prot · H409103 · 2017-05-02 00:00:00 — När det gäller rapporten som jag beställde ganska tidigt från ISF har den överlämnats till utredningen. Den var kanske inte riktigt så tydlig som man möjligen hade haft nytta av. Men jag har stor respekt för det arbete som man hade att göra. När det gäller effekterna av domarna är det nu tredje gången som jag säger att jag har beställt underlag för att få fram något mer konkret om det. Jag ska inte skratta åt något annat än att man ibland talar förbi varandra. Det är just att skynda på eller klargöra läget som det ska syfta till. Icke desto mindre är det så, som också framgick i inslaget, att om det finns ett domstolsutslag som säger att det inte är statens ansvar i det enskilda fallet – och det kan jag inte lägga mig i – måste kommuner och landsting bestämma hur det ska göras. Man kan inte säga: Det är ingens ansvar. Det är inte vad domstolen har sagt. Domstolen har inte sagt att ansvaret har upphört eller att behovet inte finns. Den har bara sagt att det inte ska finnas inom denna reform. Att konsekvenserna blir stora för en familj som hade förväntat sig och tycker att den har rätt till den här hjälpen har jag stor respekt för. Jag förstår det. Därför har jag också beställt underlagen. Att den förra regeringen inte såg över effekten av domen 2012 för att det inte hände något stämmer inte riktigt. Den här debatten har funnits . Det är en känd fråga. Det hade nog verkligen hjälpt till. är det jag som har ansvar. Jag är mån om att lagens intentioner ska gälla. Är det så att effekterna av domarna för oss bort från dem måste vi göra någonting åt det. Men jag måste ha något underlag för att veta: Vad är det i så fall exakt för ändring som ska göras? 76 (L): Tack, statsrådet, för svaret och för engagemanget! LSS-lagen är en viktig frihetsreform. Intentionen bakom lagen är giltig till dess att den här kammaren säger någonting annat. Egentligen är lagen fantastiskt enkel: Den handlar helt enkelt om att personer med funktionsnedsättning ska kunna leva precis som alla andra. När människor som helt eller delvis förlorar sin assistans, får minskade möjligheter eller helt mister möjligheten att åtnjuta sina medborgerliga rättigheter, såväl politiska som ekonomiska, sociala och kulturella, tror jag att vi allihop kan se att det är problem. Det liberala målet för är ett samhälle där människor möts med respekt oavsett ålder, kön och bakgrund och oavsett funktionsförmåga och där varje individ ses som en resurs och kostnader ses som en investering i varje medborgares unika potential. Jag tackar statsrådet för debatten. Vi kommer med all säkerhet att återkomma och fortsätta att tjata om och lyfta detta tills det är löst. Jag vill avsluta med att citera statsrådets debattartikel, för vi är eniga när det gäller det som står där. Man skriver: ”Vi tycker att det är bra och viktigt att Socialdemokraterna tar tydlig ställning i frågan om i frågan om LSS och att personer med funktionsnedsättning ska kunna leva ett självständigt liv. Arbetet med att förbättra lagstiftningen pågår och vi är redo att vidta ytterligare åtgärder för att nå de mål om starkt stöd till personer med funktionsnedsättning som vi socialdemokrater antagit. Intentionerna bakom LSS-lagstiftningen ska gälla – det är vi socialdemokrater eniga om.” Det är vi liberaler också eniga om. Det är bra med detta underlag, men vi känner till många av effekterna av domen och tolkning av domen . Vissa personer med exempelvis medicinsk problematik eller behov av sondmatning kan inte få personlig assistans även om den mest träffsäkra insatsen är just detta. Det här någonting man borde kunna titta på med en gång. Det borde kunna göras , utan att man väntar på att hela utredningen är klar. Vi känner till effekterna av detta, statsrådet känner till effekterna, känner till effekterna och jag känner till effekterna. Det är tid att reagera och agera. 