prot · H409116 · 2017-05-30 00:00:00 — Regeringen avser att fortsätta arbeta på det här konstruktiva sättet och ständigt och jämt förbättra avtalen. driver väldigt mycket att fiskeflottorna själva ska betala. Det ska inte behöva gå ut över EU:s budget. betalas av fiskeflottorna, men vi driver en linje att de ska betala mer. Vi driver också linjen att sektorsstöd ges till de här staterna för att utveckla fisket. Avtalen är transparenta och kontrollerbara, och det finns kommittéer som följer upp avtalen liksom att den vetenskapliga rådgivningen följs och om den förändras. Fiskefrågorna kommer att lyftas upp på New . Speciellt hållbart fiske kommer att beröras. Spökfisket kommer att beröras. Men frågan om att EU-avtalen ska avslutas och övergå i någonting annat kommer inte att lyftas upp på det sätt som hävdar i sin interpellation. Jag skulle vilja ställa frågan till : Vad ser du framför dig? Vad skulle hända om EU skulle bryta avtalen och inte ha dem kvar? Kan jag få höra din syn på detta? 82 (V): Då fick jag i alla fall svar svart på vitt att den inte tänker lyfta upp EU:s och andra länders avtal med fattiga länder, som gör att man plundrar dessa länder på deras fiskeresurser. Jag tycker att det är olyckligt att man inte tar chansen när man nu åker till det som är decenniets kanske viktigaste havs- och fiskekonferens, nämligen den stora konferensen i . Det är verkligen en missad möjlighet, . Kanske har det lite att göra med att den sedan ni kom till makten vid åtta tillfällen har röstat för dessa nykoloniala avtal. Det gäller avtalen med , , , och så vidare, avtal som bygger på att vi med våra skattepengar finansierar att stora europeiska fiskeflottor ska kunna fiska upp all deras fisk. Det sker ingen lokal förädling, det skapas inga lokala arbetstillfällen. Låt mig ta ett konkret exempel, nämligen avtalet med som och hans regering röstade för. Det är det största fiskeavtalet bland de afrikanska länderna: , alltså , betalas , varav den största delen till europeiska fiskeflottor. Mindre än en tiondel av pengarna i detta avtal går till så kallat sektorsstöd, alltså till att utveckla någon form av lokalt fiske och lokal förädling. Så gott som all fisk som fiskas upp längs inom ramen för det här avtalet, , landas inte i . Den landas på , alltså i . Nästan inte en enda av de fiskare som finns på de många flottorna kommer från , utan det är europeiska fiskare – franska, spanska och så vidare – som fiskar upp fisken. Jag vill fråga vad det här avtalet har för vinster för . Vad vinner man på att ha ett sådant här avtal mer än att man får en del pengar från EU? Det får man, men ärligt talat, vore det inte bättre om och EU sträckte ut handen till och sa: Vi tar dessa och hjälper er att utveckla ert fiske! Det är precis vad vill. De vill utveckla ett lokalt fiske och en lokal förädling. Men det får man inte inom ramen för det här avtalet, för det fungerar inte så. ställde en konkret fråga till mig, och jag ska försöka svara på den. Vad skulle hända om man övergav de här nykoloniala fiskeavtalen? Det kan vi självklart vara herrar och bestämma över själva. Om vi bestämmer att vi vill att avtalen i stället ska övergå i samarbetsprojekt för att utveckla ett lokalt och hållbart fiske, ja, då är det precis det som jag ser framför mig. Jag noterar också, som jag tog upp i min interpellation, att efter var en av de första sakerna man gjorde att överge sitt fiskeavtal med EU. Man sa i stället att man ville utveckla sitt eget fiske, och det har gått ganska bra för . EU ville absolut inte detta, men har utvecklat sitt eget fiske. Denna information står att läsa i Tyst hav, som är skriven just av och som är en stenhård vidräkning med EU:s nykoloniala fiskeavtal. 