prot · H409109 · 2017-05-11 00:00:00 — I har man attackerat Natoallierade SDF. agerande strider tydligt mot mänskliga rättigheter, och utvecklingen är oroande både för det turkiska folket och för säkerhet. Det är rent horribelt att se västvärldens flathet mot vad som händer i . Under januarisession röstades en aktuell debatt om situationen i ned av både byrån och kammaren. Vi fick under höstsessionen se hur ledamöter från olika länder försvarade president förtryck av politiska motståndare före och efter kuppförsöket. Under ett besök av utrikesminister i utmålade han delar av gruppen Syrian Democratic Forces, SDF, som terrorister, detta trots att de utgör den främsta demokratiska kraften mot IS och islamistiska extremistgrupper och att de stöds av merparten av regeringar. Han försvarade också, som jag har sagt, regimens massarresteringar och massuppsägningar av offentliganställda, såsom militärer, poliser, domare och lärare, men också att en lång rad politiska motståndare systematiskt har fängslats, mist sina jobb eller utsatts för annat förtryck inklusive inslag av våld. Som om inte det skulle räcka har president tillkännagivit sin regerings planer att återinföra dödsstraffet. Att så många människor efter kuppförsöket kom att betraktas som terrorister är inte bara suspekt utan också en indikation på vilken typ av regim vi har att göra med i . 14 (V): har en unik roll då man är det enda mellanstatliga organ som samlar i stort sett samtliga europeiska länder för att värna de mänskliga rättigheterna, rättsstatens principer och ett demokratiskt styrelseskick. Men vi ser tyvärr hur motsättningarna och spänningarna ökar i och hur fler länder kränker de grundläggande mänskliga rättigheterna på en rad områden. Det är självklart ett bakslag för när länder som , , , , med flera fortsätter att åsidosätta de åtaganden som ett medlemskap innebär. Jag tänkte koncentrera mitt anförande på några av de centrala frågor som har debatterats i som vi nu debatterar, alltså 2016. olagliga annektering av samt utvecklingen i östra har fortsatt att vara en central fråga. Det är självklart inte acceptabelt att ett medlemsland annekterar en del av ett annat medlemsland. har därför tillsammans med den övriga svenska delegationen ställt sig bakom beslut om att temporärt frånta deras rösträtt i . Vägen fram är en fredlig lösning med ett ryskt tillbakadragande från territorium och stopp för militära leveranser till separatisterna, vilket även uppmanade till i den resolution som antogs. I rapporten ställdes också krav på , där det betonades att endast ett demokratiskt med stabila, effektiva och ansvarsfulla institutioner kommer att vara kapabelt att återställa fred och välstånd. Vi ska vara medvetna om att också står inför flera stora utmaningar, inte minst när det gäller att komma till rätta med den omfattande korruptionen och respekten för minoriteters rättigheter. Flyktingfrågan var utan tvekan den fråga som diskuterades allra mest . Det är uppenbart att flyktingarna fick betala ett högt pris för EU:s beslut om att drastiskt minska antalet flyktingar som fick tillträde till . Det rika med 730 miljoner invånare borde inte ha några svårigheter att ta emot 1 miljon människor som befinner sig på flykt undan krig, terror och förtryck. I stället slöt EU ett avtal med , där landet fick i uppdrag att agera gränspolis – ett land med knappt fungerande asylsystem och stora interna problem. Ett stort antal flyktingar blev också fast på de grekiska öarna, där situationen var allt annat än tillfredsställande. Dessutom stängdes Balkanrutten norr om . Bristen på solidaritet med flyktingar blev också uppenbar när av flyktingar misslyckades, mycket på grund av vägran att acceptera planen. Flera av dessa frågor debatterades i , och i resolutioner uppmanades församlingens medlemsländer och det internationella samfundet att göra mer, bland annat genom att skapa legala vägar, prioritera de mest utsatta samt underlätta för familjeåterförening. Det är bra. Det