77 Statsrådet (S): Tack, och , för interpellationerna och för debatten! Ja, det är just därför vi har begärt in alla dessa underlag där vi också vill titta på hur man kan underlätta så att personer inte hamnar mellan stolarna. Och vad betyder egentligen effekten av de här domarna i förhållande till lagens intentioner? Det känns som att jag har sagt detta ett antal gånger . Debatten kommer att fortsätta. Utredningen håller på eftersom den har ett brett uppdrag. Den ser över alla insatser. Vi talar om personlig assistans därför att det är en viktig frihetsreform, men det finns också en rad andra insatser. Det finns ett jämställdhetsperspektiv i utredningen, och det handlar om frågan om dubbla huvudmannaskap eller inte. Det här är stora frågor. Utredaren är en riksdagsledamot från . Hon har i uppgift att tala med övriga partier för att diskutera hur vi kan komma framåt och hur vi kan bära reformen tillsammans, vilket jag tror är viktigt. Överläggningen var härmed avslutad. § 9 Svar på interpellation 2016/17:409 om ridning som friskvårdsförmån 78 Finansminister (S): har frågat mig dels vad jag menade med mitt uttalande om just ridning och ”personliga levnadsomkostnader”, dels på vilket sätt jag skiljer på ridning och exempelvis ishockey i detta avseende. Gränsen för vilken typ av motionsutövning som ska utgöra personalvårdsförmån och därmed vara skattefri för anställda innebär att det ska vara fråga om enklare motionsidrott som kan utövas av i stort sett var och en. Sporter som kräver dyrbarare anläggningar, redskap och kringutrustning har inte ansetts utgöra enklare slag av motion. Kostnader för sådana aktiviteter ska enligt gällande regelverk i stället betraktas som personliga levnadsomkostnader. Vad som är enklare motionsidrott är ytterst en fråga för och våra domstolar. Ridning har av , till skillnad från bland annat ishockey, inte ansetts uppfylla kravet på att det ska röra sig om enklare motionsidrott. Omfattningen av friskvårdsförmånen är något som engagerar många, och som jag har svarat vid tidigare interpellationsdebatter kommer frågan att vara föremål för beredning . Det finns många aspekter, till exempel kring jämställdhet och jämlikhet, som behöver analyseras. 79 (M): Rubriken för interpellationen hade egentligen kunnat lyda fördomar om ridsporten. Man ska inte kunna dra av för personliga levnadsomkostnader, sa finansministern i en riksdagsdebatt med mig om varför just ridning inte ska berättiga till friskvårdsavdrag till skillnad från andra idrotter. Detta ganska anmärkningsvärda uttalande föranleder ett antal frågeställningar om finansministerns och regeringens syn på den svenska ridsporten i allmänhet men framför allt om synen på ridsporten i förhållande till övriga idrotter. Inom nuvarande regelverk finns utrymme för arbetsgivare att bidra till olika friskvårdsalternativ för sin personal. Det finns en rad områden som enligt klassas som skattefria motions- eller friskvårdsförmåner. Styrketräning, fotboll och ishockey klassas som avdragsgilla förmåner. Så långt är allt väl, herr talman, i synnerhet eftersom min hemkommuns hockeylag blev svenska mästare . Men skrattgympa, körsång på arbetsplatsen, saltrum, Feldenkraispedagogik, gitarrlektioner, reflexologi, örtbad, Rosenterapi, kallbad och bastubad är några anmärkningsvärda exempel på friskvård som arbetsgivarna kan erbjuda sina anställda. Trots ridningens medicinskt erkänt goda effekter på kropp och hälsa vägrar att klassa den som skattefri motions- eller friskvårdsförmån. Utöver hälsoeffekterna fyller ridning en viktig motion för anställda med exempelvis olika funktions- och rörelsehinder, balanssvårigheter, ryggproblem och synskador för att bara nämna några. Ridning är näst största handikappidrott. Ca 4 000 ryttare med funktionshinder får genom ridning möjlighet till en meningsfull och hälsofrämjande fritidssysselsättning. Tilläggas kan också att tack vare vår stora mängd ridskolor i är ridning en träningsform man varken behöver vara rik – för det är egentligen det som finansministern säger – eller bo billigt på landet för att kunna utöva. Jag ställer därför två frågor