prot · H40991 · 2017-04-04 00:00:00 — I det här fallet är det statistik som kommer att finanserias inom ramen för Nordic Mobility project. Tanken är att den gränsregionala statistiken ska ingå som en del i databasen för nordisk statistik. SCB ser över möjligheterna att få till stånd en långsiktig nationell finansiering för löpande insamling av motsvarande uppgifter för statistik efter 2016. Dessa uppgifter ska då användas för att komplettera både inkomststatistik och sysselsättningsstatistik. De ska även användas för att förbättra annan statistik såsom betalningsbalansen och nationalräkenskaperna. Jag kommer att följa detta. Första rapporten kommer från ministerrådet . Det här är också en fråga där vi har en intensiv dialog med berörda kommuner. Jag är väldigt glad över att vi har haft den här diskussionen i . Det är viktiga frågor som i grund och botten handlar om tilliten till våra samhällsinstitutioner. Om vi använder oss av statistik som är felaktig, både i beslutsfattandet och i det politiska samtalet, uppstår det svårigheter med tilliten till samhällsdebatten och institutionerna. Det är alltså en väldigt central fråga som vi diskuterar . Jag kan garantera interpellanterna att vi kommer att bevaka dessa frågor. Tack så hemskt mycket för en bra diskussion! Överläggningen var härmed avslutad. § 15 Svar på interpellation 2016/17:380 om statlig service på landsbygden 55 Statsrådet (S): har frågat mig hur regeringen och jag definierar grundläggande statlig service och om det är mitt ställningstagande att medborgare i hela landet får valuta för skattepengarna när det gäller den grundläggande statliga servicen. Alla statliga myndigheter har en serviceskyldighet i enlighet med förvaltningslagen. För vissa myndigheter är medborgarservice en av kärnuppgifterna i verksamheten. Dessa myndigheter har därför omfattande medborgarkontakter och har verksamheter som kräver särskilda kontor för service till medborgare och företag. skriver i sitt betänkande För landsbygder – en sammanhållen politik för arbete, hållbar tillväxt och välfärd att det är särskilt viktigt att vissa myndigheter har en lokal närvaro. Det handlar om Arbetsförmedlingen, , , , polisen och . Statens servicecenter behandlar också frågan om statlig lokal service i rapporten sammanhållen organisation för statlig lokal service som lämnades till regeringen . De digitala servicekanalerna bidrar till att säkerställa likvärdig service i hela landet. Myndigheternas lokala närvaro är dock viktig för ett som håller ihop och för att den som inte kan eller vill ta del av statliga myndigheters tjänster digitalt ändå ska få god service oavsett var i landet man bor. Regeringen arbetar därför med att främja utvecklingen av medborgarservice i hela landet genom såväl lokal närvaro som digitala kanaler. betänkande och remissinstansernas synpunkter samt Statens servicecenters rapport bereds nu i . Regeringen kommer därefter att ta ställning till vilka åtgärder som behöver vidtas för att säkerställa den grundläggande statliga servicen. 56 (M): Tack, ministern, för svaret! I sitt sommartal sa statsministern att hela ska leva. Att staten finns närvarande i hela landet är viktigt för ett som håller ihop. Civilministern fick uppdraget att säkra hela landets tillgång till grundläggande statlig service. Jag läste en statlig utredning , Se medborgarna – för bättre offentlig service, som berörde detta. Där instämmer remissinstanserna i att alla medborgare ska ha likvärdig tillgång till service. Men remissinstansernas bild av vad som är likvärdig tillgång till service varierar väldigt mycket. Det är lite grann därför som jag har skrivit den här interpellationen. Vad menar man egentligen med att hela ska leva? Jag tror att nästan alla politiska partier säger det. Ja, jag tror faktiskt att alla gör det. Vad betyder likvärdig service för alla medborgare oavsett var i landet man bor? Är det över huvud taget möjligt med en likvärdig service? Vad krävs för att man ska uppnå det? Utlokalisering