sou · H5B347 · 2017-06-02 00:00:00 — Kvinnor utsätts i betydligt högre grad för olika typer av våld av en partner, medan män vanligtvis blivit utsatta för fysiskt våld eller hot om fysiskt våld av en för dem okänd man. Barns utsatthet är också påtaglig (NCK 2014). Drygt var femte person i befolkningen har i sitt liv utsatts för våld i nära relation. Kvinnor är särskilt utsatta. Omkring var fjärde kvinna och var sjätte man har utsatts i sitt liv. Minst 150 000 barn bor i hushåll där det förekommer våld, knappt hälften av dem upplever återkommande våld i hemmet. Mörker- talen bedöms även vara stora; våldsbrotten i nära relation polisan- mäls sällan (Brå 2014). 4.7.2Inriktning för att skapa förutsättningar för kontroll, inflytande och delaktighet Det finns tydliga socioekonomiska skillnader i nivå av kontroll, inflytande och delaktighet i . För att åstadkomma en god och jämlik hälsa bör arbetet inriktas på att främja alla individers –oavsett socioekonomisk bakgrund, kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan tros- uppfattning, funktionsförmåga, sexuell läggning, ålder, eller geo- grafisk hemvist – möjligheter till kontroll, inflytande och del- aktighet i samhället och i det dagliga livet. Insatser bör göras på en bredd av områden, men särskilt fokus bör läggas på att skapa förutsättningar för kontroll, inflytande och delaktighet genom att: –främja ett mer jämlikt deltagande i demokratin, –främja ett mer jämlik deltagande i det civila samhället, –stärka arbetet för de mänskliga rättigheterna och motverka diskriminering och annan kränkande behandling samt främja frihet från hot och våld, Mer jämlika villkor och möjligheter –främja sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. –Individer och grupper som i lägre utsträckning än andra har möjlighet till kontroll, inflytande och delaktighet bör vara särskilt prioriterade målgrupper. Kommissionen ser således att skillnader i kontroll, inflytande och delaktighet kopplade till förhållanden inom samtliga målområden (kunskaper, arbete, försörjning osv.) påverkar möjligheterna att upp- nå en god och jämlik hälsa. Vi bedömer att de skillnader i demokratiskt deltagande, deltagande i det civila samhället, tillit, hand- lingsutrymme osv. som redovisats tidigare även måste hanteras direkt. Mot denna bakgrund menar Kommissionen att åtgärder för att stärka individer och gruppers kontroll, inflytande och delaktighet och att göra förutsättningarna för dessa aspekter mer jämlika är en viktig del av arbetet med en god och jämlik hälsa. Detsamma gäller arbete för att motverka diskriminering, hot och våld, som kan inskränka män- niskors kontroll, inflytande och delaktighet i samhället och över sina egna liv. Att Kommissionen bedömer att särskilt fokus bör läggas på kon- troll, inflytande och delaktighet i de demokratiska processerna, inklu- sive i det civila samhället, i skolan, i arbetslivet och i bostadsområdet utgår från att det på dessa områden finns mer möjligheter för det offentliga att agera och påverka mer direkt. Faktorer som socialt och emotionellt stöd är viktiga för hälsan men kan i första hand påverkas mer indirekt genom att till exempel verka för en mer inkluderande arbetsmarknad och goda försörjningsmöjligheter. Detta blir dock i vår uppdelning av målområden mer en indirekt effekt av förslag som vi lägger på andra målområden såsom Arbete, arbetsförhållanden och arbetsmiljö och Inkomster och försörjningsmöjligheter. Kontroll över sitt eget liv och inflytande och delaktighet i sam- hället är viktigt för alla människor. Därför behövs generella insatser på detta område, men Kommissionen menar att prioritet bör ges åt insatser riktade mot grupper som i lägre utsträckning än andra är delaktiga i enlighet med vad som föreslås i det följande. I likhet med det resonemang som förs om det målområde som finns – ”Delaktighet och inflytande i samhället” – som infördes i och med den folkhälsopolitiska propositionen (prop. 2002/03:35, bet. 2002/03:SoU7, rskr. 2002/03:145) konstaterar