prot · H50949 · 2017-12-13 00:00:00 — Våra tre expertmyndigheter ger ett totalt stöd för förslaget, som de menar behöver genomföras. Att i detta läge abdikera från sitt ansvar och säga att vi ska göra något annat någon annan gång, någon annanstans och i någon annan form är inte att ta hänsyn till de risker som faktiskt samstämmiga debattörer och analytiker säger finns i svensk ekonomi. Jag delar självklart inte analys att det här stänger dörrarna för bostadsmarknaden. Jag vill hävda att det som stänger dörrar för framför allt hushåll som inte har de största plånböckerna är att ha en fortsatt stigande bostadsprisutveckling , vilket gör att hushåll med små ekonomiska marginaler kommer att få enormt svårt att komma in på bostadsmarknaden. Dessutom vet vi att det som skapar de största problemen är om vi hamnar i finansiell instabilitet och finansiell oro. Jag tycker därför att det är ansvarsfullt att vidta åtgärder, inte att i detta läge avvakta. 81 (KD) replik: Ministern säger att vi i oppositionen abdikerar och är ansvarslösa för att vi inte säger ja till förslaget. Det är rätt långtgående att påstå att man abdikerar från ansvar. Vi kristdemokrater har föreslagit att man i stället borde rikta amorteringskraven mot bankernas hela bolånestock, vilket man har prövat i en del andra länder. Vi tycker att det är rimligt att se över systemet med ränteskillnadsersättning, så att vi kan få fler bundna bolån. sticker ut genom att ha väldigt bankförmånliga regler när det gäller bundna bolån. Gör något åt detta! Det är en uppmaning som man skulle kunna rikta till regeringen. Se till att få bort mängdrabatten som banker fortfarande erbjuder till sina kunder! De säger: ”Låna mer! Belånar du högre får du lägre ränta.” Detta driver utlåningen mycket kraftigt. Man skulle kunna säga att vi ska ha ett amorteringskrav. Men om bankernas prissättning skriker ut ”låna mer” kommer det inte att slå på det sätt som vi önskar. Jag skulle vilja ställa ett par frågor till statsrådet . Han talar om att samstämmiga analyser ger stöd för att säga ja till amorteringskravet. Var inte statsrådet på sin egen pressträff? Det fanns en lång rad frågor som också baserades på analyser av förslagets brister. Är det klok politik att införa ett krav som enbart är riktat mot dem som flyttar eller köper bostad ? Det är bara de, som alltså står för rörligheten på bostadsmarknaden, som träffas av förslaget. Är det inte bättre att använda sig av generella verktyg som riktas mot hela bostadsmarknaden, så att man inte får de här problemen med rörligheten på arbetsmarknaden och bostadsmarknaden? Vi är i behov av att förbättra, inte försämra, dem. 82 Statsrådet (MP) replik: Det finns en viss vits med att luta sig mot den bästa expertis som finns i vårt land när det gäller riskerna på den finansiella marknaden och inom den ekonomiska politiken. Vi har en myndighet, som en bred majoritet i riksdag har utpekat som ansvarig för att göra analyser och ta fram förslag. Det har man gjort i det här fallet, och man har utformat det på ett sätt som man tycker fungerar bra. Ytterligare verktyg för makrotillsyn De väldigt höga tonlägena i debatten om riskerna med förslaget bör sättas i ett internationellt perspektiv. Vi kan titta på många andra länder i . Där har man betydligt hårdare krav när det gäller hushållens skulder i förhållande till deras inkomster. I många länder har man olika former av skuldkvotstak, som sätter ett totalt stopp vid en viss gräns. Det är inte det vi föreslår här. Det här är snarare en skuldkvotsbroms som innebär att man får amortera lite mer om man kommer över en viss skuldsättning. Bostäder verkar fortsätta säljas och köpas även i de länderna. Jag tycker alltså inte att det finns fog för att utmåla det som att det ska få väldigt stor effekt på bostadsmarknaden i ett internationellt perspektiv. Det har gjorts analyser av att rikta kraven mot bankerna, vilket föreslår. Risken med det är att man missar i effektivitet. Det här amorteringskravet riktas mot just de hushåll