sou · H5B342 · 2017-05-29 00:00:00 — måste beaktas tidigt i planprocessen och med ett övergripande per spektiv för att få till stånd en förbättrad dagvattenhantering. I vattentjänstlagen finns särskilda ansvarsregler för frågor om han tering av dagvatten. Lagen innehåller regler om kommunernas skyl digheter att ordna med vattentjänster. Vidare regleras det löpande förhållandet mellan va-huvudmannen och fastighetsägare och vilka rättigheter och skyldigheter som föreligger dem emellan. Va-huvud man är den som äger den allmänna va-anläggningen. Va-huvudman nen ska alltid vara kommunen eller en av kommunen kontrollerad juridisk person. Genom vattentjänstlagen föreligger en skyldighet för kommunen att ordna bland annat avlopp i ett större sammanhang för en viss befintlig eller blivande bebyggelse om det behövs med hänsyn till skyddet för människors hälsa eller miljön. Vid behov är alltså kom munen skyldig att ordna dagvattenhanteringen genom en allmän va- anläggning, och sörja för hanteringen så länge behovet finns kvar. Kommunens skyldigheter kan aktualiseras både för ny och befintlig bebyggelse. En allmän va-anläggning ska ha en viss kapacitet att leda bort dagvattnet från området. Uppfyller inte anläggningen dessa krav är va-huvudmannen ersättningsskyldig för översvämningsskador som beror på anläggningen. Kraven är olika beroende på vilken typ av ut formning som anläggningen har. Oberoende av anläggningens ut formning bör den dock klara i vart fall ett regn av sådan intensitet att det statistiskt sett inte inträffar mer än (ett så kallat tioårsregn) utan att översvämma fastigheterna inom verksamhets området. Ansvarskonstruktionen innebär att ökade krav kommer att ställas på de allmänna va-anläggningarna eftersom ett framtida tioårsregn beräknas ha en högre intensitet än dagens. måste de allmänna va-anläggningarna därmed ha en högre kapacitet för att leva upp till kravet på skälig nivå av säkerhet. Utredningens slutsatser om ansvarsfördelningen avseende dagvattenhantering Utredningens slutsats är att ansvarsreglerna i vattentjänstlagen inte ersätter det ansvar kommunen har att ny bebyggelse i detaljplan lokaliseras till lämplig mark utifrån risken för olyckor, exempelvis nederbördsrelaterade översvämningar. Istället gäller både detta an svar och ansvaret enligt vattentjänstlagen. Eftersom det i praktiken är enklare för fastighetsägarna att nå framgång med ett skadestånds krav mot va-huvudmannen med stöd av vattentjänstlagen är det detta ansvar som aktualiseras. En viktig avgränsning av ansvaret enligt vattentjänstlagen är att ansvar endast aktualiseras för skador som beror på va-anläggning en. Vattentjänstlagens ansvarsregler täcker därmed inte alla typer av översvämningsskador på grund av nederbörd. Exempelvis faller översvämningar på grund av vatten som rinner ovanpå marken utanför va-huvudmannens ansvar. Detta är vanligt vid kraftiga sky fall. I ett sådant fall skulle ett ansvar för kommunen kunna aktuali seras avseende detaljplaneringen, om ansvaret inte preskriberats. Detta förutsätter emellertid att fastighetsägaren kan styrka att kom munen varit vårdslös när den planerat för bebyggelsen. sker dagvattenhanteringen inom områden med allmänna va-anläggningar i stort sett uteslutande i rörsystem. Även vid ny exploatering av bebyggelse är det normala att dagvattenhanteringen anordnas uteslutande i rörsystem. Ett problem med denna hantering är att inget vatten ”lämnas av” efter vägen. Vattenmassorna fördröjs inte heller på något sätt. Det dagvatten som kommer in i anläggning en måste transporteras genom hela systemet ut till vattenrecipien ten (vanligen ett vattendrag, en sjö eller havet). I systemet vältras därmed vattenmassorna vidare med kumulativa effekter och ökad belastningen för de mest kritiska områdena. En konsekvens av nu varande hantering är att skyddet på många håll är undermåligt i för hållande till kraftiga skyfall. I förhållande till de förväntade effekterna av det förändrade klima tet kan konstateras att