sou · H5B392 · 2017-11-28 00:00:00 — Bland de som inte ville byta juridiskt kön uppgav hälften att det var för att det kön de ville ha inte fanns tillgängligt. I Transgender Europes rapport but Under Served. Trans Health Care in , , , and : Trans Health Survey (2017a) konstateras att den generella processen för juridiskt könsbyte i behöver bli enklare samt att den be- höver separeras från medicinska bedömningar. behöver också erkänna minderårigas könsidentitet och tillåta juridiskt könsbyte för personer . En annan fråga gäller att det är omöjligt för ickebinära att få sin könsidentitet erkänd juridiskt. rekommenderas att dels sluta använda könskodade person- nummer samt att införa ett tredje juridiskt kön eller avskaffa de juridiska könen (TGEU 2017a). rekommenderade4 kommissionär för mänskliga rättigheter staterna att göra det möjligt för personer med intersexvariation att få juridiskt erkännande för den självdefinierade könsidentiteten, att göra det enkelt att ändra juridiskt kön i officiella dokument och att göra det möjligt att inte tvingas välja mellan endast manlig eller kvinnlig könsmarkör i identitetshandlingar. Staterna uppmandes också att generellt beakta proportionaliteten vad gäller krav på att ange kön i officiella dokument. PACE () har antagit två resolutioner där medlemsstaterna uppmanas skapa ett mer inklude- rande juridiskt kön. Den första, Discrimination against transgender people in Europe5antogs 2015 och innehöll en rekommendation till medlemsstaterna att överväga att införa ett tredje alternativ för juri- diskt kön för de som önskar. antog PACE en resolution6 om mänskliga rättig- heter och personer med intersexvariation. I resolutionen uppmanas staterna att göra registrering av kön valfritt för alla, och att erbjuda flera olika alternativ till registrerat juridiskt kön. 5.3Utsatthet för kränkning och diskriminering 5.3.1Utsatthet för kränkningar och trakasserier Över hälften av respondenterna i (2015a) enkätundersökning angav att de hade blivit utsatta för kränkande behandling eller bemötande minst en gång under de senaste tre måna- derna. Andelen är nästan större jämfört med befolkning- en i allmänhet. Det är framför allt yngre personer som blivit utsatta. Att ha blivit utsatt på grund av sitt könsuttryck var den vanligaste anledningen (), följt av kön (), sexuell identitet () och utseende (). Det var vanligast att ha blivit utsatt av: 4Human rights and intersex people. Issue paper published by missioner for Human Rights, 2015 5Discrimination against transgender people in Europe. Resolution (2015) 6Promoting the human rights of and eliminating discrimination against intersex people. Reso- lution (2017) •en okänd person (), •en nära anhörig (), •en person på internet (), •en vän eller bekant (), •en arbetskamrat () samt •personal inom sjukvården (). Nationella ungdomsenkäten visar liknande resultat. Totalt 41 pro- cent av unga transpersoner och unga med osäker könsidentitet har upplevt att de, , eller flera gång- er blivit orättvist behandlade på ett sätt som gjort att de känt sig kränkta. Motsvarande andel bland unga cispersoner är (MUCF: ungdomsenkäten och 2015). Det är inte bara vanligt att transpersoner utsätts för kränkningar eller trakasserier, det är även vanligt att en och samma individ utsätts . Det visar undersökningen som för grund- läggande rättigheter (FRA) genomförde . Av de som utsatts för trakasserier hade en femtedel blivit utsatta vid tio eller fler tillfällen. Totalt hade utsatts . De vanligaste typerna av incidenter var: •att bli kallad för något nedsättande (), •att bli förödmjukad genom att något skämtat om en () och •att utsättas för andra verbala kränkningar eller förolämpningar (). Totalt hade utsatts för aggressiva gester, till exempel att någon pekat på dem. hade upplevt mobbning och att de blivit ignorerade/isolerade. Totalt upp- levde att de blivit utsatta på grund av att gärningspersonen betrak- tat dem som hbt-person. Det var något vanligare att bli utsatt av flera