sou · H5B35d2 · 2017-02-01 00:00:00 — Dock har jag efter noga övervägande valt att inte lägga förslag kring en förlängd tidsfrist för utsända av annan än statlig arbetsgivare och deras medföljande mot bakgrund av att det blir ett otydligt och delvis skevt skydd för social trygghet för denna grupp utsända då de som regel endast har tillgång till subventionerad hälso- och sjukvård i under ett års utlandsvistelse. Personer som antas tillbringa sin dygnsvila utomlands under avregisteras som regel från folkbokföringen, vilket medför att de inte har tillgång till svensk hälso- och sjukvård (till patientavgift). Vidare skulle en förlängd tidsfrist (till ) för utsända till även medföra att denna grupp skulle kunna folkbokföras i , vilket återigen skulle med- föra ett otydlig och skevt skydd för social trygghet för denna grupp eftersom de därmed skulle ha tillgång till subventionerad hälso- och 106LO- rapport (2013). Facket och EU: Gäst i verkligheten - om utstationerad arbetskraft i praktiken. 107Calmfors, L. (2008). Globalisering – hot eller räddning för jobben. Underlagsrapport nr 25 till . Arbete som villkor för att omfattas av svensk socialförsäkring sjukvård i , men inte omfattas av socialförsäkringssystemet. Det är inte heller syftet med utsändningsreglerna att den utsände ska omfattas av det mottagande landets sociala trygghetssystem. Ett sådant förslag skulle därför bland annat kräva ändringar i FOL eller HSL, vilket jag bedömer inte är önskvärt. Sammantaget har jag bedömt att det utifrån ovan inte är kompa- tibelt med de regelverk som finns i att föreslå en för- längd utsändningstid för arbetstagare till och från i SFB. 18.6.3Möjlighet att fortsatt vara försäkrad i som längst vid utsändning Förslag: ska kunna medge att arbete utomlands som utsänd ska anses som arbete i i som längst . Skälen för förslaget: Den svenska ekonomin är djupt integrerad i världsekonomin. Många svenska företag verkar på den globala mark- naden. För dessa företag är det viktigt att personal som är utsända har en adekvat social trygghet. Som nämnts ovan, har jag övervägt en generell möjlighet, oavsett situation, till förlängning för utsändning av annan än statlig arbets- givare men valt att inte lägga ett sådant förslag. För svenska företag kan det dock finnas vissa situationer i vilka det är angeläget att kunna ha nyckelpersonal utsänd för . Jag anser att det därför finns skäl att införa en möjlighet att efter en prövning om skäl före- ligger medge att arbete utomlands som utsänd ska ses som arbete i i som längst . Genom förslaget förbättras möjligheterna för svenska företag att verka och konkurrera på en internationell marknad. Möjligheten till förlängt socialförsäkringsskydd bör be- gränsas så att det som längst kan uppgå till . För att kunna stå kvar i folkbokföringen är det lämpligt med prövning i taget. En delvis likartad dispensregel finns även i förordning 883/2004. I förordningen finns möjlighet för medlemsstaterna att ge dispens för förlängd tid för utsändning.108 Dispensregeln kan användas för längre utsändningar, där man redan från början vet att en persons utsänd- ning kommer att vara än . 108 Artikel 16 i förordning 883/2004. Arbete som villkor för att omfattas av svensk socialförsäkring ingås mellan staternas behöriga institutioner om den som ska sändas ut ska fortsätta att omfattas av lagstiftningen i den stat som sänder ut honom eller henne. Många medlemsstater accepterar sådana överens- kommelser . Den föreslagna ändringen i SFB ger en möjlighet att förlänga tiden för vissa situationer i de fall utsändningstiden antas överstiga . Det kan, enligt min mening, bidra till att underlätta rörligheten över gränserna mellan och tredje land. Det kan även vara befogat att kunna utsträcka det svenska socialförsäkringsskyddet för den som är utsänd till ett land som inte har ett omfattande socialförsäkrings- system. Jag bedömer dock att möjligheten till förlängning bör be- gränsas och det bedöms som rimligt att ha en möjlighet att för- länga