av statliga myndigheter är bra, men från ett primärt medborgarperspektiv är det närvaron av , regional och statlig service som efterfrågas. Det gäller närhet till ett öppet medborgarkontor, till skola, till primärvård, till polis och till postkontor. Det är grundläggande trygghetsstrukturer som vi alla efterfrågar. En utlokaliserad myndighet utan medborgarnytta i närområdet fyller visserligen behovet av nya arbetstillfällen, men det är inte säkert att det skapar en likvärdig tillgång till service för medborgarna i landsorten. Det beror ju på om man har en lokal närvaro med öppna kontor eller om man har en digitalisering som alla kan ta del av. Utlokaliserade myndigheter leder troligtvis till marginell nytta för dem som redan bor på landsbygden och som ser den medborgarnära statliga servicen successivt försvinna. Boende på landsbygd känner sig inte sällan lämnade när statlig direktservice försvinner helt från mindre kommuner. Avståndet till serviceställen i glesbygd ökar avsevärt, eftersom besökskontor dras in i flera närliggande kommuner . Det är framför allt sju statliga myndigheter som nämndes i den tidigare utredningen och som är relevanta även och som har täta medborgarkontakter. Det är Arbetsförmedlingen, till viss del , , , , polisen och . När dessa kontor försvinner försvårar det för många att bo kvar. Även dessa myndigheter måste göra kostnadseffektiviseringar. Då prövar de att på olika sätt ha en dialog med medborgarna. När man besöker landsbygden hör man ofta äldre personer säga: Det finns inte en bank där jag kan sätta in mina pengar, och jag kan inte heller ta ut pengar där. Allting är digitaliserat. Vi har inte tillgång till bredband. Jag vet inte hur man använder en dator. När de medborgarnära kontoren försvinner är det inte alltid som de tekniska lösningarna blir relevanta för dem som bor i landsorten. Därför blir det alltmer otydligt: Vad innebär det att ha en lokal närvaro? Är en utställd myndighetsdator en lokal närvaro? Är ett poliskontor som är bemannat någon dag lokal närvaro? Hur kvalitetssäkras ett videomöte jämfört med ett personligt möte? 57 Statsrådet (S): Tack, , för denna interpellation! har tillåtits att glida isär alltför . De regionala klyftorna har tillåtits växa i vårt land. Detta påverkar tilliten till den svenska staten och våra offentliga institutioner. Det finns delar i vårt land där människor känner att staten har övergivit dem. Statskontorets kartläggning, som genomfördes efter en beställning från regeringen, visade att den svenska staten har en lång centraliseringsvåg bakom sig. Verksamheter har centraliserats till och andra stora städer. De statliga myndigheternas fysiska närvaro har minskat i stora delar av landet, och det kan inte accepteras. Det här är inget som kan accepteras, och denna regering har tydligt markerat att trenden måste vändas. Vi har tre olika processer som alla handlar om att förstärka den statliga närvaron och få en bättre spridning av statliga jobb. Den första processen handlar om omlokalisering av myndigheter. I debatten används uttrycket ”utlokalisering”. Vår utgångspunkt, fru talman, är att inte kan vara huvudregeln. Den svenska staten måste beakta hela landets intressen, och då måste vi också säkerställa att det finns en god spridning av de statliga jobben. Fler städer måste ges möjlighet att vara verksamhetsorter för de statliga myndigheterna. Vi har därför börjat omlokalisera statliga myndigheter från till andra delar av landet. Två beslut är redan fattade. Det gäller Fastighetsmäklarinspektionen som kommer att flyttas till från . Det gäller även som flyttas till . Fler beslut följer. Vi kommer att behöva jobba med omlokaliseringar av hela eller delar av myndigheter. Den andra delen handlar om den statliga servicens närvaro, vilket även tar upp i sin interpellation. Frågan är viktig, för om vi vill digitalisera den offentliga sektorn och effektivisera den offentliga sektorns verksamhet måste vi också säkerställa att alla får stöd. Alla måste