prot · H5098 · 2017-09-21 00:00:00 — § 1 Justering av protokoll Protokollet för justerades. § 2 Anmälan om återtagande av plats i Förste vice talmannen meddelade att (KD) skulle återta sin plats i , varigenom uppdraget som ersättare skulle upphöra för (KD). § 3 Anmälan om ersättare Förste vice talmannen anmälde att (MP) skulle tjänstgöra som ersättare för (MP) för hennes ledighet –. § 4 Anmälan om kompletteringsval Förste vice talmannen meddelade att riksdagsgrupp anmält som suppleant i justitieutskottet under ledighet. Förste vice talmannen förklarade vald –till § 5 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: Utgiftsområde 2 och 25–27 till finansutskottet Utgiftsområde 3 till skatteutskottet Utgiftsområde 4 till justitieutskottet Utgiftsområde 5 och 7 till utrikesutskottet Utgiftsområde 6 till försvarsutskottet Utgiftsområde 8 och 10–12 till socialförsäkringsutskottet Utgiftsområde 9 till socialutskottet Utgiftsområde 13 och 14 till arbetsmarknadsutskottet Utgiftsområde 15 och 16 till utbildningsutskottet Utgiftsområde 17 till kulturutskottet Utgiftsområde 18 till civilutskottet Utgiftsområde 19, 21 och 24 till näringsutskottet Utgiftsområde 20 och 23 till miljö- och jordbruksutskottet Utgiftsområde 22 till trafikutskottet Propositionen i övrigt till finansutskottet 2017/18:2 och 3 till finansutskottet KOM(2017) 481 till Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . § 6 Rätt att fullfölja introduktionsprogram i gymnasieskolan efter flytt till en annan kommun Rätt att fullfölja introduktionsprogram i gymnasieskolan efter flytt till en annan kommun betänkande 2017/18:UbU3 Rätt att fullfölja introduktionsprogram i gymnasieskolan efter flytt till en annan kommun (prop. 2016/17:190) 1 (S): Vi ska nu behandla utbildningsutskottets betänkande som gäller regeringens proposition om elevers rätt att fullfölja ett introduktionsprogram i gymnasieskolan även om de flyttar till en annan kommun. Jag vill inledningsvis yrka bifall till förslaget i betänkandet. För att få ett jobb, etablera sig på arbetsmarknaden eller läsa vidare krävs oftast en slutförd gymnasieutbildning. Därför är regeringens mål också att alla ungdomar ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning. Elever som inte är behöriga till ett nationellt program kan på ett introduktionsprogram i gymnasieskolan läsa ämnen som ger möjlighet att gå vidare till ett nationellt program, en annan utbildning eller arbetsmarknaden. Det enskilt största programmet inom introduktionsprogrammen är språkintroduktion som vänder sig till nyanlända elever som behöver en utbildning med basen i det svenska språket. Under /17 fanns nära 36 000 elever inom området språkintroduktion. I skollagen framgår det tydligt att elever som har påbörjat ett nationellt program inom gymnasieskolan har rätt att fullfölja sitt program om de flyttar till en annan kommun. Denna möjlighet är mer oklar när det gäller introduktionsprogrammet och framför allt för asylsökande ungdomar. Den nu avslutade har pekat på att det finns en otydlighet i skollagen om rätten att fullfölja ett introduktionsprogram om man flyttar. För asylsökande ungdomar som har fyllt är detta särskilt problematiskt då de inte har rätt att påbörja en gymnasieutbildning efter att de har fyllt . Utredningen föreslog att lagtexten borde förtydligas. Rätt att fullfölja introduktionsprogram i gymnasieskolan efter flytt till en annan kommun I regeringens proposition föreslås därför nu en ändring i skollagen som förtydligar att en elev har rätt att fullfölja ett introduktionsprogram efter flytt till en annan kommun. Rätten avser såväl det påbörjade introduktionsprogrammet som ett annat introduktionsprogram. Det senare är särskilt viktigt eftersom ett introduktionsprogram normalt sett bara är ett led i en fullbordad gymnasieutbildning. Det här är ett bra förtydligande och en bra lagändring. Det är inte rimligt att elevers möjligheter att fortsätta sin utbildning på ett introduktionsprogram efter 18-årsdagen ska skilja sig åt om de bor kvar i sin hemkommun eller om de flyttar till en annan kommun. För att kunna etablera sig på arbetsmarknaden eller läsa vidare krävs en slutförd gymnasieutbildning, och gymnasieskolans introduktionsprogram är då för många elever en mycket viktig pusselbit. Med detta förslag kommer alla elever att vara säkra på att få fortsätta på introduktionsprogrammet och kunna gå vidare i sina studier även om de flyttar. Detta är bra. Jag vill därför från Socialdemokraternas och sida yrka bifall till förslaget i betänkandet. 