konstaterades även att har fått bära en orimlig börda för flyktingsituationen och att och framför allt EU måste göra mer för att uppfylla sina åtaganden för att garantera respekten för de grundläggande rättigheterna för flyktingar och invandrare. Jag är glad över att ha bidragit till bättre beslut genom ett tilläggsyrkande som uppmanade EU att ompröva flyktingavtalet med . kom att hamna alltmer i fokus för intresse, särskilt efter det misslyckade kuppförsöket . I debatten var det många som mycket riktigt tog avstånd från militärkuppen men konstaterade att man inte kunde rättfärdiga de övergrepp som sedan skedde med massarresteringar av journalister och oppositionella, inklusive parlamentsledamöter från det demokratiska , och massavskedanden av tusentals tjänstemän, akademiker och domare. Den kurdiska befolkningen, som länge varit utsatt, drabbades särskilt hårt. FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna fördömde agerandet mot den kurdiska befolkningen som ett allvarligt brott mot de mänskliga rättigheterna. Jag är därför glad över att nu kommer att sättas under full övervakning av . Det är ett nödvändigt och viktigt beslut som ger de demokratiska krafterna i nytt hopp. Detta beslut fattades inte som vi nu egentligen diskuterar. Men jag vill ändå nämna det i sammanhanget. Jag är övertygad om att vi kommer att återkomma till frågan om , inte minst med tanke på att det finns ett hot om att återinföra dödsstraffet, vilket skulle vara ett grundläggande brott mot . En annan fråga som jag kortfattat vill nämna är att avslog en resolution om konflikten i , som var alltför obalanserad och beskrev på ett överdrivet negativt sätt. Jag vill dock betona att denna frusna konflikt som har orsakat och orsakar mycket lidande måste få en lösning och att båda sidor har ett gemensamt ansvar med respekt för Minskgruppens arbete. Jag kan också konstatera att vi fortfarande lever i ett där män tjänar mer än kvinnor och har betydligt mer makt och inflytande än kvinnor på i stort sett alla områden. Jag är därför glad över att diskuterade flera resolutioner med kopplingar till jämställdhet. Jag var själv aktiv i flera av dessa debatter, bland annat när det gäller vikten av att öka jämställdheten inom idrottens område, där jag lyckades förbättra skrivningen genom att få in förslag om vikten av att få in fler kvinnliga ledare i idrottsrörelser på alla nivåer samt fler kvinnliga tränare. Jag deltog även i en debatt om kvinnor i militärtjänst, där jag betonade vikten av att bättre anpassa verksamheten till kvinnors behov. Ytterligare en viktig resolution om kvinnors rättigheter handlade om förbud mot kvinnlig könsstympning, där medlemsländerna uppmanades att göra mer för att helt stoppa dessa förskräckliga övergrepp. Jag vill yrka bifall till vår reservation nr 2 angående vikten av ett förstärkt arbete med hbtq-frågor på europeisk nivå. kommissionär för mänskliga rättigheter och Europeiska kommissionen mot rasism och intolerans har uppmärksammat kränkningar av hbtq-personers mänskliga rättigheter bland medlemsstater. Vi anser därför att regeringen inom samarbetet i bör arbeta aktivt för att alla medlemsstater ska avskaffa all diskriminering på grund av sexuell läggning, könsidentitet och könsuttryck. Jag är fullt medveten om att prioriterar frågan och gör ett bra arbete med att lyfta fram hbtq-frågor i olika sammanhang. Jag kan också se att frågan har fått en viss positiv utveckling i , vilket är glädjande. Jag vet även att den svenska delegationen, framför allt genom , har lyft fram hbtq-frågan på ett föredömligt sätt. Vi tror dock att vi måste intensifiera arbetet ytterligare, och det gäller inte minst att säkerställa att den särskilda enhet som arbetar med hbtq-frågor – Sexual Orientation and Gender Identity unit – stärks finansiellt och organisatoriskt för att säkerställa att den kan jobba långsiktigt och stärka hbtq-frågorna i . Slutligen kan jag konstatera att det är roligt att ingå i en delegation som hör till mest aktiva och engagerade. Den svenska delegationen har hög närvaro och deltar mycket aktivt i de olika debatterna. Jag vill tacka delegationsledningen och hela delegationen för gott samarbete, och jag vill tacka våra kompetenta tjänstemän. Utan er skulle vi aldrig klara vårt uppdrag. 