sou · H4B394 · 2017-01-01 00:00:00 — Quality and Performance Measure (SQPM): Anpassning för svenska förhållanden. SKL (2015). Verksam – Systematisk process för att mäta och utveckla effektiva samverkanssystem. Samverkan – närvaro med gemensamma krafter rande samverkan kring frånvaro har blivit tvungen att tillfälligt frångå sin samverkansmodell p.g.a. brist på personal inom . För att arbeta med ökad närvaro behövs modeller för god sam- verkan. krävs en basnivå av resurser för att samverkan ska kunna bli realitet och vara patientsäker. I det aktuella läget i är bristen på socialsekreterare mycket stor.46 I ett läge med perso- nalbrist är det än viktigare att rutiner och styrdokument kring sam- verkan finns och följs för att verksamheten ska fungera. Ledare för olika verksamheter behöver värna och vårda samverkan så att de egna resurserna kan användas effektivt och optimalt. Det behövs ett ansvarstagande på nationell nivå, huvudmannanivå och chefsnivå för att rekrytera och behålla personal. Det här kan ske genom att verka för en bra arbetsmiljö, säkerställa kompetensför- sörjning och satsa på kompetensutveckling. 12.8Träning i samverkan under utbildning Utredningen konstaterar att det finns reglering och verktyg för samverkan och att de kan användas för samverkan kring barn med problematisk frånvaro. Ett av hindren för att få samverkan att fungera är de olika parternas inställning till samverkan.47 För en framgångsrik samverkan behöver parterna ha samverkanskompetens,48 dvs. kunskap om vad som främjar och hindrar samverkansprocessen i den kontext man verkar inom. Förmågan att samverka ska utvecklas under grund- och specia- listutbildningen. När utredningen gör en genomgång av examens- målen för grundutbildningar med relevans för skolnärvaro (psyko- logprogrammet, läkarprogrammet, socionomprogrammet och lärar- utbildningen) och specialistutbildning till skolsköterska och special- pedagog, finner vi att det i examensmålen ingår formuleringar som rör samverkan. Den enda relevanta utbildning där utredningen inte finner examensmål om samverkan är den statliga rektorsutbildningen. 46www.svt.se/nyheter/inrikes/kommunerna-allt-mer-beroende-av-stafettsocionomer 47Widmark, C. (2015). Obstacles to collaboration in addressing the needs of children and adolescents. 48www.arbetsformedlingen.se/open/god-samverkan/Intervju-om-samverkan.html Samverkan – närvaro med gemensamma krafter Det är ett konstaterande som även utredningen , tolka och agera (SOU 2010:95) gör.49 I slutbetänkandet ligger följande förslag: bör också få i uppdrag att följa upp och utvärdera rektors- utbildningen. Det bör särskilt undersökas i vad mån utbildningen ger tillräcklig kunskap om de regler som styr arbetet med barn och elever med sammansatta behov och samverkansskyldigheten beträffande barn och elever som far illa eller riskerar att fara illa och därmed samman- hängande sekretesslagstiftning. Utredningen väljer att inte lägga förslag avseende kunskap och prak- tik i samverkan då det ingår i examensmålen för de i sammanhanget relevanta utbildningarna samt på grund av att vi inte har kunskap om hur kursmomenten fungerar och vilken effekt de ger på praktisk samverkan. Däremot anser vi att utbildningsanordnarna bör upp- muntras att se över att de moment som ska ge studenterna möjlighet att nå examensmålen rörande samverkan är uppdaterade för att möta de utmaningar för samverkan som finns för skola, hälso- och sjukvård och socialtjänst och att själva utvärdera dessa moment. Institutioner som erbjuder utbildning till yrken inom skola, socialt arbete och hälso- och sjukvård där samverkan ingår som en nödvändig uppgift behöver ta sig an utbildningsuppgiften så att den ger en positiv effekt på senare praktik. För att studenter ska ut- vecklas mot målen att ha god samverkanskompetens kan samläs- ning vara ett sätt. I har det prövats mellan sjuksköterske- och läkarutbildning, med preliminärt goda resultat.50 Det är ännu för tidigt att uttala stöd för en positiv effekt på samverkan i prakti- ken och det behövs studier på fler yrkesgrupper och på andra områ- den än vård.51 Samläsning har även prövats vid där man erbjudit en gemensam utbildningsvecka kring barn i utsatta miljöer för socionom- och lärarstudenter. Samläsningen utvärderades genom intervjuer i fokusgrupper före och efter utbildningsveckan. Resultatet visade att både socionom- och lärarstudenterna hade föreställningar och stereotyper om varandras yrken, men att dessa föreställningar nyanserades av samläsningen och att gruppernas syn på samarbete och sin egen yrkesidentitet utvecklades. 