tiden i som längst om skäl föreligger. De situationer som avses är till exempel att arbetet eller arbetsförhållandena har för- ändrats och att det arbete som den utsände påbörjat inte kunnat slutföras inom den ursprungliga utsändningstiden. Detta gäller särskilt om personen i fråga är en nyckelperson för arbets- givaren. Andra skäl kan också vara att den utsände har sådan spets- kompetens som behövs i det andra landet och att han eller hon inte kan ersättas av en lokalanställd. Förslag: En person ska vara försäkrad enligt SFB för utsändning från för att kunna fortsätta att vara för- säkrad . Skälen för förslaget: I förordning 883/2004 anges som ett krav för utsändning att personen fortsatt omfattas av lagstiftningen i med- lemsstaten. Enligt Europeiska kommissionen torde det innebära ett krav på att en person omfattas av socialförsäkringssystemet i det land där arbetsgivaren är etablerad. Administrativa kommissionen har ansett att en period på minst en månad kan anses uppfylla det kravet. Kravet uppfylls även genom anställning hos en arbetsgivare i den ut- sändande staten. Det är dock inte nödvändigt att en person (en månad) arbetar för den arbetsgivaren för vilken Arbete som villkor för att omfattas av svensk socialförsäkring Villkoret är därför också uppfyllt för en person som är försäkrad på grund av bosättning.109 Utsändningsregeln i kräver inte att en arbetstagare är för- säkrad vid utsändningstillfället. Det finns inte heller ett sådant explicit krav i SFB, men eftersom en arbetstagare omfattas av den arbets- baserade socialförsäkringen från första anställningsdagen borde det dock i praktiken innebära att arbetstagare i merparten av utsänd- ningarna redan är försäkrade enligt svensk socialförsäkring. Den första anställningsdagen sammanfaller som regel med det faktiska arbetets första dag. I en icke gränsöverskridande situation medför detta generellt inte några svårigheter, men i gränsöverskridande situa- tion när en arbetstagare i utlandet har anställts för att sändas ut från , är det inte lika självklart när första anställningsdagen är eller när kravet på verklig anknytning till den svenska arbetsmarknaden är uppfyllt för att omfattas av svensk socialförsäkring (om dessa krav inte uppfylls kan det inte vara fråga om utsändning från ).110 Som tidigare konstaterats finns inga förtydliganden eller kriterier för när en verklig anknytning till den svenska arbetsmarknaden ska anses föreligga. Även om det finns ett behov av att förtydliga när en person i dessa fall ska omfattas av den svenska socialförsäkringen bedömer jag att det endast gäller ett fåtal fall när företag anställer personer som är i tredje land för att sändas ut till något annat land. Det bör här noteras att utsändningsreglerna inte rör lokalanställda i utlandet eller personer som direktanställs utomlands av utländska dotter- bolag till svenska företag. Jag föreslår även att det ska finnas en rätt att begära ett intyg som anger att en person är försäkrad enligt SFB. Detta beslut kan exempelvis användas i samband med utsändning från till länder utanför EU/EES och till länder som inte har ingått ett avtal om social trygghet med (se närmare kapitel 17). 109Europeiska kommissionen (2013). Praktisk vägledning om den lagstiftning som gäller i EU, EES och , s. 12. 1998/99:119 s. 114. Arbete som villkor för att omfattas av svensk socialförsäkring 18.6.5Utsändning av egenföretagare från Förslag: Det ska göras ett förtydligande i 6 kap. 2 § andra stycket SFB för fysiska personer som bedriver näringsverksamhet med fast driftsställe i . Förtydligandet innebär att det uttryck- ligen anges att verksamhet som utförs utomlands ska anses be- driven här i landet, om verksamheten hänför sig till driftsstället. Detta bedömer jag motsvarar vad som gäller . Bedömning: En särskild reglering för utsändning av egenföre- tagare från ska inte införas i SFB även om det råder viss osäkerhet kring regelverket vad gäller utsända egen- företagare. Skälen för förslaget och