15 (S): Vi har att debattera utrikesutskottets betänkande nr 13 om . Betänkandet hanterar regeringens skrivelse om verksamheten vid och , redogörelsen från delegation till samt ett antal motioner. Jag vill självklart börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet. När man läser redogörelsen från delegationen kan man konstatera att vi har en väldigt aktiv delegation som tar det uppdrag den har fått av på stort allvar. Vi kan också förstå att man genomför uppdraget med liv och lust. Som ordförande i delegationen vill jag börja med att tacka ledamöterna för gott samarbete och väl utfört arbete. Vi är alla smärtsamt medvetna om de i många fall akuta problem som stora delar av står inför. Det handlar om olagliga annektering av , konflikten i östra , de frusna konflikterna kring bland annat Transnistrien och samt utmanandet av rättsstatens principer och grundläggande värden av regeringar i länder som , och . Även flyktingkrisen och konflikterna i närområde förtjänar att nämnas i dessa sammanhang. bildades efter , för att främja demokrati, rättsstatsutveckling och mänskliga rättigheter hos medlemsstaterna. Då, 1949, var det en handfull demokratier i framför allt som tog detta ganska radikala steg för att förverkliga FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna i . har många stora steg tagits, både juridiskt och politiskt, och sett till geografi har vi utökat medlemsantalet radikalt – i princip alla är medlemmar. Undantagen är Kosovo, som det finns en politisk konflikt kring, , på grund av att landet inte kan bete sig mot sin egen befolkning, samt Heliga stolen/, som av kända skäl inte är med. Genom den fantastiska utveckling vi har sett sedan organisationens start har vi skapat en i princip paneuropeisk jurisdiktion till skydd för den enskildes rättigheter. Det har vi kunnat skapa genom och , en världsunik domstol som vi ska vara otroligt stolta över. Tyvärr kan vi med smärtsam tydlighet konstatera att förtroendet för i många stycken utmanas genom misstankar om korruption i parlamentarikerförsamlingen, genom politisk okänslighet och oförståelse inför de värden som präglar organisationen och genom olämpliga samarbeten och besök hos bland annat den syriske diktatorn av ett flertal framstående ledamöter i församlingen. Till och med vår ordförande deltog. Mot bakgrund av allt detta vill jag tacka delegationen än en gång. Vi är nämligen i princip enhälliga när vi står upp för organisationens kärnvärden. Vi står mangrant upp för demokratin, för rättsstatsprincipen och för att mänskliga rättigheter är det som ska prägla organisationens arbete. Vi nedlåter oss inte till korruption och till att fläcka ned organisationens fina rykte, utan vi står upp för det som är viktigt. När det gäller utvecklingen framåt har några saker redan nämnts. Vi har talat om . Församlingen har återupptagit sin granskning av landet, och det är otroligt viktigt. Vi har alla kunnat se vad som har hänt i , med en alltmer maktfullkomlig president och ett styre som är alltför negligerande gentemot individens rättigheter. Här har en grundläggande uppgift, nämligen att stå upp för de värden vi har talat om så . Jag kan inte låta bli att nämna de områden jag framför allt arbetar med inom ramen för mitt utskottsarbete i församlingen. Det rör bland annat hbt-området. Jag har äran att till få vara generalrapportör för hbt-personers rättigheter. Här har vi gjort stora framsteg i . från nämnde SOGI-enheten, hbtq-enheten i organisationen. Den har genom svenskt agerande blivit en ordinarie del av verksamheten. Från att ha varit en ad hoc-del, som har finansierats , har den nu blivit en ordinarie del av verksamheten. Det är en otroligt stor vinst på området. Det gör att