83 Statsrådet (S): När man lyssnar på föreslår han väldigt många saker. Men om man ställer sig utanför, som han säger att vi ska göra, kommer man aldrig att klara av att förbättra avtalen. Det kommer inte att hända någonting, och kanske går det i en sämre riktning. har sagt ja till ett antal avtal, men vi har också sagt nej till ett antal avtal. Det gäller avtalet med . Vi har sagt nej till avtalet med . Vi lade ned vår röst när det gällde avtalet med därför att det fanns osäkra beståndsdata och det var svårt att säkerställa om det fanns ett överskott. De frågorna prövas. EU:s avtal är inte någon plundring, . EU:s avtal är nog de bästa avtal som de länderna kan få . De flesta avtalen handlar om tonfisk. De tonfiskavtalen innebär att EU:s flottor – det är framför allt och som nyttjar dem – fiskar långt utanför kusten där de lokala inte ens har den typen av fartyg att de kan bedriva fiske. Det finns en god vetenskaplig grund för detta. Det finns bra analyser när det gäller tonfiskavtalen. Det är också mindre risk att de konkurrerar med det lokala fisket. När det gäller blandbeståndsavtalen finns det kanske lite mer osäkerhet kring dem. De beståndsuppskattningarna är lite osäkrare. Även om man fiskar utanför kusten och EU-fartygen inte kommer i direkt kontakt med de lokala fartygen uppskattar man att det fiskas på samma bestånd som rör sig i vattnen. Vi måste ha med det. Som jag sa i mitt första inlägg är jag glad för engagemang. Men försök att kanske dämpa tonen lite. Det är inte någon plundring som EU håller på med. Men det finns en uppenbar risk om EU lämnar avtalen att det kommer privata aktörer, privata fiskeflottor, som inte över huvud taget kommer att förmedla några pengar till exempelvis sektorstöd för att utveckla fisket i dessa länder. Vi vet att det är ett faktum att , och har ökat sina fiskeflottor för fjärrfiske. Det står flera i kö om EU lämnar detta. Jag tror inte vill ha den typen av fiske om andra typer av aktörer kommer in på området. När det gäller vill jag rikta ett grattis till för att de har tagit tag i detta själva. 84 (V): Visst är det fantastiskt med länder som tar saken i egna händer, . I fall frigör man sig från decennier av förtryck, unket apartheidstyre och så vidare, och även gamla nykoloniala fiskeavtal med EU. Man tar saken i egna händer och utvecklar sitt eget fiske och en lokal förädling. Ditt sätt att argumentera, , är uppgivenhetens argument. Om inte vi gör det så gör någon annan det, så därför ska vi göra det. Hur kan du vara så säker på att det blir så? Vi vet att länderna i vill utveckla ett eget fiske. De vill inget hellre än det, . De vill att pengarna ska investeras i att utveckla ett lokalt hållbart fiske med en lokal förädling så att de kan skapa jobb på plats. Varför ska vi då inte hjälpa dem med det, ? Du säger att jag står vid sidan om, . Det är tvärtom. Här har vi kanske den viktigaste havskonferensen på det här decenniet, och ni tänker inte väcka frågan. Den här frågan har en otroligt viktig bäring på fattigdomsbekämpning, lokal hållbar utveckling och självklart på hur vi hanterar våra fiskebestånd på ett hållbart sätt. Du säger att man bara fiskar ute till havs. Det är tydligen inte något större problem. Men väldigt många av de bestånd som finns längs är överexploaterade eller åtminstone fullt utnyttjade. De håller inte så länge till. Man har väldigt liten möjlighet att över huvud taget uppskatta bestånden. Är det inte dags för en annan linje i fiskepolitiken, , som är både rättvis, solidarisk och hållbar? 85 Statsrådet (S): Jag förstår att vill att avtalen ska upphöra och omvandlas till någonting han kallar för samarbetsprojekt. Jag tror inte att det är rätt väg att gå. De här avtalen är som jag har sagt givetvis inte optimala. Men de är det bästa som just nu går att uppbringa för dessa stater. Det finns en väldigt stor risk om vi skulle följa väg att dessa länder skulle få stora problem med sitt fiske. Därför kommer jag inte att ta upp detta i på konferensen så som här föreslår – att vi ska ta upp EU:s avtal och säga att de ska upphöra. Däremot kommer vi att diskutera väldigt många fiskefrågor. Vi kommer bland annat att ha en där vi kommer att diskutera olagligt fiske, illegalt fiske. Vi