sou · H5B389 · 2017-11-16 00:00:00 — Tidsbegränsningen, och kravet på att tiden ska antecknas i tillståndsbeslutet, som gäller enligt övriga lagar framstår dessutom för hemlig dataavläsning som väl avvägd. Motsvarande bör därför gälla i lagen om hemlig dataavläs- ning som gäller för övriga hemliga tvångsmedel. Mot bakgrund av den centrala plats som informationssystemet intar i bestämmelserna om hemlig dataavläsning bör det i beslutet också antecknas vilket informationssystem tillståndet avser. Det är i praktiken motsvarande krav som gäller när tillstånd till hemlig avlyssning eller övervakning av elektronisk kommuni- kation samt inhämtning enligt inhämtningslagen har beslutats, se 27 kap. 21 § tredje stycket , 8 § preventivlagen och 5 § inhämtningslagen. Vi föreslår också att det ska antecknas vilken uppgiftstyp till- ståndet avser. De olika uppgiftstyper som ett tillstånd kan avse fram- går i avsnitt 10.3. Den här föreslagna bestämmelsen utgör den kanske allra viktigaste skyddsåtgärden för den personliga integriteten i tillståndet eftersom den begränsar möjligheten till avläsning av andra uppgiftstyper än den eller de som tillåts. Bestämmelsen utgör nämligen utgångspunkt för de anpassningsskyldigheter av verk- ställighetstekniken som vi föreslår ska gälla för den myndighet som ska verkställa hemlig dataavläsning(se avsnitt 10.10.2). I praktiken innebär det föreslagna kravet att domstolen i tillståndet ska anteckna vilken eller vilka uppgiftstyper som får läsas av eller tas upp genom hemlig dataavläsning. Det innebär också att den som ansöker om hemlig dataavläsning måste klargöra vilken uppgiftstyp det ansöks om tillstånd för att läsa av eller ta upp, vilket är viktigt eftersom olika regler kommer att aktualiseras beroende på vilken uppgiftstyp hem- lig dataavläsning ska användas för. Hemlig dataavläsning – en ny lag När hemlig kameraövervakning eller hemlig rumsavlyssning har beslutats krävs enligt såväl 27 kap. 21 § fjärde stycket rättegångs- balken som 8 § preventivlagen (endast kameraövervakning) att platsen där åtgärderna får vidtas anges i beslutet. När hemlig data- avläsning avser kameraövervaknings- och rumsavlyssningsuppgifter har vi föreslagit att motsvarande platskrav ska gälla. Platsen bör där- för även i dessa fall antecknas i tillståndsbeslutet. Likaså bör det, när det är fråga om hemlig dataavläsning som avser rumsavlyssnings- uppgifter, på motsvarande vis som krävs vid hemlig rumsavlyssning (se 27 kap. 21 femte stycket ) anges i beslutet vem som är misstänkt. Vidare måste det också krävas att det i beslutet anges särskilt om ett tillträdestillstånd har meddelats och vilken plats det i så fall avser (jfr 27 kap. 21 § fjärde stycket ). Slutligen bör det också uppställas krav på att det i beslutet anges de särskilda villkor som domstolen ställt upp för att tillgodose intresset av att enskildas personliga integritet inte kränks i onödan. Sådana villkor kan ta sikte på i stort sett vilka omständigheter som helst som kan gagna den personliga integriteten för enskilda. 10.9.5Möjlighet för åklagare att fatta interimistiska beslut Utredningens förslag: Åklagaren får fatta interimistiska beslut om hemlig dataavläsning om det skulle medföra en fördröjning av väsentlig betydelse att inhämta rättens tillstånd. Det krävs att anmälan av beslutet sker till rätten utan dröjsmål och att rätten därefter skyndsamt prövar ärendet. Inhämtade uppgifter får inte användas i en brottsutredning till nackdel för en enskild om rätten anser att det saknats skäl för åtgärden. Utredningens bedömning: Möjligheten att meddela interi- mistiska åklagarbeslut ska inte gälla när hemlig dataavläsning avser rumsavlyssningsuppgifter eller i LSU-fallen. Hemlig dataavläsning – en ny lag Nuvarande regler om interimistiska åklagarbeslut vid hemliga tvångsmedel Domstolsprövningen är en viktig del av det system med rättssäker- hetsgarantier som omgärdar tillämpningen av de hemliga tvångs- medlen. En självklar utgångspunkt är därför att befogenheter för