som har de högsta skulderna och som tar de största riskerna. Men ett generellt krav mot bankerna riskerar att riktas mot helt andra hushåll eller att få en mycket mer oklar effekt, eftersom det går genom bankerna som gör sin egen bedömning och som kan påverka effekterna av det. Förslaget om åtgärder för att binda bolånen är något som får möjlighet att gå fram med genom det mandat som vi kommer att fatta beslut om och som regeringen sedan kan ställa sig bakom eller inte. Jag håller inte med om att det skulle få så stor effekt på dem som flyttar, som utmålar. Därmed tycker jag inte att det är ett så stort problem som försöker lyfta fram. 83 (KD) replik: Jag försöker anstränga mig att diskutera förslaget i sak och tycker inte att jag har särskilt högt tonläge. Jag har inte pratat om att regeringen är ansvarslös eller abdikerar från sitt ansvar. Jag har bara sagt att man gör fel med här förslaget. Det är statsrådet som har använt uttalanden om ansvarslöshet och allt möjligt i pressen. Tonlägesbollen passar jag alltså gärna tillbaka till statsrådet. Till skillnad från Per tror jag att det här kommer att få negativ effekt på rörligheten. Det tillstår själv. Men konstaterar också att man använder de förslag som man har i sin verktygslåda för att komma till rätta med hushållens ökade skuldsättning. Det skiner otroligt tydligt igenom, för alla men möjligen med undantag för statsrådet, att man egentligen hellre vill ha andra åtgärder, nämligen avtrappade ränteavdrag. Det har regeringen svårt att samlas kring. har man samlat sig kring det här förslaget och säger att det råder bred samsyn, eftersom man har fattat ett gemensamt beslut. Möjligen har en annan syn. Han kanske hade några invändningar. Men den stora frågan här handlar om ränteavdragen. Vi behöver samla oss kring en hållning. Regeringen skulle behöva göra det. Det vore välgörande för den här situationen. Det skulle visserligen vara ett mer generellt instrument, vilket statsrådet själv avvisar. Han vill ha riktade insatser mot just dem som flyttar. Men jag tror att det skulle vara lämpligt att pröva att trappa ned och växla mot inkomstskatter, så att inte hushållen drabbas som kollektiv, och att se till att genomföra åtgärder så att fler unga kan ta sig in på bostadsmarknaden. Ytterligare verktyg för makrotillsyn Vad säger statsrådet om en sådan lösning? 84 Statsrådet (MP) replik: Det är viktigt att minnas historien, vad vi har genomfört och vilken process vi har haft för att komma fram till de här förslagen. Vi har gemensamt stått bakom att ge i uppdrag att vara makrotillsynsmyndighet. Det bereddes under den förra regeringen. Vi har också gett verktyg för att gå fram med ett amorteringskrav. Och diskuterar vi ytterligare verktyg för att man ska kunna genomföra den makrotillsyn som man har fått i uppdrag att genomföra. Utöver det har regeringen också bjudit in till breda bostadspolitiska samtal för att diskutera till exempel just de frågor som nu lyfter upp, det vill säga beskattningsfrågor, ränteavdrag och liknande. Det var de borgerliga partierna som lämnade de samtalen. De ville inte gå vidare. De var helt enkelt inte beredda att skaka hand med regeringen och komma fram till en gemensam syn på det här. Det hade varit bra om vi hade kunnat fortsätta samtalen och komma fram till gemensamma åtgärder. Men det är väl snarare den som lämnar samtalen, som inte vill gå vidare med dem, som har ansvar för att förklara varför man inte var beredd att arbeta vidare mot den typen av gemensamma mål. Kritik som har kommit upp och som den här debatten andas lite grann är kritiken om tajmning. Vi går fram med ett förslag när det finns en utbalansering på bostadsmarknaden och när priserna inte stiger på samma sätt som under de tidigare åren. Skulle man göra en förändring av ränteavdragen, som skulle påverka alla bolånetagare, skulle det i en sådan situation få större effekter på bostadsmarknaden än om man vidtar den väldigt försiktiga åtgärd som nu föreslår och som regeringen har gett sitt medgivande till. Om man är orolig över tajmningen är ränteavdrag alltså kanske inte det rätta. Två partier, framför allt det stora oppositionspartiet, är inte beredda att gå vidare med att diskutera förändringar i ränteavdragen. Därmed tycker jag inte att det finns tillräckligt underlag för att genomföra en så pass omfattande reform som det ändå handlar om. Här krävs det stabilitet för de svenska hushållen. 