2 (M): Vi har samlats här för att debattera och senare fatta beslut om rätten att fullfölja ett introduktionsprogram i gymnasieskolan efter det att man har flyttat till en annan kommun. Låt mig inledningsvis yrka bifall till det framskrivna förslaget för min egen del liksom på och hela Alliansens vägnar. Det är glädjande att vi över blockgränsen och över partigränserna här i kammaren kan finna lösningar på praktiska problem för unga när så väl behövs. har tiotusentals unga människor kommit till efter att ha flytt undan en omöjlig livssituation och för att söka sig möjligheten att bygga sig ett bättre liv. I detta arbete är utbildning nyckeln till integration – inte enbart för att alla dessa ungdomar som trots att de har fått en tråkig och krokig start i livet ändå ska få en chans att bygga sitt eget liv utan också för att möjliggöra för alla dessa att i grunden kunna vara med och bidra och bygga det här landet starkare i stället för att fastna i ett utanförskap som riskerar att permanentas om rätt insatser inte finns. De hinder som har uppstått och som har uppmärksammats, och som den här lagen ändrar på genom detta beslut, har fått ödesdigra konsekvenser för den enskilde. Man har kanske till och med av staten tvingats att bosätta sig i en annan kommun än i den man har varit och har därmed inte kunnat fullfölja den introduktionsutbildning som man har påbörjat eller någon annan introduktionsutbildning än den man har påbörjat. Detta hinder röjs nu undan, och det är nödvändigt att röja undan det för att säkerställa att alla ska kunna få en gymnasieutbildning. ser vi att introduktionsprogrammet har svällt något enormt . Det har inte enbart skett till följd av en stor andel invandring. Vi ser också många avhopp från introduktionsprogrammen, inte bara för att man går vidare till andra introduktionsprogram och tyvärr inte heller vidare till ordinarie gymnasiestudier utan man söker sig också helt bort från gymnasieskolan. Man väljer att inte skaffa sig någon utbildning alls. Detta skapar enorma problem och utmaningar . Rätt att fullfölja introduktionsprogram i gymnasieskolan efter flytt till en annan kommun Även om det beslut som vi kommer att fatta underlättar för dem som tvingas byta eller frivilligt byter kommun att kunna fullfölja sin introduktionsutbildning behövs ytterligare insatser och åtgärder för att fler av dem ska få en chans att fullfölja sin introduktionsutbildning och sin gymnasieutbildning. Alliansen har här lyft fram ett par prioriterade områden. Kammaren borde gå vidare och arbeta med dem. Det handlar om att få fler utbildade och kompetenta språklärare. Vi har föreslagit att svenska som andraspråk ska ges som sommarkurs och kvällskurs, och det bör vara en obligatorisk del av lärarutbildningen. Vi har också föreslagit starkare möjligheter för rektorer att använda sig av prioriterade timplaner för att eleverna ska få ytterligare goda möjligheter att fokusera på den grundkompetens och de grundkunskaper som är nödvändiga för att klara sig vidare i livet och för att minska antalet avhopp från gymnasieskolan. Vi behöver, mina vänner här i kammaren och herr talman, också se över hur vi ytterligare kan stärka yrkesutbildningar så att även den som kommer till i ett sent skede och den som inte, åtminstone just , är intresserad av att skaffa sig en lång utbildning eller fullfölja och kompensera för en missad grundskoleutbildning får möjlighet att skaffa sig