lätta hans eller hennes anpassning i samhället. Utslussningsåtgärd- erna ska planeras så att de kan pågå fram till tidpunkten för vill- korlig frigivning. Som nämnts ovan ska förutsättningarna för att bevilja särskilda utslussningsåtgärder övervägas redan i samband med verkställighetsplaneringen (6 § fängelseförordningen). De olika typerna av utslussningsåtgärder är frigång, vårdvistelse, vistelse i halvvägshus och utökad frigång. Gemensamt för de olika utslussningsåtgärderna är att de endast får meddelas om det inte finns någon beaktansvärd risk för att den dömde kommer att begå brott, undandra sig straffets fullgörande eller på annat sätt allvarligt missköta sig (2–5 §§). I förarbetena betonas att riskbedömningen är en viktig del i prövningen, men att denna bedömning inte får göras så restriktiv att möjligheten till utslussning i prak- tiken utesluts. Synen på misskötsamhet måste vara realistisk och det går inte heller helt att utesluta risken för återfall i missbruk och brott. Bedömningen av risk ska göras utifrån den utslussnings- åtgärd som är aktuell och de villkor och den kontroll som åtgärden förenas med. Det innebär att en intagen som inte uppfyller kraven för en viss åtgärd, t.ex. utökad frigång, kan beviljas t.ex. vistelse i halvvägshus eller vårdvistelse.12 Frigång innebär att en intagen utanför anstalt utför arbete, får behandling eller deltar i utbildning eller särskilt anord- 2005/06:123. 12Se a. prop. s. 43 och prop. 2009/10:135 s. 164. Frigång får beviljas en intagen som har behov av introduktion i arbetslivet eller i annan verksamhet som kan främja en stabil tillvaro efter frigivningen (2 §). Vårdvistelse innebär att en intagen placeras i ett sådant hem som avses i 6 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453) och får beviljas en intagen som har behov av vård eller behandling mot missbruk av beroendeframkallande medel eller mot något annat särskilt förhåll- ande som kan antas ha samband med hans eller hennes brottslighet (11 kap. 3 § fängelselagen). Med hem som avses i 6 kap. 1 § social- tjänstlagen avses antingen hem för vård och boende (HVB) eller familjehem. Behovet av vård och behandling kan t.ex. vara påkallat på grund av drogmissbruk, spelberoende, våldsbenägenhet, sexual- brottsrelaterat beteende, kriminellt beteende, psykiatrisk proble- matik eller funktionsnedsättning. Avgörande för valet av vårdgivare är den intagnes behov. Om den intagne primärt har behov av behandling bör placering i behandlingshem övervägas i första hand. För en intagen med mindre behov av behandling, men med större behov av stöd, eftervård och social träning kan familjehem vara det mest lämpliga. Kriminalvården upphandlar också s.k. arbetskooperativ och kontrollerade boenden och även en sådan placering kan ske inom ramen för en vårdvistelse. Enligt föreskrifter och allmänna råd bör den intagne ha genomfört någon form av brotts- och missbruksrelaterad programverksamhet i anstalt eller på annat sätt visat att han eller hon är redo för att bearbeta sin pro- blematik på det sätt som kommer att krävas under vårdvistelsen. Vistelse i halvvägshus innebär att en intagen är placerad i ett av Kriminalvården kontrollerat hem som är anpassat för att ge intagna särskilt stöd och tillsyn. Vistelse i halvvägshus får beviljas en in- tagen som har särskilt behov av stöd eller tillsyn när minst halva strafftiden, dock , har avtjänats. För vistelse i halvvägshus krävs vidare att den intagne utför arbete, får behand- ling eller deltar i utbildning eller särskilt anordnad verksamhet (4 §). Halvvägshus är en typ av övergångsboende för intagna som inte har en tillräckligt ordnad situation med sysselsättning och bo- stad och som inte har ett vårdbehov som krävs för att en vård- vistelse ska vara aktuell. Halvvägshus kontrolleras av Kriminalvården och är bemannade dygnet runt för att ge intagna särskilt stöd och tillsyn. Den intagne får inte vistas utanför halvvägshuset annat än på särskilt bestämda tider. Utökad frigång innebär att en intagen under kontrollerade former avtjänar fängelsestraffet i sin bostad. Liksom vistelse i halvvägshus krävs för utökad frigång att den intagne avtjänat minst halva straff- tiden, dock , och att han eller hon utför arbete, får behandling eller deltar i