85 (V) replik: Jag instämmer i mycket av det statsrådet sa i sitt anförande och i en del av det han har sagt i sina replikskiften. Jag känner en ganska stor stolthet över det har gjort tillsammans med regeringen när det gäller bostadsmarknaden. Som statsrådet var inne på ser vi ökat byggande och ett ökat byggande av hyresrätter, mycket tack vare det investeringsstöd som vi har kommit överens om tillsammans. Jag har lite svårt att förstå den borgerliga kritiken mot regeringens och till stor bostadspolitik när man kan se de positiva effekterna av det. Jag hoppas att vi kommer att se ett byggande i hela landet. Jag blir lite orolig när jag hör resonemang om och storstäderna. Han gör bostadsmarknaden till en storstadsfråga, när det är en fråga för hela landet. Det ser vi tydligt med den bostadspolitik som förs, eftersom det på många håll byggs sedan 80- och 90‑talen. Ytterligare verktyg för makrotillsyn Jag vill dock ställa en lite kritisk och skarp fråga till ministern och plocka upp den fråga som var inne på. Om jag har förstått saken rätt är för en nedtrappning av ränteavdraget och för ett införande av ett tak i stället för en brytpunkt av ränteavdraget. Du får gärna tydliggöra vad ni tycker. Jag undrar vad du som minister gör för att övertyga Socialdemokraterna om att se över ränteavdraget och trappa ned det. Det är tydligt att räcker ut en hand, tillsammans med sina kollegor i Liberalerna och , och säger att man skulle kunna göra någonting tillsammans. är absolut med på att trappa ned ränteavdraget. En annan fråga gäller de unga. Om vi gör det svårare för unga att skaffa bostäder är det problematiskt, oavsett vilken del av landet det handlar om. Jag undrar om finansmarknadsministern avser att se över bolånetaket i syfte att få bättre möjligheter för unga att ta sig in på bostadsmarknaden. Politikern fick en hustyp uppkallad efter sig. Kanske kan du få ett tak uppkallat efter dig – Bolundtaket? 86 Statsrådet (MP) replik: Jag som är ganska lång behöver ganska högt i tak. Det kanske i så fall skulle vara ett skäl för att göra något åt det. Låt oss börja med den frågan. Bolånetaket är en åtgärd som har genomförts genom myndigheters försorg, genom de åtgärder som ligger under ansvarsområde. Det är som har ansvar för att följa utvecklingen. Om man kommer med förslag om förändringar där kommer regeringen såklart att lyssna noga på dem. Vi har inte hört några sådana förslag på reformer än så länge, men det står myndigheten fritt att komma med den typen av förslag. Annars tycker vi generellt att det som behövs är åtgärder för att minska hushållens skuldsättning långsiktigt. Där har bolånetaket varit en viktig åtgärd för att inte hushållen ska skuldsätta sig på en alltför hög nivå, vilket medför risker både för ekonomin och, inte minst, för de enskilda hushållen. Man har också svårare att klara av finansiella störningar om man är högt belånad. När det gäller ränteavdragen stämmer det att , det parti som jag företräder, har fattat beslut om att vi vill trappa ned ränteavdragen. Vi tycker att det finns möjligheter att använda de resurser som då frigörs för att genomföra andra reformer, som skulle kunna stärka hushållen. Vi hade ambitionen att föra breda politiska samtal om dessa frågor. Vi bjöd in oppositionen och även . Tyvärr kan vi konstatera att det inte fanns någon beredskap att komma fram till ett gemensamt beslut om dessa frågor. Om man ska genomföra ett beslut som får stor effekt på många hushåll tycker jag att det finns fog för att svenska väljare ska kunna förvänta sig att det ska finnas en så pass bred uppslutning bakom förslaget att man kan lita på att det kommer att stå sig . Vi ska alltså inte genomföra reformer nu som kommer att innebära ett förslag som kommer att verka över flera mandatperioder med risken att det, beroende på nästa valresultat, rivs upp och förändras. Det skapar inte de stabila förutsättningar som hushållen behöver. Ytterligare verktyg för makrotillsyn Men jag återkommer gärna till den typen av samtal när det finns förutsättningar för det framöver. 