frågorna får en självklar del i organisationen och uppmärksammas på det vis de förtjänar. Församlingen har också tagit steg framåt genom att utse ett antal rapportörer som har att jobba på några specifika frågor. Det handlar framför allt om familjerättens områden, där det finns case law från domstolen att ta vara på rent politiskt och se hur det kan tolkas till förmån för alla de samkönade par som står utan rättsligt skydd i många medlemsstater. Vi har också situationen för intersexpersoner, som är fruktansvärd i många medlemsstater. Man utsätts för fysiska ingrepp som är oefterfrågade, ens rättigheter kränks och man har ofta en juridiskt konstig situation att leva i. Jag kan också konstatera att den resolution om transpersoners rättigheter som vi antog 2015 alltjämt är ett av de främsta internationella juridiska verktygen när det kommer till skydd av transpersoners rättigheter. Det är en resolution vi i ska vara otroligt stolta över, och den svenska delegationen var aktiv i stöttandet av och arbetet med att ta fram den. Den ska vi hålla fast vid och använda oss av. Jag konstaterar att har två reservationer i betänkandet, och jag tycker att de är lite underliga. Jag vill först säga några ord om det ställningstagande gör när det gäller Kosovo. Det är ett djupt olyckligt ställningstagande att man inte vill att en stat i ska kunna ansluta sig till konventionen. Det gör att man förnekar ungefär 2 miljoner invånare i landet det skydd som konventionen innebär för dem som individer. Om man menar allvar med den hållning som man ger uttryck för, nämligen att erkännandet i sig inte ska få kvarstå, måste jag fråga : fler länder ska vi upphäva erkännandet för? Gäller det bara Kosovo, eller gäller det andra länder också? Eller ska vi ändå hålla fast vid den ordning som vi har, att när ett land är erkänt är det erkänt? Sedan kommer vi till frågan om domstolen. säger helt plötsligt att man vill ta tillbaka tillträdande till det tilläggsprotokoll som har inneburit att domstolens verksamhet har kunnat effektiviseras och anpassas till den verklighet som vi lever i, där människor har tillgång till e-post och andra digitala hjälpmedel. Detta är också ett tilläggsprotokoll som fram till alldeles har stått bakom genom den hantering som vi har haft här i . Man gick med på tillträdandet i 2014/15:KU9, om jag minns rätt. Jag blir väldigt förvånad över att har denna gummibandsaktiga inställning till och till sådana principer som borde vara självklara när det gäller detta område. Med det, fru talman, vill jag än en gång tacka delegationen och yrka bifall till förslaget i betänkandet. 16 (SD) replik: Jag vill börja med att yrka bifall till vår reservation 1, vilket jag glömde att göra tidigare. Jag tänkte inte replikera på det du sa i talarstolen, , för jag har andra frågor till dig. Vi vet alla hur har agerat och det här året, med massarresteringar och brott mot mänskliga rättigheter. Någonting som har förvånat mig mycket i är att de flesta grupperna verkar vara väldigt måna om att försvara beteende i stället för att fördöma och ta tag i problemet. Min fråga är: Vilken linje har Socialdemokraterna, och hur har ni drivit på för att er grupp ska ta hårdare tag mot ? 17 (S) replik: kanske vi inte ska diskutera partigruppernas inre liv här, men jag kan ändå säga att jag tycker att det är bra att vi har fått församlingen att återuppta en full granskning av . Det är någonting som har efterfrågats . Att detta läge äntligen har infunnit sig – att vi har kunnat nå dit – är väldigt bra. De övergrepp som sker i är fruktansvärda – det håller jag med om. Den situation som journalister, minoriteter och andra i har fått uppleva efter statskuppen, men även tidigare, är oacceptabel. Detta är någonting som jag tycker att vi alla ska stå för och våga säga när vi har kontakt med turkiska företrädare. 