prot · H40973 · 2017-02-23 00:00:00 — (Beslut skulle fattas .) § 13 Kultur för alla betänkande 2016/17:KrU5 132 (S): Jag ska börja med att yrka bifall till reservation 6. Vi talar ofta om kultur som förändringens kraft och att kulturen stimulerar och utvecklar demokratin, oss som människor och samhälle liksom den åstadkommer förändring av oss som individer och samhälle. I samband med det skulle jag vilja läsa upp en dikt av en gymnasieelev. Tänk att kunna förändra Krig Svält Orättvisor Mig själv Människor har alltid skrivit, skapat, framfört musik och gestaltat upplevelser och tankar, vilket hon är ett bevis på. betänkande Kultur för alla visar på den kraft kulturen och konsten har, där vi socialdemokrater ser det som avgörande att det handlar om att odla ett fritt och frivilligt kulturliv och hävda yttrandefriheten, inte att använda oss av pekpinnar. Det finns många goda exempel runt om i landet där kultur ger hälsa – vid äldreboenden där sång, musik och körer ger ett rikare liv eller vid en stroke eller depression där kulturen talar till människor som varit utsatta för olika trauman på ett sätt som mediciner inte kan göra. Inom Kultur ger hälsa har regeringen redan ett tillkännagivande, och arbete pågår; därav den reservation som vi har tillsammans med . Det finns trots allt en grundläggande samsyn avseende värdet av ett starkt offentligt finansierat kulturliv i hela landet. Det finns även en grundläggande samsyn avseende de kulturpolitiska målen, vilket är viktigt. Jag vill understryka att vi i utskottet, regeringen och som socialdemokrater ser detta som en styrka. går anslagen till kulturen genom att staten satsar , kommunerna 42 och regionerna . Det förutsätter dialog, samverkan och respekt på alla nivåer. Kultursamverkansmodellen kommer att ses över. I egenskap av ledamot i kulturutskottet och också ordförande för för kultur- och fritidsfrågor i kommuner och landsting förutsätter jag ett nära samarbete mellan oss för att utveckla modellen. Om vi öppnar kulturen för fler ger det ökade möjligheter till bildning och lärande. Då kan man förstå sin samtid och historia bättre. Kulturen bär demokratin och det öppna samhället. Kultur är ett sammanhållande kitt i samhället, särskilt i oroliga tider. Det är viktigt att utveckla nyfikenhet på varandras kulturyttringar, det vill säga att utveckla kulturarvet i vid mening. Regeringen har satsat på kulturen på flera områden. Alliansen tog bort den fria entrén på museerna, och vi återinförde den. Det blev succé. startar projekten rum – 27 projekt som handlar om allt från musikteater, berättande, hiphop, konstutställningar och idrottssamarbeten till poesi, film och bitchråd. Avslutningsvis: Kulturens styrka är att kunna utmana, att utvecklas själv och tillsammans med andra – med kultur till fler, det vill säga Kultur för alla, som det här betänkandet heter. 133 (M): Det här betänkandet heter alltså Kultur för alla. När jag funderar över rubriken tänker jag på hur man på bästa sätt ska nå flest människor, särskilt dem som det inte alltid är lika lätt att nå eller som inte har möjlighet att själva nå kulturutbudet. Det går att nå alla barn och ungdomar i genom att öppna möjligheter och skapa tillfällen för kulturarbetare att komma in i skolan. Detta såg alliansregeringen när man införde Skapande skola – en mycket lyckad reform som gett pedagoger inom dans, drama, bild och musik fler uppdrag och som gett elever en chans att utöva, pröva på och lära känna ett bredare kulturutbud. Det är bra att den nuvarande regeringen har valt att fortsätta denna satsning och även låta den omfatta förskolan. Vi hade velat se den i gymnasiet, där valet av kurser för eleverna i högre grad inte innebär fler lektioner i bild eller musik. En annan viktig reform 2009 var beslutet om en ny modell för fördelning av statliga medel till regional och lokal kulturverksamhet. I propositionen Tid för kultur togs en ekonomisk fördelningsmodell fram som uppmuntrar mångfald. Den här kultursamverkansmodellen innebär att