50http:///sida/artikel.aspx?programid=83&artikel=6484195, hämtat . Samverkan – närvaro med gemensamma krafter till rapporten framhåller vikten av samläsning mot bakgrund av att samarbete är nödvändigt i arbetslivet, vilket innebär ökade krav på att arbeta i multiprofessionella team.52 Utredningen delar bedöm- ningen att samläsning skulle kunna vara ett komplement till att stärka samverkan. Det behöver prövas om samläsning mellan utbildningar i ämnen som rör barn och ungdomar med sammansatta behov av psykosocialt stöd, vård och stöd i sin utbildning kan ha en positiv effekt på inställningen till samverkan och senare praktisk samverkan mellan yrkesgrupper och verksamheter. Samläsning skulle till exempel kunna prövas på lärarprogrammet och socionomutbild- ningen, men även inom yrkesutbildning till specialpedagog, special- lärare och skolsköterska. I finns det kunskap och forskning om samverkan, men det är inte ett eget kunskapsområde. Forskning på effekter av sam- verkan – process och utfall – är ofta en svår utmaning.53 I den inter- nationella litteraturen finns viss kunskap att hämta om gemensam utbildning, t.ex. interprofessional education och interprofessional collaborative practice.54 Forskning på interprofessional education har främst gjorts inom vården. Utredningen bedömer att det vore in- tressant att applicera kunskapen på elevhälsan och skolans arbete för att möta folkhälsoproblem, såsom barnfetma och psykisk ohälsa i . Detta beskrivs i en studie där fokusintervjuer gjordes med 33 sjuksköterskestudenter och 32 studenter i socialt arbete.55 Studen- terna deltog i två seminarier om interprofessional practice learning. Resultaten visade att seminarierna gav positiva effekter som att per- sonalen lättare upptäckte barn i behov av hälsofrämjande åtgärder, elever remitterades vidare för vård i större utsträckning än tidigare och planering och genomförande av åtgärder gjordes utifrån ett större helhetstänk. 52Arvidsson, M. & , U-B. (2009). Hur blir man socionom respektive lärare? 53Danermark, B. m.fl. (2012). Samverkan för barns psykiska hälsa. 54Se i , C. (2015). Obstacles to collaboration in addressing the needs of children and adolescents. 55Lam, W. m.fl. (2012). Implications for school nursing through interprofessional education and practice. Samverkan – närvaro med gemensamma krafter SKL pekar i sin slutrapport avseende Psynk på att det finns behov av att utveckla tvärprofessionella team som kan möta barn och ung- domar med behov av sammansatt stöd.56 De menar att stödinsatser från skulle kunna tillföras skolan. Samverkansteam för närvaro finns på flera håll i landet. Detta beskrivs bland annat i en rapport om arbetet med skolnärvaro i stad.57 har ett ”samverkansteam” som involveras när en elev har en frånvaro som överstiger . Teamet består av en sam- ordnare, specialpedagoger och socionomer som anlitas av skolor. Det finns tillgång till fältsekreterare, familjebehandlare och psyko- log för det fortsatta arbetet.58 Det tar tid för system att utvecklas och spridas och det tar tid att etablera strukturer för samverkan.59 Det är därför en vinst om det går att överföra utprovade modeller till andra problem. SkolFam är ett exempel på samverkan som syftar till att för- bättra placerade barns skolgång.60 SkolFam har nämnts i utredning- ens referensgrupper och i svar från ett par skolor i enkäten om elev- hälsan som en bra modell för samverkan kring placerade barn. SkolFams arbete utgår bland annat från svensk forskning som visar på att placerade barn får sämre stöd i skolarbetet än barn som inte är placerade. Utifrån detta har man gjort studier på systematiskt arbete med skola och familjehem som har visat på goda effekter på placerade barns skolresultat.61 När en kommun vill arbeta utifrån den här modellen ansöker den sociala förvaltningen och utbild- ningsförvaltningen tillsammans till SkolFam. SkolFams nationella arbete bedrivs med stöd av Stiftelsen . 