Mer jämlika villkor och möjligheter Kommissionen att olika aspekter av målområdet (som vi alltså benäm- ner ”Kontroll, inflytande och delaktighet”) behandlas inom ramen för flera olika politikområden i den statliga verksamheten. På ett övergripande plan handlar det om demokratipolitiken, politiken för det civila samhället respektive för mänskliga rättigheter och diskrimineringspolitiken. Området knyter också an till medie- och kulturpolitiken. Andra politikområden som bygger på att främja situationen för målgrupper som barn, ungdomar, äldre, personer med funktionsned- sättning, nationella minoriteter, hbtq-personer m.fl. har alla mål eller inriktningar som innefattar aspekter av att stärka inflytandet och delaktigheten för dessa grupper samt jämlikhetssträvanden. Jäm- ställdhetspolitiken har såväl mål om jämställdhet, makt och inflytande som jämställd hälsa, samt ett mål om att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. När det gäller kontroll, inflytande och delaktighet i skolan/ utbildningen, i yrkeslivet, i bostadsområdet och som brukare/patient av exempelvis hälso- och sjukvård finns detta uttalat i varierande utsträckning på respektive sakområde. I detta betänkande behandlar vi dessa sistnämnda frågor under varje aktuellt målområde. Även åtgärder för sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter anknyter tydligt till kontroll, inflytande och delaktighet. Detta gäller exempel- vis sexuella rättigheter som innebär att människor oberoende av kön, etnisk tillhörighet, funktionsförmåga, könsidentitet, sexualitet, ålder, har rätt att bestämma över sin kropp och sin sexualitet utan att bli utsatta för diskriminering, kränkningar och våld. På varje nämnt område pågår insatser med direkt eller indirekt syfte att stärka individer och gruppers kontroll, inflytande och del- aktighet. Kommissionen menar att det är avgörande att detta arbete fokuserar på att främja mer jämlika villkor för individer och grupper när det gäller kontroll, inflytande och delaktighet. I nästa steg bör också en analys göras av vilka effekter av aktuella åtgärder som kan förväntas i förhållande till en god och jämlik hälsa (se vidare SOU 2017:4). Att generellt arbeta för att stärka individer och gruppers kontroll, inflytande och delaktighet kan förväntas bidra till förbättrade förut- sättningar för en god och jämlik hälsa. Särskilt prioriterade bör vara de som i lägre utsträckning än andra har möjlighet till eller upplever kontroll, inflytande och delaktighet i samhället och i sitt eget liv. Utöver personer med bristande socioekonomiska förutsättningar Mer jämlika villkor och möjligheter inbegriper detta exempelvis barn och unga, äldre, personer med funktionsnedsättning, personer med psykiska sjukdomar, hbtq- personer och personer med utländsk bakgrund. Det bör också vara högt prioriterat att utjämna skillnader mellan kvinnor och män, flickor och pojkar. 4.7.3Förslag för att skapa förutsättningar för kontroll, inflytande och delaktighet Inom ramen för den generella inriktning som Kommissionen föreslår för mer jämlika villkor och möjligheter i termer av kontroll, infly- tande och delaktighet vill Kommissionen lyfta fram ett antal mer konkreta förslag. Dessa är inte att betrakta som heltäckande utan utgör ett antal exempel på åtgärder som Kommissionen bedömer skulle kunna bidra till en god och jämlik hälsa. Förslagen tar sin ut- gångspunkt i lägesbeskrivningen, analysen och bedömningarna som redovisats, och följer därför också den inriktning som redovisades. Då flera utredningar rörande demokrati, inflytande och delaktighet har avgett sina betänkanden har det varit naturligt att i detta avsnitt utgå från dessa. Att främja ett mer jämlikt deltagande i demokratin Regeringen bör gå vidare med förslag med fokus på ett mer jämlikt deltagande i demokratin, framför allt vad gäller: –ett nytt mål för demokratipolitiken med tydligare fokus på en större politisk jämlikhet som skulle lyda ”En hållbar demokrati som kännetecknas av delaktighet och jämlikt in- flytande”83, –att utöka stödet till organisationer i det civila samhället som arbetar med att bredda det politiska deltagandet. 