bedömningen: finns ingen särskild utsändningsregel för egenföretagare i SFB. För de egenföretagare som har fast driftsställe i finns dock möjligheten att omfattas av socialförsäkringsskyddet, om verksamheten som bedrivs utomlands hänför sig till ett fast driftsställe i . Denna bestämmelse om- fattar dock inte alla de personer som bedriver verksamhet som egen- företagare då egenföretagare kan ha fast driftsställe i flera länder. Anledningen till att inte införa några särskilda regler togs upp i förarbetena där det fördes resonemang om att arbete som egen- företagare utför utomlands är jämställt med arbete i i de fall inkomsten är hänförlig till den verksamhet som bedrivs i . Egenföretagarnas socialförsäkringsskydd knyts till att deras verksam- het bedrivs i genom fast driftställe. I och med att inkomsten som intjänats utomlands hänförs till det fasta driftstället i blir inkomsten skattepliktig och egenavgifter kan då debiteras på utlands- inkomsten i Sverige.111 Det råder dock viss osäkerhet om vad som gäller för de svenska egenföretagare som arbetar utomlands och när det gäller frågan om och i vilken utstäckning som arbetet faller in under bestämmelsen i 6 kap. 2 § andra stycket SFB. Jag anser därför att det ska göras ett förtydligande av bestämmelsen. Vidare har i en promemoria 2012 föreslagit att en särskild utsändningsregel för egenföretagare skulle införas. 1998/99:119 s. 105. Arbete som villkor för att omfattas av svensk socialförsäkring genomfördes dock inte eftersom vissa remissinstanser menade att förslaget inte innehöll någon tidsgräns och att det skulle kunna med- föra att fler skulle omfattas av svensk socialförsäkring.112 Jag har övervägt att införa en särskild utsändningsregel i SFB för egenföretagare från för att bland annat uppnå konformitet mellan reglerna i förordning 883/2004 och SFB gällande möjlighet till utsändning för egenföretagare. Förordning 883/2004 innehåller, till skillnad från SFB, särskilda regler om utsändning av egenföretagare. Det kan finnas behov av att vidareutveckla regelverket för denna grupp. Om en egenföretagare har en tydlig lagstadgad möjlighet att kvarstå i det svenska socialförsäkringssystemet under utsändnings- tiden kan det antas att denne är mer benägen att erbjuda sina tjänster som egenföretagare utomlands eftersom detta inte kommer att på- verka dennes ekomomiska och sociala villkor i relation till socialför- säkringsskyddet negativt. Jag har även övervägt ett sådant förslag mot bakgrund av att antalet egenföretagare i ökar och att de blir en alltmer viktig faktor i den svenska samhällsekonomin. Från SCB företagsregister framgår att det finns cirka 1 000 000 företag i . Företagen är handels-, kommandit- och aktiebolag samt en- skilda firmor. Företagen är en viktig drivkraft för den ekonomiska tillväxten i . var det en ökning på 120 000 företag, vilket är . var den en minskning på , men har antalet företag i ökat igen.113 Egenföretagare är dock en komplex grupp och jag finner vid en sammantagen bedömning att det finns behov av en djupare analys av det verkliga behovet av utsändningsregler för egenföretagare och de praktiska konsekvenserna av en sådan särskild reglering, vilket inte har varit möjligt inom ramen för denna utrednings uppdrag. Behovet av en djupare analys understryks av att det finns många skillnader mellan de regler som gäller för egenföretagare och de som är anställda i ett eget aktiebolag. Till exempel kan egenföretagare välja karenstid och därigenom påverka egenavgiften. Den som driver sitt företag som ett aktiebolag räknas inom sjukförsäkringen som anställd medan den som driver sin verksamhet i en enskild firma, handels- 112Skatteverkets promemoria, Socialavgifter på icke inkomstbeskattade ersättningar m.m. Dnr 131-46356-12/113. Se även prop. 2012/13:18. Arbete som villkor för att omfattas av svensk socialförsäkring bolag eller kommanditbolag betecknas som egenföretagare, och faller under bestämmelserna för inkomst av annat förvärvsarbete.114 Jag avstår