gärningspersoner än en ensam gärningsperson. Nästan hälften hade blivit utsatta av en främmande person och en femtedel uppgav att de blivit utsatta av en tonåring eller en grupp av tonåringar. hade blivit utsatta av en kollega och drygt var tionde av någon på skolan eller på . satta i hemmet eller av en familjemedlem. Det var vanligare att för- övaren var man (), men jämfört med våldsbrott så är kvin- nor här relativt vanligt förekommande som förövare (). Totalt hade blivit utsatta av könsblandade grupper och kände inte till vilket kön förövaren hade. De vanligaste platserna att bli utsatt på var: •offentlig plats (), •arbetsplatsen (), •kafé/restaurang/pub/nattklubb () och •i lokaltrafiken (). hade blivit utsatta på internet och hade blivit utsatta i skolan. hade polisanmält in- cidenten. De vanligaste anledningarna till att inte polisanmäla var: •att incidenten inte var tillräckligt allvarlig (), •att man inte trodde att polisen skulle göra något () och •att man inte trodde att polisen kunde göra något (). Totalt trodde att de inte skulle bli trodda av polisen och nästan lika många var rädda för att få ett homo- eller transfobiskt bemötande från polisen (for Fundamental Rights 2012, hämtad ). Upplevelser av diskriminering beskrivs i detta betänkande på flera olika ställen. Till exempel under olika rubriker i detta kapitel som 5.4 om utsatthet i det offentliga rummet, men även i kapitlen om bemötande inom den allmänna hälso- och sjukvården, transpersoners situation på arbetsmarknaden och transpersoners fritid. I den undersökning som för grundläggande rättig- heter genomförde 2012 framgår även att av alla svarande hbt-personer i anser att diskrimineringen mot transpersoner är mycket eller ganska utbredd. Här är det ingen skillnad mellan trans- personer och homo- och bisexuella personer. Däremot anser homo- och bisexuella kvinnor detta i högre utsträckning än homo- och bi- sexuella män (for Fundamental Rights 2012, hämtad ). Tabell 5.2 , har du känt dig diskriminerad därför att du är hbt-person … Andelar redovisade i procent när du sökt arbete? när du letat efter ett hus eller en lägenhet att hyra eller köpa? personal inom socialtjänst? av personal på skola eller högskola? på kafé, restaurang, bar eller nattklubb? i en butik? hos en bank eller ett försäkringsbolag? på en idrotts- eller träningsanläggning? när du visat identitetshandling där kön framgår? Källa: for Fundamental Rights. LGBT Survey 2012. I samma undersökning ställs frågor om upplevelser av diskriminering i olika situationer. Som framgår av tabellen ovan så upplever trans- personer på de flesta områden diskriminering i större utsträckning än homo- och bisexuella personer gör. Det förefaller även vara van- ligare att transpersoner inte vet om de blivit diskriminerade eller inte. 5.4Utsatthet i det offentliga rummet Folk på tåget har frågat om jag är ”tjej eller bög” (berättelse 1, trans- kille ). Vardagliga transfobin finns kvar i mitt liv såklart. Blickarna på gatan. Inte så mycket våld, men ibland (berättelse 88). De gånger jag rör mig i offentligheten (händelser som blir allt färre på grund av social fobi) blir jag utstirrad. Ens en liten visit till mataffären blir en strid mellan mig och de förvirrade, ibland äcklade blickarna. Jag har blivit stoppad på stan, för att bli synad och undersökt uppifrån och ner av någon som bestämt ville veta vilket kön jag tillhörde. Jag har hört allt från vrålade glåpord till ilskna viskningar runt omkring mig. Hur är det tänkt att jag ska känna mig bekväm med och ”leva i enlighet med mitt upplevda kön” när absolut ingen i min omgivning verkar vilja hjälpa mig med detta? Jag har bytt namn. Försökt bli bättre på smink. Jag gör verkligen allt jag kan. Men problemet är: Huruvida man passerar eller ej är inget spektrum, eller en skala. Det är ett binärt system. Antingen gör du det, eller så gör du det inte. Att människor tolkar dig som en feminin man är ett resul- tat av att inte passera, men att människor stirrar på dig i