sou · H5B364 · 2017-06-29 00:00:00 — Inriktningen bör vara att staten har en stark och aktiv roll i översiktsplaneringen, men att staten normalt inte ska behöva lägga sig i detaljerna i bebyggelseutvecklingen när den över- gripande markanvändningen väl har lagts fast. Detta förutsätter bl.a. att redovisningen i översiktsplanen utvecklas. Staten bör dock även i fortsättningen kunna motsätta sig detaljplaner i sådana fall där staten agerar som sakägare m.m. Det är inte heller lämpligt att kravet på redovisning blir så omfattande att det blir omständligt för kommunen att göra en ny översiktsplan. Det gör att det även i fortsättningen kan finnas skäl att pröva vissa frågor genom en detaljplan, t.ex. i de fall kommunen önskar upphäva strandskydd enligt 7 kap. . Om beslutet kan antas innebära att strandskydd upphävs i strid med bestämmelserna i , ska staten även i fortsättningen över- pröva en sådan detaljplan. Att översiktsplanen i vissa avseenden görs bindande bör inte utesluta en annan markanvändning än den som har bestämts i över- siktsplanen. Det är sannolikt inte möjligt att inom ramen för över- siktsplaneringen förutse alla de önskemål och behov av förändringar i markanvändningen som kan uppstå. Eftersom processen för att ändra en översiktsplan kan vara komplex kan det vara lämpligt att systemet utformas så att det är möjligt att med begränsade admini- strativa insatser även medge en annan markanvändning än den som har bestämts i översiktsplanen. Genom detaljplaneläggning bör det således vara möjligt att medge sådan markanvändning som strider mot översiktsplanen. Om så sker ska staten ges möjlighet att kom- ma till tals och kunna bevaka sina intressen. Att översiktsplanen utvecklas bör inte heller medföra väsentligt ändrade förutsättningar för planering enligt annan lagstiftning, t.ex. väglagen (1971:948) eller lagen (1995:1649) om byggande av järnväg. Inriktningen ska vara att utredarens förslag förbättrar möjligheten att i den kommunala planeringen tillgodose allmänna och statliga intressen respektive nationella och regionala mål, planer och program av betydelse för en hållbar utveckling, särskilt i de fall dessa intressen inte kommer att prövas igen på en mera detaljerad nivå i ett senare planeringsskede. Det innebär bl.a. att utredaren ska utforma sina förslag så att översiktsplanen tar hänsyn till områden av riksintresse m.m. enligt 3 och 4 kap. , till förekommande klimat-, miljö-, hälso- och säkerhetaspekter samt till förekommande regio- nala och mellankommunala förhållanden av betydelse. Liksom bör översiktsplaneprocessen utformas så att såväl myndigheter som allmänheten och berörda organisationer och enskilda i övrigt ges möjlighet att påverka planens utformning i syfte att säkerställa med- inflytande och att beslutsunderlaget blir tillräckligt inför kommu- nens beslut att anta planen. Om översiktsplanen delvis görs bindande, kan det finnas behov av att planen kan överklagas av enskilda vars intressen påverkas av planen, bl.a. till följd av bestämmelserna i . Överinstan- sernas prövning i sak bör i sådana fall begränsas på samma sätt som gäller för detaljplaner (13 kap. 17 § PBL). I finns ett system där översiktsplanen delvis kan träda i kraft i de delar som inte har överklagats. Om utredaren så finner lämpligt, bör en sådan ord- ning även kunna fungera som förebild för om översiktsplanen i vissa avseenden görs bindande. Att översiktplanen hålls aktuell är av stor betydelse för översikts- planens funktion. Uppgifterna om att aktualitetsprövningen inte fungerar tillfredsställande medför att det finns behov av att dels få klarhet i vilken utsträckning som översiktsplanerna kan anses vara aktuella, dels redovisa förslag på åtgärder som säkerställer att dessa planer hålls aktuella. En åtgärd som bör övervägas är om det finns skäl att införa en viss längsta giltighetstid för översiktsplanen. Mot denna bakgrund ska en särskild utredare se över hur över- siktsplanen kan utvecklas för att skapa ökad