sou · H5B385 · 2017-11-08 00:00:00 — I ett vidare perspektiv berörs hela samhället av förslagen efter- som de syftar till att upprätthålla rättsstaten och kvaliteten i dom- stolarna. 20.4.1Våra förslag leder till ökade kostnader Domarmeriteringen för kvalificerade och erfarna jurister Bedömning: Det bör finnas utrymme för att anställa 50 adjungerade råd. Förslaget som gäller domarmeritering för kvalificerade och er- farna jurister medför en ökning av domstolarnas personalkost- nader. Den ökade kostnaden för adjungerade råd kommer i viss mån att kompenseras av att kostnaden för andra icke ordinarie domare minskar. Konsekvenser av utredningens förslag Vi har i avsnitt 11 föreslagit att det ska införas ett nytt system för domarmeritering för kvalificerade och erfarna jurister som innebär sammanlagt tjänstgöring som adjungerat råd i överrätt och underrätt. avsatte en budget på för extern adjunktion, vilket innebar en finansiering motsvarande knappt 50 platser för sex månaders tjänstgöring. Därefter har betydligt färre kvalificerade och erfarna jurister erbjudits möjlighet att adjungera i överrätt. Hur många adjungerade råd som behövs för att fler ska söka ordinarie domaranställningar är svårt att beräkna. Till en början bör det i vart fall finnas utrymme för att anställa 50 adjungerade råd. Antalet adjungerade råd skulle då motsvara det antal jurister som det tidigare systemet med extern adjunktion tog höjd för. Vi uppskattar kostnaden för ett adjungerat råd som tjänstgör med en månadslön på till . En finansiering av 50 adjungerade råd innebär alltså en årlig kost- nadsökning för Domstolar om cirka 50 miljoner kronor.1 Anställningen som adjungerat råd ska syfta till att fler kvalifi- cerade och erfarna jurister ska söka ordinarie domaranställning. De adjungerade råden kommer också att bidra till domstolarnas verk- samhet även på kort sikt genom att utföra dömande uppgifter i dom- stolarna. Även om de adjungerade råden i första hand ska tjänstgöra i domstolarna i utbildningssyfte skulle de adjungerade råden i dom- stolarna alltså kunna innebära ett visst minskat behov av att anställa icke ordinarie domare för vikariats- och förstärkningsbehov. Sam- tidigt måste det beaktas att systemet med domarmeritering för adjun- gerade råd innebär att de ska ha ordinarie domare som handledare, vilket innebär att viss kapacitet hos de ordinarie domarna tas i an- språk. En utgångspunkt kan vara att ett adjungerat råd kan delta i föredragningar, förhandlingar och i övrigt delta i den praktiska dömande verksamheten i av den omfattning som gäller för en ordinarie domare. Om det då också tas i beaktande att systemet för domarmeritering kommer att kräva ett tillgängligt handledar- skap från ordinarie domares sida, kan en rimlig utgångspunkt vara att ett adjungerat råd tillför domstolen arbetskraft med cirka 50 pro- 1 har utifrån en genomsnittslön på beräknat års- kostnaden för ett adjungerat råd till . Konsekvenser av utredningens förslag cent av vad som gäller för en ordinarie domare. Om en domstol an- ställer två adjungerade råd, minskar alltså det eventuella behovet av att anställa en pensionerad ordinarie domare eller annan vikarie för en ordinarie domare. Om genomsnittslönen för vikarier antas vara samma som genomsnittslönen för ett adjungerat råd, innebär det att kostnaden för systemet – med beaktande också av det minskade behovet av vikarier och förstärkningsdomare – skulle vara hälften av den årliga kostnadsökningen för de adjungerade råden, dvs. cirka 25 miljoner kronor.2 Sammantaget blir alltså kostnaden för att anställa 50 adjungerade råd , vilket motsvarar de medel som Domstolar avsatte för de externa adjunkterna. Bedömning: Antalet jurister som erbjuds möjlighet att genomföra den särskilda domarutbildningen bör öka väsentligt. Ytterligare 50 assessorer bör utbildas . Det innebär att överrätterna bör anta ytterligare 50 jurister till den särskilda domarutbildningen . En sådan ökning innebär en ökning av domstolarnas