mot denna bakgrund att lägga särskilda förslag av- seende utsändning av egenföretagare. Även om jag har bedömt att det saknas underlag för att lägga mer långtgående förslag kan det ändå vara av intresse att redo- göra för möjliga rekvisit för att reglera utsändning av egenföretagare som jag har övervägt. Det första möjliga rekvisitet är att arbetet utomlands inte ska vara självständigt i förhållande till verksamheten vid det fasta driftstället i . För att egenföretagaren fortsätt- ningsvis ska vara försäkrad i den utsändande staten () ska han eller hon bedriva en liknande verksamhet som han eller hon bedriver i . I 6 kap. 8 § SFB anges att för andra än anställda gäller för- säkringen från den dag arbetet har påbörjats. Det skulle innebära att för att en egenföretagare ska kunna sända ut sig från och fort- sätta omfattas av svenskt socialförsäkringsskydd måste verksamheten ha påbörjats i . Ett sådant rekvisit kan innefatta krav på att näringsverksamheten ska ha bedrivits i . Administrativa kommissionen har ansett när det gäller krav på att verksamheten ska har bedrivits är två månaders verk- samhet rimlig för att en egenföretagare ska kunna sändas ut och omfattas av utsändningsreglerna i förordning 883/2004. Det bör även vara en tydlig tidsgräns för hur länge en egenföre- tagare kan vara utsänd. 18.6.6Utsändning av arbetstagare till Bedömning: Det nuvarande rekvisitet motsvarande förhållande i SFB ska inte förändras. Med motsvarande förhållande bör dock inte avses att den utsände till omfattas av offentligt inrättade socialförsäkringssystem i utsändningsstaten. Skälen för bedömningen: I nuvarande lydelse av 6 kap. 4 § andra stycket SFB stadgas att när en utländsk arbetsgivare under mot- 114 SOU 2015:21 s. 324. Arbete som villkor för att omfattas av svensk socialförsäkring svarande förhållande sänder någon till för arbete ska arbete i inte anses föreligga. Utsändning är definierat i 1 kap. 8 § första stycket där det framgår att arbete för en arbetsgivare som utförs i ett annat land än det där arbetsgivaren bedriver sin verksamhet anses som arbete i i samma utsträckning som enligt 6 kap. 4 § SFB. Paragrafen i SFB avser både en svensk arbetsgivare som sänder ut en anställd för arbete i annat land och en utländsk arbetsgivare som sänder hit personal för arbete här i landet. Regeln i SFB innebär således att när en utländsk arbetsgivare sänder en person till för ett arbete som kan antas vara under längst ska det inte räknas som arbete i och socialavgifter ska till följd härav inte betalas i . Vidare framgår i kommentaren till socialavgiftslagen att lagtextens motsvarande förhållande i SFB torde innebära att det krävs att den utsände omfattas av socialförsäkringssystemet i det land där arbets- givaren bedriver sin verksamhet för att en utsändning till ska anses föreligga.115 Det finns dock inte ett explicit krav i SFB på att en person ska fortsätta att omfattas av det utsändande landets social- försäkring under tid i . I ett mål i Kammarrätten som rörde indiska arbetstagare var frågan om socialavgifter skulle betalas i . Kammarrätten hänvisade till förarbetsuttalanden (inom socialförsäkringen) om starkast anknyt- ning, där det framgår att det är motiverat att undanta vissa typer av arbete som utförs i om det finns en starkare anknytning till ett annat land. Vidare uttalade Kammarrätten att med hänsyn till detta bör undantagen för utsänd personal bara tillämpas i fall där den som sänts ut omfattas av socialförsäkringssystemet i det land där arbetsgivaren bedriver sin verksamhet. Kammarrätten bedömde där- för att undantaget för utsända arbetstagare i 6 kap. 4 § andra stycket SFB bara är tillämpligt för de fall där den som sänts ut omfattas av socialförsäkringssystemet i det land där arbetsgivaren bedriver verk- samhet. De indiska arbetstagarna i målet ansågs som lokalt anställda i eftersom de inte kunde visa att de omfattades av något annat lands lagstiftning. De skulle därför, enligt domstolen, omfattas av 115 Blank