ha möjlighet att ta del av offentliga tjänster. De som inte kan använda sig av digitala tjänster måste få stöd. Dessutom behöver enskilda och företag alltid ha möjlighet till fysiska möten i servicesituationer med den statliga och kommunala sektorn. har vi ett stort antal servicekontor som i praktiken är ett samarbete mellan flera myndigheter. Det handlar om att finnas till som en servicepunkt för medborgarna. Vi behöver dock fler servicekontor. Den statliga servicenärvaron kommer att behöva öka. Därför fick jag i uppdrag av statsministern att verka för detta, vilket interpellanten också lyfter fram. Vi har satt igång en process, och redan nu finns två underlag som vi arbetar vidare med. Det handlar dels om betänkande, dels det underlag som vi har fått från Statens servicecenter. Det här är viktiga bidrag i arbetet. Svenska staten ska bidra till att hålla ihop , inte splittra det. I ärlighetens namn är det inte en sådan utveckling vi har bakom oss. En av centralisering måste brytas. Den tredje delen av politikområdet för en sammanhållen offentlig förvaltning i landet är att ta fram en ordning för myndigheter för hur de ska fatta beslut i lokaliseringsfrågor. fattas dessa beslut oberoende av varandra, vilket innebär att orter och regioner i vårt land kan drabbas av flera nedläggningar eller . Här måste regeringen ta ansvar, och vi jobbar med att ta fram en ordning för detta. 58 (M): Tack, ministern, för en viktig debatt med bra inlägg! Att hela ska leva och hålla ihop är en allvarlig fråga. Jag tror att de flesta partier jobbar med detta och försöker hitta lösningar. Det handlar egentligen inte bara om att det ska finnas tillgång till statlig, och regional service på orterna och kloka digitala lösningar. Drygt 100 av 290 kommuner har färre än 11 000 invånare. Många ligger storstadsnära. Jag bor själv i . Vi har 17 000 invånare och ligger från . Även om räknas som landsort är det inga problem för oss. Många andra har dock långa avstånd och kan ha svårt att pendla. Då gäller det att inte beskatta bensinen så att människor inte kan ta sig till jobbet. Det finns alltså många delar i detta. En sak jag tänkte på gäller information till medborgare som bor på landsorten och handlar om lokala tidningsredaktioner. Egentligen är detta ingen statlig fråga. Men många redaktioner har lagts ned, vilket gör det svårare att bevaka vad som händer i samhället om man exempelvis inte är helt och hållet digitaliserad. Stora delar av saknar mediebevakning av närsamhället. Folk har svårt att få information om vad som händer i den statliga service som finns utlokaliserad. Lokalt bevakade nyheter har historiskt knutit samman människor och har bidragit till samhörighet. Om vi ska se till att hålla ihop är även detta en viktig del. Det här är inte framför allt en politisk fråga utan handlar mer om hur vi ska lösa den problematik som finns. Många reformer har även stärkt landsbygden. Jag tänker på avregleringen av apotek. Antalet apotek har ökat , vilket också är något som gynnar glesbygd och landsbygd så att man faktiskt kan bo kvar. Det handlar alltså om många delar. Det kan bli precis så som ministern säger: När myndigheterna inte talar med varandra om de ska lägga ned lokalkontor kan det bli så olyckligt att flera läggs ned på samma ställe . Det finns dock även goda exempel. I finns , och vid samma disk på . Detta har varit väldigt lyckosamt. Det här finns på flera ställen i . Kanske borde möjligheten att ha lokala statliga servicekontor utökas. Jag tänker även på vårdcentrals- eller hälsovalsreformen i primärvården. I har många fler vårdcentraler tillkommit. De är privat drivna, och de har vuxit upp även på mindre orter. Det gäller alltså att se en helhet i alla delar om man vill få hela att leva. Folk måste kunna bo kvar för att det ska bli en levande landsbygd. Då behövs en bejakande politik i alla delar, och man måste se till helheten. Jag nämnde tidigare bensinskatten som exempel. Kollektivtrafik finns ju inte överallt. Trots att jag