87 (V) replik: Om jag uppfattar finansmarknadsministern rätt säger han att det är ansvar att kolla på eventuella förändringar. Men jag undrar om inte ministern har möjlighet att initiera denna typ av förändringar. Ministern nämnde själv att han är ordförande för . Jag tänker att han som finansmarknadsminister i den rollen kan lyfta frågan om hur det är med bolånetaket sedan vi införde höjningen av det . Har det försvårat för ungdomar? Vilka analyser har ni som myndigheter gjort för att kolla hur det har gått för unga på bostadsmarknaden? Är det någonting vi ändå borde titta på och kolla effekterna av? Jag tycker att det vore ett rimligt agerande för en finansmarknadsminister i det läge som vi befinner oss i. Om vi går över till ränteavdraget uppfattade jag det som att ministern vill se en bred uppslutning och tycker att en sådan krävs. Frågan är då: Kräver det både socialdemokrater och moderater? Eller skulle det räcka med att du lyckas övertyga din egen regeringspartner att det vore rätt att göra någonting åt ränteavdraget? låter det som att det är helt oöverstigligt att göra någonting, och jag menar att det inte är det. finns en brytpunkt vid 100 000. Det gör att vi fortfarande har människor som har enorma lånekostnader med den lågräntenivå vi befinner oss på. har grävt fram att det är 15 personer som har avdrag från staten . Vi måste sätta stopp för detta någonstans. har i sin prognos sagt att kostnaden för ränteavdragen för staten lär dubbleras och alltså öka från 30 miljarder , vilket i princip motsvarar utgifterna för försvaret, till åtminstone det dubbla. Om vi ska göra någonting i goda tider, som vi var inne på, och ha en försäkring för framtiden är det väl nu vi ska göra någonting åt ränteavdragen? Läget är alldeles utmärkt. hand är utsträckt, och det finns också andra partier på den borgerliga sidan som vill göra detta. Jag förstår inte varför regeringen inte tar handen och säger: gör vi någonting. Vi kan börja med taket, och sedan kan vi ta nedtrappningen i nästa steg. 88 Statsrådet (MP) replik: Vi har hamnat ganska långt bort ifrån själva grundfrågan som vi diskuterar här, det vill säga beslut om det ramverk som ska ha och de lagliga verktyg de ska ha för att kunna gå vidare med förslag. Om vi försöker återvända något till detta perspektiv också i denna debatt är det detta system vi har kommit överens om väldigt brett i svensk politik: Det är som har ansvaret för att analysera utvecklingen i svensk ekonomi, att fokusera på risker, att hitta de risker som finns och att komma med relevanta åtgärder för att möta dessa risker. När man gör det ska man också göra en bedömning av effekterna på svensk politik och även på till exempel bostadsmarknaden. Detta tycker jag att har gjort i sitt arbete, och jag är full av tillförsikt när det gäller att man kommer att göra det även framöver. Det gäller också till exempel åtgärder som har införts, som bolånetaket. Ytterligare verktyg för makrotillsyn Jag tycker därför att det är bättre i denna situation att avvakta och höra myndighetens analys än att springa före och göra kortsiktiga politiska bedömningar som kanske inte alltid är så väl förankrande som de skulle behöva vara. Vi har inte alla fakta på bordet. När det gäller ränteavdragen kan vi konstatera att sedan började driva frågan och lyfte upp den på den politiska arenan har det varit flera partier som har anslutit sig efter hand och pö om pö. Det tycker jag är en positiv utveckling, för det gör att det nu finns en möjlighet att föra denna typ av diskussioner långsiktigt. Däremot