prot · H50910 · 2017-09-26 00:00:00 — Utifrån den här debatten skulle man kunna tro att skolan står och faller med att de här riskkapitalbolagen får fortsätta som förut, att det är de som är stommen i svensk skola, som bär upp den. Jag skulle snarare säga att det är de som tynger ned den. Det är de som tar resurser från skolan. Det är resurser som i stället borde gå till lärare och elever. Det är riskkapitalbolagen som tränger undan de småskaliga alternativen, just de små och medelstora företag som skulle kunna gå in och göra ett bra jobb i stället. Jag kan alltså inte förstå problemet med att tränga ut de värsta avarterna. Det ska inte vara kvartalskapitalism som styr skolan. Det kan inte vara det ultimata. Där handlar det om kortsiktiga vinster i stället för långsiktigt ansvarstagande, vilket vi behöver mer av i svensk skola. Alla undersökningar visar att upphandlingarna missgynnar de små aktörerna. har till och med gett i uppdrag att dela upp upphandlingarna i mindre delar, just för att de små aktörerna ska kunna komma in. Jag förstår inte problemet med att i det läget begränsa för de stora riskkapitalbolagen. Det innebär inte ett förbud mot mindre aktörer. Det innebär tvärtom att man släpper fram de mindre aktörerna. I andra sammanhang brukar vi säga att man ska kunna följa varenda skattekrona för att se vad den används till. Den ska användas på absolut bästa sätt. Så blir det inte när riskkapitalbolagen styr. Miljardvinster har runnit ut i de bolagen, i aktieutdelningar. Enskilda personer har blivit miljonärer på våra skattepengar. Det sticker i ögonen, tycker jag. En begränsning av vinsterna betyder inte ett förbud mot fristående skolor. Det handlar om att vi ska vara ansvarsfulla med de skattepengar som kommer in. Vi behöver satsa ännu mer på elever och lärare. De är skolans största resurs. 29 Utbildningsminister (MP): Regeringen har gjort klart att de regler som kommer att finnas med i den lagrådsremiss och senare den proposition som vi ska presentera ska gälla företag inom skola och omsorg som är organiserade på ett sådant sätt att det finns risk att man plockar pengar – skattepengar som du och jag har lagt in – ur verksamheten. Idéburna aktörer som på annat sätt kan garantera att de pengar som du och jag lägger in går till att skapa kvalitet för elever, eller för omsorgstagare inom omsorgen, ska inte drabbas av reglerna. Där har vi varit mycket tydliga. Den förändringen kommer att ske gentemot förslag i välfärdsutredningen. Det ställdes en fråga om kvaliteten och kopplingen till fristående aktörer. Det finns bra kommunala skolor och kommunala skolor som inte håller måttet. Det finns bra friskolor och friskolor som inte håller måttet. För att säkerställa att alla barn får gå i en skola där de kan få med sig de kunskaper som behövs i livet krävs det att staten, på ett helt annat sätt än tidigare, garanterar likvärdighet över landet och mellan skolor. Staten ska vara beredd att jobba med just de skolor som har utmaningar och se till att resultaten där lyfts. Det gör vi . Det ställdes en fråga om kvinnligt företagande. Vi har inte för avsikt att stoppa möjligheten för kvinnor eller män som vill starta ett alternativ till den kommunala skolan. Den möjligheten ska vara kvar. Men vi vill reglera den. Jag tycker för övrigt att kvinnor också i alla andra branscher ska ha fulla möjligheter att driva företag och nå de högsta positionerna. Det ska inte finnas kvinnliga och manliga branscher som är för alltid givna. sa en intressant sak i början av interpellationsdebatten. Det handlade om hur vi kan reglera hårdare vilka som får förtroendet att driva vårt kanske viktigaste välfärdsuppdrag – att ge våra barn en bra skola. Hon öppnade för att också ser att det kan finnas behov av den sortens regler. Vilka sådana regler ska vi ha? Jag tycker att ett av kraven vi ska kunna ställa på den som får förtroendet att driva skola är att de skattepengar som du och jag lägger in i verksamheten ska