till finansministern med anledning av hennes uttalanden. Jag har här också kunnat läsa det upplästa svaret. Det är säkert ett svar på någonting men inte på de frågor jag ställde. Jag ställer därför frågorna igen och hoppas i stället på svar i debatten. För det första: Vad menar finansministern med sitt uttalande om att just ridning är personliga levnadsomkostnader? För det andra: På vilket sätt skiljer på ridning och exempelvis ishockey i detta avseende? För det tredje, herr talman: Vad är det som gör att just ridning men inte ishockey är personliga levnadsomkostnader i finansministerns värld? Detta skulle jag önska svar på i den kommande debatten. 80 (M): Jag skulle vilja anknyta till en debatt i medierna som handlade mycket om hur den psykiska ohälsan ökar lavinartat i och om att vi har problem med höga sjukskrivningstal. Regeringen har varit tydlig med att arbetsgivaren behöver ta ett större ansvar för att förebygga bland annat stress. Även om det krävs mer forskning för att dra långtgående slutsatser finns det flera studier som visar på positiva resultat av ridning när det gäller rehabilitering och återhämtning, till exempel när det gäller depression, ångest och stress som är några av de sjukskrivningsorsaker som ökar lavinartat. Vi gynnas av samvaro med djur och vistelse i natur och utemiljöer. Man har också kunnat mäta sänkningar av puls, blodtryck och stresshormoner hos deltagare. Hästen utgör ett rörligt underlag, så ridning är bra när det gäller koordination och även ryggproblem som också är en vanlig orsak till sjukskrivning i . Jag tycker att det är lite märkligt att regeringen inte kan släppa prestigen och inställningen att ridning är en rikemanssport som inte ska omfattas av friskvårdsavdrag när bevisen är så oerhört tydliga för att ridning skulle kunna vara ett kraftfullt verktyg när det gäller att förebygga höga sjukskrivningstal, vilket är något som vi har problem med och som påverkar ekonomi mycket. Bevisen är tydliga för att ridning är positivt när det gäller stress, så jag undrar varför arbetsgivare inte ska få möjlighet att subventionera ridning som en del av sitt förebyggande friskvårdsarbete. 81 Finansminister (S): Jag tror att gör sig dummare än vad jag tror att han är. Om jag hade uttalat mig om vad som är personliga levnadsomkostnader och inte och sagt att ridning är det eller inte är det hade jag ingripit i myndighetsutövningen. Därmed hade vi inte haft den här debatten i kammaren utan i , för då hade anmält mig till i stället för att jag lagt mig i rättstillämpningen och utövade ministerstyre på ett sätt som jag inte får göra. Det var naturligtvis inte heller det som jag sa eftersom jag är väl medveten om vilka begränsningar man har som minister. Jag sa att det som man gör i skattelagstiftningen är att försöka hitta balansen mellan vad som är motiverat för arbetsgivaren att dra av och vad som kan vara personliga levnadsomkostnader. Det är precis det som den här typen av lagstiftning går ut på att göra. Man har hittat en formulering, och det är den formuleringen som ligger till grund för detta. Därefter tillämpar den lagstiftningen, och det har de gjort bland annat genom att göra den här listan. Det är alltså inte jag som bestämmer över den här listan, utan det är det som gör. Däremot ser vi just nu över hur lagstiftningens formulering ska vara. Därför kan jag inte skilja mellan ridning och ishockey, för då lägger jag mig i myndighetsutövningen. Det är kanske onödigt att riksdagsledamöter ställer frågor som, om jag svarar på dem, kan leda till att samma riksdagsledamöter kan KU-anmäla mig. 82 (M): Jo, men är det så att det är finansministern som har uttalat detta. Den som inte tror det kan dels läsa i kammarprotokollet, dels titta på webb-tv på den debatt som vi hade . Där uttalade finansministern klart och tydligt att regeringen inte önskar att man ska kunna göra avdrag för personliga levnadsomkostnader. Vi kan naturligtvis ha en debatt här om friskvårdsavdrag. Det kommer vi, kan jag lova, att