personalkostnader. måste det beaktas att domare under utbildning bidrar till domstolarnas dömande verksamhet och att kostnaderna för ökningen i viss mån kan kompenseras av minskade personalkostnader för andra icke ordinarie domare, beredningsjurister och föredragande. Den fyraåriga särskilda domarutbildningen börjar med en anställning som fiskal. Därefter följer tjänstgöring i både underrätt och som tf. assessor i överrätt. Utbildningen avslutas med ett förordnande som assessor. Vi har gjort bedömningen att betydligt fler än bör ges möjlighet att genomföra den särskilda domar- utbildningen. Det har förts en diskussion mellan Dom- stolsverket och domstolarna om att öka antalet utbildningsplatser för 2 Enligt bör ett sådant avdrag, motsvarande den uppskattade kostnadsminsk- ningen för det minskade behovet av att anställa personal inom andra personalkategorier, göras vid beräkningen av nettokostnaden för systemet för domarmeritering. Hur stor kostnadsminskningen faktiskt blir beror på i vilken utsträckning och i vilken takt dom- stolarna kan anpassa antalet anställda inom andra personalkategorier till att adjungerade råd ska tjänstgöra i domstolarna. Konsekvenser av utredningens förslag fiskaler i underrätt med 20 platser. Eftersom en fiskal tjänstgör i underrätt skulle den diskuterade ökningen, om den är permanent, innebära att överrätterna får möjlighet att anta ytterligare tio fiskaler till den särskilda domarutbildningen och an- ställa dem som fiskaler. Vårt resonemang i det följande utgår från att den ökning som diskuterats också genomförs. Om denna ökning inte skulle genomföras, behöver den särskilda domarutbildningen öka med ytterligare tio platser i överrätt. Vårt förslag om att ytterligare 50 assessorer bör utbildas motiveras av behovet av betydligt fler sökande till utlysta domar- anställningar. Förslaget innebär att ytterligare 50 jurister bör antas till den särskilda domarutbildningen . Successivt kommer det också att innebära att underrätterna får möjlighet att utbilda fler fiskaler. De förslag vi lägger fram innebär fullt utbyggt att cirka 170 jurister kommer att förordnas till assessorer . Med en delegerad budget bör överrätterna kunna anta något fler fiskaler än vad som motsvarar antalet assessorer som ska utbildas för att kompensera för att en del av fiskalerna gör avbrott i utbildningen för föräldraledighet eller annan tjänstledighet.3 Eftersom utbildning- en av fler assessorer måste införas successivt uppskattar vi kostnaderna för till . Därefter ökar kostnadsökningen för att när förslaget är helt genomfört uppgå till per år.4 Den redovisade kostnadsökningen avser bruttokostnaden för att utöka den särskilda domarutbildningen enligt vårt förslag. måste det beaktas att de som genomför den särskilda do- marutbildningen arbetar, under tjänstgöringen i underrätt och adjunk- tionen i överrätt, i domstolarnas dömande verksamhet. En anställning av en fiskal kan alltså förutsättas tillföra domstolen en viss del av den arbetskraft som gäller för en ordinarie domare. Vidare bör en ökning av antalet fiskaler i viss utsträckning kunna kompenseras med en minskning av antalet beredningsjurister och föredragande. Det gäller i första hand fiskalernas tjänstgöring i överrätt av anställningen. Den verkliga kostnadsökningen för det ökade antalet fiskaler, när systemet är fullt utbyggt, är därför lägre än 143 miljoner 3Överrätterna brukar av den anledningen anta fler fiskaler än vad som motsvarar antalet utbildningsplatser i underrätt för att budgeten ska användas effektivt. 