yrkeskompetens. Detta ska ske utan att de först hamnar i utanförskap innan kommunala insatser väl sätts in i vuxenutbildningen. Vi kommer att yrka bifall till förslaget. Det här är en bra ändring, men mer behöver göras. I detta anförande instämde (M) och i (C). Överläggningen var härmed avslutad (Beslut fattades under § 9.) § 7 En modern och rättssäker förvaltning – ny förvaltningslag betänkande 2017/18:KU2 En modern och rättssäker förvaltning – ny förvaltningslag (prop. 2016/17:180) 3 (SD): Det gjorde mig faktiskt väldigt glad att ta del av utskottsmajoritetens avslag på våra yrkanden i detta betänkande, framför allt då jag ser hur flera av ställningstagandena är utformade och motiverade på ett sådant sätt att de faktiskt bekräftar den politik som vi i länge har förespråkat. En modern och rättssäker förvaltning – ny förvaltningslag Bland annat hade vi yrkat på att det tydligt ska framgå i den nya förvaltningslagen att svenska är det språk som gäller på svenska myndigheter. Detta avslogs som överflödigt och så självklart att det inte behövs någon ytterligare hänvisning till språklagens 10 § eller liknande. Till och med regeringen anför detsamma. Sålunda får man väl nästan anta att vi alla är överens i själva sakfrågan, nämligen att det får anses som allom bekant att myndigheter och andra offentliga organ i kommunicerar på svenska. Möjligen kan man kanske acceptera engelska som ett komplement , då det är ett internationellt gångbart språk som ingår som en obligatorisk del i den svenska utbildningen. Men i övrigt är vi faktiskt nöjda med detta. Vi ser fram emot att aldrig mer behöva se några blanketter eller broschyrer på främmande språk som arabiska, somaliska eller liknande i den offentliga förvaltningen. Likaså har som enda riksdagsparti, tror jag, länge jobbat för att återinföra ett betydligt mer långtgående ämbetsansvar än vad som låter sig göra gällande . Dagens regler begränsas i mångt och mycket av det som framgår i 20 kap. om fel som begås i samband med myndighetsutövning. Med dessa begränsningar kan en hel del andra förseelser passera obemärkt förbi. Men då majoriteten i utskottet nu har framhållit hur angeläget det är att samma rättsliga principer ska gälla generellt, inte enbart vid myndighetsutövning, ser jag fram emot många och långa konstruktiva diskussioner med de övriga partierna om hur vi kan utveckla tjänstemannaansvaret till att omfatta mer än bara fel som begås i samband med tjänsteutövning. Att sedan myndighetsutövning i sig är ett väl etablerat begrepp inom svensk förvaltningstradition och att det till och med i grundlagen indikeras en tydlig skillnad i dignitet mellan olika ärendetyper hos en myndighets verksamhet är förstås en helt annan frågeställning, och där har vi uppenbarligen lite olika uppfattningar. Rent generellt kan vi från tycka att det är och kanske till och med bör få vara en skillnad i angelägenhetsgrad mellan när en myndighet hanterar rena rutinärenden och när samma myndighet ensidigt fattar beslut som utgör uttryck för samhällets makt över medborgarna och kan få negativa rättsverkningar för desamma och för enskilda individer. Om allting bedöms som lika betydelsefullt blir den logiska konsekvensen att ingenting är mer betydelsefullt eller mer väsentligt att fokusera på än någonting annat, oavsett vad det handlar om. Ska vidare allting hanteras likadant utan att någonting prioriteras framför någonting annat blir den logiska konsekvensen att man antingen får sänka ambitionsnivån för allting man företar sig eller skjuta till betydligt mycket mer resurser för att kunna företa allt med samma höga kvalitet. Just det här med att skjuta till mer resurser, herr talman, leder mig osökt in på nästa frågeställning. Som bekant ställer vi i oss bakom att det införs krav, regler, tidsgränser och effektiva rättsmedel för att komma till rätta med de långa handläggningstiderna hos myndigheterna. Men vi menar nog också att det torde vara en ganska liten del av de offentliganställda