nå fram till eleverna och de som jobbar på skolan. Pengarna ska gå till att skapa mesta möjliga utbildning, mesta möjliga kunskap och mesta möjliga kvalitet. Det är en reglering som jag vill göra. Möjligen är det här, när det gäller vilka regleringar vi ska ha, som det finns skillnader mellan partierna, inte om det ska finnas regleringar. Jag vill avsluta den här rundan med att vara tydlig med varför jag tycker att en av regleringarna vi ska ha ska vara just garantin att skattepengar som går in skapar kvalitet för eleverna. Jag tycker nämligen inte att det är rimligt att vi går in med pengar i ett bolag för att skapa likvärdighet och kvalitet i undervisning och att vi i stället ser att pengar delas ut i aktieutdelning. Det är inte rimligt. De pengarna borde gå till eleverna, till att höja lärarlöner eller till att anställa fler för att skapa bättre kvalitet i den skolan. Jag tycker inte att det är rimligt att vi har aktörer som lever av skattepengar och registrerar sig i skatteparadis för att undvika att betala skatt. Jag tycker inte att det är rimligt att man kan plocka pengar ur en verksamhet och sedan sätta den i konkurs, så att elever, lärare och rektorer hamnar i kläm. Jag håller inte med om att det gick bra med JB. De 11 000 elever som drabbades utsattes för mycket stor oro. De visste inte vad som skulle hända , och det påverkade såklart deras undervisning. Nej, jag tycker inte att det är rimligt att skolor är en spekulationsvara mellan riskkapitalbolag. När det gäller detta har jag också medhåll av den tidigare finansministern, , men tydligen inte av resten av hans parti, . 30 (M): Återigen undrar jag om utbildningsministern har förstått vad förslaget går ut på. Jag skulle ha större förståelse för sättet att argumentera om det handlade om aktieutdelning, men förslaget som finns i välfärdsutredningen, som regeringen säger ska ligga till grund för sitt förslag, handlar om att begränsa vilket överskott man får göra i verksamheten. En verksamhet som är liten eller nystartad behöver gå med ett visst överskott för att över huvud taget kunna överleva. Det här handlar inte om ägare som plockar ut pengar, utan det handlar om ett bolags möjlighet att överleva. Enligt utredning leder detta förslag till att av alla fristående förskolor och skolor skulle tvingas lägga ned eftersom de inte klarar av att hålla igång verksamheten långsiktigt. För vissa bolag som har väldigt lite tillgångar i balansräkningen blir det ett nollresultat. De får inte gå med plus över huvud taget. Om två elever flyttar eller en lärare blir långtidssjukskriven i en liten verksamhet innebär det att det inte finns några marginaler. Detta är problemet. Regeringens inställning från början var att vi gemensamt skulle försöka få fram regler som ger långsiktiga förutsättningar för välfärdsverksamheterna och de bolag som drivs inom dem. Jag är helt övertygad om att vi skulle kunna diskutera detta om vi lade oss på en nivå som är rimlig. Man kan dock se att inte vill ha kvar dessa bolag över huvud taget och tycker att politiker är bättre skickade att bestämma var elever ska gå i skolan, och det är en sak. Men jag har uppfattningen att inte har denna inställning. Och inom Socialdemokraterna är det väl ungefär fifty-fifty. Det handlar dock om att man måste titta på hur aktieutdelningar ska hanteras. Det är där pengar försvinner ur bolagen. I detta förslag begränsas de vinstmöjligheter som bolagen behöver för att kunna överleva, och detta är märkligt. 