sou · H5B383 · 2017-11-01 00:00:00 — 3. det stödmottagande företagets verksamhetsområde på Nace- gruppnivå enligt bilaga 1 i och rådets förord- ning (EG) nr 1893/2006 av om fastställande av den statistiska näringsgrensindelningen Nace rev. 2 och om ändring av rådets förordning (EEG) nr 3037/90, i den ursprungliga lydelsen. Vem som är skattskyldig 8 § Skattskyldig är den som yrkesmässigt framställer elektrisk kraft eller nyttiggjord värme eller framställer nyttiggjord värme och elektrisk kraft i en eller flera förbränningsanläggningar för energiproduktion. 9 § Skatt ska betalas med per helt kilogram kväve- oxider, räknat som kvävedioxid, som släpps ut från en förbrän- ningsanläggning. Den som kontinuerligt mäter och registrerar utsläppen av kväveoxider med hjälp av en mätutrustning som uppfyller de krav som fastställs i en bilaga till denna lag, ska beräkna skatten på grundval av mätvärdena. Om mätning av utsläppen av kväveoxider inte skett trots att mätutrustning är installerad, får utsläppen under högst per redovisningsperiod beräknas som en och en halv gånger den mängd kväveoxider, räknat som kvävedioxid, som uppmätts under jämförbara driftförhållanden. I annat fall, eller om mätutrustning saknas, ska utsläppen anses motsvara per normalkubik- meter. 10 § För och efterföljande år ska skatten betalas med belopp som efter en årlig omräkning motsvarar det i 9 § angivna skattebeloppet multiplicerat med det jämförelsetal, uttryckt i procent, som anger förhållandet mellan det allmänna prisläget året närmast före det år beräkningen avser och prisläget . Belopp enligt första stycket avrundas till hela kronor. Regeringen fastställer före november månads utgång det om- räknade skattebelopp som enligt denna paragraf ska betalas för påföljande kalenderår. 11 § Skyldigheten att betala skatt inträder när kväveoxider släpps ut från en förbränningsanläggning. 12 § Den som är skattskyldig och som bedriver konkurrensutsatt industriverksamhet får göra avdrag av den skatt som är hänförlig till den konkurrensutsatta industriverksamheten. En skattskyldig som gör ett avdrag enligt första stycket är stödmottagare för skattenedsättningen. Första stycket gäller endast om 1.stödmottagaren inte är ett företag utan rätt till statligt stöd, 2.uppgift om stödmottagare inlämnats till . § Den som är skattskyldig får göra Om den som är skattskyldig har gjort ett avdrag enligt 12 avdrag i stället göras med per redovisningsperiod. Avdrag enligt första eller andra stycket får inte överstiga det belopp som den skattskyldige ska betala enligt denna lag. 14 § I fråga om förfarandet vid beskattningen gäller skatteför- farandelagen (2011:1244). 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelserna tillämpas på utsläpp av kväveoxider som sker efter lagens ikraftträdande. Bilaga till lagen (2019:0000) om skatt på utsläpp av kväveoxider från förbränningsanläggningar för energiproduktion I denna bilaga ska anges de krav på mätutrustning och mätmetod som ska ligga till grund för beräkning av skatt enligt denna lag. Vilka krav som ska ställas på mätutrustning och mätmetod behöver utredas vidare innan denna bilaga kan läggas fast. Mätstället för uttag av provgas och för direkta mätningar av rök- gaser ska vara placerade i rökgaskanalen efter eventuell utrustning avsedd för rening av det utsläpp som ska mätas. Mätstället ska väljas på sådant sätt att representativa mätvärden erhålls. Koncentrationsfördelningen och/eller flödesprofilen i rök- gaskanalen ska bestämmas under olika driftbetingelser före instal- lation av mätutrustning. 1.3Förslag till lag om skatt på avfall som förbränns Härigenom föreskrivs följande. 1 § Skatt ska betalas till staten enligt denna lag för avfall som förs in till en avfallsförbränningsanläggning eller en samförbrännings- anläggning. Innebörden av vissa uttryck 2 § Begreppet avfall har samma betydelse som i 15 kap. 1 § miljö- balken (1998:808). 3 § Begreppet återvinning har samma betydelse som i (1998:808). 