56SKL (2015). 57Wallström, H. & , E. (2015). Skolnärvaro/skolfrånvaro. 58Lundgren, M. (2010). Samverkansteamet och Vändzonen. 59Coniavitis , L. (2010). Samverkan kring barn och unga i . 61Tordön, R. m.fl. (2014). Improving children’s performance: A replication of the Samverkan – närvaro med gemensamma krafter finns i 26 kommuner.62 Arbetet inleds med en kartläggning av elev- ens styrkor och svårigheter i skolan och även känslomässigt. Där- efter gör skolpersonalen, familjehemmet och SkolFamteamet till- sammans upp en plan för att med pedagogiska insatser stärka elev- ens skolresultat och förebygga skolmisslyckanden. En modell för arbete med placerade ungdomar med utagerande beteende, Multi Treatment (MTFC) har använts i och har evidens från studier i andra länder.63 MTFC syftar till att förstärka en familjehemsplacering genom ett nära samarbete mellan samordnare, ett behandlingsteam, skola, familjehem, ungdom och vårdnadshavare. De intensiva insatserna pågår under 8–12 månader. I modellen ingår färdighetsträning, familjeterapi och individuell be- handling. Modellen är så vitt utredningen vet inte prövad för elever med problematisk frånvaro, men den har resulterat i ökad skol- närvaro som ett av flera positiva utfall. I har en samverkansmodell som ska underlätta place- rade barns övergång till vuxenlivet prövats.64 Samarbetsmodellen är multidisciplinär och tvärsektoriell och utmärks av bl.a. följande: –En fast koordinator som samordnar aktiviteterna kring den unge. –Den unge är i centrum och har en hög grad av deltagande i vad som beslutas om mål och aktiviteter. –Avtal ingås mellan samtliga medverkande aktörer och tydliga mål formuleras för den unges utveckling. I den danska modellen använder man sig av en koordinator, vilket kan jämföras med samordnaren i MTFC. Att ha en person som sam- ordnar arbetet är en framgångsfaktor vid sammansatt psykiatrisk och social problematik och efterfrågas bland annat vid problema- tisk frånvaro liksom vid samverkan med hjälp av SIP. Ytterligare en modell för skolsamverkan som har tagits fram är riktad till barn och ungdomar som är placerade vid tionsstyrelse (SiS). Modellen (SiSam) har utvecklats i samarbete mellan (SiS) och Specialpedagogiska 62www.skolfam.se/ Informationen hämtad . 63www.socialstyrelsen.se/evidensbaseradpraktik/sokimetodguidenforsocialtarbete/tfco 64http://socialstyrelsen.dk/unge/eftervaern/om-eftervaern/vejen-til-uddannelse-og- beskaeftigelse/evaluering-af-resultater Samverkan – närvaro med gemensamma krafter skolmyndigheten (SPSM). Samverkan sker mellan SiS ungdomshem, och skolan i ungdomens hemkommun och den är in- riktad på att hålla aktiv kontakt med ungdomens hemskola under institutionsvistelsen. Utredningen anser att rektorn tillsammans med elevhälsan bör ut- veckla arbetssätt och en organisation som underlättar lärares möj- ligheter att få råd och stöd från elevhälsan kring bemötande av elever. Utredningen anser att skolornas arbete med att främja när- varo och att förebygga och åtgärda frånvaro behöver förbättras och att samverkan mellan lärare och elevhälsa behövs för att åstadkomma detta. Samverkan kring frånvaro behöver även utvecklas och stärkas mellan skolan och externa aktörer. Det finns flera exempel på kom- muner med samverkan mellan nämnder/förvaltningar som är speci- fikt inriktad på att främja närvaro. Det är önskvärt att fler kommu- ner följer efter. Det är utredningens uppfattning, att verksamheter som själva identifierar behov av