samhället kommer att stå inför stora utmaningar när det gäller dagvattenhanteringen. För att få ett bättre skydd mot det förväntade framtida klimatet behöver dagvatten hanteringen därför förändras. De förändringar som krävs är framför allt minskad sammanbland ning av dagvatten och spillvatten, minskad hantering av dagvatten i rörledningar, och skapande av översvämningszoner och andra öppna lösningar. Lösningarna behöver vara anpassade till de förhållanden som råder på den specifika platsen. En grundläggande förutsättning för opti mala lösningar är därmed att det sker en kunskapsinhämtning i varje enskilt fall. Hantering av dagvatten i områden med tätare bebyggelse är något som inte kan lösas av varje enskild fastighetsägare utan behöver han teras på ett övergripande plan. Hanteringen måste därmed utgöra en angelägenhet. För att kunna optimera hanteringen behöver de mest känsliga områdena identifieras och hela avrinningsområdet beaktas för att erhålla skapa en helhetsbild om vilka åtgärder som är de mest opti mala och resurseffektiva. Exempelvis kan det vara så att en åtgärd kanske lämpligast genomförs på en annan plats än i ”problem området” för att få till stånd den bästa lösningen. finns även problem med dagvattenhanteringen som inte har koppling till det förändrade klimatet. Främst består dessa av förtätning av områden och hårdgörning av markytor vilket för svårar dagvattenhanteringen. Även om dessa frågor inte har direkt koppling till de förväntade klimatförändringarna är de relevanta av seende dagvattenhanteringen. För att kunna möta utmaningarna från de förväntade klimatför ändringar, men även från tillkommande bebyggelse måste dagvatten- hanteringsfrågorna adresseras tidigt i planeringsprocessen och ut ifrån ett övergripande perspektiv. Utredningens slutsatser för en förbättrad dagvattenhantering En förbättrad dagvattenhantering leder till ökat behov av markåt komst. Öppna dagvattenlösningar, diken och andra anordningar tar större fysisk plats än lösningar under mark som till exempel rörled ningar. Frågan om markåtkomst är därmed central. För kommuner som är i behov av mark finns möjligheter att lösa in annans mark vid detaljplanering av ett område avseende mark som ska användas till allmän plats som kommunen ska vara huvudman för. Expropriationslagen ger möjlighet till ianspråktagande av annans mark under vissa förutsättningar. Om en kommun behöver få till gång till mark på en fastighet och behovet är av väsentlig betydelse från allmän synpunkt kan kommunen ansöka hos regeringen om expropriation. Ett sådant behov skulle kunna vara marktillgång för anordning av dagvattenhantering, exempelvis ett magasin, för att göra området mer översvämningssäkert. Vid sidan av de möjligheter som finns i lagstiftning kan kom munen, som äger mycket mark i bebyggelse, använda sin egen mark för dagvattenhanteringsåtgärder. Utredningens slut sats är att det i detta avseende därmed generellt inte föreligger några hinder för kommunen att få still stånd en förbättrad dagvattenhan tering. För att förändra dagvattenhanteringen behöver dagvattenfrågan bättre införlivas i markplaneringen. Genom utredningens förslag på krav om analys i översiktsplanenen kommer kommunerna vara skyl diga att analysera riskerna för bland annat nederbördsrelaterade över svämningar och ange en strategi för åtgärder. Härigenom kommer dagvattenfrågorna komma in i planeringen på ett tidigt stadium. Vidare kan frågorna hanteras ur ett större perspektiv vilket möjlig gör att man kan identifiera de optimala lösningarna för dagvatten hanteringen. Förslaget att får i uppdrag att samordna kunskap och utarbeta vägledning innebär att kommunerna lättare får del av den kunskap avseende risker om klimateffekter som finns. Genom ställ ningstaganden om exempelvis acceptabla risknivåer kommer det också bli klarare vad kommunerna har att förhålla sig till vid plane ring av mark. Genom dessa förslag ges därmed förutsättningar för en dagvattenhantering som kan ta höjd för kommande