kommer också att ha dialoger om ekosystemens betydelse för utvecklingen av fiskarter. Det är viktigt att vi får vetenskapliga undersökningar spridda över . Selektiva redskap måste också utvecklas för att vi ska få ett hållbart fiske. Vi kommer att diskutera blå ekonomi. Regeringen har antagit en strategi om hållbara hav som vi ska delge många av utvecklingsländerna som finns där. Jag tror att vi kan tillföra väldigt mycket, , om vi för diskussioner. Vi träffar också de bästa av avtal som går att få fram för dessa länder. Att göra som du säger, , och stå utanför löser ingenting. Det tror jag förvärrar situationen för de fattiga länderna. Överläggningen var härmed avslutad. § 12 Svar på interpellation 2016/17:509 om kapaciteten på Västra stambanan 86 Statsrådet (S): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att öka kapaciteten på Västra stambanan. har även frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att rusta upp de befintliga spåren samt vilka åtgärder jag avser att vidta för att bygga bort de flaskhalsar som orsakar förseningar för stora delar av trafiken i . har ställt en skriftlig fråga till mig om vilka åtgärder jag avser att vidta för att bygga bort flaskhalsar och därigenom öka kapaciteten på Västra stambanan. Den frågan besvarade jag . Svaret som jag kan ge här är detsamma som jag gav då. Regeringen överlämnade en infrastrukturproposition till med förslag om en historiskt stor satsning på infrastruktur. I propositionen föreslog regeringen att de ekonomiska ramarna för nästa tolvåriga planperiod 2018–2029 ska öka med till totalt . beslutade i enlighet med regeringens inriktning. beslutade regeringen om direktiv till åtgärdsplanering för perioden –2029. Det innebär att har fått i uppdrag att ta fram ett förslag till en nationell trafikslagsövergripande plan för utveckling av transportsystemet och att länsplaneupprättarna ska ta fram förslag till länsplaner. ska presentera förslaget till ny nationell plan för regeringen och länsplaneupprättarna sina förslag till länsplaner . I åtgärdsplaneringen identifieras de åtgärder som bör prioriteras. I detta arbete kommer nya projekt och åtgärder att utredas och analyseras på både nationell och regional nivå. Överväganden behöver göras för att se hur frågan om åtgärder rörande kapaciteten på Västra stambanan kan beaktas inom ramen för detta arbete. Jag vill därför inte föregripa denna process och uttala mig om enskilda åtgärder. 87 (M): Tack för svaret! Anledningen till interpellationsdebatten är att jag gärna skulle vilja ha någon form av information från ministern om vad ministern tänker göra för att bygga ut Västra stambanan. Ministern har i svaret redogjort för att beredningen pågår, vilket jag självklart vet. Men det intressanta är ändå att se vad ministern och regeringen vill med Västra stambanan och hur man jobbar vidare. Det är lite anledningen till interpellationsdebatten. Jag känner nämligen inte med riktigt samma självklarhet att ministern och regeringen ser Västra stambanan som viktig både för och för , såväl för tillväxt som för jobb och pendling när det gäller både gods och personer. Denna del, inte bara höghastighetståg, borde ägnas större uppmärksamhet. Vi vet att ministern och regeringen åker runt och talar sig varma för en höghastighetstågsatsning i trots att utredningar pekar på att varje satsad krona ger tillbaka kanske max i ökad tillväxt. Man pressar också kommuner och regioner att medfinansiera i form av pengar, mark, lägenheter med mera för att få kalkylen att om möjligt att gå ihop. Dessa avtal får sedan kommuner och skattebetalare stå för och fortsätta att betala på oavsett hur det går med utvecklingen. Projektet höghastighetståg går inte ihop. Man talar också om att låna pengar, och man talar om att använda pensionsfonderna, det vill säga att låna från pensionärerna. Men vilken pensionär vill satsa och få tillbaka ? För ni tänker väl inte lura pensionärerna och använda deras pensionspengar och sedan