bor Stockholmsnära skulle jag inte kunna ta bussen till stationen, för det finns ingen. Det blir ett Stockholmsperspektiv i vissa delar av regeringens politik, vilket gör det väldigt svårt att bo kvar på landsbygden. Även om det finns ett lokalt skatteverkskontor i det egna samhället finns det delar som gör att man ändå inte kan bo kvar. Att kunna bo och verka i attraktiva miljöer handlar även om bostadspolitik. Det gäller att se till alla dessa delar. För om man skruvar fel i en av dem kan inte hela leva. 59 Statsrådet (S): Tack återigen, , för viktiga inlägg i debatten! Låt mig också säga att debatten gläder mig. Vi har ju haft debatter med företrädare för Moderata samlingspartiet som har ifrågasatt omlokalisering av statliga jobb och har talat om ersättningsjobb. De har varit kritiska till regeringens ingång och betänkande. Jag tycker att det är viktigt, fru talman, att det också finns moderata företrädare i kammaren som står upp för principen om att statliga jobb måste spridas bättre och att det även finns ett internt tryck inom Moderata samlingspartiet på att staten har ett ansvar för att hålla ihop . Låt mig utan att förlänga debatten påminna interpellanten om något som dock inte är temat för interpellationen. De erfarenheter som vi har av privatiseringar och kommersialiseringar av verksamheter av gemensamma tjänster i kan inte sägas ha lett till förbättringar för glesbygden, snarare tvärtom. Marknadens drivkrafter har förstärkt urbaniseringen. Här behöver staten tänka om och vara en motvikt mot sådana drivkrafter. Staten behöver stå för en gemensamt finansierad och reglerad service för alla medborgare, oavsett var i landet de bor. Därför har vi också inslag i glesbygdspolitiken som handlar om att statligt subventionera delar av den kommersiella servicen. Marknaden och marknadens principer kan här inte vara gällande när det handlar om människors tillgång till kommersiell och offentlig service. Här har vi ett ansvar att hålla ihop . Det är viktigt att representanter för olika partier är självkritiska på denna punkt. De måste våga erkänna att den marknadsliberala dogm som gällt i vårt land beträffande organiseringen av exempelvis välfärdstjänster knappast har lett till att vi har hållit ihop samhället och förstärkt servicen för dem som bor i svensk glesbygd. Det är dock en annan debatt, och jag ska inte förlänga denna. Låt mig återgå till frågan. Detta är viktigt, och för att det ska ske krävs en förvaltningspolitik som fokuserar på gemensamma intressen som svenska staten har. Det är en förvaltningspolitik som har ett koncernperspektiv. De beslut som fattas av enskilda myndigheter är logiska. Det är bra beslut utifrån myndighetens enskilda perspektiv. Men någon måste ju också ta ansvaret för helheten, för den svenska staten, för det gemensamma intresse som våra myndigheter har. Där jobbar nu regeringen med de processer som jag försökte beskriva. Jag är övertygad om att de här processerna är en grundförutsättning för digitaliseringen av den offentliga sektorn. Är det så att det inte finns något stöd till de människor som inte kan använda sig av digitala tjänster får vi heller inte legitimitet för digitaliseringen av den offentliga sektorn, och då halkar vi efter. I går besökte jag , en mycket framgångsrik stad som arbetar med industriell utveckling, inte minst i hamn, som är ledande i . Men jag märkte att man även där brottas med att få gemensamma strukturer för digitaliseringen av den offentliga sektorn. Det är ändå ett urbant område med hög koncentration av människor. Om vi ska lyckas med våra digitaliseringsprocesser i den offentliga förvaltningen krävs det att vi jobbar med fysisk närvaro, och den fysiska närvaron är inte tillfredsställande. Här behöver vi också samverka med kommunsektorn. 