4 § Med farligt avfall avses avfall med minst en av de farliga egenskaper som förtecknas i bilaga III till och rådets direktiv /98/EG av om avfall och om upphävande av vissa direktiv, i lydelsen enligt kommis- sionens förordning (EU) nr 1357/2014 av om ersättning av bilaga III till och rådets direktiv /98/EG om avfall och om upphävande av vissa direktiv. 5 § Med biobränsle avses material av biologiskt ursprung som används som bränsle. Med biobränsle avses dock inte 1.fossila material eller torv, 2.osorterat avfall, oavsett innehåll, eller 3.föremål eller ämne som avses i 2 men som har upphört att vara avfall efter en hantering som innebär återvinning. 6 § Med avfallsförbränningsanläggning avses en förbrännings- anläggning 1. som är avsedd för avfallsförbränning med eller utan åter- av alstrad energi, 2.där förbränning av avfall sker på ett sådant sätt att det huvudsakliga ändamålet med anläggningen inte kan anses vara produktion av energi eller material, 3.där av den alstrade värmen kommer från förbränning av farligt avfall, eller 4.där det förbränns annat hushållsavfall än avfall som omfattas av någon av avfallstyperna i underkapitel och är källsorterat eller i underkapitel , enligt bilaga till kommissionens beslut /532/EG av om ersättning av beslut 94/3/EG om en förteckning över avfall i enlighet med artikel 1 a i rådets direktiv /442/EEG om avfall, och rådets beslut 94/904/EG om upprättande av en förteckning över farligt avfall i enlighet med artikel 1.4 i rådets direktiv /689/EEG om farligt avfall, i lydelsen enligt kommissionens beslut /955/EU av om ändring av beslut /532/EG om en förteckning över avfall enligt och rådets direktiv /98/EG. 7 § Med samförbränningsanläggning avses en förbrännings- anläggning som 1.huvudsakligen är avsedd för produktion av energi eller material men där avfall används som normalt bränsle eller till- skottsbränsle eller värmebehandlas i syfte att kunna bortskaffas, och 2.inte är en avfallsförbränningsanläggning. 8 § Med avfallsförbränning avses värmebehandling av avfall genom oxidation eller andra värmebehandlingsprocesser som pyrolys, förgasning eller plasmaprocess, i den mån som ämnena från behandlingen sedan förbränns. Vem som är skattskyldig 9 § Skattskyldig enligt denna lag är den som bedriver verksam- heten på en avfallsförbränningsanläggning eller på en samför- bränningsanläggning. 10 § Skatt ska betalas med per ton avfall. 11 § För och efterföljande år ska skatten betalas med belopp som efter en årlig omräkning motsvarar det i 10 § angivna skattebeloppet multiplicerat med det jämförelsetal, uttryckt i procent, som anger förhållandet mellan det allmänna prisläget året närmast före det år beräkningen avser och prisläget . Belopp enligt första stycket avrundas till hela kronor. Regeringen fastställer före november månads utgång det om- räknade skattebelopp som enligt denna paragraf ska betalas för påföljande kalenderår. 12 § Skyldighet att betala skatt inträder när avfall förs in till en avfallsförbränningsanläggning eller en samförbränningsanläggning. 13 § Den som är skattskyldig får göra avdrag för skatt enligt denna lag för 1.avfall som beskattats enligt denna lag och som förts ut från anläggningen, 2.farligt avfall som förts in till anläggningen, och 3.biobränsle som förts in till anläggningen. 14 § I fråga om förfarandet vid beskattningen gäller skatte- förfarandelagen (2011:1244). 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelserna tillämpas på avfall som förs in till en avfall- förbränningsanläggning eller en samförbränningsanläggning efter lagens ikraftträdande. 1.4Förslag till lag om ändring i skatteförfarandelagen (2011:1244) Härigenom föreskrivs att 3 kap. 15 § och 7 kap. 1 § skatteför- farandelagen (2011:1244) ska ha följande lydelse. 