åklagare att fatta interimistiska beslut om tvångsmedlen endast bör förekomma om starka skäl talar för det (se prop. 2002/03:74 s. 42 f.). Lagstiftaren har funnit att sådana starka skäl föreligger när det gäller hemlig avlyssning och övervakning av elektronisk kommuni- kation samt hemlig kameraövervakning, både såvitt avser förunder- sökningsverksamhet och underrättelseverksamhet (se 27 kap. 21 a § och 6 a § preventivlagen). Det som främst fram- hållits som skäl för en sådan möjlighet är att den tekniska utveck- lingen lett till att hemliga tvångsmedelsbeslut kan behöva fattas med mycket kort varsel och att domstolarnas öppettider inte fullt ut motsvarar behovet.31 Anledningen till att hemlig rumsavlyssning inte omfattas av bestämmelserna om interimistiska åklagarbeslut är enligt lagstiftaren att det, främst mot bakgrund av att åtgärden är det hem- liga tvångsmedel som typiskt sett leder till det största intrånget i enskildas personliga integritet, är påkallat med särskild försiktighet när det gäller det tvångsmedlet.32 För att balansera den risk för rättssäkerheten som det innebär att domstol inte fattar beslutet som leder till tvångsmedelsanvändning har regler införts som innebär att beslutet efter ett interimistiskt åklagarbeslut utan dröjsmål ska anmälas till rätten. Vidare gäller att rätten därefter skyndsamt ska pröva ärendet på samma vis som vid en ansökan. Om rätten vid denna prövning finner att det inte finns skäl för åtgärden, ska den upphäva beslutet. Om åtgärden redan har verkställts när rätten gör sin prövning gäller i stället att rätten ska pröva om det funnits skäl för den och, om rätten finner att sådana skäl saknats, att de inhämtade uppgifterna inte får användas i en brottsutredning till nackdel för den som har omfattats av åtgärden eller någon annan som uppgifterna avser. (Se 27 kap. 21 a § andra och tredje styckena och 6 a § preventivlagen). Lagstiftaren framhöll att det genom dessa åtgärder saknades skäl att 2013/14:237 s. 138 f. 2013/14:237 s. 142. Hemlig dataavläsning – en ny lag anta att en möjlighet för åklagare att fatta interimistiska beslut om hemliga tvångsmedel skulle få negativa konsekvenser för enskildas rättssäkerhet.33 Interimistiska beslut vid hemlig dataavläsning De rättssäkerhetsgarantier som uppställs i gällande regler om hem- liga tvångsmedel vid interimistisk åklagarprövning är tillräckliga även för att tillåta sådana beslut beträffande hemlig dataavläsning. Det bör därför införas motsvarande ordning som gäller enligt rättegångs- balken och preventivlagen beträffande interimistisk tillståndsgivning till hemlig dataavläsning. Eftersom det inte finns någon rätt för åklagare att meddela interimistiska beslut vid hemlig rumsavlyssning bör det inte heller finnas någon sådan möjlighet beträffande hemlig dataavläsning avseende rumsavlyssningsuppgifter. Inte heller enligt LSU finns en sådan rätt. Det torde hänga samman med att åklagaren inte är involverad i de ärendena. Vid hemlig dataavläsning i LSU- fallen bör det därför inte heller finnas en rätt för åklagaren att med- dela interimistiska beslut. När det gäller inhämtningslagsfallen bör det föreligga möjlighet till interimistiska åklagarbeslut. Det är nämligen enligt vår mening svårt att se några avgörande skäl mot en interimistisk beslutanderätt i de fall då uppgifterna verkligen behövs omgående (t.ex. då det finns konkreta uppgifter om en nära förestående terroristattack), bedöms proportionerliga och inte är möjliga att hämta in på annat sätt. Vårt förslag blir därför att samma sak ska gälla när det är fråga hemlig dataavläsning i inhämtningslagsfallen som i övriga fall då åklagaren ges möjlighet att fatta interimistiska beslut om tillstånd. 