samverkan för att lyckas lösa ett gemensamt och svårt problem, bedriver omvärldsbevakning och skaffar sig kunskap om problematisk frånvaro åstadkommer en mer välfungerande samverkan än vad reglering av samverkan kan leda till. Att kommuner använder sig av en social investeringsmodell och gör socioekonomiska analyser för att bedöma kostnaderna för frånvaro om insatser inte görs eller barn placeras i samhällsvård verkar enligt utredningens uppfattning bidra till att kommuner satsar på samverkan mellan förvaltningar och nämnder för att bemöta problematisk frånvaro Kunskap och förståelse för varandras verksamhetsområden och uppdrag kan främja en god samverkan. Vi tror att verksamhetsöver- gripande aktiviteter och utbildning för att utveckla ett gemensamt fokus på barns bästa skulle kunna främja samverkan. Vi bedömer också att samverkan kan främjas av att berörda parter delar kunskap om vad som utgör riskfaktorer för frånvaro, vilket utredningen lägger som bedömning. Vid omfattande och långvarig frånvaro krävs ett intensivt och långsiktigt arbete med samverkan från flera parter och olika typer av insatser. är kommuner beroende av att anlita Samverkan – närvaro med gemensamma krafter behandlingshem eller privata företag för elever med omfattande frånvaro om kommunen inte själv är framgångsrik i att tillgodose elevens rätt till utbildning. Om kommunerna tar sig an arbetet själva är det ett resurskrävande arbete som ofta sträcker sig över , kanske ett eller . Flera utvärderingar i kommuner som har arbetat med elever med omfattande frånvaro visar att frånvaron har minskat som en följd av arbetet, men många elever har fortfarande frånvaro och problem med psykiska besvär kan kvarstå. Problematisk frånvaro kan leda till stort lidande och kostnader för elever, familjer och samhället. Utredningen anser att det är angeläget att kommuner har tillgång till en validerad och utprövad modell som innefattar de åtgärder som krävs för att häva frånvaro och de problem som är relaterade till frånvaron. uppfinner varje kommun sin egen modell, med inspiration från andra kommuner. De arbeten som pågår verkar i flera fall vara beroende av eldsjälar som utför ett framgångsrikt arbete, men arbetet blir sårbart om det är bundet till eldsjälar. Utredningen anser att det finns behov av att utveckla en modell för samverkan vid problematisk frånvaro och andra samtidiga pro- blem. Modellen behövs när eleven har behov av insatser från skola, socialtjänst och barnpsykiatrisk verksamhet eller annan verksamhet inom hälso- och sjukvården. Det finns vetenskapligt prövade modeller för samverkan kring barn med sammansatta behov som skulle kunna modifieras till arbete med problematisk frånvaro. Det är angeläget att åtgärderna vid en svår problematik som långvarig och omfattande frånvaro är evidensbaserade. En modell gör att arbetet kan drivas långsiktigt och stabilt, i stället för att vara beroende av eldsjälar. En del kommuner som utredningen har varit i kontakt med har ut- vecklat närvaroteam för att undvika placeringar på behandlingshem. MTFC är en modell som syftar till att undvika institutionsplace- ringar. Det finns flera fördelar med MTFC. Modellen har prövats vetenskapligt av olika forskargrupper och den har implementerats och prövats i olika länder. Modellen innehåller stöd till familjen, till ungdomen och till skolan. I modellen ingår också att en samord- nare ska utses, vilket är viktigt vid problem som kräver samverkan mellan flera aktörer. 