18 (SD) replik: Det är skönt att höra att Socialdemokraterna håller med, men som har agerat tycker jag fortfarande att vi har varit alldeles för snälla. Mot agerade vi väldigt kraftigt, vilket jag tycker är bra, och jag tycker att vi skulle ha samma kraftiga agerande mot . Även om har hållhakar på tycker jag att man borde vara tydlig med sina värderingar och ställningstaganden. Vi är skyldiga det turkiska folket detta, för det turkiska folket ska också omfattas av de mänskliga rättigheterna i och med den europeiska konventionen. Skulle Socialdemokraterna vara beredda att eventuellt ta bort rösträtten för i för att tydligt markera att det som landet gör är fel? 19 (S) replik: I huvudsak tycker jag att vi ska använda de granskningsverktyg, rapporteringsmöjligheter och resolutionsmöjligheter som församlingen har för att kritisera och driva medlemsstaterna framåt. – om nu utvecklas åt helt fel håll – får vi väl fundera över vilka steg vi ska ta. Men är inte . har inte annekterat en annan medlemsstats territorium. har inte sett till att starta frusna konflikter i flertalet av sina grannländer. Det är gradskillnad mellan och . Jag tycker att det är tråkigt att valde att inte svara på de frågor som jag hade, som rör domstolen och som rör något så grundläggande som att 2 miljoner människor ska få ha tillgång till det skydd som konventionen ger. Jag tycker att det är synd att han inte svarar på om vi ska dra tillbaka erkännandet av andra stater. Men det är väl sådant som vi får komma tillbaka till . 20 (M): Det här är ett tillfälle att begrunda både den svenska delegationens och den parlamentariska församlingens verksamhet , som denna rapport omfattar. Som sagts har den svenska delegationen, som utser bland sina ledamöter och som deltar i verksamheten, både varit politiskt aktiv och haft en mycket hög närvaro vid sessionerna i , understödda av sina kloka tjänstemän i sekretariatet. Detta är naturligtvis glädjande och visar att vi, som en medgrundarstat till , alltjämt står starka i vår uppfattning att detta är och förblir en institution vars betydelse för värnandet av de mänskliga rättigheterna är betydande och ibland avgörande. Det skulle emellertid ha varit ganska märkligt om inte även innevarande år berörs av oss som deltar i debatten – dels därför att många av de frågor som snabbt steg på agendan alltjämt är i fokus, dels därför att allvaret i flera av frågorna ytterligare har skärpts sedan kammaren senast debatterade delegationens verksamhet. är det därför framför allt fyra saker som jag tycker är särskilt betydelsefulla att nämna i denna debatt, nämligen de korruptionsanklagelser som riktats mot enskilda ledamöter i den parlamentariska församlingen, kränkningarna av de mänskliga rättigheterna för hbtq-personer i , det pågående kriget mellan och samt den allvarliga och auktoritära utvecklingen i . Den första frågan fick förnyad aktualitet genom de rapporter som presenterades och som beklagligt nog pekar i riktning mot en omfattande och djupgående korruption bland församlingens ledamöter. Vad som är sant i denna fråga måste underkastas en noggrann och oberoende prövning, inte minst i ljuset av den oacceptabla resa som församlingens president gjorde till tillsammans med andra enskilda ledamöter. Dessutom handlar detta ytterst om trovärdigheten för som institution. Det är glädjande att en sådan trovärdig process står i begrepp att inledas. kan naturligtvis svårligen rikta någon kritik i korruptionsfrågor om vi själva som församling är föremål för just sådana misstankar. Men även kvaliteten på snart sagt alla typer av rapporter och andra ställningstaganden som utgår från församlingen löper risken att utsättas för ifrågasättanden om det finns misstankar om att det genom mutor går att undkomma eller försvåra kritik. är – och det förtjänar att understrykas – ett av få organ som med mycket stor trovärdighet kan göra anspråk på att bedriva en opartisk och kontinuerlig granskning av sina medlemsstaters åtaganden på de områden som täcks av den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Detta gör emellertid också fruktat. Det är fruktat av dem som inte önskar se mer av