ha ett antal gånger här fram till dess att regeringen har genomfört sitt vallöfte. Men här handlar det om den distinktion som finansministern själv gjorde när hon sa att ridning riskerar att leda till att man får göra avdrag för personliga levnadsomkostnader. Då vill jag återigen fråga: Varför är det personliga levnadsomkostnader man kan göra avdrag för när det gäller ridning men inte när det gäller exempelvis ishockey? Det är det jag vill ha reda på. Jag kan också tycka att det är lite egendomligt att den mest kvinnodominerade idrotten av alla avfärdas av finansministern som en överklassport – för det är det hon gör – som ska diskrimineras i förhållande till mansdominerade idrotter. Det är ändå det som är konklusionen av resonemanget, och jag vänder mig skarpt emot detta. Att påstå eller antyda att det i mitt eget stall, 4H-gården Vissmålen utanför , är en speciell social skiktning eller att bara personer med mycket god inkomst har råd att nyttja det är direkt felaktigt. Dessutom är ridning näst största handikappidrott, och det får vi inte glömma bort. Personer med funktionsnedsättningar är generellt inte, herr talman, de i vårt samhälle som har de bästa ekonomiska förutsättningarna. Jag ser inte något som helst försvar för detta, men jag vill ändå att finansministern kommenterar det hon själv sa. Det är inte som har konstaterat det här utan hon själv som sa det i interpellationsdebatten . Vad är det för skillnad mellan ridning och ishockey när det gäller personliga levnadsomkostnader? Vi talar även om ett vallöfte som gavs av nuvarande folkhälsoministern och partisekreterare i förra valrörelsen. Om säger det ena eller det andra är ganska ointressant, för vi sitter inte här bara för att konstatera vad skatteverk eller övriga myndigheter säger. Vi sitter här för att förändra de direktiv som finns och de felaktigheter som vi ser i det svenska samhället. Det är därför vi är förtroendevalda och inte för att gå igenom vad vissa statliga myndigheter möjligtvis har uttalat. Och här är det faktiskt som har uttalat detta. Vad menar finansministern med att avdrag för ridning skulle vara avdrag för personliga levnadsomkostnader men styrketräning, ishockey, Rosenterapi eller allt man kan få avdrag för inte är det? Jag förstår att finansministern är irriterad, och hon kommer nog få fortsätta att vara irriterad tills man håller sitt löfte. Vad är det för skillnad på ridning och ishockey? Och tänker ni hålla det löfte ni avgav i den senaste valrörelsen? Det vill jag ha svar på. 83 (M): Det är få sporter där det är så tydligt dokumenterat som när det gäller ridsporten att aktiviteterna faktiskt påverkar även den psykiska hälsan positivt. Det är någonting som vi behöver jobba mycket med i när antalet personer som är sjukskrivna på grund av just psykisk ohälsa galopperar iväg. Samvaron med hästen och den närvaro det kräver samt möjligheten att vistas i skog och mark, kanske även om man själv inte har möjlighet att gå och promenera där, har stor påverkan på både psykisk och fysisk hälsa. Varför vill regeringen inte ta till sig den här informationen och resultaten av de studier som finns? Varför ställer man krav på arbetsgivarna att de ska förebygga inte minst psykisk ohälsa som man inte vill se över regelverket och ge dem ett verktyg som skulle kunna vara kraftfullt när det gäller att förebygga just psykisk ohälsa? När får vi se en översyn av lagstiftningen när det gäller friskvårdsavdrag så att även ridning ska kunna inkluderas? Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera sammanträdet till . § 9 (forts.) Svar på interpellation 2016/17:409 om ridning som friskvårdsförmån 84 Finansminister (S): Det är svårt att delta i en debatt där lägger ord i min mun. När jag läser igenom hela protokollet har jag svårt att förstå var hittar det som jag påstås ha sagt. När det gäller olika avdrag bygger skattelagstiftningen generellt på att det inte ska göras avdrag för privata levnadsomkostnader. Det gäller generellt i skattelagstiftningen, för de olika avdrag som man får göra för arbetets förvärv. Det jag sa i den interpellationsdebatten när det gäller möjligheten att göra friskvårdsavdrag var: ”Det handlar om att i skattelagstiftningen hitta en balans mellan vad som kan vara motiverat att arbetsgivaren gör avdrag för för att personalen ska hålla sig frisk och vad som är personliga levnadsomkostnader. Att hitta denna balans i lagstiftningen är komplicerat.” Jag säger inte att det ena är personliga levnadsomkostnader men att det andra inte är det. Jag gör en generell betraktelse av hur skattelagstiftningen är uppbyggd. Det blir svårt att föra en debatt. Och jag tror inte är väljarna är betjänta av en sådan här debatt. 85 (M): Jag kan nog garantera att alla som läser kammarens protokoll, som tittar på tv-inspelningen av den här debatten och en stor del av Ridsverige har tolkat finansministern på det sättet. Finansministern sa faktiskt att ett avdrag när det gäller ridning skulle vara ett avdrag för personliga levnadsomkostnader. Att hon nu försöker ta sig ur det är minst sagt egendomligt. Men det innebär att vi kommer att få ha ett antal nya debatter här om just den frågan. Jag får återgå till min kärnfråga: Vad i finansministerns värld är det som gör att just ridning men inte ishockey ses som personliga levnadsomkostnader? När det gäller hänvisandet till är vi i den här församlingen trots allt valda för att förändra det vi anser vara fel i . I går var det arbetarrörelsens stora dag. På torg runt om i förklarade man vad i lagstiftning när det gäller ett antal olika förhållanden som man vill förändra. Inte hörde jag någon socialdemokratisk talare säga ”Nej, vi får först och främst se hur tolkar vår inriktning.” Man säger framför allt ”Här ska vi agera i riksdag.” Jag tycker inte att jag kräver något oerhört. Det enda jag begär är egentligen att man ska genomföra det vallöfte som Socialdemokraterna gav i valrörelsen . Jag har tidigare krävt besked av finansministern om man tänker hålla det löftet. Hon vägrade att svara då, och hon vägrar att svara . Vi kommer nog att få ha den här debatten ett antal gånger till. Jag och ett antal av mina kollegor kommer nämligen att fortsätta tills man har uppfyllt det löfte som man gav väljarna i valet . 86 Finansminister (S): Jag har aldrig sagt det som säger att jag har sagt. Och jag har protokollet framför mig. Jag har läst igenom hela protokollet. Det går inte att utläsa det som hävdar att jag har sagt. Om jag hade sagt det är jag helt säker på att någon av de moderater som sitter i kammaren här hade KU-anmält mig. Det hade nämligen varit ministerstyre. Låt oss hålla en liten grundläggande statsvetenskaplig kurs för ! Det är regeringen som lämnar en proposition till . Sedan fattar beslut om den propositionen. Det är lagstiftningen. På skatteområdet är lagstiftningen ofta ganska generell. Vad gäller just friskvårdsavdraget handlar det om att hitta en lämplig balans i lagstiftningen mellan var det är lämpligt att arbetsgivaren kan göra avdrag och inte. Det är precis den lagstiftningen vi har och som för övrigt fanns när styrde på . tolkar sedan lagstiftningen och fattar skattebeslut utifrån den. Som en del i deras myndighetsutövande har de gjort en lista för att underlätta för arbetsgivarna att veta vad man kan dra av för eller inte. Den listan är ingenting som regering eller riksdag har beslutat om. Det är inte heller någonting som jag som minister kan lägga mig i. Då skulle jag nämligen ägna mig åt ministerstyre, vilket inte är tillåtet. Om någon är missnöjd med hur lagstiftningen har tolkats kan man överklaga beslut. Då är det domstolarna som får tolka lagstiftningen. Så ser det ut. Det och regeringen kan göra är att ändra lagen. För att göra det måste man göra en översyn. Det är precis det som jag har sagt i flera interpellationsdebatter att vi nu arbetar med på . Om denna fråga är så viktig för återstår frågan: Varför gjorde man ingenting som man styrde på ? Överläggningen var härmed avslutad. § 10 Svar på interpellation 2016/17:443 om tudelningen på svensk arbetsmarknad 87 Finansminister (S): har frågat arbetsmarknads- och etableringsministern om hon anser att kraftiga skattehöjningar på jobbskapande är förenliga med målet att minska tudelningen på svensk arbetsmarknad. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på frågan. Efter den förra regeringens mandatperioder såg vi en situation med stora underskott i statens finanser, en arbetslöshet som hade bitit sig fast på höga nivåer och sjunkande resultat i skolan. För att kunna minska underskotten och genomföra angelägna satsningar som bidrar till ökad sysselsättning och minskad arbetslöshet krävs det höjda skatter. Regeringen har därför lagt om politiken från ofinansierade skattesänkningar till investeringar och en starkare välfärd, och det har gett resultat. Sedan regeringen tillträdde har arbetslösheten sjunkit , och sysselsättningen har ökat med ca 200 000 personer. Av sysselsättningsökningen tillkom bland utrikes födda. Arbetslösheten för ungdomar är den lägsta , och prognosen visar på en fortsatt stark utveckling. är arbetslösheten fortfarande hög, och fler måste komma i arbete. En särskild utmaning är att underlätta för alla nyanlända som har kommit till att komma in på arbetsmarknaden. Allas vilja och förmåga att arbeta måste tas till vara. Regeringen ska fortsätta att bedriva en politik för lägre arbetslöshet och ökad sysselsättning och har en tydlig jobbagenda. För att underlätta för små, nystartade företag att rekrytera och behålla nyckelpersoner föreslår regeringen vissa lättnader i beskattningen av personaloptioner. Regeringen har också infört växa-stödet för att fler företag ska våga ta steget att anställa sin första medarbetare. För en enskild näringsidkare innebär stödet en nedsättning av arbetsgivaravgifterna till den först anställda. En promemoria i vilken det föreslås att växa-stödet utvidgas till att även omfatta vissa aktiebolag och handelsbolag har varit på remiss. Förslaget tillsammans med remissvaren bereds nu inom . Genom satsningar likt dessa ökar vi möjligheterna till anställning och tar således vara på allas vilja att arbeta. Utvecklingen sedan regeringens tillträde visar att är på rätt väg. Genom satsningar likt dem som tidigare nämnts samt med satsningar på vår gemensamma välfärd blir ett mer attraktivt land att leva och arbeta i. 88 (M): Tack för ett engagerat svar, finansministern! har många av oss, inte bara vi som bor här i utan runt om i hela , fått uppleva en fin dag. Jag gick tidigt till ett möte med barn- och utbildningsnämnden och kände att det var varmt och skönt ute. Det är en sådan dag då vårt land, , är ett ställe man kan älska att få verka och bo i. Många människor har det bra här, precis som runt om i världen där allt fler människor får det allt bättre. är det bräckligt och oroligt. Vi är också tvungna att ta hänsyn till många av de problem som finns runt omkring oss. Även här i vårt land finns det problem. Solen har också fläckar; det finns mörker också i ljuset – eller vad man nu väljer att kalla det. En av fläckarna är definitivt att allt fler människor står allt längre bort från arbetsmarknaden. Enligt till exempel Arbetsförmedlingen och dess bedömningar står de som befinner sig långt ifrån arbetsmarknaden ännu längre ifrån den än vad de har gjort tidigare. Det är en brant uppförsbacke för många människor att komma in på arbetsmarknaden. Antalet människor som står långt ifrån arbetsmarknaden har vuxit, delvis beroende på att skolan inte har hållit den kvalitet som den borde men också därför att det har kommit många människor till som inte har de förkunskaper som ofta krävs på arbetsmarknaden här. När människor står långt ifrån arbetsmarknaden sjunker givetvis livskvaliteten, och då försämras hälsan. Då biter sig också kriminaliteten fast, och allt fler människor rekryteras till gängkriminalitet eller grov kriminalitet, vilket i sin tur leder till att människor känner en större otrygghet och känner sig mindre hemma i vårt samhälle.