förutsebarhet för efter- följande planering. utreda hur dialogen om fysisk planering mellan staten och kom- munen i större omfattning ska kunna hanteras inom ramen för översiktsplaneringen, utreda hur redovisningen av översiktsplanen bör utformas för att skapa förutsättningar för en hållbar samhällsutveckling och underlätta efterföljande planering, utreda hur redovisningen av översiktsplanen bör utformas för att statens intressen bättre ska kunna tillgodoses och hur läns- styrelsens uppgifter i detta avseende bör se ut, redovisa exempel på hur översiktsplanen kan utformas för att skapa goda förutsättningar för efterföljande planering m.m., utreda möjligheten att genom översiktsplanen ändra omfattningen av kraven på bygglov, t.ex. för komplementbyggnader i anslutning till befintliga en- och tvåbostadshus utanför områden med detalj- plan respektive för bebyggelse som är särskilt värdefull från kul- turhistorisk eller konstnärlig synpunkt, utreda hur de olika momenten i miljöbedömningen enligt 6 kap. kan integreras i planprocessen på ett ändamålsenligt sätt som stämmer överens med kraven i SMB-direktivet, analysera hur utredningens förslag förhåller sig till kraven i den s.k. Århuskonventionen, utreda vilka rättigheter och begränsningar som översiktsplanen bör och kan innebära för enskilda, utreda hur möjligheterna till överklagande bör se ut, utreda i vilken utsträckning som kommunernas översiktsplaner kan anses vara aktuella och föreslå åtgärder som säkerställer att dessa planer hålls aktuella, utreda hur kommunens arbete med översiktsplaneringen bör finan- sieras, analysera hur förslagen påverkar förutsättningarna för att genom- föra förslagen från (SOU 2015:59), och om det finns behov och bedöms lämpligt, lämna författningsför- slag och förslag i övrigt. Om utredningsarbetet visar att det är lämpligt att göra följdänd- ringar i PBL eller andra lagar, ska utredaren redovisa de författ- ningsändringar som behövs och skälen för dessa. Utredningen ska inte lämna förslag som omfattar bestämmelserna om riksintressen i 3 och 4 kap. . Uppdraget om en begränsning av kravet på detaljplan Om översiktsplanen delvis görs bindande bör kraven på att för- ändringar i markanvändningen i vissa fall ska prövas genom detalj- plan kunna minskas. Detaljplaner kommer dock att behövas även , bl.a. eftersom det kan vara svårt att ta tillräcklig hänsyn till alla förekommande intressen inom översiktsplaneringen. Även behovet av att kommunens arbete med översiktsplaneringen inte ska behöva bli alltför komplext talar för att det är önskvärt att be- gränsa översiktsplanens detaljeringsgrad. I många utvecklingsprojekt kan det således även i fortsättningen finnas behov av att kunna klar- lägga förutsättningarna för byggandet mer i detalj än vad som är ändamålsenligt inom ramen för översiktsplaneringen. I linje med vad som föreslogs i prop. 2013/14:126 bör inrikt- ningen vara att lagstiftarens krav på detaljplan begränsas men att kommunen även i fortsättningen ska kunna ställa krav på att det ska finnas detaljplan i den omfattning som gäller . Utgångs- punkten ska vara att de lagändringar som genomfördes till följd av förslagen i prop. 2014/15:60 ska gälla även i fortsättningen. Under remissbehandlingen av promemorian Nya steg för en effektivare plan- och bygglag (Ds 2014:31) framfördes synpunkter på att det är otydligt hur det föreslagna uttrycket ”samlad bebyggelse” ska förstås och att det därmed blir otydligt inom vilka områden som sådan angränsande lagstiftning, som redovisades i promemorian och som innehåller krav som är kopplade till förekomsten av en detaljplan, kommer att vara tillämplig. Mot bakgrund av de synpunkter som remissinstanserna framfört finns anledning att bl.a. utreda möjlig- heterna att öka förutsebarheten om var angränsande lagstiftning kom- mer att vara tillämplig om kravet på detaljplan begränsas, exempelvis genom att förtydliga innebörden av uttrycket ”samlad bebyggelse”. föreslå hur kravet på detaljplan kan