83 Det befintliga målet är ”En levande demokrati där individens möjligheter till inflytande förstärks”. Mer jämlika villkor och möjligheter De politiska partierna bör vidta åtgärder för att åstadkomma en bättre representativitet av kvinnor, utrikes födda samt unga och äldre personer. Kommuner och landsting bör verka för ett breddat och mer jämlikt medborgarinflytande. Deltagandet i demokratin och i det civila samhället i är i inter- nationell jämförelse högt men inte jämlikt. Kommissionen menar därför att åtgärder för att främja ett breddat deltagande i demokratiska processer bör vara prioriterade. Ansvaret för detta vilar på det offent- liga på såväl nationell, som lokal och regional nivå som på de politiska partierna och det civila samhället. har det gjorts stora genomlysningar av både den svenska demokratin och av civilsamhället; dels genom Demokratiutredning (dir. 2014:111), dels genom Utredningen för ett stärkt civilsamhälle (dir. 2014:40, dir. 2015:38). Demokratiutredning hade i uppdrag att utreda hur engagemanget inom den representativa demokratin kan öka och bred- das och hur individens möjligheter till delaktighet i och inflytande över det politiska beslutsfattandet mellan de allmänna valen kan stärkas (dir. 2014:111). I utredningens slutbetänkande (2016:5) läggs ett stort antal förslag av olika karaktär för att öka delaktigheten i de demokratiska processerna och för att göra deltagandet mer jämlikt. Förslagen från bereds i . Kommissionen bedömer att de förslag som lyfts fram i förslagsrutan ovan har en särskild betydelse ur ett jämlikhetsperspek- tiv och därmed till en god och mer jämlik hälsa. Det första förslaget om ett nytt mål för demokratipolitiken med ett förstärkt fokus på ett mer jämlikt inflytande och en ökad del- aktighet i demokratin är centralt på ett övergripande plan. I linje med menar vi att det är en viktig principiell markering att demokratipolitiken tydligare betonar värdet av del- aktighet och jämlikt inflytande. Demokratipolitiken kan inte enbart ta avstamp i enskilda individers rätt till inflytande utan måste även handla om individers politiska organisering, deltagande och förut- sättningar för att gemensamt bilda opinion, oavsett kön, socioeko- nomisk position, funktionsförmåga eller födelseland. De politiska partierna kan göra mer för att åstadkomma en social representativitet. Det är förstås viktigt att notera att enskilda per- Mer jämlika villkor och möjligheter soner från en särskild social grupp inte nödvändigtvis representerar de åsikter som gruppen överlag antas ge uttryck för. Forskning har exempelvis pekat på att äldre politiker agerar mer i enlighet med unga väljares intressen än vad unga politiker gör (Wohlgemuth ). Å andra sidan tycks kvinnliga politiker stå de kvinnliga väljarna närmare åsiktsmässigt och dessutom driva frågor som kvinnliga väljare priori- terar (Wägnerud 1998). Sammantaget delar vi dock Demokratiutred- ningens bedömning att förutsättningarna för ett jämlikt politiskt inflytande blir bättre när alla olika delar av befolkningen är represen- terade i de beslutsfattande församlingarna. Social representativitet är därför både en rättvisefråga och en fråga för demokratins legitimitet. Om vissa väljargrupper är underrepresenterade kan det vara ett tecken på att de är exkluderade från politiken och det politiska besluts- fattandet. Detta måste ytterst de politiska partierna själva ansvara för. Det är också viktigt att bredda deltagande i demokratins proces- ser. pekar på att det finns tydliga skillnader i deltagandet mellan å ena sidan socioekonomiskt starka och högut- bildade grupper och å andra sidan socioekonomiskt svaga och lågutbildade grupper. Att individer inte deltar politiskt är enligt ut- redningen i hög grad en fråga om bristande motivation, där de i svagare socioekonomisk position i högre grad upplever att de inte kan påverka sin