sou · H4B349 · 2017-01-01 00:00:00 — Vad avser fastställandet av bötesbeloppet ska domstolen ta hänsyn till en mängd olika faktorer, vilket fordrar en fördjupad prövning av de faktiska omständigheterna.58 Sammanfattningsvis menade domstolen, liksom i KME, att granskningen innebar att unionsdomstolarna kontrollerade rättsliga såväl som faktiska omständigheter samt att de hade behörighet att pröva bevisningen, ogiltigförklara det angripna beslutet och ändra bötesbeloppet, vilket innebar att förfarandet inte föreföll strida mot principen om ett effektivt rättsmedel i artikel 47 i EU:s rättighetsstadga.59 Domstolen menade slutligen, liksom i KME, att även om tribunalen upprepade gånger i den överklagade domen hade hänvisat bland annat till kommissionens ”betydande utrymme för skönsmässig bedömning”, hindrade inte dessa uttryck tribunalen från att företa en sådan fullständig prövning av de rättsliga och faktiska omständigheterna som den var skyldig att göra.60 Överklagandet ogillades. 46, 48 och 49. 54, 62. 56-58, 63. Betungande myndighetsbeslut och regleringen i … Schindlermålet handlade om en kartell mellan största tillverkare av hissar och rulltrappor med verksamhet inom EU, däribland Schindlerkoncernen. Kommissionen dömde ut böter till de inblandade företagen. Schindlerkoncernen ålades böter solidariskt med respektive nationellt dotterbolag och böterna varierade från upp till 69,3 miljoner euro.61 Schindlerkoncernen överklagade beslut till tribunalen som ogillade talan i dess helhet. Bolagen överklagade därefter tribunalens dom till och yrkade bl.a. att domen skulle upphävas.62 Schindlerkoncernen åberopade ett flertal grunder för sitt överklagande och förde ett omfattande resonemang kring dessa. Den första grunden avsåg åsidosättande av maktdelningsprincipen och av kravet att förfarandet ska följa rättsstatliga principer. Bolagen menade att kommissionens förfarande stred mot maktdelningsprincipen och de rättsstatliga principer som gäller för brottsmålsförfaranden. Man gjorde gällande att även konkurrens- rättsliga mål innefattades i ”straffrättens hårda kärna”, enligt det resonemang som förs i Jussila-domen. Vidare menade bolagen, mot bakgrund av att Lissabonfördraget trätt i kraft och Europa- konventionen blivit direkt tillämplig, att böterna borde ha ålagts av en domstol och inte av ett administrativt organ som kommissionen. Med hänsyn till bötesbeloppens storlek ansåg man inte att det gick att tillämpa praxis enligt vilken en påföljd kan åläggas av en administrativ myndighet om en fullständig domstolsprövning kan garanteras. Klagandena gjorde också gällande att de principer som framgick av Menarini-målet inte var tillämpliga eftersom kommissionen inte var en oberoende administrativ myndighet och då tribunalen inte hade gjort en obegränsad prövning av de faktiska omständigheterna.63 konstaterade inledningsvis att det var en felaktig premiss att den omständigheten att Lissabonfördraget trätt i kraft hade lett till förändringar vad avsåg vilka rättsregler som var 61Mål C-501/11 P, m.fl. mot Europeiska kommissionen och Europeiska unionens råd, domstolens dom , p. 10–13. 19 och 20. 24–26, 28. Betungande myndighetsbeslut och regleringen i … tillämpliga i förevarande fall, så att beslutet skulle strida mot artikel 6 i för att det meddelats av kommissionen och inte av en domstol.64 Vidare ingick de grundläggande principer som erkänns av , vilket också bekräftas genom Lissabonfördraget, i unionsrätten som allmänna principer och artikel 52.3 i rättighetsstadgan innebär en skyldighet att ge rättigheter i stadgan som motsvarar sådana rättigheter som garanteras av samma innebörd och räckvidd som i konventionen. Domstolen anmärkte dock att även om så är fallet utgör inte något rättsligt instrument som formellt har införlivats med unionsrätten, så länge som unionen inte har anslutit sig till konventionen.65 Domstolen anförde att det inte i sig är oförenligt med artikel 6 , såsom den tolkats av , att kommissionen beslutar