som sitter och tjuvhåller på ärendehögar och beslut på rent pin kiv. De allra flesta tror vi nog försöker beta av ärendena – som kommer i en aldrig sinande ström – så snabbt och bra de bara förmår. Med den piska och de nya extra ålägganden som regeringen nu föreslår myndigheterna förutsätter vi också att man säkerställer att det tillhandahålls erforderliga resurser för att tjänstemannakåren ska ha en rimlig chans att genomföra och fullfölja de nya kraven på ett adekvat sätt. En modern och rättssäker förvaltning – ny förvaltningslag Här kan vi tycka att det hade varit klädsamt ifall regeringen hade varit beredd att själv ålägga sig samma tidsgränser och krav som man nu vill ålägga de andra myndigheterna. Det kan till exempel gälla de väldigt långa handläggningstiderna – som vi i KU har kritiserat – när regeringen agerar högsta förvaltningsmyndighet och ska avgöra överklagade strandskyddsärenden. Då kan det ta . Men jag har förstått att regeringen inte är beredd att göra det. Det kanske är lättare att ålägga andra vissa krav om man slipper leva upp till dem själv. Det minsta man borde kunna begära i det här sammanhanget är att vi redan nu beslutar om att det ska genomföras en schemalagd och systematisk uppföljning av hur de här nya kraven slår, vad de får för konsekvenser, vad det kan bero på och om det behöver göras några anpassningar eller finjusteringar för att det i det långa loppet ska bli så rätt och riktigt som möjligt för alla. Ett annat förslag i propositionen som också lär ta väldigt mycket mer tid och pengar i anspråk hos myndigheterna är de utökade kraven på att myndigheterna ska tillhandahålla alltmer av tolkning och möjligheter till översättning av olika dokument för personer i allehanda ärenden. Vi menar tvärtom att regeringen snarare borde verka för att begränsa den rätten, åtminstone när det gäller vardagliga kontakter mellan myndigheter och medborgare. Att personer som har funktionsnedsättningar eller på något sätt tillhör någon av våra nationellt erkända minoriteter ska ha rätt till det här stödet tror jag att vi alla kan vara överens om. Men det gäller inte om det är en person som har varit i och kanske har underlåtit att tillgodogöra sig erbjuden svenskundervisning eller liknande eller som kanske inte ens har rätt att uppehålla sig i det här landet. Att satsa extra resurser på detta torde snarare bli direkt kontraproduktivt för integrationen och stå i bjärt kontrast till vad jag uppfattade att vi alla var överens om tidigare, nämligen att det är svenska som gäller som språk i våra svenska förvaltningsmyndigheter. Men här får väl respektive parti som har biträtt avslaget på vårt yrkande försöka övertyga sina tilltänkta väljare om förträffligheten i att det är just sådant här vi ska lägga ännu mer av våra gemensamma resurser på. Jag får väl önska er lycka till med det. Jag yrkar bifall till reservationerna 4 och 5. I detta anförande instämde (SD). 4 (S): I detta betänkande är det mycket korrekt så att KU har behandlat regeringens förslag till en ny förvaltningslag. I betänkandet föreslås även att antar regeringens förslag till ändringar i förvaltningsprocesslagen och lagen om överklagande av beslut av enskilda organ med offentliga förvaltningsuppgifter. Ändringarna i dessa delar innebär även anpassningar till utformningen av den nya förvaltningslagen. Det är, som också föregående talare sa, en majoritet i utskottet som ställer sig bakom betänkandet. En modern och rättssäker förvaltning – ny förvaltningslag Bakgrunden är att vi 1971 fick vår första förvaltningslag. Genom den skapades en enhetlig och samlad reglering av förfarandet hos myndigheterna. Två viktiga utgångspunkter för reformen var att förfarandelagen skulle vara utformad på ett så enkelt, klart och okomplicerat sätt som möjligt och att den skulle vara generellt tillämplig för en så stor del av förvaltningen som möjligt. Lagen föregicks då av många års utredningsarbete med det främsta syftet att stärka enskildas