10.9.6Offentliga ombud, sammanträde och förfarandet Utredningens förslag: Vid alla ärenden i domstol om hemlig dataavläsning ska det hållas sammanträde där ett offentligt ombud och den som gjort ansökan närvarar. I övrigt gäller den ordning 2013/14:237 s. 141. Hemlig dataavläsning – en ny lag som gäller enligt beträffande offentliga ombud eller sammanträdet. På förfarandet enligt lagen i övrigt ska reglerna i rättegångs- balken om handläggning vid domstol av frågor om tvångsmedel i brottmål och om överklagande av beslut i sådana frågor tillämpas. Handläggningen ska ske skyndsamt. Offentliga ombud m.m. enligt nuvarande hemliga tvångsmedelsregler Offentliga ombud ska enligt nuvarande ordning bevaka enskildas integritetsintressen i ärenden hos domstol om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig kameraövervakning och hemlig rumsavlyssning. Det offentliga ombudet ska inte företräda någon särskild misstänkt eller någon annan särskild person utan enskildas intressen i allmänhet. Den som agerar som offentligt ombud har rätt att ta del av det som förekommer i ärendet, yttra sig i ärendet och överklaga rättens beslut. Bestämmelserna om offentliga ombud finns i 27 kap. 26–30 §§ och gäller genom hänvisningar även för tvångsmedelsanvändningen enligt preventivlagen och LSU. Reglerna om offentliga ombud kom till för att stärka enskildas skydd i sådana ärenden om hemliga tvångsmedel. I förarbetena angavs att genom det offentliga ombudet tillkommer en person som har till särskild uppgift att bevaka enskildas intressen och att lyfta fram omständigheter till skydd för enskildas integritet. Vidare anför- des att det med offentliga ombud skapas ett slags kontradiktorisk process som ger bättre förutsättningar för en allsidig belysning av saken. Därtill, fann regeringen, skapas en reell möjlighet att få ett beslut att tillåta användning av hemliga tvångsmedel prövat av högre rätt.34 Som framgår av uppräkningen av vid vilka ärenden om hemliga tvångsmedel offentliga ombud ska delta i innebär dagens ordning således att det inte föreskrivs något om offentligt ombud i samband med prövning av ansökningar om hemlig övervakning av elektronisk kommunikation. Frågan om det offentliga ombudets närvaro även i dessa ärenden har utretts men inte föranlett någon förändring. 2002/03:74 s. 22 f. Hemlig dataavläsning – en ny lag Utredningen om vissa hemliga tvångsmedel anförde att det som kom fram vid den utredningens kartläggning gav stöd för att ombuden får sin främsta betydelse vid vissa särskilt integritetskränkande tvångs- medel (hemlig rumsavlyssning, hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation och hemlig kameraövervakning). De skäl som anfördes för att inte ställa krav på offentligt ombud vid hemlig över- vakning av elektronisk kommunikation var dels att det integritets- intrång som tvångsmedlet medför typiskt sett är mindre än det från de övriga nämnda tvångsmedlen, dels att flera sådana frågor som de offentliga ombuden är särskilt ägnade att bevaka (t.ex. att ett beslut inte är förenligt med lag eller att rätten i fråga om hänsyn till ett motstående intresse har gjort en felaktig bedömning) mera sällan torde komma upp vid hemlig övervakning av elektronisk kommuni- kation. Därtill kom, enligt utredningen, att det finns ett värde i sig av att medverkan av offentliga ombud koncentreras till ärenden där behovet och funktionen av detta i praktiken visat sig vara starka eftersom det på så sätt undviks att ombudens roll vattnas ur eller att systemet uppfattas som ”ett spel för gallerierna”.35 Utredningen kom således till slutsatsen att de övriga rättssäkerhetsgarantierna som den hemliga tvångsmedelslagstiftningen innehåller var tillräckliga och tillfredställande från rättssäkerhets- och integritetssynpunkt samt att ett krav på medverkan av ett offentligt ombud således inte borde införas. Av naturliga skäl, eftersom den verkställande myndigheten själv fattar beslutet, finns inte heller krav på offentligt ombud när beslut om inhämtning enligt inhämtningslagen ska meddelas. Offentliga ombud i frågor om hemlig dataavläsning Av vad som framkommit i de utvärderingar som gjorts av systemet med offentliga ombud förefaller de regler som finns vara ända- målsenliga utifrån de syften som föranlett dem. De har dessutom bedömts leva upp till