kan vi konstatera att de två stora partierna inte är redo att komma fram med konkreta förslag i det här läget. Det säger mig att vi måste fortsätta att driva opinion i frågan och fortsätta att diskutera vikten av att vidta ytterligare åtgärder. Jag tycker dock också att det är viktigt att ta ett steg i taget. fattar vi ett viktigt beslut i och med att vi ger medgivande från regeringens sida till att gå fram med ett skärpt amorteringskrav. Låt oss nu avvakta och se vilka effekter det får när det gäller att hantera skuldsättningen i hushållen innan vi går vidare med ytterligare åtgärder. Det ger också det lugn och den ro som hushållen behöver för att kunna planera långsiktigt. 89 (M) replik: Det är givetvis mycket svårt att föra någon form av rationella skattesamtal med en regering som har drivit upp de högsta marginalskatterna på 62–, mot all expertis och alla internationella bedömare. Det finns ingen substans i ett samtal med en sådan regering, vilket också har visat sig. Det kan ju vara så, fru talman, att den som driver förhandlingarna också är den som driver människor ut ifrån dem. Det finns en mycket omfattande oro i , bland svenska hushåll och bland svenska företag, för att vi har en regering som inte enligt någon expertmyndighet klarar av det offentliga finansiella sparandet i enlighet med det finanspolitiska ramverket. Det finns en oro för att vi har minusräntor i högkonjunktur och vad det långsiktigt ska få för konsekvenser. De ökade obalanser som under denna regering har byggts upp i ekonomin bådar inte gott för framtiden. En kraftig rusning på till exempel bostadsmarknaden har vänt till något som verkar vara en mycket snar och kraftig nedgång. När vi fattar detta beslut är det relevant att göra begripligt vad det handlar om. Per var själv inne på det tidigare, men utan någon form av konkretion. Vilka åtgärder ser finansmarknadsministern framför sig att detta mandat skulle kunna leda till, och hur värderar finansmarknadsministern den typen av åtgärder? 90 Statsrådet (MP) replik: är det svårt att föra samtal med eftersom han gärna använder sig av överord och utmålar motståndaren som icke ansvarstagande och liknande. Jag tycker inte att det finns fog för någon av de bedömningar som använder sig av. Ytterligare verktyg för makrotillsyn Jag är också något förvånad över att säger att det inte finns någon möjlighet eller någon substans när det gäller att föra samtal till exempel om bostadspolitiken. Då kanske borde föra ett samtal med sin egen ekonomisk-politiska talesperson , som tycks ha en annan uppfattning i frågan och verkar tycka att det finns en vits med att även fortsätta att samtala. Där kanske borde försöka att samordna sig lite grann internt innan man går ut med denna typ av omdömen. Jag tycker att det är viktigt att vi ger ett brett mandat till , det vill säga att det är som har expertisen och som har sett till att man har en väl fungerande analysförmåga. har tentaklerna ute i det ekonomiska systemet och möjlighet att analysera om det finns obalanser och risker som man behöver hantera. Det är också tydligt i det ramverk som vi gemensamt har kommit överens om att det är inspektionen som ska ta fram förslag på åtgärder och sedan lägga dem på regeringens bord för regeringen att ge sitt medgivande till eller inte. Det är så systemet är utformat. Jag väljer att inte i detta läge lyfta upp enskilda förslag som kan eller inte kan komma upp . Jag tycker att det är bättre att det är vår expertmyndighet som får göra analysen och får komma med konkreta förslag – detta av respekt för det ramverk som vi gemensamt har kommit fram till. Jag vill avsluta med att säga att jag tycker att det finns två partier i debatten som utmärker sig. Det är dels , som säger nej till hela förslag, vilket jag tycker är oansvarigt, dels , som säger nej till det förstärkta amorteringskravet utan att komma med några alternativ. Man föreslår ingenting i den andra ändan. Det tycker jag är en politik som handlar om att bara blunda och hålla för öronen