15 §1 Med punktskatt avses skatt enligt 1.lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam, 2.lagen (1972:820) om skatt på spel, 3.lagen (1984:410) om skatt på bekämpningsmedel, 4.2 § första stycket 5 lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel, 5.lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för gruppliv- försäkring, m.m., 6.lagen (1991:1482) om lotteriskatt, 7.lagen (1991:1483) om skatt på vinstsparande m.m., 8.lagen (1994:1563) om tobaksskatt, 9.lagen (1994:1564) om alkoholskatt, 10.lagen (1994:1776) om skatt på energi, 11.lagen (1995:1667) om skatt på naturgrus, 12.lagen (1999:673) om skatt på avfall, 13.lagen (2007:460) om skatt på trafikförsäkringspremie m.m., 14. lagen (2016:1067) om skatt på kemikalier i viss skatt på utsläpp av kväveoxider för energiproduktion, och skatt på avfall som förbränns. 1 Senaste lydelse 2017:403. 1.den som är skyldig att göra skatteavdrag, 2.den som är skyldig att betala arbetsgivaravgifter, 3.den som är skattskyldig enligt mervärdesskattelagen (1994:200), med undantag för den som är skattskyldig bara på grund av förvärv av sådana varor som anges i 2 a kap. 3 § första stycket 1 och 2 samma lag, 4.den som utan att omfattas av 19 kap. 1 § mervärdesskatte- lagen har rätt till återbetalning av ingående mervärdesskatt enligt 10 kap. 9, 11 och 11 b–13 §§ samma lag, 5.den som gör sådant unionsinternt förvärv som är undantaget från skatteplikt enligt 3 kap. 30 d § första stycket mervärdes- skattelagen, 6.en utländsk beskattningsbar person som är etablerad i ett annat EU-land och har rätt till återbetalning enligt 10 kap. 1–3 §§ mervärdesskattelagen utan att omfattas av 19 kap. 1 § samma lag och inte heller ska registreras enligt 3, 4 eller 5, 7.en beskattningsbar person som är etablerad i och omsätter tjänster i ett annat EU-land som förvärvaren av tjänsten är skattskyldig för i det landet i enlighet med tillämpningen av artikel 196 i rådets direktiv /112/EG av om ett gemensamt system för mervärdesskatt, 8.den som är skyldig att jämka ingående mervärdesskatt enligt 8 a kap. eller 9 kap. 9–13 §§ mervärdesskattelagen, 9.den som är skattskyldig och redovisningsskyldig enligt lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam, 10.den som är skattskyldig enligt a)lagen (1972:820) om skatt på spel, b)lagen (1984:410) om skatt på bekämpningsmedel, c)lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för gruppliv- försäkring, m.m., d)lagen (1991:1482) om lotteriskatt, e)10 eller 13 § eller 16 § första stycket eller 38 § 1 lagen (1994:1563) om tobaksskatt, 2 Senaste lydelse Lag (2017:405). f)9 eller 12 § eller 15 § första stycket lagen (1994:1564) om alkoholskatt, g)4 kap. 3 eller 6 § eller 9 § första stycket eller 12 § första stycket 1 eller 11 kap. 5 § första stycket 1, 2 eller 4 lagen (1994:1776) om skatt på energi, h)lagen (1995:1667) om skatt på naturgrus, i)lagen (1999:673) om skatt på avfall, j)lagen (2007:460) om skatt på trafikförsäkringspremie m.m., k) 8 § första stycket 1 lagen (2016:1067) om skatt på kemi- kalier i viss elektronik, eller k)8 § första stycket 1 lagen (2016:1067) om skatt på kemi- kalier i viss elektronik, l)lagen (2019:000) om skatt på utsläpp av kväveoxider från förbränningsanläggningar för energiproduktion, eller m)lagen (2019:000) om skatt på avfall som förbränns 11.den som är skyldig att använda kassaregister enligt 39 kap. 4–6 §§, 12.den som enligt 39 kap. 11 b § är skyldig att tillhandahålla utrustning så att en elektronisk personalliggare kan föras på en byggarbetsplats, och 13.den som betalar ut ersättning som är underlag för statlig ålderspensionsavgift enligt lagen (1998:676) om statlig ålders- pensionsavgift. Om den som ska registreras enligt första stycket har en företrädare enligt 5 kap., ska dock företrädaren registreras i stället. Denna lag träder i kraft . 