4Enligt beräkningsmodell kan kostnadsökningen , när systemet är fullt utbyggt, beräknas till . Konsekvenser av utredningens förslag Hur mycket lägre den kommer att bli går inte att avgöra förrän det står klart i vilken utsträckning det ökade antalet fiskaler faktiskt kommer att minska behovet av vikarier för ordinarie domare, förstärkningsdomare, beredningsjurister och föredragande. En rimlig utgångspunkt är att den verkliga kostnadsökningen – med beaktande av det minskade behovet av att anställa personal inom andra personal- kategorier – kan uppskattas till , när syste- met är fullt utbyggt.5 Bedömning: Vi bedömer att den kostnadsökning som uppstår om anställer en personalvetare är begränsad. Vi har gjort bedömningar som innebär att bör till- föras resurser i form av en personalvetare. anlitar en konsult med särskild inriktning mot personal- vetenskap i ärenden där handläggningen innefattar ett test- och intervjuförfarande. En heltidsanställd personalvetare ska komplettera den befintliga kompetensen vid genom att delta i beredningen av ärenden och arbeta med utveckling av rekry- teringsförfarandet. Kostnaden för att anställa en personalvetare med en månadslön på kan uppskattas till cirka 900 000 kronor.6 5Enligt bör ett sådant avdrag, motsvarande den uppskattade kostnads- minskningen för det minskade behovet av att anställa personal inom andra personalkate- gorier, göras vid beräkningen av nettokostnaden för ökningen av antalet fiskaler. Hur stor kostnadsminskningen faktiskt blir beror på i vilken utsträckning och i vilken takt dom- stolarna kan anpassa antalet anställda inom andra personalkategorier till det ökade antalet fiskaler. 6Om genomsnittslönen är och faktorn för sociala avgifter är 1,546, blir årskostnaden för en personalvetare . Konsekvenser av utredningens förslag Analyser och prognoser leder inte till ytterligare kostnadsökningar Bedömning: tar fram prognoser av olika slag. Kostnaderna för att ta fram de prognoser som Dom- stolsverket ska göra bör inte leda till några kostnadsökningar för Domstolar. Den analys som ska göra bör inte leda till några ytterligare kostnadsökningar under förutsättning att tillförs resurser för att anställa en personalvetare. Vi har i avsnitt 19 föreslagit att antalet jurister som erbjuds särskild domarutbildning respektive domarmeritering som adjungerat råd ska bestämmas utifrån ett tydligt beslutsunderlag som ska bestå av en analys av det framtida rekryteringsläget från och prognoser om domstolarnas behov av och kapacitet att utbilda domare från . Syftet med dessa analyser och progno- ser ska vara att regeringen så noga som möjligt ska kunna bedöma behovet av åtgärder för att säkerställa den framtida tillgången på kvalificerade sökande till ordinarie domaranställningar. Det är inte möjligt att med hjälp av analyser och prognoser be- stämma exakt hur många fler fiskaler och hur många adjungerade råd som ska anställas . Den totala eko- nomiska effekten av våra förslag beror inte bara på det tillkommande antalet utbildningsplatser och kostnaderna för de andra förslag vi lägger fram. Kostnaderna beror också på i vilken utsträckning som domstolarna har förutsättningar för att minska antalet andra icke ordinarie domare, beredningsjurister och föredragande i samband med att fler fiskaler och adjungerade råd anställs. Det innebär sam- mantaget att det inte är möjligt att nu uppskatta hur stora de till- kommande kostnaderna för staten i de delarna kommer att bli på . ökar mer utförliga prognoser från Domstols- verket och en årlig analys från förutsättningarna för att göra en bra bedömning av kostnaderna för långsiktighet och stabilitet i rekryteringen av ordinarie domare. Den analys som ska göra kan utföras utan att det innebär någon ytterligare kostnadsökning under förutsättning att tillförs resurser i form av en heltidsanställd per- sonalvetare (se förra avsnittet). Konsekvenser av utredningens förslag De prognoser som ska göra bör inte leda till några kostnadsökningar för Domstolar eftersom har ett ansvar för att göra bedömningar angående den framtida kompetensförsörjningen inom Domstolar. 