regionala kulturplaner tas fram i samverkan med alla aktörer. Makt förflyttas ut till landsting och regioner. Medlen fördelas sedan av , och statens ansvar är tydliggjort genom de kulturpolitiska målen. En utvärdering av modellen har skett . Mycket positiva signaler har kommit fram men också synpunkter på förbättringsområden. Det handlar till exempel om hur fördelningen av bidragen faktiskt ser ut när det kommer till främjande av nya verksamheter eller nya deltagare. Det är positivt att regeringen har valt att behålla kultursamverkansmodellen. Men vi anser att nästa steg bör vara en ökad decentralisering, det vill säga att man till exempel flyttar föreställningar från och lägger dem ute i landet. Vi anser att de statliga institutionerna bör få ett större ansvar för hela landet och att bör få i uppdrag att kartlägga hur. Ett sätt att nå fler kan också handla om att se till att kulturen kan verka över hela landet och komma fler till del. Då tänker jag på en reform som regeringen har infört, nämligen fri entré, som vi hörde Socialdemokraternas företrädare prata om. görs ungefär 25 miljoner besök på museer runt om i . Regeringen har valt att prioritera museer genom att lägga på fri entré företrädesvis i , till de 8 miljoner besök som görs där. Självklart har antalet besökare ökat – så är det om man gör någonting gratis. Men detta har också snedvridit konkurrensen för dem som själva har investerat, satsat eget eller lånat kapital och anställt personal. Många av dessa är kulturarbetare. Jag skulle vilja säga: Kultur för alla är för Socialdemokraterna kultur för vissa. Vi som bor i och kan ta oss till museerna får också bonusen att gå in gratis. För oss handlar det också om att se till att företag kan verka och att alla kreativa näringar som drivs runt om i landet har förutsättningar och möjlighet att faktiskt leva på sin verksamhet och på så sätt bidra till ett rikt kulturliv. Det kan handla om privata musikskolor, museer, konsthallar, glasblåsare, upplevelseparker, event, friluftsliv, restaurangnäring med mera. Vad regeringen missar genom att ensidigt subventionera vissa verksamheter är alla de initiativ som tas i andra verksamheter för att göra kulturen tillgänglig för fler. Det finns flera exempel. Äldre kan nås av musik, dans och konstutställningar där de har möjlighet att delta: i sitt eget boende. Och man når personer som inte så ofta tar del av kulturutbudet på deras hemmaplan i deras bostadsområden. Dessa initiativ är viktiga och bör uppmärksammas, för tillsammans kan vi göra mycket mer. Då får inte driftformen, att det är privata entreprenörer, hindra det offentliga att även stödja dessa genom samverkan eller direkta anslag. har under alliansregeringen fördelat stöd till kultur för äldre. finns inga sådana medel att fördela. har haft uppdraget att öka kunskapen på området kultur och hälsa. Man fick också 2011 uppdraget att göra en samlad översyn av det pågående arbetet med kultur för äldre inom sjukvård och omsorg. Kultur och hälsa hör ihop. Människor som deltar i kulturlivet har en bättre hälsa. har därför haft medel för att främja äldre människors delaktighet i kulturlivet. Det finns neurologisk forskning som visar på mycket goda resultat när kulturaktiviteter inkluderas i behandlingen. Framför allt gäller det personer som drabbas av utbrändhet, psykisk ohälsa samt demenssjukdomar. Under alliansregeringen inleddes även ett samarbete mellan och kring kultur som hjälpmedel i arbetet med att förebygga och förkorta sjukfrånvaro. Kulturupplevelser och social samverkan med andra har tillsammans med adekvat medicinsk behandling visat sig vara en mycket framgångsrik behandlingsform. Det finns forskning från bland annat , Lunds, och som visar på kulturens läkande och utvecklande kraft. Det finns många goda exempel inom vården. Till exempel kan personer med demenssjukdom nås genom sång. Vi anser att regeringen bör utvärdera resultaten av alliansregeringens satsningar och med det som grund lägga fram ett förslag på hur arbetet kan