förvirring av vilket kön du tillhör är inte att passera heller. När folk verbalt eller hand- gripligen vill kontrollera vilket kön du tillhör, då passerar du inte. Jag vet att jag inte gör det. Och det gör ont (berättelse 119, transkvinna). Samtliga ovanstående citat kommer från berättelser som har lämnats på utredningens webbplats. De beskriver olika transpersoners upp- levelser av att befinna sig i en utsatt position i det offentliga rummet. Det är betydligt vanligare att transpersoner blir utsatta för trakas- serier än befolkningen i allmänhet. För många får det konsekvensen att de drar sig för att gå ut ensamma. Nästan hälften av responden- terna i enkät angav att de ofta eller alltid av- står från att gå ut ensamma av rädsla att bli överfallna, rånade eller ofredade på något sätt, jämfört med cirka en femtedel av befolk- ningen i allmänhet. Otrygghet är vanligare i de yngre åldersgrup- perna (15 till ) (2015a). Andelen som känner sig trygg på buss, tåg, tunnelbana eller liknande är lägre bland unga transpersoner och personer med osäker könsidentitet (86 pro- cent) än bland unga cispersoner () (MUCF: Ungdoms- enkäten och 2015). Det förekommer att transpersoner upplevt att stämningen mot personer med normbrytande identiteter blir hätsk samt att risken för att bli utsatt för våldsbrott ökar när de åker kollektivtrafik sent på kvällar eller nätter och att de därför låter bli att vara ute sent (Rainbows 2017). En person berättar för utredningen: klev jag på bussen hem efter att ha varit på… före- ställning i Kulturens Hus i . Jag hann bara sätta mig i bussens främre del så hörde jag från dess bakre del en hög och tydlig mans- stämma säga: ”Jag hatar transor”. Dålig stämning blev det. Men jag orkade inte säga något. Ingen annan passagerare sa något. Inte heller buss- chauffören. Inget mer hördes där bakifrån, jag klev av. Gjorde en polisanmälan. Blev en pinne i hatbrottsstatistiken. ytterligare en nedlagd förundersökning. Jag fortsätter att undra hur länge människor i helt opåkallat ska behöva få veta att de är hatade på lokalbussen och andra ställen. Utan att något alls egentligen händer (berättelse 118). I det egna bostadsområdet Andelen som känner sig trygg i sitt bostadsområde är lägre bland unga transpersoner och personer med osäker könsidentitet () än bland unga cispersoner () (MUCF: och 2015). På kafé och restaurang I enkätundersökningen som för grundläggande rättigheter genomförde 2012 angav att av de svarande transperson- erna i att de personligen upplevt att de blivit diskriminerade på kafé, restaurang, bar eller nattklubb på grund av att de är trans- personer . Motsvarande siffra för homo- och bisexuella kvinnor och män var (for Fundamental Rights 2012, hämtad ). I butiken och på frisersalongen Ett annat exempel på problem som transpersoner kan stöta på i sam- hället är att de anses vara på fel avdelning när de handlar kläder och blir tillrättavisade av personalen utifrån deras uppfattning om per- sonens könstillhörighet. I citatet nedan beskriver en person att den helt blivit nekad att handla kläder från herravdelning: Jag har varit med om att jag inte fått köpa de kläder jag ville för att jag tagit dem från herravdelningen. Jag vet att det inte händer så ofta… Men det är väldigt frustrerande att tänka tillbaka på det (berättelse 61, ickebinär). En transperson har blivit nekad att klippa håret på en ”herrsalong”. Den personen valde att göra en anmälan till DO (ANM 2012/1338)7. I anmälan, som gjordes 2012, skriver personen: Jag gick till en frisersalong för att klippa mig. Det var en herrsalong, men jag tänkte att det inte skulle vara ett problem då jag har kort hår och en så kallad ”herrfrisyr”. Jag ser dessutom inte mig själv som tjej, utan som transperson och har ett maskulint könsuttryck. Jag gick in på salongen och undrade om de hade någon ledig tid., men de vägrade klippa mig med motiveringen ”vi klipper inte tjejer”. Jag frågade varför men de fortsatte vägra mig. Jag kände att jag blev diskriminerad på