20.4.2Finansiering av våra förslag Bedömning: Det är svårt att uppskatta till vilken del kostnads- ökningarna för Domstolar för att öka den särskilda domarutbildningen och för att anställa adjungerade råd kan rym- mas inom Domstolars befintliga anslag. I den mån kost- naderna inte ryms inom anslaget är det en nödvändig investering att tillföra Domstolar medel som täcker kostnadsök- ningen genom omfördelningar av medel inom statsbudgetens ut- giftsområde 4. Eftersom kostnadsökningen för den särskilda domarutbildningen och utbildningen av adjungerade råd kan förväntas föra med sig kostnads- minskningar avseende anställning av andra icke ordinarie domare, be- redningsjurister och föredragande gör vi bedömningen att kostnads- ökningarna i denna del till viss del kan komma att rymmas inom Domstolars befintliga anslag. Den sammantagna ökningen av kostnaderna för systemet med adjungerade råd och ökningen av an- talet fiskaler kan – med beaktande också av det minskade behovet av anställda inom andra personalkategorier – beräknas till cirka 125 mil- joner kronor. Domstolars totala anslag ska finansiera Dom- stolsverkets egen verksamhet och en rad andra verksamheter i dom- stolarna. Vi har inte haft möjlighet att bedöma i vilken utsträckning kostnadsökningarna kan rymmas inom Domstolars befintliga anslag och i vilken utsträckning det är möjligt att minska kostnaderna i andra delar av Domstolars verksamhet. I den utsträckning som kostnaderna inte ryms inom anslaget är det nödvändigt att Domstolar tillförs medel som är särskilt avsedda för detta ändamål och som täcker kostnadsökningen (se avsnitt 20.4.3). Det bör ske genom omfördelningar av resurser inom statsbudgetens ut- giftsområde 4. Konsekvenser av utredningens förslag Bedömning: Kostnadsökningen för an- ställa en personalvetare bör finansieras genom en omfördelning av budgetmedel från Domstolars anslag till Domarnämn- dens anslag. De ökade kostnaderna för är marginella i förhål- lande till de sammantagna anslagen för Domstolar och . Eftersom har ett särskilt anslag i statsbudgeten, som är anpassat till nuvarande per- sonalkostnader, behöver dock en omfördelning av budgetmedel göras från Domstolars anslag till anslag. Omfördelningen bör avse medel motsvarande den årliga kostna- den för att anställa en personalvetare vid . En sådan omfördelning av medel från Domstolars anslag till Domar- nämndens anslag måste ses i ljuset av att ett förbättrat rekryterings- förfarande, genom att ytterligare kompetens tillförs Domarnämn- dens kansli, innebär förbättrade förutsättningar för alla domstolar att anställa ordinarie domare som tillhör de skickligaste och lämpligaste juristerna. Satsningen på kommer alltså Domstolar till del. 20.4.3Kortsiktiga och långsiktiga ekonomiska konsekvenser Bedömning: Vi bedömer att de kostnadsökningar som våra för- slag innebär är nödvändiga investeringar för att undvika risken för att det inte kommer att gå att rekrytera ett tillräckligt antal av de skickligaste och för yrket mest lämpade juristerna till dom- stolarna i hela landet. finns det för få kvalificerade sökande till olika typer av ordinarie domaranställningar, i båda domstolsslagen, i alla instanser och i olika delar av landet. är det – mot bakgrund av de ökande kraven på domstolarna och domarna – en rimlig utgångs- punkt att det kommer att behövas fler skickliga domare än . Det finns alltså en risk för att det kommer att uppstå en påtaglig brist på domare, med allvarliga konsekvenser för samhället. Konsekvenser av utredningens förslag I förlängningen skulle för få kvalificerade sökande till ordinarie domaranställningar leda till att kraven på en domares skicklighet och lämplighet för yrket skulle behöva sänkas. En sådan domarbrist skulle ta att åtgärda och måste därför förebyggas . Vi anser att de förslag som vi lägger fram är nödvändiga för att säkra rekryteringen av ordinarie domare. Målsättningen med försla- gen är att skapa långsiktighet och stabilitet så att de skickligaste och för yrket mest lämpade juristerna ska kunna rekryteras för att utnäm- nas till ordinarie domare . Genom att det ska finnas flera olika sätt att meritera sig för en anställning som ordinarie domare blir det möjligt att rekrytera de skickligaste och mest lämpade juristerna till domstolar i hela