klimatför ändringar, med långsiktig förmåga att hantera förändringar och ut vecklas. Utredningens förslag särskilt avseende dagvatten En möjlighet att ställa krav på fastighetsägarna om hantering av dagvatten på fastigheten Utredningen föreslår att det i vattentjänstlagen införs en möjlighet att i vissa fall ställa krav på fastighetsägarna att hantera en viss mängd dagvatten på den egna fastigheten. En sådan hantering utgörs an tingen av att fastighetsägaren fördröjer dagvatten på fastigheten för att minska flödestopparna i den allmänna anläggningen eller att dag vattnet infiltreras på fastigheten så att vattnet inte belastar den all männa anläggningen. Syftet med förslaget är att få till stånd en optimerad dagvattenhantering. Kommunen måste vara den som löser hanteringen i ett större perspektiv. Privatfastigheter utgör dock en stor andel av den totala markarealen inom många verksamhetsområden för allmänna va-an läggningar och hanteringen som sker på dessa har stor betydelse för dagvattenhanteringen i området. I de fall som det skulle ge över vägande ekonomiska fördelar för anordnandet av tjänsten avlopp är det rimligt att möjligheten finns att ställa krav på fastighetsägaren att tillse viss hantering på fastigheten. En kunskapsvägledning för kommunerna Utredningen föreslår att får i uppdrag att ge vägledning till kommunerna om hur en förbättrad dagvattenhantering kan kom ma till stånd. Ett kunskapsstöd till kommunerna skulle kunna hjälpa till att åstadkomma en förbättrad hantering. En övergripande väg ledning där dagvattenhanteringen inte betraktas som antingen rena planeringsfrågor eller frågor om den löpande hanteringen skulle också kunna bidra till att integrera frågorna om dagvattenhanteringen i kommunens planeringsarbete. Möjlighet till marklov vid förändring av markytans utformning Jag föreslår att det i PBL införs en möjlighet för kommunen att i detaljplanen bestämma att det krävs marklov för en viss förändring av markytans utformning. Syftet med förslaget är att kommunen ska få en bättre möjlighet att se till att en reglering av markytans utformning, exempelvis reg lering om viss andel hårdgjord yta följs. Hur stor del av marken inom ett område som är hårdgjord har stor betydelse för avrinningsför hållandena varför en bättre kontroll av denna frågas efterlevnad ger fördelar för dagvattenhanteringen. Som framgått har utredningen begränsat sitt uppdrag till ett av sex huvudområden. Det är angeläget att motsvarande arbete även sker för de andra fem områden. Jag föreslår att det sker i den nationella strategi som regeringen redan har beslutat om. Därutöver kvarstår det även inom det område jag utrett olika frågor. Inledningsvis menar jag att det krävs politiska beslut om samtliga de oklarheter jag redovisat. Det handlar i första hand om att klargöra tidsperspektivet för bebyggelse, dvs. till vilket årtal an passning bör ske. Vidare är det angeläget att utifrån den klimat forskning och de metoder som är tillgängliga besluta sig för vilket klimatscenario det är rimligt att utgå ifrån och hur ofta detta sce nario ska omprövas. Det krävs politiska beslut om vilka risker som kan och ska accepteras och dessa beslut måste fattas av regering/riks dag. Slutligen har jag inte kunna lösa den mycket svåra och tunga finansieringsfrågan för att klimatanpassa befintlig bebyggelse, efter som det bl.a. förutsätter kännedom om hur behoven fördelar sig mellan kommunerna, behoven kommer att variera stort på grund av olika geografiska förutsättningar. Utredningens förslag om krav mot kommunerna om analys i översiktsplan möjliggör att ett sådant underlag kommer att finnas tillgängligt . Det anförda innebär att finansieringsfrågan i stort inte kan lösas förrän efter 2022. Redan nu finns det dock statliga medel att söka. MSB fördelar statsbidrag till kommunerna för förebyggande åtgär der mot naturolyckor. Kommunerna kan ansöka om bidrag för för djupade utredningar och permanenta förebyggande åtgärder. För ansöktes om bidrag på , men