begränsas, utreda förutsättningarna för att utforma angränsade lagstiftning, som innehåller krav som är kopplade till före- komsten av en detaljplan, på ett sätt som i högre grad tillgodoser remissinstansernas synpunkter och ökar förutsebarheten för be- rörda aktörer om var sådan lagstiftning ska vara tillämplig, föreslå hur angränsande lagstiftning kan utformas om kravet på detaljplan begränsas, analysera hur förslagen förhåller sig till kraven i MKB-direktivet, SMB-direktivet och Århuskonventionen, och lämna de författningsförslag och förslag i övrigt som behövs. Uppdraget om en översyn av kommunens möjlighet att styra upplåtelseformen Utredaren ska utreda behovet av och förutsättningarna för att ge kommunerna möjlighet att reglera upplåtelseformen för bostäder genom en bestämmelse i en detaljplan. Utredaren ska i sitt arbete beakta motstående intressen, bl.a. respekten för äganderätten samt enskildas rättsförhållanden och deras behov av att kunna utforma dessa på ett lämpligt sätt. Om utredaren bedömer att det finns lämp- liga alternativ som ger kommunen möjlighet att styra upplåtelsefor- men på annat sätt än genom en bestämmelse i en detaljplan, bör även sådana alternativ redovisas. Om utredningen visar att så är lämpligt, ska utredaren lämna de författningsförslag och förslag i övrigt som behövs. Uppdraget om en översyn av möjligheten till privat initiativrätt vid planläggning Utredaren ska utreda behovet av och förutsättningarna för en privat initiativrätt och hur en sådan kan utformas. Om skälen för att införa en privat initiativrätt överväger, bör inriktningen vara att den som tar initiativ till planläggning själv ska kunna samråda om ett förslag till en detaljplan och få förslaget behandlat av kommunen. Kommunen ska dock ha kvar rätten att besluta om vilka planer som ska antas. En sådan ordning finns bl.a. i . Inriktningen bör vara att det är kommunen som säkerställer att det planförslag som antas tillgodoser gällande krav. Vidare bör inriktningen vara att den tänkta detaljplanen överensstämmer med översiktsplanen och att den som tar initiativ till planläggning ska ha rådighet över det område som avses ingå i detalj- planen. Utredaren ska även bedöma risken för s.k. förgävesprojektering för bl.a. den som tar initiativ till planläggning. utreda förutsättningarna för att införa en privat initiativrätt i svensk rätt, föreslå hur en privat initiativrätt kan utformas, och om det finns behov och bedöms lämpligt, lämna författningsför- slag och förslag i övrigt. Utredaren ska beskriva konsekvenserna av sina förslag för en hållbar samhällsutveckling från ett miljömässigt, ekonomiskt och socialt perspektiv. Beskrivningen av de miljömässiga aspekterna ska utgå från relevanta nationella miljömål och omfatta konsekvenserna för män- niskors hälsa och säkerhet respektive risken för ras, skred, översväm- ning och erosion. Konsekvenserna för tillgång till grönområden samt natur- och kulturmiljövärden och gestaltningsfrågor ska beskrivas. Konsekvenserna för annan samhällsplanering och långsiktigt hållbar transportförsörjning, t.ex. planeringen av infrastruktur enligt väg- lagen och lagen om byggande av järnväg, ska beskrivas. Om vissa frå- gor enbart kommer att prövas inom ramen för översiktsplaneringen och inte utredas ytterligare på en mer detaljerad nivå i ett senare skede, ska konsekvenserna av detta beskrivas. Utredaren ska redovisa hur förslagen förhåller sig till bestämmelserna om skydd för enskildas egendom i 2 kap. 15 § regeringsformen. Utredaren ska även redovisa hur förslagen påverkar allmänhetens och enskildas möjligheter till delaktighet och insyn i den kommunala planeringen samt tillgången till rättslig prövning. I 14 kap. 2 § regeringsformen finns ett förtydligande av att prin- cipen om kommunalt självstyre gäller för all verksamhet. Enligt 14 kap. 3 § regeringsformen bör en inskränkning av den kom- munala självstyrelsen inte gå utöver vad som är nödvändigt med hän- syn till de ändamål som föranlett