situation genom att delta, rösta eller organisera sig politiskt. Här vill vi framhålla vad vi diskuterade i kapitel 3, näm- ligen att välfärdssystem som levererar vad medborgarna har anled- ning att förvänta sig skapar tillit, men sannolikt därmed även en större motivation. Därutöver finns anledning att via det civila sam- hället söka bredda det politiska deltagandet. pekar exempelvis på de bidrag som regeringen via MUCF har fördelat till lokala resurscentra. Tanken med dessa centra har bl.a. varit att utgöra ett stöd för personer som vill komma till tals i demokratin, men som saknar kunskap om och erfarenhet av tillvägagångssätt, samt fungera som en länk till etablerade föreningar och organisationer för personer som vill kanalisera sitt engagemang. Om utvärderingar av denna satsning visar att detta har fungerat som avsett kan det vara en metod att bygga vidare på. Ett medel för ökat och breddat medborgarinflytande som disku- teras ingående av är medborgardialog. Detta är i grunden ett möte eller ett samtal mellan väljare och förtroende- valda eller mellan medborgare och tjänstemän. Syftet är att förbättra Mer jämlika villkor och möjligheter och bredda beslutsunderlag samt att ge dem som berörs en möjlighet att få insyn och att påverka beslutens utformning.84 under- stryker att medborgardialoger, till skillnad från den representativa demokratin, inte ger alla medborgare samma förutsättningar att delta och påverka. Det är oftare personer som vill stoppa förslag eller som är mer resursstarka som deltar i medborgar- dialoger. Dessutom pekar utredningen på risken att dialoger som en- bart innebär ett skenbart inflytande kan vara negativa för den demokratiska tilliten (Tahvilzadeh 2015). Kommissionen menar att olika åtgärder för att bredda inflytandet också till mer resurssvaga grupper är viktigt, men att det är avgörande att aktiviteter som med- borgardialoger genomförs på ett sätt som inte motverkar detta syfte. Unga under som saknar rösträtt och därmed tillgång till de formella demokratiska processerna är en särskilt viktig grupp att upp- märksamma. En översyn som har gjort visar att inflytandeforum för unga kan utgöra en framgångsrik väg för att öka möjligheterna för ungas inflytande. påpekas att infly- tandeforum har en vidare roll i den lokala demokratin än att stärka ungas inflytande i den politiska beslutsprocessen. En intervjustudie visar att de unga menar att deras deltagande i inflytandeforum även leder till en ökad tilltro till den egna förmågan att påverka, ett större intresse för politik och bättre kunskap om den demokratiska pro- cessen (SOU 2016:5). 84 I vissa lagstiftning krävs att kommuner och landsting för dialog med medborgarna, vilket då kallas samråd. Hit hör (2010:900), men även (1988:08), lagen (2010:1065) om kollektivtrafik och lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetspråk är exempel på lagstiftning där det finns krav på samråd. Mer jämlika villkor och möjligheter Att främja ett mer jämlikt deltagande i det civila samhället Regeringen bör gå vidare med förslag om ett mer jämlikt del- tagande i det civila samhället från Utredningen för ett stärkt civilsamhälle, framför allt vad gäller att: –Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (MUCF) får i uppdrag att utreda vad som hindrar underrepresenterade gruppers deltagande i det civila samhällets organisationer. –MUCF får i uppdrag att fördela bidrag till satsningar inom det civila samhällets organisationer för att motverka strukturer och normer som hindrar mångfald. Det civila samhället spelar en viktig roll bl.a. som en demokrati- skola och för att stärka tilliten i samhället. Som beskrivits tidigare skiljer sig deltagandet i det civila samhället mellan olika socioeko- nomiska grupper. Liksom det demokratiska deltagandet har möjligheterna att stärka det civila samhället och ett breddat deltagande i detsamma behandlats i en statlig utredning. Utredningen för ett stärkt civilsam- hälle presenterade sitt slutbetänkande Palett för ett stärkt