2Uppdraget och dess genomförande Det övergripande målet för den svenska miljöpolitiken är att till nästa generation lämna över ett samhälle där de stora miljö- problemen är lösta, utan att orsaka ökade miljö- och hälsoproblem utanför gränser. har också beslutat om 16 miljö- kvalitetsmål som utgör stommen i den svenska miljöpolitiken. Regeringen avser att lägga grunden för en cirkulär och biobaserad ekonomi som bidrar till att miljökvalitetsmålen nås. Enligt utred- ningens direktiv (dir. 2016:34) gäller följande utgångspunkter för utredningen: Utsläppen av växthusgaser behöver minska och energisystemet ska bestå av förnybar energi. Bioenergi har en viktig roll för att ersätta fossil energi och bidrar till att uppnå miljö-, klimat- och energimålen. Avfall ska behandlas som en resurs som driver fram nya affärs- möjligheter. Material ska i högre grad återanvändas och gifter ska fasas ut från kretsloppen. Ekonomiska styrmedel på miljöområdet ska i möjligaste mån utformas så att förorenaren betalar för sin miljöpåverkan. De bör vidare utformas så att de blir samhällsekonomiskt effektiva, kostnadseffektiva och så administrativt enkla som möjligt. Med de utgångspunkterna ska utredningen se över förutsätt- ningarna för avfallsförbränning samt analysera behovet av att införa skatt på förbränning av avfall. Syftet är att uppnå en mer resurs- effektiv och giftfri avfallshantering i enlighet med avfallshierarkin Uppdraget och dess genomförande och regeringens ambition om att ska bli ett av världens första fossilfria välfärdsländer. Utredaren ska även se över om kväveoxidavgiften kan göras mer verkningsfull ur miljösynpunkt och samhällsekonomiskt effektiv, i första hand genom att den görs om till en skatt. Utredaren ska också lämna förslag på hur prissignalen på utsläpp av fossil koldioxid inom EU:s system för handel med utsläppsrätter kan kompletteras med andra ekonomiska styrmedel vad gäller el- och värmeproduktion. Sådana styrmedels inverkan på förutsättningarna för att säkerställa en trygg el- och värmeförsörjning i hela landet ska då beaktas. beslutade om ett klimatpolitiskt ramverk som ska träda i kraft . inkluderar mål om att inte ska ha några nettoutsläpp av växthusgaser och därefter uppnå negativa utsläpp. ska utsläppen från verksamheter inom svenskt territorium vara lägre än utsläppen . Mot den bakgrunden beslutade regeringen om tilläggsdirektiv (dir. 2017:49) för utredningen. Genom tilläggsdirektivet förlängdes utredningstiden för att de nya nationella målen skulle hinna beaktas. Enligt tilläggsdirektiven ska utredningen också lämna ett förslag på utformningen av en skatt på förbränning av avfall. Förslaget ska utformas så att det i största möjliga mån verkar för att utjämna den finansiella obalans som råder mellan olika behandlingsmetoder och för ökad materialåtervinning av åter- vinningsbara material. Uppdraget beskrivs närmare i utredningens direktiv som finns i bilaga 1 och i bilaga 2. Utredningen har haft elva sammanträden med experterna. I expert- gruppen har förutom berörda myndigheter, även branschorgani- sationer varit representerade. Utredningen har även låtit genomföra två konsultuppdrag. Det ena uppdraget utfördes av och utgjordes av en konsekvensanalys av fjärrvärmens kostnader och konkurrens- förhållanden om kväveoxidavgiften görs om till en skatt (se Uppdraget och dess genomförande bilaga 5). Det andra uppdraget utfördes av Profu i och utgjordes av en konsekvensanalys av en skatt på avfallsför- bränning (se bilaga 4). Dessutom har utredningen gjort två studiebesök, nämligen på fjärrvärmeverk i och hos . Vidare har utredaren besökt Edets pappersbruk i . 3.1Svensk energi- och miljöpolitik beslutade (se prop. 2009/10:155, bet. 2009/10:MJU25, rskr. 2009/10:377) om målstrukturen för det svenska miljöarbetet med ett generationsmål, miljökvalitetsmål och etappmål. Genera- tionsmålet är det övergripande målet för miljöpolitiken och innebär att det till nästa generation ska lämnas över ett samhälle där de stora miljöproblemen är lösta, utan att orsaka ökade miljö- och hälsoproblem utanför gränser. Under Generationsmålet finns ett antal strecksatser varav i första hand följande kan påverkas av avfallshantering och för- bränning: –Människors hälsa utsätts för minimal negativ miljöpåverkan som miljöns positiva inverkan på människors hälsa främjas. –Kretsloppen är resurseffektiva och så långt som möjligt fria från farliga ämnen. –En god hushållning sker med naturresurserna. –Andelen förnybar energi ökar och att energianvändningen