31 Utbildningsminister (MP): Tack, och övriga som har deltagit i interpellationsdebatten! Det gäller både dem från Moderata samlingspartiet och såklart från Socialdemokraterna. Jo, jag har läst välfärdsutredningen, tagit del av remissvaren och diskuterat med många inom skolsektorn, både kommunala och fristående aktörer. Det finns en del problem med förslaget, vilket är hela bakgrunden till att regeringen , innan vi har presenterat en lagrådsremiss och en proposition, har klargjort att den som på annat sätt kan garantera att de skattepengar som vi lägger in i verksamheten – pengar som du och jag ger till skolan – inte försvinner iväg i vinst eller tas bort på annat sätt utan faktiskt kommer fram till eleverna och skapar kvalitet i undervisningen inte ska träffas av dessa regler. Det var en brist i förslag att det inte fanns något sådant undantag eller sådana möjligheter för bolagen att på andra sätt ge oss skattebetalare och den gemensamma välfärden en garanti att de kommer att hushålla med de resurser de får och att dessa kommer att gå till vad de är avsedda för, nämligen att skapa bästa möjliga skola och bästa möjliga kvalitet för eleverna. Därför har vi redan nu gjort klart att det förslag som vi kommer att lägga fram innehåller sådana regler. Det här kommer inte att gälla för alla aktörer utan bara för dem som väljer att verka i en form där man inte ger oss sådana garantier på annat sätt. Det blir då tyvärr lite hårdare kontroll på varje krona år . Anledningen till att vi ställer dessa krav är att vi inte än en gång vill se skandaler och historier som vi har mött, där verksamheter inte har drivits på ett bra sätt och där pengar har försvunnit iväg någon annanstans. Pengar har hamnat i skatteparadis eller har betalats ut till aktieägare när de egentligen skulle ha gått till att skapa kvalitet i undervisningen. Det kommer att finnas personer som tycker att dessa regler är svåra och jobbiga, men jag tror att de behövs för att skapa förtroende. Och det är i slutändan det viktigaste för alla friskolor. Överläggningen var härmed avslutad. § 9 Svar på interpellation 2016/17:603 om terrorhot mot järnvägen 32 Statsrådet (S): Per Klarberg har frågat mig vad jag nu i det akuta skedet tänker vidta för åtgärder för att stärka säkerheten på svensk järnväg och vad regeringen har gjort sedan förra gången han påtalade problemet. Som min företrädare redogjorde för i i sitt svar på Per Klarbergs interpellation 2016/17:459 om åtgärder för att förhindra tågkapningar vidtas redan åtgärder i syfte att säkra en god skyddsnivå inom järnvägen – både här hemma och på EU-nivån. På EU-nivån samordnas arbetet med skyddsfrågor inom landtransportområdet av kommissionen med hjälp av dess särskilt inrättade arbetsgrupp Landsec. När det gäller järnvägsskydd har arbetet i Landsec, liksom arbetet på nationell nivå, fokuserats på risk‑, sårbarhets- och åtgärdsidentifiering, men med den skillnaden att huvudsyftet är att bedöma om åtgärder på EU-nivå bör vidtas för att komplettera det nationella skyddsarbetet. har enighet uppnåtts kring att information och erfarenhetsutbyte kring best practice är värdefullt liksom viss gemensam metodutveckling för att stödja pågående nationellt arbete. En särskild arbetsgrupp för järnvägsskydd har därför inrättats under Landsec för dessa ändamål. På nationell nivå inleddes ett systematiskt risk‑, sårbarhets- och åtgärdsidentifieringsarbete i järnvägssektorn. Arbetet bedrivs av , , , Transportstyrelsen, Svensk Kollektivtrafik, och järnvägsföretagen och koordineras inom ramen för det inrättade Nationella rådet för järnvägs- och kollektivtrafikskydd (NRJK). Regeringen har i budgetpropositionen därtill föreslagit en satsning på sammanlagt –2020 dels för att utöka antalet stationer som har bevakning och kameraövervakning i syfte att ge bättre skydd och planeringsförutsättningar för ökad säkerhet och trygghet vid stationerna, dels för att genom samverkan mellan olika aktörer vid stationerna utöka antalet trygghetsskapande åtgärder med stationsvärdar, vilket också utgör en arbetsmarknadsåtgärd som skapar moderna beredskapsjobb. Jag följer självfallet utvecklingen både här hemma och på EU-nivån. Jag är också beredd på att ytterligare åtgärder kan komma att behöva vidtas, inte minst som en följd av det pågående arbetet inom NRJK och Landsec. 