60 (M): Jag tackar ministern för debatten. Det är inte svart eller vitt, och det finns egentligen inga klara svar från någon sida på hur man ska kunna få hela att leva. Jag tycker att det ministern säger är viktigt: Den fysiska närvaron kan vi aldrig någonsin helt och hållet fasa ut och ersätta med en digital närvaro. Om man tittar på mindre kommuner i glesbygd säger dessutom demografin väldigt mycket. Det är många äldre som bor där. Det är många som använder digitala lösningar även om de är äldre, så man ska inte generalisera där heller. Men det måste finnas en fysisk närvaro. Man måste ha en ödmjukhet när man diskuterar de här frågorna. Det är lätt att man tar avstamp i och andra storstadsområden och försöker hitta lösningar. är kreativiteten väldigt stor ute på landsbygden. Man hittar nya lösningar. Lanthandlaren skulle kanske kunna ha servicekontoret i sin lanthandel i stället. Man skulle kunna öppna upp och befria landsbygden från ganska mycket pekpinnar. Det tror jag vore väldigt intressant att titta på. Hur kan man få företagsamheten och entreprenörskapet att blomma, så att yngre människor vill flytta till landsbygden eller flytta tillbaka dit? De kanske minns sin barndom positivt och vill att deras egna barn ska växa upp där. Jag tror absolut att hela har förutsättningar för att leva och blomstra, men det gäller att politiken i alla delar tänker hur man kan öppna upp i stället för att straffa med höga skatter, till exempel med kilometerskatt på transporter. Om man är för det måste man tänka på hur det kommer att drabba exempelvis . Det kanske blir så att jobben flyttar söderut i stället. Då har man ju inte fått hela att leva. 61 Statsrådet (S): Jag vill tacka för en bra diskussion. Jag ser fram emot att fortsätta jobba med den här frågan tillsammans med och dess ledamöter. Det är viktigt att den svenska staten genomför en förändring nu och att vi tar större ansvar för den statliga närvaron i landet. Överläggningen var härmed avslutad. § 16 Svar på interpellation 2016/17:381 om valuta för pengarna 62 Statsrådet (S): har frågat mig om vad jag bedömer att kvalitetsskillnader mellan kommuner beror på och om jag avser att vidta åtgärder för att säkerställa att redan satsade skattepengar runt om i landet tas till vara på bästa sätt. Regeringsformen slår fast att den svenska folkstyrelsen förverkligas bland annat genom den kommunala självstyrelsen. Det innebär att det finns en självständig och, inom vissa ramar, fri bestämmanderätt för kommuner och landsting. För att den kommunala självstyrelsen ska kunna förverkligas måste det finnas ett reellt handlingsutrymme för kommuner och landsting. innebär därför med nödvändighet variation mellan kommunerna. Trots att kommuner och landsting är självständiga har staten och den kommunala sektorn ett gemensamt ansvar för välfärden. Regeringen arbetar därför ständigt med att ge kommuner och landsting så goda förutsättningar som möjligt att utveckla, tillhandahålla och finansiera ett likvärdigt serviceutbud med god kvalitet. I det arbetet får värdet av lokal och regional självständighet balanseras mot övergripande värden som exempelvis samhällsekonomisk stabilitet och likvärdighet. Det finns dessutom stora skillnader mellan kommuner och landsting när det gäller till exempel folkmängd, geografisk storlek och åldersstruktur. Det är viktigt att likvärdig service kan erbjudas alla invånare oberoende av deras inkomster och andra strukturella förhållanden. Därför har vi ett utjämningssystem som syftar till att skapa likvärdiga ekonomiska förutsättningar för alla kommuner och landsting i landet. Förutsättningarna kan dock skilja sig åt när det till exempel gäller möjligheterna att rekrytera medarbetare med rätt kompetens. För att säkerställa att syftet med systemet uppnås beslutade regeringen att tillsätta en utredning som ska göra en generell översyn av kostnadsutjämningen. Utredningen ska särskilt analysera om större samhällsförändringar i tillräcklig grad fångas upp i nuvarande system. Kommuner och landsting kommer nämligen inom de närmaste decennierna att ställas inför en rad utmaningar till följd av samhällsutvecklingen. Regeringen har därför även tillsatt en utredning som ska utarbeta en