och inte vilja se riskerna i svensk ekonomi. Det skulle jag gärna vilja ha kommentar till. 91 (M) replik: Finansmarknadsministern talar om överord, men går genast över till billiga angrepp om att blunda och hålla för öronen och annat som bara är kvalificerat trams. Dålig faktakunskap kan ibland ersättas med skarp retorik, men inte alltid, särskilt inte när man är ett ansvarigt statsråd. Det här stämmer inte. Vi har den största respekt för det gemensamma beslut som har fattats, nämligen att det är regeringen som ska fatta detta beslut. Vill finansmarknadsministern ha en annan ordning, där fattar beslutet, får finansmarknadsministern återkomma med ett sådant förslag. Finansmarknadsminister anklagade mig för att ta till överord. Men underkännandet av hur de offentliga finanserna sköts har inte gjorts av mig utan av , och . Att en ansvarig minister använder den typen av ord mot våra expertmyndigheter är häpnadsväckande. Marginalskatterna har regeringen drivit upp i strid med all internationell och nationell expertisrådgivning. Det blir apart att diskutera övriga skattehöjningar när det inte finns något som helst utrymme för att vilja fatta rationella beslut på skatteområdet. Därmed är den diskussionen avklarad. Den gällde en förhandling som redan har ägt rum, inte förhandlingar som eventuellt kan komma att äga rum. När man väljer att höra fel medvetet gång på gång i debatt efter debatt är det inte man själv som vinner utan demokratin som förlorar. Ytterligare verktyg för makrotillsyn Jag har en fråga – inte för att Per brukar svara på sådana, men ändå: Finns det inte någon oro hos regeringen för det långsiktiga perspektivet på vad som sker? Detta är ändå värt att reflektera kring. Det är mycket höga marginalskatter på arbetsinkomster. Det är också mycket låga räntor, men på lån som väldigt få kan ta. Hur ser regeringen på de eventuella långsiktiga fördelningsriskerna med detta? 92 Statsrådet (MP) replik: Jag kan väl börja med att svara tydligt på den sista frågan. Det är klart att det i en lågränteekonomi finns risker för att det byggs upp olika typer av tillgångsbubblor. Det är risker som vi behöver hantera, och det är därför det är så otroligt viktigt att vi ger myndigheterna de verktyg de behöver. Det är också det som det här beslutet handlar om. Sedan har vi såklart också fördelningseffekter att ta hänsyn till. Där har den regering som sitter varit väldigt aktiv och sett till att vi kan minska de ekonomiska klyftorna i den svenska ekonomin, till skillnad från den förra regeringen, som snarare gjorde mer för att öka klyftorna. Jag kan också konstatera att vi har den lägsta statsskulden . Vi har väldigt god kontroll över den offentliga ekonomin. Det har varit överskott i de offentliga finanserna under den här mandatperioden, till skillnad från den förra mandatperioden, då man i stället hade underskott . När det sedan gäller vad som har lett fram till den situation vi är i , med en bostadsmarknad som närmast har skenat med väldigt höga prisökningar, är det många bedömare som pekar på beslut som fattades under den förra regeringen. Då genomförde man bland annat reformer med lägre beskattning på boende och en mycket högre beskattning vid flyttning, vilket många tror har eldat på prisutvecklingen på bostadsmarknaden och därmed också skuldsättningen. Jag tycker att det kan finnas vissa skäl för att även i någon mån vara lite självkritisk när han tittar i backspegeln. Jag tycker att det är bra att vi nu tillsammans tar steg för att öka stabiliteten i svensk ekonomi. Jag är glad över att vi har en bred samsyn kring att det här ramverket nu ska komma på plats. Men jag tycker att man även bör ta ansvar och se att åtgärder kan behöva vidtas på kortare sikt. Man har ett ansvar att motverka klyftor och ekonomiska risker som uppstår. Där tycker jag fortfarande att utmärker sig på den borgerliga sidan. Ni säger nej till det förslag som experter har tagit fram men har inte några andra förslag som skulle kunna minska riskerna i svensk ekonomi.