utbildning eller särskilt anordnad verk- samhet (5 §). Det är Kriminalvården som beslutar om en intagen ska beviljas en särskild utslussningsåtgärd. Efter omprövning får Kriminal- vårdens beslut överklagas till allmän förvaltningsdomstol (14 kap. 1 och 2 §§ fängelselagen). En utslussningsåtgärd ska enligt 11 kap. 6 § första stycket fängelse- lagen förenas med de villkor som behövs för att syftet med åt- gärden ska uppnås eller för att Kriminalvården ska kunna utöva nödvändig kontroll. Elektroniska hjälpmedel får användas för att kontrollera meddelade villkor. Villkoren ska vara individuellt utformade och anpassade till den utslussningsåtgärd som avses. Villkor om skötsamhet och den in- tagnes skyldighet att hålla kontakt med Kriminalvården bör regel- mässigt meddelas.13 Intagna som är föremål för särskild utsluss- ningsåtgärd meddelas också regelmässigt villkor om att avhålla sig från alkohol och andra berusningsmedel. Den som är beviljad en utslussningsåtgärd är enligt 11 kap. 7 § fängelselagen skyldig att på begäran lämna vissa angivna prover för att visa att han eller hon inte är påverkad av alkohol, narkotika, något annat berusningsmedel, dopningsmedel eller någon sådan vara som omfattas av lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor. Villkor kan enligt förarbetena14 och Kriminalvårdens allmänna råd och föreskrifter även avse t.ex. –vilken bostad den intagne ska ha under utslussningsåtgärden, –vilka tider och för vilka ändamål den intagne får vistas utanför bostaden eller, vid vårdvistelse, utanför hemmet, –förbud att vistas inom eller utanför ett visst geografiskt område, –förbud att ta kontakt med en viss person, eller 2009/10:135 s. 168. 2005/06:123 s. 46. –vad som ska gälla i fråga om arbete, annan förvärvsverksamhet, utbildning eller annan sysselsättning. Kriminalvården får enligt 11 kap. 6 § andra stycket fängelselagen ändra, upphäva eller meddela nya villkor om det finns skäl till det på grund av nya omständigheter. Villkoren kan ändras i såväl skärp- ande som lindrande riktning. Skärpande villkor kan t.ex. behöva meddelas för att en utslussningsåtgärd ska kunna genomföras på ett ändamålsenligt sätt eller för att kontrollen ska kunna upprätthållas vid misskötsamhet som inte är så allvarlig att det finns skäl att upphäva utslussningsåtgärden. Om verkställigheten har fungerat utan anmärkning kan det finnas skäl att, , ändra villkoren i syfte att minska graden av kontroll. Ett villkor kan behöva upp- hävas om det inte längre finns förutsättningar för det aktuella vill- koret.15 Om det finns särskilda skäl får Kriminalvården enligt 11 kap. 6 § tredje stycket fängelselagen förena ett beslut om vårdvistelse med en förskrift om vård eller behandling enligt 26 kap. 15 § första stycket 3 som ska gälla för tiden efter villkorlig fri- givning. Fram till tidpunkten för villkorlig frigivning får Kriminal- vården, på samma sätt som gäller för villkor, ändra, upphäva eller meddela en ny föreskrift om det på grund av nya omständigheter finns skäl för det. Efter tidpunkten för villkorlig frigivning ankom- mer det enligt 26 kap. 16 § på övervakningsnämnd att fatta beslut om en sådan föreskrift. Innebörden av att en förskrift meddelats är att bestämmelserna i 26 kap. om skyldigheter och sanktioner kan tillämpas. Enligt föreskrifter och allmänna råd kan det finnas särskilda skäl att meddela föreskrift enligt 26 kap. 15 § första stycket 3 om den planerade behandlingen inte kan full- göras innan tidpunkten för villkorlig frigivning och en förskrift bedöms öka möjligheterna att behandlingen fullgörs. Tillstånd till utslussningsåtgärd ska enligt 11 kap. 8 § fängelse- lagen upphävas som det inte längre finns förutsättningar för åt- gärden, eller om den intagne inte rättar sig efter villkor som med- delats eller fullgör de skyldigheter som gäller för utslussningsåtgär- den. En särskild utslussningsåtgärd kan vidare behöva upphävas om 15 Se prop. 2009/10:135 s. 168. det inte längre finns förutsättningar för åtgärden. Bristande förut- sättningar kan t.ex. föreligga om en intagen som beviljats utökad frigång förlorar sin bostad. Samma sak gäller om den intagne bor tillsammans med en person som inte längre ger sitt tillstånd till att verkställigheten sker i den gemensamma bostaden.