regeringsformens och krav på rättssäkerhetsgarantier vid hemliga tvångsmedel.36 Mot- svarande regler bör, mot bakgrund av de integritetsrisker och infor- 35SOU 2012:44 s. 672 f. 36Se t.ex. SOU 2012:44 s. 666. Hemlig dataavläsning – en ny lag mationssäkerhetsrisker som föreligger med hemlig dataavläsning oavsett vilken uppgiftstyp åtgärden avser, gälla för hemlig dataavläs- ning. Kravet på offentligt ombud i alla fall av hemlig dataavläsning innebär ett högre krav för den åtgärden avseende kommunikations- övervaknings- och lokaliseringsuppgifter än vad som gäller enligt de ”bakomliggande” tvångsmedlen hemlig övervakning av elektronisk kommunikation och inhämtning enligt inhämtningslagen. Det fram- står som helt befogat med hänsyn till de integritetsrisker vi konsta- terat i föregående kapitel. Det är tillräckligt med en hänvisning till bestäm- melser om offentliga ombud och sammanträde. Eftersom det emeller- tid inte alla gånger kommer att vara åklagaren som gör ansökan, se avsnitt 10.9.3, bör det dock i stället för vad som anges i 27 kap. 28 § anges i bestämmelsen i lagen om hemlig dataavläs- ning att de som ska närvara vid sammanträdet är det offentliga ombudet och den som gjort ansökan. Reglerna om sammanträde och offentligt ombud tar sikte på för- farandet. Det finns ytterligare delar av förfarandet som behöver regleras i den nya lagen eftersom dessa annars lämnas oreglerade. I preventivlagen har en hänvisning beträffande förfarandet gjorts till reglerna i om handläggning vid domstol av frågor om tvångsmedel i brottmål och om överklagande av beslut i sådana frågor. Till bestämmelsen har fogats undantaget att det anförda gäller om inte annat anges i den lagen. Den i preventivlagen valda lös- ningen framstår som ändamålsenlig även för lagen om hemlig data- avläsning. Det bör också särskilt föreskrivas ett skyndsamhetskrav i lagtexten. 10.9.7Omedelbar verkställighet och hävande Utredningens förslag: När ett beslut om tillstånd till hemlig dataavläsning fattats är det möjligt att verkställa . Om det inte längre finns skäl för åtgärden ska den som gjort ansökan eller rätten häva beslutet. Enligt 30 kap. 12 § gäller att beslut enligt vilket rätten utlåtit sig angående häktning eller åtgärd som avses i 25–28 kap. kan verkställas. Eftersom samtliga hemliga tvångsmedel Hemlig dataavläsning – en ny lag finns i 27 kap. omfattas de av bestämmelsen. I de övriga lagarna som reglerar hemliga tvångsmedel finns särskilda regler som anger att beslut om hemliga tvångsmedel går i omedelbar verkställighet. Det saknas skäl att låta något annat gälla för hemlig dataavläsning. Eftersom åtgärden inte kommer att omfattas av 30 kap. 12 § bör detta framgå direkt av lagen. Givetvis bör inte åtgärden fortsätta längre än vad som är absolut nödvändigt. I både och de lagar som reglerar hem- lig tvångsmedelsanvändning i underrättelseverksamhet finns bestäm- melser om att åklagaren eller rätten ska upphäva beslutet om det inte längre finns skäl för åtgärden, se t.ex. 27 kap. 23 § rätte- gångsbalken. Det finns enligt vår mening skäl att införa en mot- svarande och tydlig bestämmelse i lagen om hemlig dataavläsning. Mot bakgrund av att det dock finns ärenden då åklagaren inte är den som ansöker om tillståndet och därmed inte är involverad alls i ärendet (LSU-fallen, se avsnitt 10.9.3) bör dock ordalydelsen juste- ras något jämfört med vad som gäller enligt . 10.10 Genomförande av hemlig dataavläsning 10.10.1 Hur får hemlig dataavläsning verkställas Utredningens förslag: När tillstånd till hemlig dataavläsning har lämnats får de tekniska hjälpmedel som behövs för avläsning och upptagning användas. Den verkställande myndigheten får, om det är nödvändigt för att verkställighet ska kunna ske, bryta eller kringgå skydd och utnyttja sårbarheter för att bereda sig tillgång till informations- systemet samt använda tekniska hjälpmedel i informationssyste- met. Sådana åtgärder får endast vidtas sedan tillstånd till hemlig dataavläsning har lämnats. Nuvarande regler om