grund av den kropp jag har. Andra beskriver att de blivit kränkta när de besökt livsmedels- affärer. En transkvinna berättar: På Ica slutade de i kassan hälsa på mig när jag började klä mig mer femi- nint. Jag har överhört personalen prata nedsättande om mig och de skrattar åt mig när jag kommer in i butiken (berättelse 74). En 14-årig transkille berättar om sina upplevelser av att bli könad av butiksbiträden: Även i de flesta butiker brukar det vara ”hejdå tjejer ha en så bra dag” när jag går dit med mina vänner som många också är transkillar. Detta är självklart väldigt skadande och onödigt att känna att man behöver sätta kön på folk som man inte ens känner (berättelse 99). En transperson har blivit nekad att köpa cigaretter i en kiosk. Per- sonen blev ombedd att lämna butiken med motiveringen ”sådana som du är inte välkomna” (ANM 2016/13578). I för grundläggande rättigheters undersökning framkommer även att det är vanligare att transpersoner i upplever sig diskriminerade på grund av att de är transpersoner vid butiksbesök än att homo- och bisexuella kvinnor och män gör det. Totalt av transper- sonerna har upplevt det. Bland homo- och bisexuella kvinnor och män är det i genomsnitt som upplevt det (for Fundamental Rights 2012, hämtad ). 7DO avslutade ärendet . Skäl för beslut: Efter att ha gått igenom uppgifterna i din anmälan har DO beslutat att inte starta en utredning, utan vi avslutar ditt ärende. Vi har inte tagit ställning till om du har blivit diskriminerad. 8Den sista noteringen i ärendets handlingslista är från 2016-08-18, där det står att uppgift- erna behandlats i beredningen. En ickebinär person beskriver i en anmälan till DO (ANM 2012/707)9 att den upplevt sig diskriminerad då den försökt gå på teater: Jag och en vän skulle på en teaterföreställning på /teater/ i /svensk stad/ . Vi hade hört att biljetterna var slut, men vi gick dit ändå för att se om det skulle finnas några platser över när föreställ- ningen väl började. När min vän kom dit ställde hon oss i en kö som fanns för personer utan biljett, men när de med biljett väl hade gått in i salongen gällde tydligen inte denna. Istället pekade personalen ut två av oss fem som stod och väntade och sa att de fick gå in eftersom det var färre män i publiken. Publiken var alltså indelad i grupperna kvinnor och män. Eftersom jag inte definierar mig som varken kvinna eller man kände jag mig illa till mods av personalens definiering av mig som kvinna och att det tydligen även var hennes definiering av publiken som gällde. Jag ifrågasatte detta, men jag fick inte uppfattningen av att hon förstod vad jag menade. Istället bemötte hon mig på ett väldigt arrogant sätt. När jag , för att försöka få henne att förstå, ställde frågan om jag fick gå in om jag identifierade mig som man [---] verkade det gå upp för henne hur hennes bemötande av mig kunde uppfattas som kränkande. Jag sa att jag inte kände för det längre, varpå hon svarade med ett kort ”jaha” och gick iväg. Det jag i huvudsak vill anmäla /teater/ för är att vi inte blev insläppta på grund av det kön som personalen ansåg att vi tillhörde (kvinna). Jag skulle dock också vilja anmäla dem för deras indelning av publiken, vilket ex- kluderade mig som har en transidentitet. 5.4.1Utsatthet vid besök på könsuppdelade toaletter Könsuppdelade miljöer som till exempel omklädningsrum och toa- letter skapar otrygghet för många transpersoner, men också i arbetslivet. Frågan om omklädningsrum behandlas i kapitel 9 om transpersoners fritid samt i kapitel 10 om transpersoner i arbets- livet. Problematiken med fysiska miljöer som är uppdelade efter kön finns beskriven bland annat i unga hbtq-personer – fritid , men har också framförts av många transpersoner som varit i kontakt med utredningen. En 28-årig transkille har lämnat följande berättelse på utredningens hemsida: 9 DO avslutade ärendet . Skäl för beslut: Efter att ha gått igenom uppgifterna i din anmälan har DO beslutat att inte starta en utredning, utan vi avslutar