utvecklas. finns ett tillkännagivande – ytterligare ett, ska jag säga, för det är det andra tillkännagivandet på området – om att regeringen ska stärka samarbetet mellan kulturens och välfärdens områden. Vi vill se fortsatt forskning och implementering av de goda resultat som den tidigare forskningen redan har visat. Då räcker det inte att som regeringen gör luta sig tillbaka och endast hänvisa till . Äldre människors delaktighet i kulturlivet skapar förutsättningar för fler att leva ett rikt kulturliv. Där kan vi vara med och bidra. Jag yrkar bifall till reservation 1 och i övrigt till utskottets förslag i betänkandet. 134 (S) replik: Tack för ditt inlägg, ! Du nämner kultursamverkansmodellen, som Alliansen införde och som vi nu fortsätter att jobba med. Den måste utvecklas på olika sätt men i dialog och samråd med alla nivåer. Då har jag en fråga till dig, . Hur kommer det sig att du pratar om ökad decentralisering för att få mer resurser som ni i er budget minskar med 112 510 000? Det rimmar lite illa. Jag har en andra fråga som jag vill ställa. Du pratar om kultur och hälsa. Jag håller med om att det hör ihop. Det är viktigt. Det visar också forskningen. gick ni in med ett pilotprojekt som handlade om kultur på recept. Verkligheten är att det verkställs runt om i landet. Då är min fråga: Är det ett nytt pilotprojekt ni vill ha, eller vad menar du? 135 (M) replik: Den regionala kultursamverkansmodellen har utvärderats – man tittar på det. Men vi tycker att det är viktigt, som jag sa tidigare, att den decentraliseras ytterligare. Det är till exempel många som inte kan komma till och som inte kan ta del av det utbud som finns på och på . Då tycker vi att man måste kunna decentralisera det ytterligare och få ut föreställningar i landet, så att fler kan ta del av detta. Det är det viktigaste i den här modellen: att fler tar del av detta och att fler är delaktiga i processen. Det har visat sig att det har varit väldigt lyckat. Många känner sig mycket mer delaktiga och kan bestämma hur bidragen ska fördelas ute i landet. Det är väldigt bra. När det gäller kultur och hälsa tycker jag att det är regeringen som är svaret skyldig. Ni har nämligen inga medel att fördela. Alliansregeringen hade medel att fördela. Man tog fram bra projekt, där man kunde hjälpa personer som hade psykisk ohälsa eller personer med demenssjukdom. Detta har inte ni. Därför blir min fråga till er: Varför har ni inga sådana satsningar? Det är ganska konstigt. Socialdemokraterna satsar hellre på friska och krya stockholmare som går på museer – där kan ni lägga pengar – eller på en musikskola eller så. Men när det gäller äldre och sjuka finns det inga pengar till den viktiga forskningen, som har visat sig vara så bra. 136 (S) replik: Jag kan bara konstatera att det ute i landet och i verkligheten inte ser ut så som , , nu säger. Det finns faktiskt projekt runt om i landet där man jobbar med kultur för att ge hälsa. Det är oanade områden. När det gäller kultursamverkansmodellen har du inte svarat på frågan. Hur kommer det sig att du pratar om decentralisering som ni lägger in mindre pengar i kultursamverkansmodellen? Det rimmar väldigt illa, och därför förstår jag inte riktigt vad det är du vill säga. Vill man jobba med att förbättra och utveckla kultursamverkansmodellen med regioner, kommuner och staten, vilket jag hoppas, måste de också få resurser till det. Man kan inte minska det, som ni har gjort i er budget. 137 (M) replik: Tillskottet till samverkansmodellen ökade när det var en alliansregering, och det är ju inte bara staten som ger pengar utan även kommuner och regioner. Vi vill att kulturen ska nå ut mer i landet, och även där är ni oss svaret skyldiga när det gäller hur vi ska göra det. Ni lämnar kulturarbetarna och alla privata initiativ ute i landet därhän genom att höja skatterna och rikta bidrag till det offentliga. Möjligheten att driva företag minskar med den här regeringen. 