endast delades ut. har dock det belopp MSB kan fördela höjts till och mot svarande ska gälla även för . att denna beloppshöjning består även , dvs. till dess kommunernas kartläggning är genomförd, de ekonomiska behoven tydliggjorts och en uttömmande finansiering kan utarbetas. Beloppet är inte tillräckligt, men kan utgöra ett bidrag . Jag föreslår därför att även finansieringsfrågan klargörs i en nationell strategi. För att möjliggöra sådana politiska beslut inom snar framtid föreslår jag att det tillsätts en utredning be stående av experter från , kommunerna, närings livet, organisationer och berörda myndigheter med uppdrag att lämna ett förslag till en nationell strategi och hur den nationella samord ningen ska ske. lag om ändring i (2010:900) Härigenom föreskrivs att 3 kap. 5 §, 9 kap. 12 och 30 §§ plan- och bygglag (2010:900) ska ha följande lydelse. Av översiktsplanen ska framgå Av översiktsplanen ska framgå 1. grunddragen i fråga om den 1. grunddragen i fråga om den avsedda användningen av mark- avsedda användningen av mark- 2. kommunens syn på hur den 2. kommunens syn på hur den byggda miljön ska användas, ut byggda miljön ska användas, ut vecklas och bevaras, vecklas och bevaras, tillgodose de redovisade riksin tillgodose de redovisade riksin tressena och följa gällande miljö tressena och följa gällande miljö fysiska planeringen avser att ta fysiska planeringen avser att ta hänsyn till och samordna över hänsyn till och samordna över siktsplanen med relevanta natio siktsplanen med relevanta natio nella och regionala mål, planer nella och regionala mål, planer och program av betydelse för en och program av betydelse för en Det krävs marklov för träd fällning, skogsplantering och för ändring av markytans utformning inom ett område med detaljplan, om kommunen har bestämt det i planen. 5.hur kommunen avser att tillgodose det långsiktiga behov et av bostäder, och 6.sådana områden för lands bygdsutveckling i strandnära lägen som avses i 7 kap. 18 e § första stycket . 5.hur kommunen avser att tillgodose det långsiktiga behov et av bostäder, 6.sådana områden för lands bygdsutveckling i strandnära lägen som avses i 7 kap. 18 e § första stycket och 7.kommunens syn på risken för skador på bebyggelse och bygg nadsverk på grund av översväm ning, ras, skred och erosion och hur dessa risker kan minska eller upphöra. Det krävs marklov för träd fällning och skogsplantering inom ett område med detaljplan, om kommunen har bestämt det i planen. Bygglov ska ges för en åtgärd Bygglov ska ges för en åtgärd inom ett område med detaljplan, inom ett område med detaljplan, 1. den fastighet och det bygg 1. den fastighet och det bygg nadsverk som åtgärden avser nadsverk som åtgärden avser a) överensstämmer med de a) överensstämmer med de b) avviker från detaljplanen b) avviker från detaljplanen men avvikelsen har godtagits vid men avvikelsen har godtagits vid en tidigare bygglovsprövning en en tidigare bygglovsprövning en ligt denna lag eller äldre bestäm ligt denna lag eller äldre bestäm melser eller vid en fastighetsbild melser eller vid en fastighetsbild ning enligt 3 kap. 2 § första styck ning enligt 3 kap. 2 § första styck et andra meningen fastighets- et andra meningen fastighets bildningslagen (1970:988), 2.åtgärden inte strider mot detaljplanen, 3.åtgärden inte måste avvakta att genomförandetiden för detalj- planen börjar löpa, och 4.åtgärden uppfyller de krav som följer av 2 kap. 6 § första stycket 1 och 5, 6 § tredje styck et, 8 och 9 §§ samt 8 kap. 1 §, 2 § första stycket, 3, 6, 7, 9–11 §§, 12 § första stycket, 13, 17 och 18 §§. Om åtgärden är en sådan änd- ring av en byggnad som avses i 2 § första stycket 3 b eller c, ska bygglov ges även om fastigheten eller byggnaden inte uppfyller kraven i första stycket 1. bildningslagen (1970:988), 2.åtgärden inte strider mot detaljplanen, 3.åtgärden inte måste avvakta att genomförandetiden för detalj planen börjar löpa, och 4.