rättssäkerhet i förhållande till myndigheterna. Det man också gjorde var att reglera handläggningen i domstolarna av ärenden i deras förvaltande verksamhet. Förvaltningslagen har reviderats, men ända sedan 1986 års förvaltningslag trädde i kraft har man inte gjort några mer genomgripande ändringar i den lagen. Det är således att vi får en ny reformerad och modern förvaltningslag som dessutom stärker de enskildas rättssäkerhet ytterligare. Genom den nya lagen regleras förfarandet hos förvaltningsmyndigheterna mer heltäckande än . Vissa allmänna förvaltningsrättsliga principer som utvecklats i praxis slås fast i uttryckliga bestämmelser. Lagen görs därigenom, som jag ser det, mer lättillgänglig. Jag ser också att den nya lagen har ett tydligt medborgarperspektiv och bland annat kommer att öka möjligheten att snabba för att den enskilde ska kunna ta till vara sin rätt så effektivt som möjligt. Långa handläggningstider, något som vi i denna kammare har diskuterat tidigare, innebär som bekant ett problem inom den offentliga förvaltningen. Enligt det förslag som vi haft att behandla finns det starka skäl för att den svenska rättsordningen bör innehålla generella regler om någon form av åtgärd mot långsam handläggning. En nyhet i lagen är därför att medborgarna kan kräva att ett ärende avgörs snabbare genom införandet av en så kallad dröjsmålstalan. En sådan talan ger en ny möjlighet att snabbare få ett beslut i ärendet om handläggningen har försenats. Den som har inlett ett ärende kan skriftligen begära att myndigheten ska avgöra ärendet , om detta inte har avgjorts i första instans . Myndigheten ska inom dessa antingen avgöra ärendet eller avslå begäran. Under sådana omständigheter går det att överklaga ett sådant avslagsbeslut. Dessutom innebär lagförslaget att tolkning och översättning av handlingar blir en uttrycklig rättighet, vilket är bra för att lösa de kommunikationssvårigheter som eventuellt kan uppkomma och för att undvika rättsförluster för den enskilde. Utskottet anser att det är viktigt att personer som inte behärskar svenska får tillgång till tolkning och översättning i den mån som bedöms rimlig vid kontakter med myndigheter och sjukvård. Behovskriteriet i den nya förvaltningslagen tar sin utgångspunkt i den enskildes möjligheter att ta till vara sin rätt. Det har såklart även lagts fram andra förslag när det gäller den nya förvaltningslagen. Exempelvis införs ett allmänt krav på lämplighet för den som är ombud eller biträde för en part. Det införs uttryckliga bestämmelser om hur ett ärende ska inledas och vad som gäller i fråga om myndigheternas utredningsansvar. En parts rätt att bli informerad om hur ärendet handläggs stärks. Dessutom ska motiveringarna av besluten förbättras. Det införs mer heltäckande bestämmelser om när en myndighet får ändra ett beslut och uttryckliga bestämmelser om vilka beslut som får överklagas. Detta är bara några exempel som anges. En modern och rättssäker förvaltning – ny förvaltningslag Lagändringarna föreslås träda i kraft . Jag ser fram emot den nya förvaltningslagen, som ger en grundläggande och central struktur för kontakterna mellan myndigheter och enskilda vid ärendehandläggningen. Det är viktigt att allmänheten har ett stort förtroende för att offentliga förvaltningsuppgifter sköts på ett ansvarsfullt och korrekt sätt. Mot bakgrund av anförandet, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget till beslut. 