Thörnroos, P. m.fl. (2007). Socialavgifter, kommentar till socialavgiftslagen, se kommentaren till l kap. 8 § socialavgiftslagen. SOU 2017:05 Arbete som villkor för att omfattas av svensk socialförsäkring svensk socialförsäkring från första anställningsdagen och social- avgifter skulle betalas i Sverige.116 Utsändningsregeln i hänvisar till SFB och kan tolkas som att utländska arbetsgivare ska ha verksamhet i det andra landet och inte ha någon verksamhet i , och därutöver ska den utsände arbets- tagaren omfattas av det utsändande landets socialförsäkringssystem. Frågan är dock hur man ska förhålla sig till utsändning till från ett land utan ett nationellt offentligt inrättat socialförsäkringssystem. Det kan noteras att i tidigare förarbetsuttalanden angående utsända arbetstagare till har det inte gjorts någon direkt koppling till frågan om de utsända arbetstagarnas socialförsäkringsskydd i det utsändande landet.117 Kammarrätten får därför anses ha gjort en långt- gående tolkning av förarbetena och doktrin genom sitt konstaterande att en utsänd person måste omfattas av socialförsäkringssystemet i det land där arbetsgivaren bedriver verksamhet.118 I de länder utan offentligt inrättade socialförsäkringssystem eller där vissa arbetstagare inte kan ansluta sig till socialförsäkrings- systemet, kan det anses orimligt att kräva att den utsände omfattas av ett offentligt inrättat socialförsäkringssystem i utsändningsstaten eftersom det skulle omöjliggöra utsändning för vissa arbetstagare och från vissa länder. Utifrån konstaterandet ovan, att det inte bör krävas att en person som är utsänd från tredje land (med undantag för land där har ett avtal om social trygghet) omfattas av ett lagstadgat socialförsäkringssystem i utsändningslandet för att utsändning till ska anses föreligga, följer att det är svårt att ställa krav på intyg om försäkringsskydd för denna grupp. Det är upp till det land från vilket utsändningen görs att bedöma om sådana intyg ska ut- färdas och alla länder har inte ett offentligt inrättat socialförsäkrings- system. Det som också talar emot att ställa krav på intyg från tredje land är att inte har gjort några överenskommelser med dessa länder och det är därför oklart hur länderna ska hantera ett sådant utbyte av intyg. 116Kammarrätten i mål nr 1941-1943-13. 1998/99:119. 118Exempelvis i prop. 1998/99:119. Det finns dock ett tidigare betänkande SOU 1966:54 som rörde yrkesskadeförsäkringen och utsända där utredningen konstaterade att utländska arbetstagare som sändes till var undantagna från yrkesskadelagstiftningen om de var skyddande av utländsk yrkeskadeförsäkring. Arbete som villkor för att omfattas av svensk socialförsäkring Mot bakgrund av att det finns svårigheter med att kräva intyg för dem som kommer från tredje land kan det finnas farhågor om att det kan förekomma fusk och att det finns individer som arbetar i som saknar försäkringsskydd . Det kan även leda till konkurrensfördelar för utländska företag. Jag bedömer att det borde räcka att det finns ett anställningskontrakt mellan den anställde och arbetsgivaren och att den senare har någon form av försäkringsskydd. En möjlig väg för att lösa detta är att ställa krav, i de fall det inte finns ett lagstadgat socialförsäkringssystem, på en annan försäkring, exem- pelvis en privat försäkring som täcker vissa risker inom sociala trygg- heten. Ett krav på att den anställde visar upp att de har en försäkring som täcker vissa delar av den sociala tryggheten skulle kunna vara tillräckligt. Att en person inte kan visa något intyg vid utsändning till kan även innebära att om denne sedan kommer till för att bosätta sig och ansöker om svenska grundförmåner som äldreför- sörjningsstöd eller garantipension kommer att kompensera personen för att denne inte fått pensionsrätt för utfört arbete, som i praktiken utförts i . Det är därför angeläget för verksamhet att det finns ett bevis för utsänd- ningen, i form av intyg om privat försäkring eller ett anställningsavtal. Avslutningsvis kan nämnas att ett alternativ till intygen för utsända från ett land utanför EU/EES är att dessa arbetstagare an- mäler sin närvaro i till och det skulle kunna innebära att myndigheten kan utreda om arbetstagaren bör omfattas av svensk socialförsäkring. 