civilsamhälle (SOU 2016:13). Utredningen hade i uppdrag att stärka det civila samhället och på olika sätt underlätta för det civila samhällets organisationer att bedriva sin verksamhet, att utvecklas och att därigenom bidra till demokrati, välfärd, folkhälsa, gemenskap och social sammanhållning (dir. 2014:40). Genom ett tilläggsdirektiv (dir. 2015:38) fick utredningen även i uppdrag att 1) föreslå hur det civila samhällets villkor kan stärkas så att dess roll i demokratin kan värnas och utvecklas, och 2) föreslå åtgärder som skulle vidtas av den offentliga sektorn för att det civila samhällets organisationer i större omfattning ska nå ut till delar av befolkningen som står utanför det civila samhällets organisationer och inom sina organisationer enga- gera en större mångfald människor. De delar av uppdraget som hand- lar om en större mångfald i deltagandet i det civila samhället och hur civilsamhället kan nå ut till grupper som i lägre utsträckning deltar har tydlig bäring på det som Kommissionen vill åstadkomma. I slut- betänkandet från behandlas även skolans viktiga roll och möjlighet att introducera eleverna för det civila Mer jämlika villkor och möjligheter samhället och deltagande i detsamma. Här beskrivs vidare att skolan kan ha en kompensatorisk roll för barn och unga som kanske inte annars skulle komma i kontakt med civilsamhället, se vidare av- snitt 4.2. Förslagen från Utredningen för ett stärkt civilsamhälle bereds i . Kommissionen bedömer att flera för- slag kan bidra till ett ökat inflytande och en ökad delaktighet samt bidra till ökad tillit, med särskilt fokus på grupper som i lägre ut- sträckning deltar och därmed till en god och mer jämlik hälsa. Mot denna bakgrund stödjer Kommissionen i allt väsentligt Civilsam- hällesutredningens förslag med fokus på ökad jämlikhet med särskilt fokus på de två som lyfts fram i förslagsrutan. Att främja ett stärkt arbete för de mänskliga rättigheterna, motverka diskriminering och annan kränkande behandling och främja frihet från hot och våld Regeringen har initierat flera viktiga processer för att stärka de mänskliga rättigheterna, motverka diskriminering och annan krän- kande behandling och främja frihet från hot och våld. Regeringen bör i tillägg –inom samordna det strategiska och långsik- tigt förebyggande arbetet mot våld, hot, mobbning, diskrimi- nering och annan kränkande behandling. Att främja ett stärkt arbete för de mänskliga rättigheterna (MR) är nära kopplat till att stärka människors kontroll, inflytande och del- aktighet och till en god och jämlik hälsa. Liksom beskrivs i Kom- missionens andra delbetänkande (2017:4) fastställs i internationella konventioner om de mänskliga rättigheterna såväl rätten till bästa uppnåeliga hälsa, som till hälsans bestämningsfaktorer såsom utbild- ning, arbete, bostad och till politiskt och medborgerligt deltagande. Staten är ytterst ansvarig för att de mänskliga rättigheterna efter- levs, men i praktiken bär alla offentliga aktörer på såväl nationell, som lokal och regional nivå ansvar för att säkerställa att de mänskliga rättigheterna respekteras och att ingen diskrimineras. Mer jämlika villkor och möjligheter skap hos det allmänna om de mänskliga rättigheterna är därför avgö- rande, både ur ett främjande perspektiv, men också för att offentliga aktörer inte ska diskriminera och kränka de mänskliga rättigheterna. En viktig utgångspunkt för olika välfärdsinstitutioner, inte minst de som tydligt kan påverka en god och jämlik hälsa såsom skolan, hälso- och sjukvården och omsorgsverksamheter, bör enligt Kommissionen vara de mänskliga rättigheterna och principen om icke-diskriminer- ing. Även civilsamhället och näringslivet kan spela viktiga roller i arbetet för de mänskliga rättigheterna och för att arbeta mot diskri- minering. Det pågår ett aktivt arbete kring många aspekter av dessa frågor. Regeringen överlämnade t.ex. en strategi för det nationella arbetet med mänskliga rättigheter (skr. 2016/17:29) till . I strategin behandlas ett