den, dvs. en proportionalitetspröv- ning ska göras under lagstiftningsprocessen. Om något av förslagen i utredningen påverkar den kommunala självstyrelsen, ska utredaren särskilt redovisa dessa konsekvenser och de särskilda avvägningar som lett till förslagen. Konsekvensanalysen ska påbörjas i utredningens inledande skede och löpa parallellt med det övriga utredningsarbetet. En översiktlig redovisning och motivering ska göras av vilka förslag som har över- vägts men avfärdats. Vid eventuella statsfinansiella effekter ska ut- redaren föreslå finansiering. Samråd och redovisning av uppdraget Utredaren ska inom ramen för uppdraget studera och analysera systemen för fysisk planering på nivå i , , och . Med anledning av rapporten ’s Business Climate – opportunities for entrepreneurs through improved regula- tions (, 2014, s. 39 f.) ska utredaren även studera mot- svarande system i och . Utredaren ska samråda med , , Försvarsmakten, Havs- och vattenmyndigheten, Lantmäteriet, Myn- digheten för samhällskydd och beredskap, , Riks- antikvarieämbetet, , Statens jordbruks- verk, , , länsstyrelserna, Kommuner och Landsting och andra berörda aktörer. Utredaren ska ta hänsyn till andra initiativ och förslag till lag- ändringar som regeringen beslutar om och som kan vara relevanta för uppdraget. Utredaren ska redovisa uppdraget om en begränsning av kravet på detaljplan. Utredaren ska redovisa uppdraget om en utvecklad översiktsplanering och uppdraget att ge kommunerna möjlighet att reglera upplåtelseformer. Uppdraget ska slutredovisas . Författningsförslag i promemorian Nya steg för en effektivare plan- och bygglag (Ds 2014:31) I denna bilaga redovisas endast de författningsförslag i departements- promemorian som har samband med förslagen i delbetänkandet. Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 9 kap. 2 § ska ha följande lydelse. 1.spillvatten eller annan flytande orenlighet, 2.vatten som använts för kylning, 3. vatten som avleds för sådan 3. vatten som avleds för sådan avvattning av mark inom detalj- avvattning av mark inom detalj- plan som inte görs för en viss eller plan eller samlad bebyggelse som vissa fastigheters räkning, eller inte görs för en viss eller vissa fas- tigheters räkning, eller 4. vatten som avleds för avvattning av en begravningsplats. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i väglagen (1971:948) Härigenom föreskrivs att 26 § väglagen (1971:948) ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Väg ska hållas i ett för samfärdseln tillfredsställande skick genom underhåll, reparation och andra åtgärder. Genom renhållning ska väg- Genom renhållning ska väg- området hållas i ett sådant skick området hållas i ett sådant skick hälsa förebyggs eller avhjälps och hälsa förebyggs eller avhjälps och så att skäliga trevnadshänsyn blir så att skäliga trevnadshänsyn blir fråga om mark till en bredd av fråga om mark till en bredd av eller rastplats som är väganord- eller rastplats som är väganord- ning, i den mån allmänheten har ning, i den mån allmänheten har tillträde till marken. tillträde till marken. råden med detaljplan gäller detta råden med detaljplan samt i övrigt i fråga om gator, torg, parker och Ytterligare krav i fråga om ren- hållning inom områden där detta stycke gäller får inte ställas med hållning inom områden där detta stycke gäller får inte ställas med stöd av . De åtgärder som behövs för sådana ändamål som anges i första och andra styckena räknas till drift av väg. Till drift av väg räknas också serviceåtgärder och förbättringsåtgärder. Om särskilda skäl föreligger, får besluta om inskränkning i skyldigheten 1 Senaste lydelse 2010:92. att vidta åtgärder för drift av väg. får i ett sådant beslut ange de villkor som behövs. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i ordningslagen (1993:1617) Härigenom föreskrivs att 2 kap. 5 § och 3 kap. 1 och 6 §§ ord- ningslagen (1993:1617) ska ha följande lydelse. Den som avser att inom ett Den som avser att inom ett område som redovisas i detalj- område som redovisas i detalj- plan anordna en sådan allmän plan eller inom samlad bebyggelse sammankomst utomhus eller of- anordna en sådan allmän sam- fentlig tillställning som det inte mankomst utomhus eller offent- krävs tillstånd för enligt 4 § skall lig tillställning som det inte krävs tillstånd för enligt 4 § ska anmäla också för en allmän samman- också för en allmän samman- komst som anordnas inomhus inom ett område som redovisas i inom ett område som redovisas i detaljplan och för en offentlig detaljplan eller inom samlad be- tillställning som anordnas utom- byggelse och för en offentlig till- hus utom detaljplanelagt område, ställning som anordnas utomhus om det på grund av det förvän- utom detaljplanelagt område, om tade antalet deltagare vid sam- det på grund av det förväntade antalet deltagare vid samman- finns risk för att ordningen störs komsten eller tillställningen finns eller säkerheten äventyras vid den risk för att ordningen störs eller eller, som en direkt följd av den, i dess omedelbara omgivning eller eller, som en direkt följd av den, i för att trafiken störs. dess omedelbara omgivning eller för att trafiken störs. En allmän sammankomst som avses i 1 § första stycket 4 behöver inte anmälas, om den med hänsyn till det förväntade antalet deltagare, den utvalda platsen och tiden för sammankomsten samt de anord- ningar som avses förekomma kan antas äga rum utan fara för ordning och säkerhet eller för trafiken. Om det kan ske utan fara för ordning och säkerhet eller för tra- fiken, får anordnaren befrias från anmälningsskyldigheten i fråga om allmänna sammankomster eller offentliga tillställningar av visst slag. Ett beslut om befrielse får förenas med villkor. Lydelse enligt SFS 2014:590 Föreslagen lydelse En offentlig plats inom detalj- En offentlig plats inom detalj- planelagt område får inte utan planelagt område eller inom samlad bebyggelse får inte utan vändas på ett sätt som inte stäm- mer överens med det ändamål vändas på ett sätt som inte stäm- som platsen har upplåtits för eller mer överens med det ändamål som inte är allmänt vedertaget. som platsen har upplåtits för eller Tillstånd behövs dock inte, om som inte är allmänt vedertaget. platsen tas i anspråk endast tillfäl- Tillstånd behövs dock inte, om ligt och i obetydlig omfattning platsen tas i anspråk endast tillfäl- och utan att inkräkta på någon ligt och i obetydlig omfattning och utan att inkräkta på någon I fråga om allmänna vägar gäller kravet på tillstånd endast sådana åtgärder som inte är reglerade i väglagen (1971:948). Sprängning och skjutning med eldvapen får inte utan tillstånd av äga rum inom område som omfattas av detalj- plan. Den som är får inte utan tillstånd av Polismyn- digheten inom område som om- fattas av detaljplan utomhus an- Sprängning och skjutning med eldvapen får inte utan tillstånd av äga rum inom område som omfattas av detalj- plan eller inom samlad bebyggelse. Den som är får inte utan tillstånd av Polismyn- digheten inom område som om- fattas av detaljplan eller inom 2Senaste lydelse 2014:590. 3Senaste lydelse 2014:590. Bilaga 2 SOU 2017:64 vända luft- eller fjädervapen med samlad bebyggelse, utomhus an- vilka kulor, hagel eller andra pro- vända luft- eller fjädervapen med jektiler kan skjutas ut. vilka kulor, hagel eller andra pro- gäller utanför sådant område, om jektiler kan skjutas ut. inte vapnet används under upp- gäller utanför sådana områden, om sikt av någon som har fyllt . inte vapnet används under uppsikt av någon som har fyllt . Skjutbanor som inte hör till försvarsmakten får användas endast efter tillstånd av . Regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om utfö- rande och besiktning av skjutbana. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (1998:814) med särskilda bestämmelser om gaturenhållning och skyltning Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1998:814) med särskilda bestämmelser om gaturenhållning och skyltning dels att 2, 3 och 14 §§ ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas två nya bestämmelser, 2 a och 3 a §§, av följande lydelse. På gator, torg, parker och Genom gaturenhållning, snö- andra allmänna platser som är röjning och liknande åtgärder ska platser och områden hållas i ett sådant skick att uppkomsten av och för vilka kommunen är olägenheter för människors hälsa hindras och de krav tillgodoses för att platserna genom gaturen- som med hänsyn till förhållan- hållning, snöröjning och liknande dena på platsen eller i området åtgärder hålls i ett sådant skick ställas i fråga om trevnad, fram- för människors hälsa hindras och de krav tillgodoses som med hän- Åtgärderna ska vidtas av syn till förhållandena på platsen 1. fastighetsinnehavaren i fråga ställas i fråga om trevnad, fram- a) områden som i en detalj- (2010:900) redovisas som kvar- inte, om åtgärderna ska utföras av tersmark och som har iordning- staten som väghållare. ställts och används för allmän trafik, om åtgärderna inte ska ut- diga att utföra sådana åtgärder föras av kommunen enligt 2 b, och som avses i första stycket inom områden som i detaljplan redo- visas som kvartersmark och som och begagnas för allmän trafik och 4 Senaste lydelse 2010:916. har iordningställts och begagnas för allmän trafik. Trots det som sägs i andra stycket ansvarar kommunen i en- lighet med det som anges i första stycket för områden som ska an- vändas för allmän trafik och som har upplåtits till kommunen med nyttjanderätt eller annan särskild rätt enligt 14 kap. 18 eller 19 § . Om det finns särskilda skäl, får regeringen på kommunens begäran ge dispens från kommunens skyl- dighet enligt första stycket. kommunen ålägger fastighetsinne- havaren att utföra dessa, samt 2. kommunen i fråga om a)gator, torg, parker och andra allmänna platser som är redovisade i detaljplan enligt och för vilka kommunen är huvudman, om åt- gärderna inte ska utföras av sta- ten som väghållare, b)om områden som avses i 1 och som ska användas för allmän trafik och som har upplåtits till kommunen med nyttjanderätt c) gator, torg, parker och andra liknande områden som kommu- nen har iordningställt för att till- godose gemensamma behov, om det inte finns särskilda skäl för kommunen att låta bli att vidta åtgärderna. Om det finns särskilda skäl, får regeringen på kommunens be- gäran ge dispens från kommunens skyldighet enligt 2 § 2 a och b. Kommunen kan ålägga en I fråga om gångbanor och fastighetsinnehavare inom ett om- andra utrymmen som behövs för råde med detaljplan där kommu- gångtrafiken utanför en fastighet nen är huvudman för allmänna får kommunen ålägga fastighets- platser att utföra de åtgärder som innehavaren att utföra de åtgär- avses i 2 § första stycket i fråga om der som kommunen ansvarar för gångbanor eller andra utrymmen enligt 2 § 2. utanför fastigheten som behövs för gångtrafiken. Regeringen eller efter rege- ringens bemyndigande en kom- mun får meddela närmare före- skrifter i fråga om de åtgärder som skall vidtas av fastighets- innehavaren. Regeringen eller, efter rege- ringens bemyndigande, en kom- mun får meddela närmare före- skrifter i fråga om de åtgärder som ska vidtas av fastighetsinne- havaren i sådana fall som avses i 3 §. Till böter döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet 1. inte fullgör sin skyldighet 1. inte fullgör sin skyldighet enligt 2 § andra stycket eller 3 § enligt 2 § 1 eller 3 § som fastig- 2. bryter mot 6 eller 9 § eller mot föreskrift som meddelats i samband med medgivande enligt 9 §. Till ansvar enligt denna lag döms inte om gärningen är belagd med straff i eller . Den som överträtt vitesföreläggande döms inte till ansvar enligt denna lag för gärning som omfattas av föreläggandet. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i (2010:900) Härigenom föreskrivs att 1 kap. 4 §, 3 kap. 5 §, 9 kap. 2, 3, 5–8, 11 kap. 22 och 23 §§ (2010:900) ska ha följan- de lydelse. Lydelse enligt SFS 2014:902 I denna lag avses med