18.6.7Utsändning av egenföretagare till Bedömning: Det ska inte införas särskilda regler i SFB gällande utsändning av egenföretagare till Skälen för bedömning: Precis som för egenföretagare som bedriver näringsverksamhet i finns ingen särskild reglering om utsändning i SFB för egenföretagare i annat land som är utsända till . Som nämnts ovan, finns i förordning 883/2004, till skillnad från SFB, regler om utsändning av egenföretagare. Enligt artikel 12 i förordningen ska en person som normalt bedriver verksamhet som egenföretagare i en medlemsstat och som ska bedriva liknande verk- Arbete som villkor för att omfattas av svensk socialförsäkring samhet i en annan medlemsstat, fortsätta att omfattas av lagstift- ningen i den förstnämnda medlemsstaten, under förutsättning att verksamheten inte förväntas vara . Jag har övervägt att föreslå en reglering i SFB för egenföretagare vid utsändning till . En sådan reglering skulle kunna bidra till ökade möjligheter att gynna gränsöverskridande person- och tjänste- rörlighet till och från för tredje land. Det skulle även kunna bidra till den svenska arbetsmarknaden genom att till exempel per- soner med spetskompetens från tredje land ges möjlighet att vara utsända – både som arbetstagare och egenföretagare – till , samt bidra till kompetensförsörjning inom de områden där det råder brist på arbetskraft i . Därutöver skulle en sådan reglering innebära att det blir likartade utsändningsmöjligheter för egen- företagare inom och utom EU/EES till . Egenföretagare är dock en komplex grupp och jag finner vid en sammantagen bedömning att det finns behov av en djupare analys av det verkliga behovet av utsändningsregler för egenföretagare till och de praktiska konsekvenserna av en sådan reglering, vilket inte har varit möjligt inom ramen för denna utrednings uppdrag. Även om jag bedömt att det saknas underlag för att lägga förslag kan det ändå vara av intresse att redogöra för möjliga rekvisit för att reglera utsändning av egenföretagare till som jag har övervägt. Det första möjliga rekvisitet är att de egenföretagare som sänder ut sig från ett annat land till inte ska omfattas av svensk social- försäkring om utsändningsperioden varar som längst och de bedriver en liknande verksamhet som i den stat han eller hon sänder ut sig från. Bakgrunden är att de anses ha en svag koppling till och de bör i stället omfattas av de sociala trygg- hetssystemen alternativt det försäkringsskydd de har i det land där de bedriver sin verksamhet (det vill säga det land de sänder ut sig från). Vidare ska en egenföretagare från tredje land som ska vistas i ha uppehållstillstånd och med det följer vissa krav som måste uppfyllas. Dessa omfattar viss branscherfarenhet och att delar av företaget ska ägas av egenföretagaren. Även inkomsten från eget företagande omfattas, vilket innebär att egenföretagaren kan försörja sig och har ett nätverk i Sverige.119 119 5 kap. 5 § andra stycket UtlL. Se även handledning i migrationsärenden. Arbete som villkor för att omfattas av svensk socialförsäkring 18.7Frivillig försäkring för att omfattas av svensk social trygghet Ett sätt att förbättra möjligheterna att omfattas av den sociala tryggheten skulle kunna vara att införa en möjlighet för enskilda att frivilligt försäkra sig för hela eller delar av den sociala tryggheten. Ett sådant system finns bl.a. i . Det norska systemet för frivillig försäkring är utformat enligt samma principer som det obligatoriska systemet. Detta innebär bl.a. att utgifterna finansieras löpandet enligt en så kallad ”pay-as-you-go” princip. Ingen individuell riskvärdering, t.ex. hälsokontroller görs heller i samband med beslut om frivilligt medlemskap. var cirka 5 250 000 personer folkbokförda i .