är effektiv med minimal påverkan på miljön. –Konsumtionsmönstren av varor och tjänster orsakar så små miljö- och hälsoproblem som möjligt. har också beslutat om 16 miljökvalitetsmål som utgör stommen i den svenska miljöpolitiken. Avfallshantering berör i första hand miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö men påverkar även flera andra miljökvalitetsmål, t.ex. begränsad klimatpåverkan, frisk luft, ingen övergödning, bara naturlig försurning och giftfri miljö. Till miljökvalitetsmålen finns en rad preciseringar och etappmål som har bäring på avfallshantering. Som exempel kan nämnas preciseringen hållbar avfallshantering under God bebyggd miljö: Avfallshanteringen är effektiv för samhället, enkel att använda för konsumenterna och att avfallet förebyggs som resurserna i det avfall som uppstår tas till vara i så hög grad som möjligt samt att avfallets påverkan på och risker för hälsa och miljö minimeras. Ett annat exempel är etappmålet under miljökvalitetsmålet En giftfri miljö om giftfria och resurseffektiva kretslopp. Etappmålet innebär att användningen av återvunna material ska vara säker ur hälso- och miljösynpunkt genom att återcirkulation av farliga ämnen så långt som möjligt undviks som resurseffektiva kretslopp eftersträvas. Världens länder har enats om att den globala medeltempera- turens ökning ska begränsas till väl under två grader och att man ska sträva efter . Detta ställer krav på skärpta ambitioner globalt inom klimatpolitiken. Regeringen har ambitionen att ska bli ett av världens första fossilfria välfärdsländer. Energisystemet ska bestå av förnybar energi. Energipolitiken är en fundamental del av byggandet av ett hållbart samhälle. Det är viktigt för bl.a. företagen att det finns god och tillförlitlig tillgång på el till konkurrenskraftiga priser. har till 2020 ett nationellt mål för den de sektorer som inte omfattas av EU:s system för handel med utsläppsrätter. Målet är att utsläppen ska minska jämfört med nivå. Förutom målet till 2020 beslutade om regeringens förslag till klimatpolitiskt ramverk för (bet. 2016/17:MJU24, rskr. 2016/17:320). Det klimatpolitiska arbetet ska utgå från ett långsiktigt, tidssatt utsläppsmål som fastställer. Delar av det klimatpolitiska ramverket finns i den nya klimatlagen (2017:720) som lagfäster att regeringens klimatpolitik ska utgå från klimatmålen och hur arbetet ska bedrivas. Lagen träder i kraft . Det klimatpolitiska ramverket omfattar bl.a. följande nationella, långsiktiga klimatmål: Senast 2045 ska inte ha några nettoutsläpp av växthus- gaser till atmosfären, för att därefter uppnå negativa utsläpp. Utsläppen från verksamheter inom svenskt territorium ska vara lägre än utsläppen . För att nå netto- nollutsläpp får kompletterande åtgärder tillgodoräknas. De utsläpp i som kommer att omfattas av EU:s ansvars- fördelningsförordning, den så kallade ESR-sektorn, bör senast Senast 2040 bör utsläppen i i ESR-sektorn vara lägre än utsläppen . Högst av utsläppsminskningarna får ske genom kompletterande åtgärder. Syftet med det klimatpolitiska ramverket är att varje regering, oavsett konstellation och politisk inriktning, ska vara bunden till de förutsättningar som anges i lagen. Tanken är att det ska öka förut- sättningarna för ett långsiktigt och kontinuerligt klimatarbete, som det blir tydligare och mer transparent. kom överens om en ram för EU:s klimatmål : Utsläppen av växthusgaserna ska minska jämfört med nivå. Målet är bindande på EU-nivå. Andelen förnybar energi ska vara . Målet är bindande på EU-nivå. Energieffektiviteten ska öka med . Målet är vägledande och ska ses över , med ambitionen att nå ett mål på på EU-nivå. föreslog Europeiska kommissionen att energi- effektiviseringsmålet skulle höjas till till 2030 och vara bindande på EU-nivå. Förslaget förhandlas i rådet och . presenterades en ramöverenskommelse, den s.k. Energiöverenskommelsen, mellan regeringen och , och . Överenskommelsen utgör en gemensam färdplan för en kontrollerad övergång till ett helt förnybart