ditt ärende. Vi har inte tagit ställning till om du har blivit diskriminerad. Könade, offentliga toaletter är alltid ett helvete och jag försöker alltid att undvika dem så gott det går. Jag har flertalet gånger blivit hotad, utsatt för våld eller ifrågasatt och trakasserad på toaletter. Oavsett vilken (toalett) jag använder kommer det bli problem (berättelse 33). En transperson, som studerar vid en högskola, beskriver sin vardag: På fakulteten i stort, alltså att bara röra sig i lokalerna, är för mig per- sonligen ganska otryggt. Det är en stor brist på könsneutrala toaletter, exempelvis, och jag ”passerar” inte tillräckligt bra för att vilja ta risken att gå in på herrarnas (berättelse 31). En 26-åring som beskriver sig som en androgyn person som oftast blir läst som kille, berättar om den inre konflikt som uppstår när den tvingas välja toalett utifrån kön: Eftersom jag ser ganska androgyn ut så blir jag ibland tveksam om jag ska välja dam- eller herrtoaletten om det inte finns ett neutralt alter- nativ. Jag väljer inte alltid samma, utan tar det alternativ som känns bäst för stunden. Allmänna toaletter är dock de ställen där jag känner mig som minst trygg i det allmänna rummet. Även om jag inte stött på något problem än så är jag medveten om att allmänna toaletter är det ställe där jag med störst sannolikhet kan råka ut för obekväma frågor (berät- else 86). Ett annat exempel som utredningen tagit del av är en anmälan till DO om diskriminering vid besök på offentlig toalett från 201310. Det gäller en person som har upplevt att den blivit missgynnad genom att den har blivit förhindrad att gå på den toalett- avdelning som klienten själv har valt. Anledningen till att personen har nekats tillträde till damtoaletterna är att toalettvärden, utifrån sin egen uppfattning om personens könstillhörighet, ansett att hen i stället bör gå på herravdelningen. Även efter att personen förklarat för värden att hen inte är en man, har värden vidhållit sin uppfatt- ning och vägrat personen tillträde till den toalett som den valt. Toa- lettvärden har uppträtt aggressivt och vid båda tillfällena spärrat per- sonens väg rent fysiskt, samt hållit fast den hårt i armen. Personen beskriver själv toalettvärdens agerande: 10 avslutade ärendet . Skäl för beslutet är att an- ombud önskar dra tillbaka anmälan. Han sa bland annat ”aldrig” när jag försökte öppna en av de lediga toa- letterna, som han höll fast min hand. Intressant nog så var det ingen som reagerade på att jag var där, men när han kom dit så la sig folk i och tyckte att han hade rätt. Trots att jag förklarade att jag inte definierade mig som han eller kvinna, utan hen så vägrade han förstå (ANM 2013/129). I en berättelse som kommit in via utredningens hemsida påpekas också problem med könsuppdelade toaletter kopplat till Real Life Experience11: Jag skulle också vilja säga något kort om Real Life Experience – att exempelvis be en transman använda killtoaletten eller att be en trans- person använda omklädningsrummet som stämmer överens med deras kön är ibland orimligt. Jag KAN INTE kissa på killtoaletten om det bara finns en pissoar och ingen toalett. En transperson som inte har fått hormonbehandling eller kirurgiska ingrepp kommer inte alltid accep- teras i omklädningsrum och toaletter som stämmer överens med deras kön (berättelse 50). En 30-årig transkvinna berättar också att hon planerar sina vätske- intag för att helt slippa besöka toaletten i vissa sammanhang, något som måste betraktas som oerhört begränsande för individen och som drabbar henne inte bara utan även under hennes yrkes- utövning: Om jag går på till exempel bio så går jag alltid på visningar vid 17:30, jag dricker endast morgonkaffe den dagen så jag inte kommer behöva använda toaletten på biografen eftersom både andra besökare och per- sonal inte tycker jag ska använda damernas. jobbar jag på en mässa, där kan jag inte heller gå på toaletten. jobbar jag med att bygga utställar-monter så det är väldigt fysiskt krävande. Även de dagarna dricker jag inte så jag ska slippa gå på toa- letten, både personal och andra utställare har försökt hindra mig från att gå på toaletten och det är lättare att bara skippa det helt (Berättelse 74, transkvinna ). 