verkställighet av hemliga tvångsmedel När det i nuvarande regler om hemliga tvångsmedel beskrivs hur åtgärderna får verkställas framgår detta delvis i de bestämmelser som definierar tvångsmedlen och delvis i särskilda bestämmelser som reglerar själva verkställigheten. För hemlig avlyssning och hemlig Hemlig dataavläsning – en ny lag övervakning av elektronisk kommunikation gäller enligt 27 kap. 25 § att de tekniska hjälpmedel som behövs för åtgärden får användas. Motsvarande uttryckssätt används i 9 § preventivlagen för de tvångsmedlen enligt den lagen. Det innebär att de myndig- heterna kan verkställa åtgärden själva, med den avlyssnings- eller övervakningsutrustning som de finner lämplig. Dessutom finns möjligheten att ta hjälp av den som bedriver verksamhet enligt lagen om elektronisk kommunikation enligt vad som föreskrivs i dels 27 kap. 25 § andra stycket , dels 6 kap. 19 § lagen om elektronisk kommunikation. Med tekniskt hjälpmedel avses både hårdvaror och programvara. För hemlig kameraövervakning och hemlig rumsavlyssning finns inte motsvarande bestämmelser beträffande verkställighet som finns för de nämnda åtgärderna. Verkställighetsmetoden för hemlig kameraövervakning kan i stället sägas vara reglerad direkt i den bestämmelse (27 kap. 20 a § ) som definierar åtgär- den. Där anges att åtgärden innebär att fjärrstyrda TV-kameror, andra optisk-elektroniska instrument eller därmed jämförbara utrustningar används för optisk personövervakning. Den teknik som anges i regleringen är således sådan som får användas vid verkställighet. På motsvarande vis framgår av 27 kap. 20 d § att hemlig rumsavlyssning sker med hjälp av ett tekniskt hjälpmedel som är avsett att återge ljud. Verkställighet av hemlig dataavläsning Vi har i avsnitt 8.4.1 beskrivit hur verkställighet av hemlig data- avläsning kan gå till och de olika faserna som kan sägas ingå i den. Så som vi föreslagit att hemlig dataavläsning ska definieras är det egentligen bara avläsningsfasen, dvs. då själva avläsningen eller upp- tagningen av uppgifter sker, som innebär verkställande av ett beslut om hemlig dataavläsning. Icke desto mindre är också intrångsfasen, dvs. beredandet av tillgång till det informationssystem som tillstån- det avser, av stor betydelse för en lyckad verkställighet. Viktig är även installationsfasen, dvs. installationen av hårdvaran eller pro- gramvaran när sådan ska användas för verkställighet. En verkställig- hetsregel bör mot bakgrund av det anförda sätta ramarna för vad Hemlig dataavläsning – en ny lag som ska vara tillåtet respektive inte tillåtet beträffande alla de tre nämnda faserna. I enlighet med direktivens krav bör verkställighetsregeln ut- formas teknikneutralt för att stå sig . bör, för att balansera de risker för tillämpningsglidningar som vi redovisat i föregående kapitel, viss specificering av vilken teknik som får använ- das ske. Att på samma gång utforma en regel både teknikneutralt och teknikspecifikt kan framstå som en paradox. Vår bedömning, såvitt avser själva avläsningsdelen, är emellertid att den bestämmelse som reglerar hur hemlig avlyssning och övervakning av elektronisk kommunikation får verkställas är utformad på ett neutralt vis som den verkar avgränsande. Dessutom rymmer den de tekniker som vi kan se framför oss för själva avläsningen . Det bör därför införas en regel som klargör att när tillstånd till hemlig dataavläsning har lämnats får de tekniska hjälpmedel som behövs för avläsningen eller upptagningen användas. Med tekniska hjälpmedel avses då både hårdvara och programvara. Dessa kan vara placerade i informationssystemet eller, när det är fråga om avläsning av upp- gifter i informationssystem som är ett användarkonto, helt enkelt utgöras av datorer hos den brottsbekämpande myndigheten från vilka själva avläsningen kan ske efter t.ex. inloggning på kontot. När det gäller åtgärder som inte är en del av själva verkställig- heten av avläsningen men som ändå är nödvändiga för att verkställig- het ska kunna ske bör