om böter i konkurrensärenden. I Menarini ansåg att det höga bötesbeloppet gjorde påföljden så ingripande att den måste inordnas under straffrätten. uttalade dock i Menarini att det inte är oförenligt med konventionen att ge administrativa myndigheter i uppdrag att utreda och bestraffa överträdelser av konkurrensrätten, förutsatt att den berörde har möjlighet att få beslutet överprövat av en domstol som erbjuder sådana garantier som föreskrivs i artikel 6 Europakonventionen.66 Bland karaktärsdragen hos en sådan domstol ingår en behörighet att på varje punkt, avseende såväl faktiska omständigheter som rättslig bedömning, ta ställning till fakta och ändra ett beslut som har fattats av en lägre instans.67 Vad avsåg lagenlighetsgranskningen hänvisade domstolen till domen i Chalkor och förde ett liknande resonemang som den gjort i det målet. upprepade vidare de uttalanden som den gjort ibland annat i Chalkor om innebörden av lagenlighetsgranskning kompletterad med den obegränsade behörigheten för domstolarna avseende böter. 64Domstolen konstaterade även att det omtvistade beslutet meddelades innan Lissabonfördraget antogs och därmed också innan det trädde i kraft . Man måste dock bedöma rättsaktens lagenlighet inom ramen för en talan om ogiltigförklaring i förhållande till de faktiska och rättsliga omständigheter som rådde den dag rättsakten antogs, p. 33 och 34, jfr Menarini p. 35, jfr Menarini p. Betungande myndighetsbeslut och regleringen i … Schindlermålet, liksom i Chalkor, blev således att lagenlighets- granskningen kompletterad med den obegränsade behörigheten angående bötesbeloppet alltså inte föreföll strida mot principen om rätten till ett effektivt domstolsskydd i artikel 47 i rättighetsstadgan.68 Efter att ha prövat samtliga grunder fann domstolen att överklagandet inte kunde vinna bifall på någon grund och att det därför skulle ogillas. Kone-gruppen bedriver verksamhet genom nationella dotterbolag, inom bland annat hissbranschen, och var inblandat i samma kartell som Schindlerkoncernen.69 Kone-gruppen lämnade in en eftergifts- ansökan (”leniency application”) med information avseende , och . Kommission beslutade om immunitet vad avsåg böter för överträdelser i och , men dömde ut böter avseende överträdelser av konkurrensreglerna i med och med 79,75 miljoner euro.70 Kone-gruppen överklagade kommissionens beslut till tribunalen som ogillade talan i dess helhet. Bolagen överklagade därefter tribunalens dom till och yrkade bl.a. att domen skulle upphävas.71 Bolagen åberopade sex grunder för överklagandet, bl.a. att det var fråga om en överträdelse av bolagets rätt till en rättvis rättegång enligt artikel 47 i rättighetsstadgan och artikel 6 i Europa- konventionen. I flera av grunderna anförde Kone-gruppen att prövningen som tribunalen gjort inte var fullständig och EU- domstolen inledde därför domen med en redogörelse för de underliggande unionsrättsliga principerna om lagenlighets- granskning samt den obegränsade prövningsrätt som finns i vissa avseenden.72 36, jfr Chalkor p. 63 samt p. 37–38, jfr Chalkor p. 62 och 67. 69Kone Oyj samt de nationella bolagen i och kommer hädanefter att benämnas ”Kone-gruppen” eller ”bolagen”. 70Mål C-510/11 P, Kone Oyj m.fl. mot kommissionen, domstolens dom , p. 8–12. 13–16. 18 och 19. Betungande myndighetsbeslut och regleringen i … slog på nytt fast att principen om effektivt domstolsskydd i artikel 47 i rättighetsstadgan är en generell princip inom och överensstämmer med artikel 6 Europa- konventionen, vilket framgår bl.a. av Chalkor-domen och Schindler-domen. Domstolen upprepade även resonemangen som förts i om tillämplighet samt under vilka premisser det är tillåtet att en administrativ myndighet fattar det första beslutet om böter. Vidare underströk domstolen på nytt betydelsen av lagenlighetsprövningen kombinerad med domstolarnas obegränsade behörighet avseende böter.73 Domstolen fortsatte sedan med en genomgång av hur prövningen skulle göras och upprepade slutsatsen