33 PER KLARBERG (SD): Tack, ministern, för svaret! Det finns en oro hos mig och bland mina lokförarkollegor. Det är en oro som egentligen har funnits , men den har blivit mer påtaglig sedan terrorattentatet i . Efter varje terrordåd gör samhället allt för att förhindra nästa, medan terroristerna ständigt letar efter nya massmordstekniker. Samhället är steget efter, från flygplan som förvandlas till missiler till lastbilar som används som vapen. Vad blir nästa grej? Det kanske blir en tågkapning. Att kapa flygplan var en känd terrorteknik och därefter. Man höll passagerare som gisslan för att få igenom politiska eftergifter. Men ingen, förutom al Qaida-terroristerna som planerade , hade tänkt tanken att man kunde använda fulltankade flygplan som bomber. Ingen trodde att någon var beredd att begå självmord genom att flyga ett plan in i en byggnad. Metoderna fanns inte i de ansvariga beslutsfattarnas föreställningsvärld. Denna brist på fantasi hos beslutsfattarna ledde till att 3 000 människor miste livet . Efter det har man frågat sig vad som blir terroristernas nästa grepp. Senast i raden är lastbilar som mordvapen. Det började i och när personbilar användes för att köra ihjäl så många som möjligt. Attacken i var den första då en terrorist med lastbil lyckades döda riktigt många människor: 86 miste livet och 434 skadades. hade man använt lastbilar fyllda med sprängmedel. Ändå har det tagit tid för samhället att få upp ögonen för denna svårstoppade metod. Yrvakenheten har varit betydande sedan . Efter infördes nya säkerhetsföreskrifter för flygtrafiken för att undvika dåd av samma art. När det gäller lastbilar går det långsammare. Men efter dåden i , , och senast agerade ministerns företrädare, . På regeringens hemsida kallade hon till ett möte för att förhindra att lastbilar används som fordon vid terrordåd. kommer dock terroristerna att hitta en ny metod, något som ingen har tänkt på. Det handlar om att ta någonting som redan finns och använda det som ett dödligt vapen. Det finns människor som ägnar hela sin vakna tid till att fundera ut nya terrortekniker. Varför ska det vara näst intill omöjligt att agera innan en katastrof är ett faktum? När jag ställde ett par frågor till infrastrukturminister om vad han nu i det akuta skedet tänker vidta för åtgärder för att stärka säkerheten på svensk järnväg och vad regeringen har gjort sedan förra gången jag påpekade problemet fick jag ett något märkligt svar. ”Regeringen har i budgetpropositionen därtill föreslagit en satsning på sammanlagt –2020 dels för att utöka antalet stationer som har bevakning och kameraövervakning i syfte att ge bättre skydd och planeringsförutsättningar för ökad säkerhet och trygghet vid stationerna, dels för att genom samverkan mellan olika aktörer vid stationerna utöka antalet trygghetsskapande åtgärder med stationsvärdar.” Har statsrådet egentligen en aning om – svara gärna ärligt – hur lätt det är att kapa ett tåg, stänga av alla säkerhetssystem och förorsaka en katastrof? Det är egentligen just detta som den här interpellationsdebatten handlar om. 34 Statsrådet (S): Tack, Per Klarberg, för ditt engagemang! Jag vet att du är lokförare, och jag uppskattar verkligen engagemanget. Men som riksdagsledamot måste det vara dig väl bekant att förändringar som ska förutse det oförutsägbara kräver att man litar till expertis som kan se på vilka förutsättningar som finns att göra förebyggande insatser. Det kräver naturligtvis fantasi och kreativitet, och det kräver i ett sådant reglerat verksamhetsområde som järnvägstrafik att man tar fram gemensamma regler och gemensamma överenskommelser. Det är inte alldeles enkelt för ett land att självt vidta särskilda åtgärder eller ställa krav på producenter eller andra att vidta skyddsåtgärder. Här finns också starka regleringar som förutsätter gemensamma överenskommelser. Jag när stora förhoppningar om att vi i det gemensamma arbetet inom EU ska ta fram tydliga regler. Man har kommit en bra bit på vägen, men jag kan också dela ledamotens otålighet som kommer till uttryck i interpellationen i en önskan om att