strategi för att stärka kommunernas kapacitet att fullgöra sina uppgifter och hantera utmaningarna. Utredningen ska också analysera i vilken utsträckning olika strukturella åtgärder kan stärka kommunernas förmåga att möta samhällsutvecklingen. Att ta vara på skattepengar på bästa sätt handlar dessutom om att skapa bra förutsättningar för verksamhetsutveckling och innovation. I det arbetet är det avgörande att professionerna i våra verksamheter får en framträdande roll. En av styrning av vår offentliga sektor i kölvattnet av ”new public management” har på flera håll lett till stora tunga kontrollapparater och en hög administrativ börda för många verksamheter. Här är det viktigt att styrningen i offentlig sektor utvecklas till att bli mer tillitsbaserad, så att vi får effektiva och innovativa verksamheter med högt förtroende hos medborgarna. Det finns flera andra områden där regeringen arbetar aktivt för att stärka kommuner och landsting. Vi har till exempel särskilt fokus på digitaliseringsfrågorna, vi ser på olika möjligheter för kommuner att ingå avtalssamverkan, vi har en plan för att stärka den statliga närvaron på lokal och regional nivå, vi förbereder en ny modern kommunallag och vi ser över upphandlingsregelverket. Alla dessa åtgärder vidtas med stor respekt för den kommunala självstyrelsen men med en tydlig riktning att på allvar ge den kommunala sektorn möjlighet att möta samhällsutvecklingen med effektiva och hållbara verktyg. 63 (M): Jag tackar ministern för svaret. Trots att svensk ekonomi går som tåget slår kommunalskatterna nytt rekord . har skattenivån varit så hög för vanliga inkomsttagare, och vågen av skattehöjningar spås bara öka i styrka. Det är intressant att läsa det LO-ordföranden skriver. Han skrev en historisk debattartikel i tillsammans med , ordförande i . De framhöll att skatten har blivit för hög och att skillnaderna är för stora. skriver och säger: Bor man i en kommun där man betalar 34–i kommunalskatt och de lägger ned förskolan och flyttar servicen är det klart man känner sig övergiven av samhället. Det där tror jag är en väldigt viktig fråga som egentligen också är kopplad till den statliga servicen på landsbygden. Det är ofta i de mindre kommunerna, kanske långt ifrån tillväxtcentrum och så vidare, som man har de högsta skatterna, och det är kanske också där som en hel del av den kommunala servicen läggs ned. var det intressant att läsa att LO dessutom kräver ett tak för kommunalskatten. De kommer att driva den frågan på . Om man sätter ett tak för kommunalskatten skulle det vara ett sätt att minska klyftorna. Sedan vill man att kommunerna kompenseras med höjda statsbidrag. Jag för min del tänker mig att man i stället borde ha en politik för fler jobb och en bejakande politik för dem som driver företag. SKL:s chefsekonom säger att det är väldigt bekymmersamt att den största ökningen av skattenivåerna har skett i landstingen. Det som är mest bekymmersamt är att den här höjningen har skett trots att landet befinner sig i en väldigt stark högkonjunktur och har en gynnsam demografisk situation. Vad säger ministern till den som betalar 34–i kommunalskatt och ser servicen försvinna och vårdköerna växa? Lägg till de skattehöjningar som regeringen planerar på inkomst, bensin och så vidare – det är inte svårt att förstå ilskan och bitterheten. Man får mindre och mindre valuta för sina pengar och mindre och mindre pengar i plånboken. Det är en grogrund för missnöjespartier. I närtid har vi sett Trump. Hans framgång i är till viss del sprungen ur detta. Inte sällan är skatterna högst i de delar av landet där demografi och arbetslöshet är stora utmaningar. Jag använder ordet utmaningar i stället för problem, därför att det finns lösningar om man i politiken vågar tänka utanför boxen och sina ideologiska låsningar. Vi kan återkoppla igen till att hela ska leva. Bensinskattehöjningar till exempel slår direkt mot den som måste ta bilen till jobbet, där det inte finns kollektivtrafik som alternativ.