landet. De beskrivna kostnadsökningarna får allt- så anses vara långsiktiga och nödvändiga investeringar i rättsväsendet i syfte att minimera risken för en domarbrist. Kostnadsökningarna avseende den särskilda domarutbildningen måste också ses i ljuset av att jurister med domstolserfarenhet är mycket eftertraktade på arbetsmarknaden, bl.a. inom centrala sam- hällsorgan som , de högsta domstolarna, ombudsmän () och Justitiekanslern. De jurister som erbjuds arbete i domstol får alltså en utbildning eller fortbildning som kan komma andra offentliga organ än domstolarna till nytta. Om exempelvis an- talet utbildade assessorer skulle minska, skulle andra myndigheter inte kunna dra nytta av den investering som ligger i den särskilda domarutbildningen utan dessa myndigheter skulle behöva genom- föra fler utbildningsinsatser. Bedömning: Våra förslag kommer inte att medföra några förutse- bara konsekvenser för jämställdheten mellan män och kvinnor, för den kommunala självstyrelsen, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsätt- ningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företag eller för möjligheterna att nå de integrationspoli- tiska målen. Förslagen kommer inte heller att medföra några andra konsekvenser som ska redovisas. Konsekvenser av utredningens förslag 20.5.1Konsekvenser för jämställdheten m.m. Vi bedömer att våra förslag inte får några sådana konsekvenser som anges i 15 § kommittéförordningen som ska redovisas i betänkan- det, dvs. konsekvenser för den kommunala självstyrelsen, för syssel- sättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i för- hållande till större företag, eller för möjligheterna att nå de integ- rationspolitiska målen. När det gäller jämställdheten mellan kvinnor och män kan det först framhållas att andelen kvinnor av de ordinarie domarna har ökat stadigt från år . är en majoritet av de ordinarie domarna kvinnor. Bland fiska- lerna har andelen kvinnor under varierat mellan 70 och 71 procent.7 Eftersom jurister med domarutbildning typiskt sett har mycket goda möjligheter att få ordinarie domaranställningar kan det förväntas att andelen kvinnor inom gruppen ordinarie domare kom- mer fortsätta att öka. Andelen kvinnor bland domstolscheferna har – 2016 varierat mellan 37 och 41 procent.8 Mot bakgrund av att dom- stolschefer ofta utnämns bland jurister som har mångårig erfaren- het av att ha arbetat som ordinarie domare, kan den ökande andelen kvinnor bland de ordinarie domarna förväntas leda till att andelen kvinnor bland domstolscheferna kommer att öka. var andelen kvinnor som sökte ordinarie domaranställ- ning . Andelen kvinnor som föreslogs av Domarnämn- den var . Andelen kvinnor som utnämndes till ordinarie domaranställningar var också 51 procent.9 Det ligger allt- så i linje med det nuvarande förhållandet att något fler kvinnor än män är ordinarie domare. Våra förslag innebär bl.a. att antalet jurister som antas till den särskilda domarutbildningen bör öka. Det kan då förväntas att en majoritet av de ytterligare jurister som antas till fiskalsutbildningen kommer att vara kvinnor, vilket i sin tur skulle kunna leda till att andelen kvinnor bland de ordinarie domarna fortsätter att öka. Sam- tidigt syftar den föreslagna möjligheten till domarmeritering för 7Domstolsverket, Årsredovisning 2016 s. 93. 8Domstolsverket, Årsredovisning 2016 s. 92. 9Domarnämnden, Årsredovisning s. 7 f. Konsekvenser av utredningens förslag adjungerade råd till att öka bl.a. antalet advokater som söker ordinarie domaranställning. Inom den gruppen är andelen män cirka 70 pro- cent.10 Det skulle i sin tur kunna leda till att fler män söker ordinarie domaranställningar. Förslaget tar dock inte sikte på att en viss yrkes- kategori ska söka anställning som adjungerat råd. Det går därför inte att dra någon slutsats om i vilken utsträckning som kvinnor respektive män kommer att söka och få anställning som adjungerat råd. Vi föreslår i avsnitt 13 och 14 att det ska bli lättare för