11 Efter att en person får diagnosen transsexualism får den i allmänhet leva en period i enlig- het med sitt rätta kön (sin könsidentitet). Det kallas ibland för Real Life Experience eller Real Life Test. Införandet av könsneutrala toaletter Vem som har tillträde till offentliga toaletter har historiskt och globalt sett varit en omstridd fråga. I modern tid i västvärlden var de första offentliga toaletterna pissoarer för män. Det föranledde att kvinnor krävde att få egna toaletter (Townsend 2016, hämtad ). Likaså har funktionshinderrörelsen drivit frågan om tillgängliga toa- letter för rullstolsburna personer. I regleras det sistnämnda i (2010:900) 8 kap. 1 § där det står att en bygg- nad ska vara tillgänglig och användbar för personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga. I södra fanns det offentliga toaletter som var uppdelade utifrån hudfärg där svarta och vita tvingades använda olika toaletter . Frågan om transpersoners möjlighet att använda den toalett som överensstämmer med deras könsidentitet har varit vida omdiskuterad i . Delstaten blev 2016 den första delstaten att införa lagstiftning som kräver att personer besöker den toalett som överensstämmer med det kön som står re- gistrerat på en persons födelseattest. Detta medförde en omedelbar reaktion hos allt från politiker, till idrottsrörelsen, till näringsliv och kändisar. Till exempel ställde företaget in sina planer på att öppna en avdelning i delstaten, något som skulle ha skapat 400 arbetstillfällen. Artisten ställde in en spelning i del- staten (Townsend 2016, hämtad ). I finns det också exempel på städer som fattat beslut om att samtliga offentliga toaletter som består av enskilda toalettbås ska göras könsneutrala genom att skyltarna byts ut mot könsneutrala toalettskyltar. New lagstiftade om det . Även och D.C. har liknande lagstiftning (2016, hämtad ). På beslöt regeringen att införa könsneutrala toaletter på alla ministerier (2016, häm- tad ). I ett pressmeddelande motiverade den maltesiska regeringen sitt beslut på följande sätt: Könsneutrala toaletter garanterar den personliga integriteten och elimi- nerar obehag för transpersoner, som ofta hamnar i obekväma situationer när de försöker besöka könsuppdelade toaletter. Syftet med könsneu- trala toaletter är att säkerställa en icke-dömande eller inkluderande miljö för alla. Könsuppdelade toaletter kommer att finnas kvar inom , men minst en tredjedel av samtliga toaletter kommer att vara könsneu- trala. För att vara tillgängliga för alla kommer könsneutrala toaletter att fördelas lika mellan byggnader och deras respektive våningar. Alla könsneutrala toaletter kommer att ha neutral skyltning på samma sätt som den som bifogas i detta pressmeddelande. (utredningens översätt- ning12) Skylt från regeringsbyggnader beskrivs i texten ovan). Ett positivt exempel från är kommun. Kommunfull- mäktige i beslutade att en handlingsplan upprättas gällande successivt införande av könsneutrala toaletter och enskilda omklädningsrum i kommunala verksamheter, skolor och fritidsan- läggningar. fick i uppdrag att leda och samordna arbetet. I uppdraget ingick att säkerställa att tillräckliga resurser finns med i kommande budgetplanering och arbetet ska ske i nära dialog och samverkan med organisationer och berörda förvalt- ningar. antog stadsbyggnadsnämnden en handlingsplan för könsneutrala toaletter och enskilda omklädnings- rum (kommun 2016). Den består av följande punkter: 12 Texten i orginal: Gender neutral toilets ensure privacy and eliminate discomfort for trans and gender variant persons, who often find themselves in uncomfortable situations when trying to access gender segregated toilets. The aim of these toilets is to ensure a non-judgmental or exclusive environment for all.