åtgärden uppfyller de krav som följer av 2 kap. 6 § första stycket 1 och 5, 6 § tredje styck et, 8 och 9 §§ samt 8 kap. 1 §, 2 § första stycket, 3, 6, 7, 9–11 §§, 12 § första stycket, 13, 17 och 18 §§. Om åtgärden är en sådan änd ring av en byggnad som avses i 2 § första stycket 3 b eller c, ska bygglov ges även om fastigheten eller byggnaden inte uppfyller kraven i första stycket 1. En ansökan om bygglov får efter genomförandetiden alltid av slås om det finns en uppenbar risk för skador på fastigheten eller bygg nadsverket på grund av över svämning, ras, skred eller erosion. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster Härigenom föreskris att det i lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster ska införas en ny paragraf, 21 a §, av följande lydelse. En fastighetsägare ska ta hand om eller fördröja viss del dag vatten på fastigheten om det ger väsentliga fördelar för ordnandet av vattentjänsten avlopp. Denna lag träder i kraft . förordning om ändring i förordning (2012:546) med instruktion för Härigenom föreskrivs att 3 § förordning (2012:546) med instruk tion för ska ha följande lydelse. 1. bygga upp och sprida kun 1. bygga upp och sprida kun skap om sektorns miljöpåverkan skap om sektorns miljöpåverkan som verkets beslut och verksam som verkets beslut och verksam het kan få för funktionshindra het kan få för funktionshindra de, barn, ungdomar och äldre de, barn, ungdomar och äldre samt för integration, boendeseg samt för integration, boendeseg berörda aktivt ge råd och stöd, berörda aktivt ge råd och stöd, 4. utöva tillsyn, ge tillsynsväg 4. utöva tillsyn, ge tillsynsväg ledning och ha uppsikt i enlighet ledning och ha uppsikt i enlighet med lagar och förordningar, med lagar och förordningar, 5. utveckla en fördjupad för 5. utveckla en fördjupad för och analysera utvecklingen på och analysera utvecklingen på bostadsmarknaden, såväl i natio bostadsmarknaden, såväl i natio nellt perspektiv som på regional nellt perspektiv som på regional 7. träffa avtal med kommuner 7. träffa avtal med kommuner om statens medverkan vid om om statens medverkan vid om av ett kommunalt bostadsföre- av ett kommunalt bostadsföre tag samt göra uppföljningar och utvärderingar avseende stöd för vissa kommunala åtaganden för boendet, 8.följa och analysera tillämp ningen av plan- och bygglag stiftningen och lagstiftningen om energideklaration för byggnader, 9.i förekommande fall upp rätta och förvalta register över energideklarationer, 10.utveckla verifierbara funk tionskrav i byggreglerna samt följa och analysera tillämpningen av dessa, 11.följa utvecklingen av frå gor inom verkets verksamhets område och vid behov föreslå åtgärder för att syftet med regler och andra styrmedel ska nås, och 12.samordna, utveckla, följa upp och utvärdera de statliga stöd och bidrag som har ett centralt administrations ansvar för, redogöra för resultat och fördelning när det gäller stöden och bidragen samt infor mera om dem. tag samt göra uppföljningar och utvärderingar avseende stöd för vissa kommunala åtaganden för boendet, 8.följa och analysera tillämp ningen av plan- och bygglag stiftningen och lagstiftningen om energideklaration för byggnader, 9.i förekommande fall upp rätta och förvalta register över energideklarationer, 10.utveckla verifierbara funk tionskrav i byggreglerna samt följa och analysera tillämpningen av dessa, 11.följa utvecklingen av frå gor inom verkets verksamhets område och vid behov föreslå åtgärder för att syftet med regler och andra styrmedel ska nås, 12.samordna, utveckla, följa upp och utvärdera de statliga stöd och bidrag som har ett centralt administrations ansvar för, redogöra för resultat och fördelning när det gäller stöden och bidragen samt infor mera om dem och 13.samordna det nationella klimatanpassningsarbetet för be byggelse och byggnadsverk. Denna förordning träder i kraft . 