ge dem dålig avkastning på de pengar som finns i pensionsfonderna? Ett annat alternativ som har förts fram är att man kan tänka sig att sälja bolag eller tillgångar i bolag för att finansiera ett olönsamt höghastighetståg. Det är ungefär dubbelt så dyrt att bygga höghastighetståg som att bygga konventionell järnväg, vilket innebär att vi får nästan dubbelt så mycket vanlig järnväg för de pengar man planerar att plöja ned i ett höghastighetståg. försöker regeringen att sälja in detta höghastighetståg. Men vi vet att det kommer att vara färdigt kanske , vilket innebär oerhört innan vi får full effekt av en sådan investering. Vi har ett stort behov av att öka kapaciteten på våra järnvägar. Då är självklart den enklaste och rakaste vägen för att öka kapaciteten att bygga ut våra stambanor. Västra stambanan har funnits , och infrastruktur och annat runt omkring den har utvecklats och byggts ut, vilket gör att detta är en oerhört bra led för att sköta både persontransporter och godstransporter. Men flaskhalsarna måste bort. Man har därför tagit fram en utredning som tittar på hur man skulle kunna öka Västra stambanans kapacitet. Det rör sig om att bygga två nya spår från till för att öka tillväxten. En sådan satsning skulle ligga på 14 miljarder. Om man jämför detta med en satsning på höghastighetståg, där det finns uträkningar på uppåt 230 miljarder, är det en oerhört stor kapacitetsökning för järnvägen och Västra stambanan om man skulle satsa på en utbyggnad av denna i stället. Jag vill därför ställa tre frågor till ministern. Den första är: Tänker ni på något sätt använda pensionärernas pengar, fonder eller liknande, för att finansiera en utbyggnad av ett olönsamt höghastighetståg? 88 Statsrådet (S): Jag måste börja med att säga att jag gläder mig varje gång en moderat ställer en interpellation och vill ha mer järnväg och mer järnvägsunderhåll. Så lät det nämligen inte riktigt från moderat håll då ni hade makten. Mot slutet bättrade det sig lite grann, men jag dristar mig till att än en gång påminna om vad den dåvarande finansministern sa om att vi hade grovt överinvesterat i järnväg i och att man egentligen inte borde göra några investeringar alls. Man borde bara investera i vägar, menade han. Låt mig också påminna om att i den första budgetdebatten efter att denna regering hade tillträtt , det vill säga budget 2015, röstade mot en budget som innehöll 1,24 miljarder mer till järnvägsunderhåll . Sedan har regeringen tillfört 1,34 miljarder under de återstående åren av mandatperioden, för vi ser att det är alldeles nödvändigt att öka järnvägsunderhållet. Västra stambanan är inget undantag. Tvärtom görs väldigt mycket just nu på den i ett stort projekt som löper med ungefär 70 olika åtgärder – både mindre underhållsåtgärder och större ombyggnader och till och med nybyggnation längs sträckan. Getingmidjan ska byggas om för att öka kapaciteten, och ska byggas om för att öka kapaciteten. Det handlar om spårbyten, kontaktledningsbyten, växelbyten och så vidare. Det är en enorm satsning som naturligtvis kommer att öka kapaciteten och förbättra framkomligheten på Västra stambanan. Det skulle vara intressant att veta om vet vilken regering det var som fattade beslut om den nationella plan vi nu har – den som gäller . Där finns inga medel avsatta för utbyggnad av Västra stambanan, såvitt jag känner till i alla fall. Däremot var det samma regering som fattade beslut om den nationella plan som också gav Sverigeförhandlingen, dåvarande Sverigebygget, dess uppdrag. Det handlade om att utreda förutsättningarna för, eller snarare att komma med förslag på, hur en höghastighetsbaneutbyggnad i skulle kunna ske. Det är alltså en ganska senkommen vändning från moderat håll när man nu helt plötsligt tycker att höghastighetsbana är någonting alldeles förkastligt. Så sent som var man väldigt angelägen om att påbörja bygget av höghastighetsjärnväg. Jag tror att egentligen vet att regeringen inte föreslår någon