13Överlämningar vid övergång inom och mellan skolor Min nya skola från åk 7 visste allting om min frånvaro. Jag fick träffa min . Jag gick i skolan under 8:an och sedan halva 9:an. Då började jag få panik, jag behövde betyg för gymnasiet. Jag vet inte om min nya gymnasieskola får veta om min frånvaro. Jag måste berätta själv så att jag kan få hjälp.1 Utredningen har i uppdrag att föreslå hur arbetet med närvaro- främjande åtgärder kan förbättras. I det här kapitlet behandlas över- lämningar vid övergångar inom och mellan skolor. Övergångar handlar om att den avlämnande verksamheten ger relevant informa- tion till den mottagande verksamheten. Det handlar också i hög grad om att den mottagande verksamheten aktivt tar emot och använder sig av informationen.2 Bestämmelser om övergångar och samverkan mellan skolformer finns i läroplanerna.3 Av läroplanerna framgår att läraren, i sam- verkan med arbetslaget i förskolan, lärare i övriga berörda skolformer och fritidshemmet, ska förbereda eleverna och deras vårdnadshavare inför övergångar och vid övergångar särskilt uppmärksamma elever som är i behov av extra anpassningar eller särskilt stöd och ta tillvara möjligheter till kontinuerligt samarbete om undervisningen i för- skoleklassen, skolan och fritidshemmet. För elever med problematisk frånvaro eller andra svårigheter i sin skolsituation är det viktigt att det sker en professionell över- lämning vid övergångar i skolan eller mellan skolor. 1Intervjuad ungdom i utredningen U 2015:11. 2Skolverket (2014). Övergångar inom och mellan skolor och skolformer. Hur övergångar kan främja en kontinuitet i skolgången från förskolan till gymnasieskolan. 3SKOLFS 2010:37, SKOLFS 2010:250, SKOLFS 2010:251 och SKOLFS 2010:255. Överlämningar vid övergång inom och mellan skolor ökad risk för att elever ska utveckla eller falla tillbaka i frånvaro vid övergångar.4 Kapitlet inleds med en redogörelse för de vanligaste övergång- arna. Därefter följer en problembeskrivning, vilken följs av utred- ningens förslag som syftar till att relevant information ska följa eleven vid övergångar. Utredningens förslag innebär att en syste- matisk överlämning ska göras när en elev övergår från en skolenhet till en annan. Utredningen föreslår också att läraren vid övergångar särskilt ska uppmärksamma elever med problematisk frånvaro. Där- utöver föreslår utredningen att uppgift om frånvaro utan giltigt skäl ska införas i avgångsintyg i de fall ett sådant utfärdas. Flertalet elever är med om minst sex övergångar i skolväsendet. I förskolan sker ofta en övergång från en yngre till en äldre barngrupp. Därefter sker en övergång till förskoleklass, vilken följs av en övergång till den obligatoriska skolan, dvs. , grundsärskolan, sameskolan eller specialskolan. Inom sker ofta övergångar inför årskurs 4 och inför årskurs 6 eller 7. Efter den obligatoriska skolan övergår de flesta eleverna till gymnasie- skolan eller gymnasiesärskolan. Av eleverna som avslutade årskurs 9 i /15 övergick till gymnasieskolan följande läsår. När t.ex. familjer flyttar, skolpersonal byts ut, skolor omorgani- seras eller läggs ner kan antalet övergångar för elever ytterligare öka. Det fria skolvalet har också lett till att elever går vidare till flera olika skolor än tidigare.5 Det här ställer stora krav på samverkan och rutiner mellan avlämnande och mottagande verksamheter. Övergången till gymnasieskolan är generellt sett den mest kom- plexa. Eleverna sprids till ett större antal skolor. De söker till en mängd olika program och antagningsprocessen pågår . Många väljer en skola som ligger i en annan kommun än den de bor i. då överlämnande och informationsutbyte ofta sker är inte de slutliga betygen satta. är det därför svårt för de avlämnande grundskolorna att senare få information om vilka gymnasieskolor som har tagit emot elever från . Det är dessutom vanligt att elever byter program eller skola under den första 4Se t.ex. Knollman, M., m.fl. (2010). School avoidance in the view of the child and adolescent psychiatry: Symptomatology, development, course, and treatment. 