2Utredningens uppdrag och uppläggning I detta kapitel ska utredningens uppdrag och uppläggning beskrivas och analyseras. I 2.1 analyserar vi uppdraget och i 2.2 redovisar vi uppläggningen. Under 2.3 beskriver vi betänkandets disposition. Avsikten är att redan inledningsvis mycket noga analysera direktivet och därifrån bestämma uppdraget. Det finns flera skäl till denna arbetsmetod. Ett skäl är att direktivet är mycket omfattande, sam tidigt som tiden för att utföra arbetet är kort. Ämnet är i sig brett och det finns en mycket stor risk för att betänkandet kan bli vidlyftigt om inte uppdraget redan från början avgränsas. Det gäller också att från början identifiera det arbete som redan gjorts för att undvika dubbelarbete. Rubriken till direktivet avser ett stärkt arbete för anpassning till ett förändrat klimat och en utgångspunkt är att uppdraget avser en övergripande samhällsplaneringsfråga. I direktiven lämnas ingående beskrivningar av klimatanpassning på lokal, regional och nationell nivå. Det hänvisas också till Miljömålsberedningens definition av termen klimatanpassning, dvs. åtgärder som syftar till att skydda mil jön och människors liv, hälsa och egendom genom att samhället an passas till de konsekvenser som ett förändrat klimat kan medföra för mark, vatten och bebyggelse. En viktig utgångspunkt är att det inte är utredningens uppdrag att beskriva och analysera de klimatförändringar som skett eller kom mer att ske, eftersom det arbetet redan har genomförts av t.ex. Utredningens uppdrag och uppläggning Klimat- och sårbarhetsutredningen (M 2005:03) och i rap port ”Uppdatering av det klimatvetenskapliga kunskapsläget” (, Klimatologi, nr 9, 2014). I stället blir dessa slutsatser utgångspunk ter för utredningen. är uppdraget inte begränsat till någon särskild effekt av ett förändrat klimat utan får anses avse alla for mer. Det betyder då i första hand de effekter som en ökad neder börd kan få såsom höga flöden och översvämning. Vidare nämns i direktiven på s. 2 andra effekter t.ex. skred, ras, erosion, värmeböljor, smittspridning, spridning av markföroreningar och förändringar i den biologiska mångfalden, men uppräkningen är exemplifierande. På s. 8 nämns också storm- och åskskador samt skogsbrand. Här saknas alltså en avgränsning. Uppdraget handlar inte heller om att föreslå specifika åtgärder för särskilda problemområden som eller , eftersom ett sådant uppdrag skulle vara alldeles för omfattande för att på . Däremot kan särskilda problemområden utgöra exempel eller utgångspunkter för utredningens analys, som i sin tur ska syfta till att vid behov föreslå åtgärder på nationell nivå. I stället är uppdraget att klarlägga den övergripande ansvarsför delningen mellan stat, landsting, kommunerna och samhällets övriga aktörer. Det bör även avse ansvarsfördelningen över kommun- och länsgränser och för exempelvis det statliga ansvaret om hur fördel ningen i praktiken sker mellan myndigheter och länsstyrelser. En ligt SKL är frågan om statlig samordning angelägen. Den ansvarsfördelning det handlar om avser åtgärder för att an passa pågående och planerad markanvändning inklusive bebyggd miljö till ett gradvis förändrat klimat. Direktivet fokuserar på förebyggande åtgärder för att undvika framtida skadekostnader och störningar i samhället. Vid behov ska utredningen föreslå förbätt ringar av gällande ansvarsfördelning. En viktig fråga är vad termerna pågående och planerad markanvändning och bebyggd miljö betyder, eftersom det annars blir omöjligt att avgränsa uppdraget. Termen markanvändning återfinns i flera lagar, som t.ex. och PBL. I direktiv till Miljömålsberedningen anförs följande om termen markanvändning: Begreppet markanvändning innefattar både användningen av marken, t.ex. skogsbruk, jordbruk, friluftsliv, bebyggelse, transportinfrastruk tur, och det sätt som marken inom en sådan brukas när det gäller t.ex. metoder, intensitet och tekniker. Grunddragen i hur mark ska använ das kommer i första hand till uttryck i de översiktsplaner som tas fram Utredningens uppdrag och uppläggning Av 2 kap. (2010:900) framgår hur hänsyn ska tas till allmänna och enskilda intressen vid planläggning av mark- och vattenområden.