138 (SD): Vad är ett samhälle när allt kommer omkring? Vad är dess fundament, byggstenar och kitt? Samhället är ett ständigt närvarande begrepp, men är vi medvetna om vad det betyder? Smaka på ordet: sam-hälle. I en kulturdebatt som den här aktualiseras begreppet och fylls med en egentlig innebörd. Läroboken medborgaren ger oss ett svar: De som håller samman bildar ett samhälle – – – Ordet samhälle betyder just hålla samman. – – – Hela vårt land, den svenska staten, är också ett samhälle, därför att vi svenskar håller samman och hjälper varandra. Samhällsmedlemmarna i stat och kommun kallas ofta medborgare. Detta leder oss in på frågan om en kulturell kanon i skolundervisningen. Jag vill, fru talman, i det sammanhanget yrka bifall till reservation 3 om kulturkanon och avslag på övriga reservationer i betänkandet. Framtidens vuxna och kollektiv sammanhållning formas i skolan, och kunskap lägger grunden för kulturell förståelse. För att hela folk ska ha förståelse för och insikt om kulturella arv och identitet förordar införandet av en nationell kulturkanon i landets skolor, en förteckning över landets viktigaste kulturella verk med särskild betydelse i den svenska historien och bilden av . De svenska pärlorna av musikaliska verk, litteratur, film, konst, teater och andra kulturformer väljs ut av en bred kommitté med en så bred demokratisk förankring som möjligt. Exempelvis kan berörda myndigheter, professionen, politiker, civilsamhället, medborgare och andra berörda aktörer ingå. I vårt förslag skulle denna kanon sammanställas under och därifrån samordnas med utbildningsväsendet. Förteckningen förmedlas i skolundervisningen och bildar en gemensam referensbas mellan invandrare och svenskar, unga och gamla och bygger nationell gemenskap och stabilitet. Betydelsen av införandet av en nationell kulturkanon är stor, dels med tanke på ett ökat avstånd mellan unga och gamla, dels mot bakgrund av att så många invandrare har kommit till utan någon kvalitativ kulturell introduktion. Som moderater i uttryckte bör det svenska samhället visa vad vi har att erbjuda. En kärleksfull stolthet över vad som skapats i vårt land skapar trygga individer. beslutade den danska regeringen att låta sju kommittéer påbörja arbetet med att ta fram förslag på verk som kunde anses som en särskilt värdefull del av det danska kulturarvet och tillsammans utgöra en dansk kulturkanon. Det primära syftet med denna kulturkanon var att den skulle fungera som en introduktion till det danska kulturarvet och också stimulera till tankar och debatt om konst och kulturfrågor. Projektet bidrog starkt till att blåsa liv i den danska kulturdebatten och lyfte upp kulturpolitiken på den politiska och mediala dagordningen. Trots de starka känslor som initialt omgav projektet blev den färdiga kulturkanonen sedan väl mottagen i stora delar av det danska samhället. Jag är övertygad om att det även, eller kanske i synnerhet, i finns ett starkt behov av en breddad och fördjupad diskussion om ämnen som kultur, historia och identitet. I ett kluvet land och i präglad av rotlöshet, ifrågasättande av den svenska kulturens själva existens och samhällelig fragmentering anser vi att det skulle finnas ett stort värde i att uppmuntra till ökad reflektion om kulturarvet och de delar som kan anses som särskilt värdefulla eller betydelsefulla för formandet av den svenska identiteten. Vi föreslår därför att tillkännager för regeringen vad som anförs i motionen om att med inspiration från låta ta fram en svensk kulturkanon. I har man nu lanserat något av en vidareutveckling av kulturkanon till en så kallad Danmarkskanon, ett bildningsprojekt som ska skapa medvetenhet om de historiska och kulturella samhällsvärden, traditioner och begivenheter som i hög grad format och det danska folket. Förre kulturministern uttryckte det så här: Den ska skapa debatt och medvetenhet om våra värderingar, inte för att vi är bättre än andra, men för att vi ska känna oss själva och våra förutsättningar. Allmänheten har fått skicka in förslag på immateriella värden som har historisk och folklig