unga jurister att förutse tjänstgöringsorten för den särskilda domarutbildningen och den ytterligare meritering som typiskt sett krävs för en ordinarie domaranställning. Vi bedömer att de förslagen leder till förbättrade förutsättningar för både kvinnor och män att planera sitt privatliv, vilket i förlängningen medför att domaryrket blir mer attraktivt för såväl kvinnor som män. Sammantaget bedömer vi att våra förslag inte leder till några tydliga och förutsebara förändringar av jämställdheten mellan kvinnor och män inom domstolarna. Vi bedömer att förslagen inte påverkar uppfyllelse av de skyl- digheter som följer av anslutning till Europeiska unionen. Det saknas anledning att, med hänsyn till de i detta avsnitt be- skrivna konsekvenserna, bestämma tidpunkten för ikraftträdande för något av våra förslag till lagändringar på särskilt sätt. Förslagen kräver inte att några särskilda informationsinsatser genomförs, i den mening som avses i 6 § förordningen om konse- kvensutredning vid regelgivning. En annan sak är att vi i betänkandet betonar , domstolarnas och ansvar för att på olika sätt informera om domaryrket och om lediga domar- anställningar. Vid bedömer inte att förslagen kan få effekter av betydelse för företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt, på sätt som avses i 7 § förordningen om konsekvensutredning vid regelgivning. 10 , Verksamhetsberättelse 2016 s. 28. Förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Det är angeläget att de förbättrade möjligheterna att rekrytera ordi- narie domare som vi föreslår genomförs . Det innebär att de författningsändringar som vi föreslår bör träda i kraft . Våra bedömningar om att det bör anställas adjungerade råd, att antalet fiskaler bör öka och att bör få ökade resur- ser innebär att Domstolar och bör tillföras budgetmedel i anslagen i statsbudgeten. Inget av detta kräver ändring i lag. I fråga om de lagändringar som vi föreslår är inte ett riksdags- beslut om budget nödvändigt för att ändringen ska kunna träda i kraft. Med hänsyn till den tid som kan beräknas gå åt för remissförfaran- det, beredningen i och riksdagsbehandlingen av lagförslagen är det rimligt att författningsändringarna i dessa lagar träder i kraft . Vi föreslår därför detta datum för ikraftträdandet. Förslag: Den föreslagna nya bestämmelsen i 39 kap. 5 d § offent- lighets- och sekretesslagen (2009:400) ska inte gälla i ärenden om utnämning av ordinarie domare som har inletts hos Domarnämn- den före ikraftträdandet. I övrigt behövs inte några övergångsbestämmelser till de lag- ändringar vi föreslår. Förslaget till ny 39 kap. 5 d § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) innebär att sekretess ska gälla av beredningen av ärenden om utnämning av ordinarie domare hos (se avsnitt 18.14). Det är sannolikt att det finns pågående sådana ären- den hos för den nya bestämmelsens ikraftträdande. Det bör i en övergångsbestämmelse förtydligas att den nya bestämmelsen inte gäller i ärenden som har inletts hos före ikraftträdandet. Avseende övriga förslag till lagändringar krävs inte några över- gångsbestämmelser. 22.1Förslag till lag om ändring i I en tingsrätt ska det finnas en och en eller flera rådmän. I en tingsrätt får det också finnas en eller flera chefsrådmän. I en tingsrätt får det finnas domare för vikariats- eller förstärknings- ändamål och domare under utbildning. Domare som anges i första och andra styckena ska vara lagfarna. En tingsrätt får vara indelad i avdelningar. Chef för en avdelning är lagmannen eller en chefsrådman. Vid en tingsrätt ska det finnas ett kansli, som hålls öppet för all- mänheten på bestämda tider. Paragrafen innehåller bestämmelser om de domare som finns i en tingsrätt och om tingsrätternas organisation. Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 16. Paragrafens första stycke ändras på så sätt att det läggs till att det i en tingsrätt ska finnas en eller flera rådmän och att det också får finnas en eller flera chefsrådmän.