från tidigare mål att lagenlighetsgranskningen i artikel 263 EUF-fördraget, kompletterad med den obegränsade behörigheten avseende bötes- beloppet i artikel 31 i förordningen nr 1/2003, inte föreföll strida mot principen om ett effektivt rättsmedel i artikel 47 i stadgan.74 Domstolen upprepade även tidigare domars slutsatser om kommissionens utrymme för skönsmässig bedömning gällande komplicerade ekonomiska överväganden.75 Efter att ha prövat samtliga grunder fann domstolen även i Kone-målet att överklagandet inte kunde vinna bifall på någon grund och att det därför skulle ogillas till sin helhet. gav bolaget (nu ) in ett klagomål till kommissionen avseende och Telefónica de SAU. Det klagande bolaget gjorde gällande att Telefónica gjorde sig skyldig till missbruk av dominerande ställning.76 Kommissionen fann vid sin prövning att Telefónica hade gjort sig skyldig till missbruk av dominerande ställning på de relevanta marknaderna. Kommissionen bedömde missbruket som allvarligt 20–23, jfr med t.ex. p. 36, Chalkor p. 63 och även Menarini p. 24 f., jfr bl.a. p. 37, KME p. 106, Chalkor p. 28, jfr bl.a. Chalkor p. 76Mål C-295/12 P, Telefónica m.fl. mot Europeiska kommissionen m.fl., domstolens dom p. Betungande myndighetsbeslut och regleringen i … och det slutliga bötesbeloppet bestämdes till cirka 152 miljoner euro.77 Telefónica överklagade kommissionens beslut till tribunalen och väckte talan om ogiltigförklaring av det omtvistade beslutet eller, i andra hand, upphävande eller nedsättning av de böter som bolaget hade ålagts. Tribunalen ogillade talan i dess helhet. Bolaget överklagade tribunalens beslut till och anförde tio grunder till stöd för yrkandet om upphävande av den överklagade domen. Telefónica gjorde bl.a. gällande att tribunalen åsidosatte sin skyldighet att utöva sin obegränsade behörighet i den mening som avses i artikel 6 i såvitt avsåg bedömningen av missbruk av dominerande ställning och dess påverkan på konkurrensen, men även vad gällde fastställandet av överträdelsen.78 Även i detta rättsfall erinrade om principen om rätten till ett effektivt domstolsskydd i artikel 47 rättighetsstadgan samt redogjorde för överväganden om hur inverkar på unionsrätten.79 Domstolen uttalade vidare att det enligt fast rättspraxis inom unionsrätten finns ett system för domstolsprövning av kommissionsbeslut i förfaranden enligt artikel 102 i EUF-fördraget, vilket erbjuder alla de garantier som krävs enligt artikel 47 i stadgan. Detta system för domstols- prövning består av en sådan granskning av lagenligheten av institutionernas rättsakter som föreskrivs i artikel 263 i EUF- fördraget. Lagenlighetsprövningen kan kompletteras med en obegränsad behörighet i fråga om de påföljder som föreskrivs i förordningar, i enlighet med artikel 261 EUF-fördraget. Prövningen av lagenligheten omfattar alla kommissionens beslut i fråga om förfaranden enligt artikel 102 EUF-fördraget, medan den obegränsade behörigheten enligt artikel 31 i förordning nr 1/2003 är begränsad till de delar av besluten i vilka böter eller vite fastställs.80 Telefónica gjorde även gällande att tribunalen åsidosatt sin skyldighet att utöva sin obegränsade behörighet i den mening som avses i artikel 47 i rättighetsstadgan vad avsåg bedömningen av 10, 20, 36, 37. 40 och 41. 42, 44 och 45. Betungande myndighetsbeslut och regleringen i … missbruket av den dominerande ställningen och dess påverkan på konkurrensen.81 redogjorde härvid för tidigare rättspraxis från som uttalat att iakttagandet av artikel 6 i inte utesluter att en administrativ myndighet utmäter ett ”straff” inom ramen för ett administrativt förfarande. Detta förutsätter dock att beslutet kan bli föremål för en senare prövning av en domstol med obegränsad behörighet. I den obegränsade behörigheten ingår en behörighet att på varje punkt, avseende både faktiska och rättsliga bedömningar, ändra det överklagade beslutet. Domstolen måste bl.a. vara behörig att ta ställning till samtliga relevanta faktiska