förankring i det danska samhället. Fler än 2 000 förslag inkom, och av dessa valdes 20 ut och gick till omröstning. De markörer som vunnit störst folkligt stöd är till exempel välfärdsmodellen, frihet, tillit, jämställdhet, det danska språket, föreningslivet och det kristna arvet – kulturella markörer som vi i de nordiska länderna delar och som är lika fundamentala i vårt land som i . Kan så kan vi. För att återknyta till Den unge medborgaren: är i fem länder men i mångt och mycket en kultursfär. Språken är besläktade, och vetenskap, konst, litteratur och folkbildning visar likartade förutsättningar och mål. Vi bekänner oss till samma grundsatser om frihet, tillit och demokrati. Därför kan vi i högre grad låta oss inspireras av varandra, inte minst i frågan om kulturkanon, och därigenom ge skolor ett verktyg för kulturell upplysning och introduktion. Avslutningsvis vill jag med glädje tillstyrka utskottets tillkännagivande om att bygga vidare på erfarenheter från tidigare satsningar på kultur och hälsa för att utveckla pågående arbete och stärka samarbetet mellan kulturen och välfärdens kärnområden. Att väva in kulturen inom fler samhällsområden och belysa dess betydelse inom hälso- och sjukvården är något vårt parti driver genom Skapande äldreomsorg och Kultur i vården. 139 (S) replik: från – vad ska man säga? Du pratar om samhället, om kultur, historia och identitet. Men sådant har inga gränser. Kulturen har inga gränser och kan inte begränsas genom att man sätter upp den på en lista. En kanon, som ni kallar det för, är protektionism och ingenting som stimulerar barnens lust. I en kommande motion vill ni att bara svenska medborgare ska få tillgång till bibliotek – vad är detta om inte ett sätt att dela upp oss människor? Det är avhumanisering och att omöjliggöra integration. 140 (SD) replik: Tack för frågeställningen, eller påståendet! Jag noterar att man i utskottets ställningstagande, som även Socialdemokraterna står bakom, inleder med betydelsen av en större diskussion om historia, kultur och identitet. menar nu att detta inte har några gränser, men något finns det väl som förenar det svenska folket, antar jag. Även Socialdemokraterna i var naturligtvis kritiska till en kulturkanon i början. Sedan har man dock anammat det. På andra sidan sundet gör man alltså en helt annan bedömning än de svenska Socialdemokraterna och menar att det här har blivit en viktig diskussion och en viktig kanon för att diskutera vad som är danskhet och dansk kultur, både i en progressiv riktning och i ett kulturarvsbevarande syfte. Ställs en provkarta och palett att använda för lärare och elever i motsats till ett kontinuerligt samtal som vi har kring de här frågorna? Kan inte det ena vara en språngbräda för att föra ett levande och vitalt samtal om vad svensk kultur, identitet och historia är? Varför är man rädd för det? Det har vi ju gjort genom hela historien. Och det är brist på historieundervisning som skapar auktoritära regimer eller historieförvanskning, inte ökad historieundervisning och kulturell undervisning. Menar Socialdemokraterna att bildning och upplysning även kan vara negativt? 141 (S) replik: Jag kan bara konstatera att förvanskade fakta om vad det här innebär inte kommer att utveckla bildning, folkbildning och oss som mänskliga varelser, utan det handlar om att låsa in och bestämma vem som tillhör den ena eller den andra sidan. För mig är konst något som är pågående. Konsten förändras och är också möten mellan människor. Med de förslag som ni lägger fram tillsammans med kommande motioner kommer bara svenska medborgare att få tillgång till bibliotek. Ska det då vara passkontroll när man går in, eller hur har ni tänkt er det? För mig är detta inte kultur. Det är inte att levandegöra vår historia. Det är inte att hitta den identitet som förenar oss, utan det står för något helt annat. 