alternativ finansiering av höghastighetsbaneutbyggnaden. Det står ganska tydligt att läsa i infrastrukturpropositionen, som jag utgår från att har läst, att vi tänker oss en etappvis utbyggnad där varje etapp ska kunna försvaras i en hård prioritering mot andra angelägna åtgärder i transportsystemet. Detta ska finansieras med statliga anslag. Oron för pensionärernas pengar behöver vi kanske inte ägna så mycket mer tid åt, för det står alldeles klart och tydligt svart på vitt i propositionen att utbyggnaden ska finansieras med statliga anslag över skattsedeln. Det ska ske etappvis i den takt som ekonomin tillåter och på ett sätt som gör att det inte tränger ut andra angelägna åtgärder i transportsystemet. kan vara alldeles lugn. Han kan dessutom ägna en tacksamhetens tanke åt väljarna, som valde en regering som satsar på järnvägstrafiken. 89 (M): Det är de facto aldrig farligt att utreda en sak. Man kan göra som alliansregeringen gjorde och titta på att bygga ett höghastighetståg för att se vad det kostar och om det är lönsamt eller inte. Om slutredovisningen sedan visar att det inte är lönsamt och att det kostar betydligt mycket mer än vad man hade räknat med drar ofta den regering som har utrett frågan i handbromsen. Man talar om att man har räknat på och undersökt saken och att man säger nej eftersom det inte håller. Det är det som är det allvarliga med den här regeringen; då börjar den att gasa i stället. Detta är en tillräckligt dålig investering, så den ska vi sätta fart på med en gång, tänker regeringen. Man åker runt i landet och försöker få medfinansieringar och lösningar för att över huvud taget få ihop ekonomin. Det framkommer tydligt att i och med att man har byggt in den etappvisa utbyggnaden kommer vi inte att veta när höghastighetståget är utbyggt i . Det gör att vi inte vet när den kapacitet som vi ska ha av ett höghastighetståg kommer att levereras. Det är det jag menar i interpellationsdebatten här: Det handlar om att om vi bygger ut våra stambanor för motsvarande dessa pengar får vi en upprustning som ger gigantiskt mycket mer tillväxt omgående än om vi sätter igång att bygga ut någonting som vi kommer att få full kapacitet av om kanske 20–. Dessutom vet vi inte ens om vi kommer att få den kapacitet vi hoppas på. Det andra vet vi att det behövs en upprustning av. Ministern svarar tydligt att pensionärerna inte ska vara med och betala detta. Då får jag ställa en följdfråga: Är det också så att man inte tänker använda någon form av försäljning av bolag eller andra tillgångar av statens pengar för att finansiera utbyggnaden? Ska det gå rätt över skattsedeln? Det vore bra om vi kunde få ett tydligt svar även på den punkten. 230 miljarder för att bygga ut ett höghastighetståg och 14 miljarder för att förstärka Västra stambanan – det innebär att vi hade haft en kapacitetsökning som hade varit gigantiskt mycket bättre på Västra stambanan. Vi hade säkrat de transporter vi behöver ha ned till hamn när det gäller gods och framför allt pendling för personer som reser på Västra stambanan . Jag kommer till min fråga. Det engagemang som regeringen har visat för att försöka få igenom en höghastighetstågsatsning i – kommer det också att visa sig , när man jobbar vidare med stambanorna, så att man försöker prioritera också dem i nästa ram? Någon vilja måste väl ändå regeringen ha när det gäller våra stambanor? Jag vet att de delvis byggs ut , men både ministern och jag åker ofta på stambanan, och det är sällan ett tåg kommer fram . Det är rätt stora väntetider överallt, och det kostar oerhört mycket pengar. Att i det läget satsa på höghastighetståg i stället för underhåll och upprustning av våra stambanor verkar vara onödigt dyrt. Vi vet också att höghastighetståg knappast är lönsamma i övriga världen heller. I till exempel stannar man inte vid stationer som motsvarar stationerna i och , utan dem åker man förbi eftersom det är så små städer. Här bygger vi höghastighetståg mellan de städerna och tänker att tågen ska stanna vid fler ställen utmed vägen. Det vittnar om att detta inte är genomtänkt. Mina frågor blir: Kommer man att använda några bolagspengar till detta? Finns det någon politisk vilja från regeringen att fortsätta bygga ut Västra stambanan och satsa de som behövs för att bygga –färdigt ? 