5 (M): Till att börja med yrkar jag bifall till förslaget till beslut. föreslår att ska anta regeringens förslag till en ny förvaltningslag. Min kollega har på ett föredömligt sätt redogjort för lagen, men jag tänker ändå diskutera lagen lite grann. Förslaget är att den nuvarande regleringen reformeras och moderniseras för att stärka enskildas rättssäkerhet ytterligare. Det införs en helt ny förvaltningslag som ersätter lag och som innebär att förfarandet hos förvaltningsmyndigheterna regleras på ett mer heltäckande sätt än . Vissa allmänna förvaltningsrättsliga principer som har utvecklats i praxis kommer i stället att anges i uttryckliga bestämmelser i lagen. Därigenom blir den nya förvaltningslagen mer lättillgänglig än den nuvarande. Även den nya lagen ställer krav på att ett ärende ska handläggas så enkelt, snabbt och kostnadseffektivt som möjligt, utan att rättssäkerheten eftersätts, och att handläggningen som huvudregel ska vara skriftlig. Den som är part i ett ärende ska i princip ha rätt att ta del av allt material som har tillförts ärendet. Ett nytt rättsmedel mot långsam handläggning, en form av dröjsmålstalan, införs och regleras i den nya förvaltningslagen. Det innebär att en part som har inlett ett ärende kan begära att myndigheten ska avgöra ärendet om det inte är avgjort i första instans senast . Förvaltningslagen ska liksom gälla för förvaltningsmyndigheternas handläggning av ärenden och för domstolarnas handläggning av förvaltningsärenden. Legalitet, objektivitet, proportionalitet, service och tillgänglighet i förhållande till allmänheten och samverkan med andra myndigheter ska gälla även i annan förvaltningsverksamhet. Det är viktigt att allmänheten åtnjuter stort förtroende för att uppdraget att sköta offentliga förvaltningsuppgifter fullgörs på ett ansvarsfullt, effektivt och korrekt sätt. Förvaltningsförfarandet bör präglas av ett tydligt medborgarperspektiv med högt ställda krav på god service och vara så enkelt, snabbt och kostnadseffektivt som möjligt utan att tumma på rättssäkerheten. Bestämmelserna i specialförfattningar ska ha företräde framför bestämmelserna i förvaltningslagen. Dessutom föreslår utskottet att ska anta regeringens förslag till ändring i förvaltningsprocesslagen och lagen om överklagande av beslut av enskilda organ med offentliga förvaltningsuppgifter. Lagändringarna föreslås träda i kraft . En modern och rättssäker förvaltning – ny förvaltningslag 6 (MP): Vi debatterar nu betänkande KU2 En modern och rättssäker förvaltning – ny förvaltningslag. Jag vill först säga att jag yrkar bifall till utskottets förslag och därmed avslag på reservationerna. Både och har varit inne på vad detta handlar om, och jag kommer nog att repetera en hel del här. Det är nu som vi får en ny förvaltningslag. Den innehåller grundläggande regler om hur förvaltningsärenden ska handläggas i våra myndigheter. Lagen berör med andra ord stora verksamheter i de kommunala och statliga förvaltningarna med runt 1 miljon anställda. Syftet med den nya lagen är att ytterligare stärka enskildas rättssäkerhet genom att de nuvarande reglerna reformeras och moderniseras. Vissa allmänna förvaltningsrättsliga principer, som legalitet och objektivitet, har utvecklats. De slås nu fast i uttryckliga bestämmelser som gör att lagen blir mer lättillgänglig och lättläst. Den nya lagtexten ställer ökade krav på effektivitet i förvaltningsprocessen. Möjligheterna till snabbare ärendehantering med modern elektronisk kommunikation betonas, och regelverket byggs ut för att värna rättssäkerheten. Som tidigare talare sagt är det en lång process som har föregått denna lagstiftning. tillsattes utredningen under Hans Ragnemalm. Det var en tjock bibba som avlämnades, och betänkandet blev klart . Därefter har det varit ett gediget arbete som har resulterat i den tjocka proposition som kom från regeringen. Den stora nyheten är just att man inför en så kallad dröjsmålstalan. Det är många, både JO och JK, som har kritiserat många myndigheter för långsam hantering. Det har varit så att enskilda bara har kunnat gå via JO eller JK. Onödigt långsam hantering är något som vi från KU ofta brukar behandla i vår höstgranskning av hantering. Dröjsmålstalan ger en ny möjlighet att snabbare få ett beslut när en handläggning har försenats. Den som har inlett ett ärende kan begära att myndigheten ska avgöra ärendet om detta inte har avgjorts i en första instans . Denna förstärkning har varit mycket efterlängtad. Det finns en rad andra punkter som tydliggörs i lagstiftningen.