142 (SD) replik: Då menar antagligen Socialdemokraterna att det är ett stort problem och ett starkt kommunistiskt, protektionistiskt och isolationistiskt drag att vi läser svenska litteraturklassiker i skolan. Här handlar det ju om att bygga ut den form av undervisning som redan finns till att också omfatta film, musik, konst, teater och andra kulturmarkörer. På vilket sätt låser det in svenska barn och ungdomar att man läser svenska litteraturklassiker, till exempel? 143 (MP): Kultur för alla är inte bara namnet på det betänkande som vi har att hantera . Begreppet kultur för alla sammanfattar också väldigt väl den rödgröna kulturpolitiken, där alla verkligen betyder alla. Oavsett bakgrund, härkomst, bostadsort, ålder, ekonomiska förutsättningar eller funktionsnedsättningar ska du tillförsäkras tillgång till kultur och möjligheter att odla och vidareutveckla den egna inneboende kreativiteten. Tillgång till kultur är helt enkelt en grundförutsättning för att vi människor ska må bra. Kultur är det fjärde välfärdsområdet, och kulturpolitiken ska därför prioriteras. Sedan regeringsskiftet har vi sett väldigt mycket positivt hända inom kulturpolitiken. Det finns ett antal motioner i betänkandet som utskottet hanterat som har en intressant infallsvinkel, men vi kan konstatera att det är aspekter som regeringen på olika sätt redan arbetar med, så samtliga motioner kan avslås. Dock är det inte så att det råder konsensus kring kultur för alla, som vi hörde här i tidigare replikskifte. Tyvärr är det långt ifrån konsensus, då ensidigt pratar om att man vill prioritera ursvenska kulturyttringar genom att prioritera bort internationella influenser, samtidskultur eller modern konst. Det är inte en kultur för alla. , som säger att man vill prioritera tillgång till kultur för barn och unga, gör det inte för att verkligen få till en tillgång till kultur för barn och unga i en ökad omfattning. Det är en argumentation för att legitimera att man vill minska resurserna till andra grupper. Självklart ska barn och unga ha en god tillgång till kultur, liksom vuxna och äldre, om vi ska kunna leva upp till begreppet kultur för alla. Den stora dragkampen om resurser inom kulturpolitiken skulle jag dock säga handlar om stad-och-land-perspektivet. I har vi haft av kraftig urbanisering. sticker också ut i internationella jämförelser. är det EU-land som har haft den kraftigaste urbaniseringen . Naturligtvis kan vi inte neka någon att flytta från landsbygden in till staden, men vi måste vara väldigt medvetna om de stora utmaningar som uppstår för alla de människor som vill bo kvar i en älskad hembygd. Befolkningsminskning gör att man har mindre resurser och mindre förutsättningar att ha tillgång till både offentlig och kommersiell service, däribland förstås också kultur. Under alliansregeringens år hade vi en mycket negativ utveckling med biblioteksfilialer som lades ned. Var tionde biblioteksfilial runt om i landet lades ned under bara . De kommersiella krafterna verkar förstås också obönhörligen i den riktningen att det med ett minskat publikunderlag är svårt att driva en verksamhet vidare. Därför behövs en kraftfull kulturpolitik som ser till kultur i hela landet och som ser till att det finns tillgång till kultur också på de orter där kommersiella aktörer dragit sig undan och inte längre finns kvar. I betänkandet lyfter kulturutskottet fram hur regeringen arbetar målmedvetet med att stärka kultur i hela landet. Vi har ett statligt stöd till den kommunala musik- och . Vi har ökat anslaget till allmänna samlingslokaler. Vi har nya projekt som äger rum och kreativa platser. Framför allt har vi nu också ökade resurser till kultursamverkansmodellen. När det gäller lokal och regional kultur måste vi från statligt håll framför allt agera på ett sådant sätt att det finns ekonomiska resurser men i övrigt låta lokala och regionala aktörer bestämma hur resurserna ska användas. Vad gäller kultur i vården visar forskningen entydigt, precis som har nämnts tidigare, att kultur också är ett viktigt inslag i en läkande process och att tillgång till kultur kan vara ett komplement även till en medicinsk behandling.