det ska gå fortare. Desto viktigare är det när man kommer fram till gemensamma slutsatser att de får tydligt genomslag på hela järnvägsmarknaden och på hela järnvägssystem. Skälet till att interpellationssvaret innehåller information om 138-miljonerssatsningen är att jag i allra högsta grad tycker att satsningen är relevant. I det här enskilda fallet handlar det om att ta fram skyddsåtgärder för när någon väl är ombord på ett tåg. Men nog måste ledamoten erkänna att det finns en poäng i att man redan tidigt förebygger att personer kommer in på stationsområdet. Det går att vidta bra skyddsåtgärder i form av kameraövervakning eller annat skydd. har vi erfarit att spårspringning har blivit mycket förekommande. Det är ett stort bekymmer för järnvägsoperatörerna . Därför tror jag att man inte ska underskatta den typen av övervakningsinsatser. De gör att vi resenärer kan känna oss tryggare. Det skapas en större förutsägbarhet i planeringen av tågtrafiken. Det blir också ett bättre skydd för resenärer och personal på våra järnvägar. Det är nog så viktigt. Naturligtvis kommer både operatörerna och NRJK:s gemensamma arbete att leda till konkreta åtgärder för skydd. Just nu utbyter man erfarenheter och tittar på best practice, och man tar fram ett antal konkreta förslag på insatser som kan göras. Jag hoppas att det arbetet kommer att gå smidigt och fort framöver, och jag kommer naturligtvis att följa frågan i mitt arbete som statsråd. Jag är själv engagerad i att göra tydliga insatser för att öka skyddet, inte minst för en så omhuldad verksamhet som vår tågtrafik i . 35 PER KLARBERG (SD): Jovisst önskar man att saker och ting gick lite snabbare. Jag hoppas att ministern förstår min frustration. motionerade jag just om problemet med hur lätt det är att ta över ett tåg. Motionen behandlades i trafikutskottet , och innan hade jag varit ute i och fotograferat ett scenario för hur man bär sig åt, från början till slut, att ta över ett X 2000-tåg. Händelseförloppet för att ta över och kapa ett tåg i full hastighet tar . Jag kan informera ministern om att de övriga ledamöterna såg vettskrämda ut efter presentationen av hur lätt det är i verkligheten. Den expertkunskap som ministern efterfrågar besitter jag eftersom jag har varit lokförare . Efter det att trafikutskottet hade berett motionen fick jag ett samtal från SJ AB:s säkerhetschef. Han ville träffa mig eftersom han hade hört talas om presentationen. Jag besökte honom dagen efter och visade upp samma presentation för honom. SJ AB:s säkerhetschef var rätt chockad efter presentationen. Han ursäktade sig med att han var nyanställd som SJ AB:s säkerhetschef. Det har gått . , det vill säga , införde ett skalskydd på sin trafikledning. SJ:s trafikledning sysslar med personalfördelningsfrågor, lokomlopp och vagnomlopp. Där sätter man in ett skalskydd, men man har sedan jag påpekade problemet för SJ AB:s säkerhetschef inte gjort något för att förhindra att obehöriga kan ta sig in till lokföraren under färd. ställde jag en skriftlig fråga till statsrådets företrädare: ”Har regeringen påbörjat arbetet med ökad säkerhet på järnväg, vilka adekvata åtgärder har i så fall genomförts, och har arbetet påbörjats med att säkerställa att obehöriga inte kan ta sig in i lokförarens hytt under färd?” Svaret som jag fick då var häpnadsväckande. Statsrådets företrädare svarade: ”När det gäller frågan om arbete med att säkerställa att obehöriga inte ska kunna ta sig in till lokföraren under färd, så är detta främst en uppgift för järnvägsföretagen själva.” Jag undrar varför man är så avigt inställd till att säkerställa att tåg inte ska användas vid terrordåd. Trygghetsskapande åtgärder, ministern, med stationsvärdar stoppar inte terrorister. Det är jättekärt att det finns stationsvärdar på tåget, men de hindrar inte tågkapningar. Det handlar egentligen om en enkel och självklar åtgärd, nämligen att tvinga järnvägsföretagen att installera säkerhetsdörrar. Det är fråga om samma typ av säkerhetsdörrar som finns på flygplanen och som faktiskt finns att köpa på marknaden . Järnvägsföretagen gör det uppenbarligen inte självmant. 