frs · H412758 · 2017-02-08 00:00:00 — Svar på fråga 2016/17:758 av (V) Flyktingavtal med har frågat mig om jag avser stå fast vid bedömningen att det inte är aktuellt att en migrationsöverenskommelse liknande EU-Turkiet-modellen ingås mellan och och verka för att vidarebosättningsförordningen inte innehåller referenser till . Situationen i är mycket allvarlig. Internationella migrationsorganisationen (IOM) uppskattar att det finns 700 000 – 1 miljon flyktingar och migranter i . IOM uppger att 181 436 flyktingar och migranter anlände till över den centrala Medelhavsrutten och att 4 576 miste livet på . Därmed var 2016 enligt () det dödligaste året någonsin på . Givet rådande situation i välkomnar , i den mån insatser kan genomföras och absorberas på marken, ett fördjupat samarbete på migrationsområdet med , i syfte att rädda liv och förhindra människosmuggling. Detta ska ske i full överensstämmelse med folkrätten inklusive mänskliga rättigheter och internationell flyktingrätt. Ett sådant samarbete måste innehålla flera sammanhängande komponenter. För det första behövs intensifierade insatser för att bekämpa grundorsaker till att människor flyr från sina hemländer, för att på så vis minska inflödet av ofrivillig migration till . För det andra måste alla åtgärder som genomförs vara förenliga med folkrätten och mänskliga rättigheter. De insatser som görs i måste också beakta den sköra politiska process som pågår där. För det tredje ska UNHCR och IOM delta i arbetet. Det gäller både för aktiviteter längs den centrala Medelhavsrutten och förebyggande insatser längs olika migrantrutter. Fördjupat samarbete och fortsatt arbete för att bekämpa orsakerna till att människor flyr och för att stoppa den livsfarliga människosmugglingen över är det effektivaste sättet på vilket och EU kan bidra till att rädda liv och få till stånd en förbättrad situation på marken och för de människor som far illa. Vad gäller utformandet av ett fördjupat samarbete med och huruvida detta bör efterlikna uttalandet mellan och bör det framhållas att det föreligger betydande skillnader mellan och . Samarbeten på migrationsområdet bör utformas på ett sätt som är relevant och lyhört i förhållande till den enskilda kontexten. Givet den svåra situationen i landet är det således inte nu aktuellt att ingå ett fördjupat samarbete liknande avtalet mellan och på migrationsområdet i . På det informella Europeiska Rådet antog regeringscheferna den s.k. Malta- deklarationen avseende de yttre aspekterna av migration. I deklarationen listas ett antal prioriterade ansträngningar för att stödja migrationshantering i och EU välkomnar därtill den överenskommelse som tecknades mellan och gällande samarbeten på migrationsområdet. Vad gäller kommissionens förslag till vidarebosättningsförordning är regeringen positiv till ett EU-gemensamt vidarebosättningssystem som syftar till att öka medlemsstaternas deltagande i arbetet och som kan bidra till att öka antalet vidarebosättningsplatser i EU. UNHCR och IOM har centrala roller vid genomförandet. Förslaget är ett av flera lagstiftningsförslag som ingår i reformen av det gemensamma europeiska asylsystemet som kommissionen presenterade 2016. Det syftar till att erbjuda säkra och lagliga vägar in i EU för skyddsbehövande. är målsättningen att EU bättre ska kunna bidra till globala vidarebosättningsinsatser och minska trycket på de länder som tagit emot ett stort antal flyktingar. Kommissionen informerar i de inledande bestämmelserna om att förslaget bl.a. bygger på erfarenheter av befintliga vidarebosättningsinitiativ inom EU:s ram, liksom medlemsstaternas befintliga vidarebosättningsprogram, i synnerhet från genomförandet av vidarebosättningsprogrammet från . Förslaget innebär en mer sammanhållen handläggningsprocess kring vidarebosättning och en mer sammanhållen ansats gentemot de stora värdländerna. Förhandlingar pågår i rådet.