elsystem, med mål om förnybar elproduk- tion 2040. Detta är dock ett mål, inte ett stoppdatum som för- bjuder kärnkraft och innebär inte heller en stängning av kärnkraft med politiska beslut. Ytterligare ett mål i energiöverenskommelsen är att , , inte ska ha några nettoutsläpp av växthusgaser till atmosfären, för att därefter uppnå negativa utsläpp. I överens- kommelsen framgår också att elcertifikatssystemet ska förlängas och utökas med nya elcertifikat till 2030 samt att en konkurrenskraftig fjärrvärmesektor och minskad elanvändning i uppvärmningen är förutsättningar för att klara den förnybara el- och värmeförsörjningen under kalla vinterdagar. antog riktlinjer för skattepolitiken (prop. 2014/15:100, avsnitt 5.5, bet. 2014/15:FiU20, rskr. 2014/15:254). Riktlinjerna kan sammanfattas enligt följande. Skattepolitikens främsta syfte är att finansiera den gemensamma välfärden, olika samhällsfunktioner och andra offentliga utgifter. Skatterna ska tas ut på ett sätt som är förenligt med de över- gripande målen för regeringens ekonomiska politik. Skattepolitiken ska vid sidan om att säkra goda och stabila skatteintäkter även skapa förutsättningar för en hållbar tillväxt och hög sysselsättning, ett rättvist fördelat välstånd samt bidra till ett miljömässigt och socialt hållbart samhälle. Skattepolitiken bör därutöver utformas enligt följande vägledande principer. 3.2.1Ett legitimt och rättvist skattesystem Skatter ska tas ut på ett rättssäkert sätt. För att stärka legitimiteten ska regelverket vara möjligt att förstå och inte leda till onödigt stora administrativa kostnader för dem som tillämpar reglerna. Detta ska särskilt beaktas vid utformningen av nya skatteregler. Nyttan av förenklingar ska dock alltid vägas mot behovet av att värna skatteintäkterna, åstadkomma rättvisa mellan skattskyldiga samt motverka skattefusk och skatteundandragande. Ett högt förtroende för skattesystemet kräver också åtgärder för att bekämpa skattebrott, skattefusk och skatteundandraganden. En minskning av skattefelet är också en central uppgift för lagstiftaren, då det är de materiella reglernas utformning som bestämmer utrymmet för bl.a. skatteplanering. 3.2.2Generella och tydliga regler Skattereglerna ska vara generella, med breda skattebaser och skatte- satser som är väl avvägda gentemot målen för den ekonomiska politiken. Generella och tydliga regler, utan komplicerade gräns- dragningar, bidrar till förståelse och legitimitet för skattesystemet och minskar utrymmet och riskerna för fel och fusk. Avsteg från denna princip kan i vissa fall motiveras av explicita krav på styrning eller av samhällsekonomiska effektivitetsskäl. Skatteutgifter, dvs. stöd till hushåll och företag på budgetens inkomstsida till följd av särregler t.ex. nedsatt skatt på vissa varor och tjänster, bör därför regelbundet omprövas. I första hand bör stöd på budgetens inkomstsida undvikas och de bör åtminstone prövas på samma sätt som vanliga utgifter i den årliga budgetprocessen. I undantagsfall kan administrativa kostnader motivera att skatteutgifter väljs framför stöd på budgetens utgiftssida. 3.2.3Hållbara regler i förhållande till EU Regelverket ska vara förenligt med . Det gäller inte bara i förhållande till specifika rättsakter utan även till bestämmelser i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt om fri rörlighet för personer, varor, tjänster och kapital samt reglerna om statligt stöd. 3.3EU:s regler om statligt stöd Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, förkortat för- draget, innehåller bl.a. regler som ska säkerställa en väl fungerande konkurrens på den inre marknaden. Bland dessa regler finns bestämmelser om statligt stöd. Bestämmelserna återfinns i artik- larna 107–109 i fördraget och har till syfte att förhindra att Utredningens utgångspunkter SOU 2017:83 konkurrensförhållandena inom unionen snedvrids genom att medlemsstaterna gynnar vissa företag eller viss produktion ekonomiskt. Enligt artikel 107.1 i fördraget är statligt stöd som utgångspunkt förbjudet.