36 Statsrådet (S): Jag vill påpeka att min företrädare sa i interpellationsdebatten att citatet om järnvägsoperatörernas ansvar var helt taget ur sitt sammanhang. Hon förde också ett längre resonemang om varför. Det vore bra om ledamoten inte upprepade medvetna misstolkningar av vad då sa i talarstolen. Jag blir lite förvånad när en representant för ändå säger att en satsning på ökad trygghet vid våra järnvägsstationer i form av kameraövervakning och värdar inte skulle ha någon som helst effekt. Tvärtom skulle det vara välkommet av resenärer, tågoperatörer, de som förvaltar fastigheterna på stationsområdena och de som arbetar inom järnvägstrafiken att vi nu ökar insatserna med 138 miljoner för att få trygga stationer och trygga miljöer för resande. Bra kameraövervakning skulle underlätta polisens arbete i eventuella brottsutredningar efteråt och i det förebyggande arbetet. Jag måste ställa grundfrågan: Kommer att avslå och inte stödja den satsning vi gör för säkra stationer? Det vore anmärkningsvärt eftersom det är efterfrågat av många. Regeringen har inte suttit helt stilla. Naturligtvis ges uppdrag till ett flertal myndigheter att ta fram beredskapsinsatser. Bland annat har både och Transportstyrelsen fått i uppdrag, som ska redovisas så snart som , att ta fram åtgärder för att utveckla krisberedskapen. I den gäller också åtgärder mot terrordåd. kommer jag att på mitt bord få en redovisning från våra centrala myndigheter av vilka insatser man kan göra. Regeringen är inte passiv utan tvärtom pågår ett flertal processer. Däremot kan jag konstatera att den uppvisning som Per Klarberg gjorde för trafikutskottets ledamöter uppenbarligen ändå hade effekten att utskottet avstyrkte Per Klarbergs motion. Den fick inte bifall av riksdag. Många andra ledamöter – jag förutsätter att ledamöterna från alla partier är kloka – valde att göra andra bedömningar än att enskilt peka ut en åtgärd som den allra viktigaste. Det är viktigt att göra förebyggande insatser. Men jag måste också i mitt arbete som statsråd se till att insatserna sker i enlighet med det gemensamma regelverk som finns inom EU. Även om Per Klarbergs parti inte tycker att ska vara medlem av EU tycker jag ändå att vi måste respektera de gemensamma regler som finns. Det finns ett antal gemensamma regler inom driftskompatibilitetsregleringen om vilka krav vi kan ställa på operatörerna som vi har att ta hänsyn till. Återigen: Jag uppskattar engagemanget. Jag är själv engagerad i att se till att vi har en tryggare miljö för både resenärerna och operatörerna – och inte minst för lokförarna, som utför ett fantastiskt arbete och dessutom är hårt utsatta, inte minst med den suicidproblematik som finns inom järnvägstrafiken. Jag lyssnar gärna på klokskap från många med den erfarenheten. Men jag tycker också att man måste ha respekt för att vissa av de här processerna kan ta tid. Ja, det är ibland frustrerande, men det är också viktigt att vi när vi kommer fram får gemensamma regler som gäller för järnvägstrafiken i så att vi inte får stora skillnader i vilket skydd man har mellan EU:s olika länder. Tågen går ju tack och lov också mellan EU:s olika länder. 37 PER KLARBERG (SD): måste jag ge ministern inte bara en utan två knäppar på näsan. För det första: Motionen jag hade i trafikutskottet resulterade faktiskt i ett uttalande från utskottet som lyder: ”Enligt utskottets mening skulle det därför kunna finnas skäl för en översyn av de gällande kraven på området liksom behovet av nya eller ändrade krav. Utskottet förutsätter att regeringen aktivt driver frågan om ökad säkerhet på järnväg och att adekvata åtgärder vidtas i detta syfte.” Så visst resulterade motionen i någonting. Så till den andra på näsan, herr talman. Ministern blandar ihop interpellationsdebatten med en skriftlig fråga .