och rättsliga omständigheter i den tvist den har att avgöra.82 menade vidare att det av dess egen rättspraxis framgick att lagenlighetsgranskningen enligt artikel 263 i EUF- fördraget innebar att unionsdomstolen ska pröva sökandenas argument avseende det överklagade beslutet med avseende på både rättsliga och faktiska omständigheter. Vidare framgick att domstolen är behörig att pröva bevisningen, ogiltigförklara beslutet och ändra bötesbeloppet.83 Även om kommissionen har ett utrymme för skönsmässig bedömning på de områden som kräver komplicerade ekonomiska bedömningar innebar detta inte att unionsdomstolarna ska avstå från att pröva kommissionens tolkning av ekonomiska uppgifter.84 Avsaknaden av en prövning ex officio av hela det överklagade beslutet innebar inte heller att principen om ett effektivt domstolsskydd hade åsidosatts. Prövningen av lagenligheten ska ske på grundval av de omständigheter som sökanden har anfört till stöd för sina grunder.85 I det aktuella fallet påpekade EU- domstolen att tribunalen vid lagenlighetsprövningen inte bara prövade förekomsten av uppenbart oriktiga bedömningar utan också gjorde en fördjupad prövning av det överklagade beslutet avseende rättsliga och faktiska omständigheter mot bakgrund av de 47–51. 51 och 52, jfr även Menarini p. 59 och p. Här och nedan hänvisade till tidigare rättspraxis i mål enligt artikel 101. 53, jfr även p. 55 och 56. Betungande myndighetsbeslut och regleringen i … grunder som klagandena hade åberopat. På så sätt uppfylldes kraven på en prövning med obegränsad behörighet enligt artikel 47 rättighetsstadgan.86 fann att klagandenas argument att tribunalen åsidosatt sin skyldighet att utöva obegränsad behörighet vid prövningen av om överträdelsen var styrkt inte kunde godtas. Efter prövning av samtliga grunder ogillades överklagandet i dess helhet.87 Kort efter att såväl som hade prövat frågor om hur omfattande domstolsprövningen i konkurrensmål måste vara för att kraven i artikel 6 i respektive artikel 47 i rättighetsstadgan ska vara uppfyllda kom det en dom även från som behandlade frågan om domstolsprövning. Posten hade slutit exklusivitetsavtal med ett antal kedjor som innebar att dessa åtog sig att enbart tillhandahålla Posten posttjänster.88 Det svenska företaget som gett sig in på den norska marknaden om leverans av paket via detaljhandel inkom med ett klagomål till avseende dessa.89 , ”the EFTA Surveillance Authority”, slog fast att norska Posten hade gjort sig skyldig till missbruk av dominerande ställning i strid med artikel 54 i och bötfällde Posten med 12,89 miljoner euro.90 I överklagandet av ESA:s beslut till anförde Posten att det var som hade bevisbördan för att en överträdelse av konkurrensreglerna hade skett. Det innebar att de 59, jfr Chalkor p. 82 och KME p. 88Konceptet ”Post-i-butikk”. 2, 31. 90Posten (domen) p. 2, 48, 66. Artikel 54 EES-fördraget motsvaras av artikel 102 i EUF-fördraget. Betungande myndighetsbeslut och regleringen i … omständigheter som myndigheten menade utgjorde överträdelsen måste vara ställda utom rimligt tvivel. Posten menade att dessa höga beviskrav var nödvändiga eftersom utdömandet av höga böter var likvärdigt med en brottsanklagelse i enlighet med syftet i artikel 6 i Europakonventionen.91 Vidare gjorde Posten gällande att domstolen måste ha full behörighet att pröva såväl sak- som rättsfrågor för att förfarandet ska vara förenligt med artikel 6. Mot bakgrund av artikel 2 i tilläggsprotokoll 7 till menade att kraven på full behörighet måste vara tillämpliga i ännu högre grad i processen inom ramen för eftersom är den enda instans som det går att överklaga ESA:s beslut till.92 vitsordade att den konkurrensrättsliga processen var straffrättslig enligt artikel 6. Myndigheten menade dock att de krav som ställs på straffrättsliga processer i artikel 6 inte nödvändigtvis gällde fullt ut (”apply with their full stringency”) i konkurrensmål.93 har tillåtit begränsade prövningar vad gäller komplexa ekonomiska