alltså även dessa framgå av verkställighets- regeln. Det finns då anledning att utgå från de åtgärder som nämnts i avsnitt 8.4.1 eftersom uppgifterna där kommer från de tekniska experterna vid de brottsbekämpande myndigheterna med god insikt i vad som krävs för en lyckad verkställighet. Till att börja med bör det framgå att det ska vara möjligt för den brottsbekämpande myndig- heten att genom inloggning bereda sig tillgång till informations- system. Det bör således vara tillåtet för den brottsbekämpande myndigheten att använda sig av exempelvis den misstänktes inlogg- ningsuppgifter om man har kännedom om dessa. Även andra sätt att bereda sig tillgång till informationssystem bör omfattas. Som ett sammanfattande uttryck kan motsvarande lydelse som gäller för dataavlesing i användas, nämligen att den brottsbekämpande myndigheten får bryta eller kringgå systemskydd om det är nöd- vändigt för att kunna verkställa beslutet om hemlig dataavläsning. Vidare bör det framgå att det ska vara möjligt för den brotts- Hemlig dataavläsning – en ny lag bekämpande myndigheten att utnyttja sårbarheter på ett sådant sätt som förklarats i avsnitt 8.4.1, se särskilt under underrubrikerna Intrångsfasen och Installationsfasen. Även ett sådant utnyttjande bör endast få ske om det är nödvändigt för att kunna verkställa ett beslut om hemlig dataavläsning. Det bör slutligen också framgå att den brottsbekämpande myndigheten får använda tekniska hjälp- medel i det informationssystem som tillståndet avser. Det kan gälla t.ex. programvara eller funktioner som redan finns i informations- systemet, såsom GPS, kamera eller mikrofon för att kunna avläsa eller ta upp lokaliserings-, kameraövervaknings- eller rumsavlyss- ningsuppgifter, eller programvara som den brottsbekämpande myndigheten placerar i systemet för att hemlig dataavläsning ska kunna genomföras. Ett krav för att få vidta sådana åtgärder som nämnts bör, utöver att de ska vara nödvändiga, vara att tillstånd till hemlig data- avläsning har beslutats. När så skett får åtgärderna vidtas och utgör då således, givetvis, inte straffbara dataintrång. Mot bakgrund av de tämligen långtgående möjligheter som de brottsbekämpande myndigheterna ges genom den bestämmelse som här föreslås och de integritets- och informationssäkerhetsrisker som vi konstaterat i föregående kapitel redogör vi i avsnitt 10.10.2 och 10.10.3 för vissa inskränkningar som gäller i alla delar av verkställig- heten. Dessutom förtjänar det här att påminna om att de grund- läggande principerna om ändamål, behov och proportionalitet gäller även vid bedömningen av vilket tekniskt tillvägagångssätt som ska användas för att verkställa ett beslut om hemlig dataavläsning. Verkställighetstekniken ingår inte i domstolsprövningen I tidigare avsnitt har vi redogjort för bl.a. vad domstolen ska pröva inför tillstånd till hemlig dataavläsning. Själva teknikfrågan, dvs. hur hemlig dataavläsning ska genomföras i det enskilda fallet, omfattas dock inte av domstolens prövning utan lämnas till den brotts- bekämpande myndigheten att avgöra. Vår bedömning är nämligen att det är lämpligast om den verkställande myndigheten själv avgör vilken teknik som passar bäst i det enskilda fallet. Denna ordning gäller för övriga hemliga tvångsmedel. Hemlig dataavläsning – en ny lag Utredningen har tillskrivits av Dataskydd.net37 och fri- och rättigheter, DFRI38. I skrivelsen framförs bl.a. följande krav. Ingen åtgärd ska vidtas utan föregående prövning i en oberoende instans. Den oberoende instansen ska få tillräckligt med information för att göra en självständig bedömning av nödvändigheten och propor- tionaliteten i åtgärden. Informationen ska innefatta en redovisning av hur myndigheterna tekniskt kommer att genomföra och avsluta husrann- sakan. (Utredningens kursivering) Skälet bakom kravet är enligt föreningarna att det utan en prövning av tekniken som ska användas inte är möjligt att göra en fullständig nödvändighets- och proportionalitetsbedömning i det enskilda fallet.