90 Statsrådet (S): Som jag sa i mitt föregående inlägg var det den förra regeringen som gav Sverigeförhandlingen uppdraget att utreda inte om utan hur ett utbyggt höghastighetsnätverk i , nya stambanor, skulle förverkligas, och komma med förslag om det. Det uppdraget gav den dåvarande regeringen, och det uppdraget har sedan den nuvarande regeringen fullföljt. Vi har varit mycket noga med att säga att det här inte får bli en gökunge som tränger ut andra angelägna satsningar. Vi ska naturligtvis alltid använda skattebetalarnas pengar på ett så försiktigt och seriöst sätt som möjligt och göra de insatser och vidta de åtgärder som ger den bästa nyttan. Det innebär ibland att man behöver ta språng i utvecklingen. Vi ser hur järnvägskapaciteten i på väldigt många håll inte räcker till – det finns fler som skulle vilja köra tåg än vad det finns plats på spåren – och då måste man ta höjd för att utöka kapaciteten och också se om det finns andra nyttor som man kan få med att till exempel knyta ihop större arbetsmarknadsregioner och därmed skapa fler arbetstillfällen och få ökad attraktivitet för företagsetableringar och därmed en positiv utveckling i . Vi har en växande befolkning, och vi har prognoser som visar på ett ökat transportarbete. Vi behöver ta höjd också för framtiden. Vi kan inte enbart bygga för de kommande tio åren. Det vi bygger ska ju våra barn och barnbarn använda. nämnde att Västra stambanan har funnits . Ja, och det kommer de banor vi bygger också att göra. Vi behöver ha en balans när det gäller att hantera de problem som vi har. Därför har regeringen satsat 1,34 miljarder mer under den här mandatperioden, med undantag för första året då och några andra partier röstade emot, till ökat järnvägsunderhåll därför att vi ser att för få tåg kommer fram . Den nationella planen handlar inte enbart om höghastighetståg. Det tror jag att också vet. Vi har skrivit en proposition som pekar ut godsframkomlighet, gränsöverskridande transporter och förstärkta arbetsmarknadsregioner. I direktiven till åtgärdsplaneringen pekar vi också ut att man bör väga in potentialen för ökat bostadsbyggande när man planerar för ny infrastruktur. Vi behöver ställa om hela transportsystemet till att bli mer hållbart och fossilfritt. Vi behöver ta vara på de möjligheter som digitalisering och automatisering ger. Det finns stora utmaningar och stora möjligheter i utvecklingen av transportsystemet. När står här och låter som att regeringen bara pratar om höghastighetsjärnväg i är det i bästa fall ett missförstånd och i sämsta fall någonting annat. Vi satsar på järnvägsunderhållet. Det är den största enskilda ökningen i infrastrukturpropositionen. Vi har lagt ett direktiv till åtgärdsplanering som innehåller väsentligen mer än höghastighetsbaneutbyggnad, men vi tror att vi också behöver ta höjd för framtidens transportbehov och redan nu planera för att binda ihop fler orter i med ett kapacitetsstarkt och klimatstarkt transportsätt, det vill säga höghastighetståg. Jag sa också i mitt tidigare inlägg att vi har för avsikt att bygga höghastighetsbanorna i den takt som ekonomin tillåter, etappvis så att varje etapp ska kunna försvara sig i relation till andra angelägna satsningar, och att det ska ske genom statliga anslag, det vill säga ingen annan alternativ finansiering. Det är vad som står i propositionen. Om man om gör en annan bedömning kan jag inte avgöra, men det som står i propositionen och det som är regeringens besked är att denna utbyggnad ska ske med anslag över statsbudgeten. 91 (M): För att förtydliga det hela: Sätter man igång ett projekt som ska kosta måste man ha en ambition att fullfölja det.