antal förslag på hur arbetet för de mänskliga rättigheterna i kan utvecklas. Bland förslagen vill Kommissionen särskilt lyfta det förslag som handlar om att inrätta en nationell rättigheter i . Regeringen har bedömt att bör vara huvudman för en sådan institution och lämnat över frågan till för vidare behandling. Att en sådan institution inrättas i alla länder har föreskrivits i FN- dokument och fick i samband med granskningen av i för mänskliga rättigheter 2015 rekommenda- tionen att inrätta en MR-institution. Detta har också föreslagits av Delegationen för mänskliga rättigheter i (dir. 2006:27) som arbetade och i utvärderingen av regeringens handlingsplan för mänskliga rättigheter 2006 till 2009 (SOU 2011:29). Kommissionen bedömer att en institution av detta slag bör vara en viktig garant för att de mänskliga rättigheterna efterlevs i och ser därför positivt på att en sådan inrättas. Våld, hot, mobbning, diskriminering och annan kränkande be- handling kan allvarligt begränsa individer och gruppers kontroll, inflytande och delaktighet och på så sätt även förutsättningarna för en god och jämlik hälsa. Som beskrivits har utsatthet för våld och kränkande behandling också en socioekonomisk aspekt där personer med sämre socioekonomiska förutsättningar är mer utsatta än andra. Kommissionen menar att ett strategiskt och långsiktigt förebyg- gande arbete på dessa områden bör samordnas i och insatser riktas mot alla samhällsnivåer och en bredd av aktörer. Skolan är en nyckelaktör i att lära eleverna om de mänskliga rättig- Mer jämlika villkor och möjligheter heterna, både i teori och i praktik och för att motverka diskrimi- nering, mobbning och annan kränkande behandling liksom hot och våld. Våld är en viktig folkhälsofråga generellt och då inte minst våld i nära relationer. Mäns våld mot kvinnor, som dessutom ofta drabbar barn på olika sätt, utgör ett allvarligt hinder för en god och jämlik häl- sa och jämställdhet. För att motverka mäns våld mot kvinnor presen- terade regeringen en tioårig nationell strategi på om- rådet som särskilt betonar förebyggande insatser (skr. 2016/17:10). Med mäns våld mot kvinnor avses i denna strategi alla former av fysiskt och psykiskt, inklusive sexuellt, hot och våld som riktas mot kvinnor och flickor. Regeringens delmål om att mäns våld mot kvinnor ska upphöra omfattar även hedersrelaterat våld och förtryck samt prostitution och människohandel för sexuella ändamål. Strategin bygger på förslag från Utredningen som ska föreslå en nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor (SOU 2015:55). Kommissionen menar att genomförande av strategin för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor liksom den handlingsplan som finns kopplad till denna strategi bör vara en prioriterad fråga för regeringen. Att främja sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter i förhållande till kontroll, inflytande och delaktighet –ge i uppdrag att ansvara för en regel- bunden och strukturerad uppföljning av ojämlikhet i hälsa bland grupper i särskilt utsattas situationer, däribland hbtq- personer (se vidare Kommissionens andra delbetänkande SOU 2017:4, avsnitt 4.2.2). Kommuner och landsting bör –verka för att ett icke-diskriminerande förhållningssätt används i vård, skola, omsorg och andra relevanta offentliga verksam- heter. Personal som har direktkontakt med medborgare, elever, patienter, brukare osv. bör utbildas och fortbildas i ett sådant förhållningssätt, Mer jämlika villkor och möjligheter –verka för att ungdomsmottagningarna ges långsiktiga förut- sättningar att bedriva en jämlik vård, –verka för att sex- och samlevnadsundervisningen i skolan utvecklas. I den nuvarande folkhälsopolitiken finns målområde 8, Sexualitet och reproduktiv hälsa. Detta har i Kommissionens förslag kommit att integreras i flera av de föreslagna målområdena. Aspekter som har att göra med i första hand sexuella och reproduktiva rättigheter ser Kommissionen som kopplade till området kontroll, inflytande och delaktighet.