transparens och som vet att rapporter om kränkningar av mänskliga rättigheter eller domar avkunnade av Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna i skapar ett politiskt tryck som är besvärligt och som bör vara besvärligt för den som utsätts för det. Jag vill i detta sammanhang också passa på att dels framföra ett tack till talmanspresidierna i de nordisk-baltiska staterna, som riktat samfällda brev med starka uppmaningar att ingående och oberoende granska korruptionsanklagelserna mot ledamöter i den parlamentariska församlingen, dels påpeka det stora värde som sätter på NB8-formatet. De nordiska och baltiska staterna har mycket gemensamt, och i just detta sammanhang finns det särskilt goda skäl för att samverka och ta gemensamma initiativ. Den andra frågan handlar om de fruktansvärda övergrepp mot hbtq-personer som rapporteras från den ryska delrepubliken . Dessa människor fängslas under koncentrationslägerliknande förhållanden. De misshandlas och torteras godtyckligt i dessa läger med myndigheternas aktiva medverkan. Jag lyssnade själv på ett seminarium under den senaste sessionsveckan som vi hade i och fick höra fruktansvärda vittnesmål från journalister och NGO:er som medverkade. Flera initiativ har tagits inom och dess parlamentariska församling för att uppmärksamma dessa fruktansvärda brott, ställa de ansvariga inför rätta och förhindra att människor förföljs på grund av sin kärlek. Den tredje angelägna frågan för den parlamentariska församlingen i utgörs tveklöst av den alltjämt pågående aggressionen från mot , där den olagliga annektionen av och det lågintensiva men pågående kriget i östra är öppna sår. uppfattning om att Minsköverenskommelsens krav måste uppfyllas, stridigheterna upphöra och stabiliseras som stat utgör grunden för hur vi agerar i församlingen inom delegationen, och så bör det också allt framgent vara. Slutligen måste även utvecklingen i beröras. Alltsedan försöket till statskupp har den turkiska regeringens järngrepp över statsapparaten stärkts, och omfattande utrensningar har genomförts. I dessa har tiotusentals människor förlorat sina arbeten, och många har utöver detta fängslats på mycket lösa grunder. Den kurdiska minoriteten förtrycks på ett alltmer hårdhänt sätt av den turkiska statens armé och polis. Den demokratiska reträtten är bitter och bekymmersam för alla oss som tror på ett bättre , men vägen tillbaka till en positiv utveckling går inte genom eftergifter mot regimen utan genom ett strikt upprätthållande av krav. Den resolution som antogs vid aprilsessionen om att på nytt underkasta en så kallad monitoring- eller granskningsprocess bekräftar således grundläggande uppfattningar som vi står bakom: Den turkiska regeringen måste upphöra med att anta nödförordningar som gör att man undgår besluts- och granskningsprocesser i sitt parlament. Man måste häva arresteringar och häktningar av parlamentariker och journalister i avvaktan på rättegångar. Dessutom begärs i denna rapport att en ska upprättas för att granska de åtgärder som den turkiska statsledningen vidtagit, att garantera rättvisa rättegångar och att återställa yttrande- och mediefriheten i landet. 21 (C): Det har framgått av debatten att den delegation som finns till är samsynt i många frågor, och jag kan därför också instämma i flera av de tidigare talarnas inlägg. bildades på ruinerna av , med erfarenheterna nära av vad som kan hända när extremismen får härja och när det inte finns god ordning för att lösa konflikter eller oenigheter. Här skapades möjligheten att just samtala och att säkra mänskliga rättigheter, demokratiska grunder och en rättsstat som fungerar med trovärdighet för medborgarna. Detta gjordes naturligtvis för att vi inte skulle upprepa misstagen. När vi tittar ut över , eller 2016 som vi talar om, ser vi dock att vi behöver påminna oss om hur snett det kan gå när extremism, oavsett om den är till höger eller till vänster, radikal nationalism eller jihadister och terrorister får fritt utrymme.