eller tekniska bedömningar, vilket är i enlighet med rättssäkerhetsgarantierna i artikel 6. menade att dess analys av hela konkurrenssituationen på marknaden innebar en sådan komplex ekonomisk bedömning, vilket fick till följd att EFTA- domstolen måste fastställa beslutet om inte domstolen fann att hade gjort en uppenbart felaktig bedömning.94 konstaterade inledningsvis att det enligt praxis fastställts att ska tolkas i ljuset av grundläggande rättigheter. domar utgör en viktig källa när har att bestämma innebörden av dessa rättigheter. Rätten till ett effektivt rättsmedel, vilket inkluderar rätten till en rättvis rättegång och framgår av artikel 6, är en allmän princip också inom ramen för . Domstolen hänvisade även till EU:s rättighetsstadga artikel 47.95 Domstolen menade att för att vara kompatibla med artikel 6 punkten 1 och artikel 2 i tilläggsprotokoll 7 91Posten , p. 93Jfr med resonemanget i , vilket redogjorts för i avsnitt 7.3.1. 85–86. Betungande myndighetsbeslut och regleringen i … måste straffrättsliga påföljder (“criminal penalties”) av det slag målet handlade om i första instans inte nödvändigtvis beslutas av en oavhängig och opartisk domstol som upprättats enligt lag. Sådana sanktioner kunde påföras av en administrativ myndighet som inte själv uppfyllde kraven, förutsatt att myndighetens beslut undergick en kontroll av en domstol som har full jurisdiktion och gjorde en fullständig prövning av samtliga omständigheter i målet. Om så var fallet var den konkurrensrättsliga processen i sin helhet överens- stämmande med de tillämpliga garantierna i Europakonventionen.96 När det kom till frågan om hur ingående domstolsprövningen måste vara tog inte ställning i frågan om ESA:s analys av konkurrenssituationen på marknaden utgjorde en komplex ekonomisk bedömning eller inte. Domstolen slog dock fast att vad gällde frågor som rörde komplexa ekonomiska bedömningar får inte anses ha något utrymme för sköns- mässig bedömning annat än vad som följer av ”the leeway that necessarily flows from the limitations inherent in the system of legality review”.97 hänvisade därefter till oskuldspresumtionen och kravet på att domstolen måste vara övertygad om att de slutsatser som har dragit stöds av fakta i målet.98 gjorde en grundlig prövning av såväl de faktiska som de rättsliga omständigheterna och gav ett mycket begränsat utrymme till skönsmässig bedömning. Domstolen avslog Posten överklagande i huvudsaken, däremot sänktes böterna något. () har avgjort ett stigande antal mål som på olika sätt har beröring med Europarätten. Vad avser förhållandet mellan svensk rätt, och unionsrätten har HD uttalat sig i frågan i ett beslut som avsåg ett miljörättsligt mål.99 95, 100. 101, jfr med t.ex. Chalkor p. 54 avseende att de slutsatser som dras ska styrkas av fakta i målet. 99Högsta domstolens beslut i mål Ö 461–11 som avsåg ansökan om resning och klagan över domvilla. Betungande myndighetsbeslut och regleringen i … HD konstaterade i beslutet bl.a. att de grundläggande rättigheterna såsom de garanteras enligt ingår i unionsrätten som allmänna principer, vilket framgår såväl av som av praxis. Bestämmelser i unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, som motsvaras av bestämmelser i , ska ha samma innebörd och räckvidd som i konventionen. Ingen bestämmelse i stadgan får tolkas så att den inskränker eller inkräktar på de mänskliga rättigheter och grundläggande friheter som erkänns i Europakonventionen.100 HD konstaterade vidare att beaktar Europa- domstolens praxis vid tolkningen av unionsrätten. framhöll i en dom , dvs. före tillkomsten av bestämmelserna i rättighetsstadgan, att skyddet av mänskliga rättigheter inom EG fick anses vara likvärdigt med skyddet enligt konventionen och att det därför finns en presumtion för att EG-rätten respekterar konventionen. Presumtionen kan motbevisas om det i det enskilda fallet finns omständigheter som innebär att skyddet för konventionsrättigheterna är uppenbart otillräckligt (manifestly deficient).101 Högsta domstolens uttalade vidare att principen om unionsrättens företräde innebär att svenska domstolar och myndigheter är förhindrade att tolka en bestämmelse som har beslutats på EU-nivå på ett sätt som ändrar dess innehåll eller effekt samt att de svenska domstolarna är bundna av EU- domstolens tolkning av . har en folk- rättslig förpliktelse och ett eget ansvar för att se till att rättigheterna enligt inte kränks i det enskilda fallet. En svensk domstol kan frångå vad som följer av EU- domstolens tolkning av en EU-bestämmelse endast om tillämpningen i det enskilda fallet annars skulle utgöra en allvarlig och otvetydig kränkning av . Detta betydde enligt HD att det faktiska utrymmet för en sådan avvikelse är ytterst begränsat. 100Jfr art. 52.3 och art. 53 i stadgan. 101Bosphorus Hava Yolları Turizm ve Ticaret Anonim Șirketi [] mot , no. 45036/98, dom , p. 165 med hänvisningar till p. 155 och 156. Betungande myndighetsbeslut och regleringen i … 7.4Rättssäkerhetskrav i fråga om en utökad beslutanderätt 7.4.1Vilka är de rättssäkerhetskrav som måste beaktas? När utredningsdirektiven föreskriver att rättssäkerhetskraven inte får eftersättas är det framför allt de krav som har redogjorts för i kapitlets inledning, som ställs i om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, som ska tillgodoses. Det är vad avser överväganden i fråga om utökade beslutsbefogenheter för främst bestämmelserna i artikel 6 och artikel 2 i sjunde tilläggsprotokollet samt artikel 47 i EU:s rättighetsstadga som det blir aktuellt att ta hänsyn till. 7.4.2Vilka argument med avseende på rättssäkerhet har framförts mot en utökad beslutanderätt? Som vi redogjort för (se kapitel 5) har beslutanderätt vad avser fastställandet av konkurrensrättsliga överträdelser (”antitrust”) och kan även ålägga företag böter (”fines”) på grund av detta. Rättssäkerhetsfrågor avseende konkurrensrättsliga förfaranden hos kommissionen har debatterats men debatten har intensifierats . Detta kan till viss del antas bero på det ökade fokus på rättssäkerhetsfrågor som Lissabonfördragets ikraftträdande innebar men även på kommissionens hårdare linje mot konkurrensrättsliga överträdelser, framför allt i form av de allt högre bötesbelopp som kommissionen har ålagt företagen att betala vid överträdelser de senaste åren.102 Inom rättsvetenskapen har man kommenterat och argumenterat kring vad man anser vara problematiskt med kommissionens beslutanderätt ur rättssäkerhetssynpunkt. Vid överväganden om en utökad beslutanderätt för kan det därför vara värdefullt att ta denna diskussion som utgångspunkt. Betungande myndighetsbeslut och regleringen i … utredningsarbetet har vi tyckt oss kunna urskilja följande två huvudspår i fråga om den kritik och problematik som lyfts fram ifråga om det EU-rättsliga systemet.103 •Kombinationen av utredande och beslutande befogenheter inom ramen för samma myndighet. •Omfattningen och utformandet av den efterföljande domstols- prövningen. Dessa argument stämmer väl överens med de skäl emot en utökad beslutanderätt för som har framförts under utredningens gång. I den kvalitativa intervjuundersökning som utredningen har tagit fram (se bilaga 3) anför respondentgrupperna ombud och bolagsjurister i första hand rättssäkerhetsargument mot en ordning med utökad beslutanderätt för . De hävdar att en utökad beslutanderätt gör till ”polis, åklagare och domare” och att rättssäkerheten är starkare om företagen får sina ärenden prövade i domstol.104 Det har även förekommit kritik mot att det slutliga beslutet i fråga om stora sanktioner fattas av de politiskt valda kommissionärerna varav det stora flertalet (med undantag av konkurrensrättskommissionären) saknar särskild kunskap om konkurrensrätt och vilka inte är involverade vare sig i utarbetandet av besluten eller vid hörandet av parterna.105 Eftersom de svenska förhållandena ser annorlunda ut har vi valt att inom ramen för utredningen inte redogöra närmare för den kritiken.