5Skolverket (2014). Övergångar inom och mellan skolor och skolformer. Hur övergångar kan främja en kontinuitet i skolgången från förskolan till gymnasieskolan. Överlämningar vid övergång inom och mellan skolor terminen i gymnasieskolan, vilket ytterligare kan försvåra överför- ingen av information.6 13.1En bristfällig överföring av information vid överlämningar … Bra överlämningar är särskilt svårt när den nya skolan snabbt behöver komma igång med lite mer omfattande anpassningar, extra anpassningar eller särskilt stöd.7 Vid övergångar inom en skola, mellan skolor eller skolformer finns risken att viktig information som gäller elever inte överförs. Det här kan påverka alla elever, men i synnerhet dem som är i behov av extra anpassningar eller särskilt stöd.8 För elever med svårigheter i sin skolgång är övergångar kritiska. Övergångar kan leda till att elever utvecklar frånvaro och elever med en tidigare frånvaro som åtgärdats kan återfalla i frånvaro. Det är alltså av yttersta vikt att information som kan underlätta för dessa elever överförs till elevens nya sammanhang. Det handlar om samverkan mellan avlämnande och mottagande sammanhang. Att information överförs utgör dock inte i sig en tillräcklig förutsätt- ning för att lyckas. Mottagaren av informationen måste också ha befogenheter, kunskap och mandat att hantera informationen. Att skolan tar sitt ansvar för de här eleverna har stor betydelse. Det är de professionella i skolan som kan göra en bedömning av elevens behov av anpassningar och stöd. Det är skolans ansvar att i samarbete med vårdnadshavare se till att relevant information vid övergångar överförs. På många håll fungerar överlämningar mellan skolor bra, men på andra håll finns det brister i överföringen av information om elever vid övergångar. Enligt Myndigheten för delaktighet9 finns det problem med för- senade eller obefintliga åtgärder i samband med rörelse mellan 7Öhman, A. mellan-skolor/, nedladdat . 9Myndigheten för delaktighet (2016). Utvärdering och analys av funktionshinderspolitiken 2011–2016. Överlämningar vid övergång inom och mellan skolor skolor eller årskurser. Andelen elever med någon form av åtgärds- program ökar kontinuerligt under årskurs 1–5, för att sedan minska till årskurs 7. Minskningen kan bero på att de åtgärder som en skol- enhet utarbetat åt eleven inte uppmärksammas och följer med eleven till nästa skolenhet. Detta kan enligt myndigheten medföra allvar- liga konsekvenser för elever som riskerar att bli utan det särskilda stöd de har rätt till under betydande delar av utbildningen. För att säkerställa utbildningens jämlikhet ur stödsynpunkt behöver därför samverkan mellan olika skolenheter och skolformer förbättras. I enkät10 svarade av rektorerna att de vid ett skolbyte alltid frågar elever med särskilt stöd om eleven vill att de ska informera den nya skolan om detta. Resultatet tyder på att det är relativt vanligt förekommande att den här frågan inte ställs och att information följaktligen inte överförs. Utredningens uppfattning är att en bristfällig överföring av in- formation vid överlämningar framför allt har att göra med att an- svaret för överföring av information vid övergångar och vad infor- mationen ska bestå av är oklart och att många upplever att be- stämmelserna om sekretess är svårhanterliga. Att hantera över- gångar låter sig heller inte göras i de fall då avlämnande skola inte har kännedom om vilken den mottagande skolan är. Det finns ingen skyldighet för avlämnande skola att ta reda på vilken den mottag- ande skolan är och ingen skyldighet för mottagande skola att kon- takta avlämnande skola. 13.2Ansvaret för överlämning och mottagande av information vid övergångar ska vara tydligt Tre framgångsfaktorer vid överlämningar kan särskilt nämnas. Den första handlar om vikten av ett förtroendefullt samarbete mellan skola och vårdnadshavare. Den andra framgångsfaktorn är att det finns en välfungerande samverkan. Den tredje faktorn belyser vik- ten av att dokumentationen om elever håller en hög professionell nivå.11 10Barnombudsmannen (2016). Barn med funktionsnedsättning om samhällets stöd. Överlämningar vid övergång inom och mellan skolor En möjlig väg för hemkommunen att arbeta med skolpliktsbevak- ningen kan vara att kommunen utarbetar centrala riktlinjer för övergångar för att stödja elevernas fortsatta lärande.12 Att skolor har rutiner och arbetssätt som underlättar elevers övergångar är viktigt.