prot · H40980 · 2017-03-15 00:00:00 — § 1 Justering av protokoll Protokollet för justerades. § 2 Anmälan om subsidiaritetsprövning Förste vice talmannen anmälde att utdrag ur prot. 2016/17:21 för i ärende om subsidiaritetsprövning av EU-förslag hade kommit in från näringsutskottet. § 3 Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2016/17:330 Interpellation 2016/17:330 Arbetskraftsinvandring av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade arrangemang. Interpellation 2016/17:331 Interpellation 2016/17:331 handläggningstider av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade arrangemang. § 4 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2016/17:129 till finansutskottet 2016/17:132 till socialutskottet 2016/17:134 till trafikutskottet 2016/17:146 och 147 till miljö- och jordbruksutskottet 2016/17:3630 och 3632 till arbetsmarknadsutskottet 2016/17:3629, 3633 och 3634 till trafikutskottet 2016/17:3631 till socialutskottet KOM(2016) 798 till Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . KOM(2016) 799 till Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . KOM(2016) 819 till justitieutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . KOM(2017) 2025 till utrikesutskottet § 5 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2016/17:TU10 Luftfartsfrågor 2016/17:UbU15 Gymnasieskolan betänkande 2016/17:AU7 1 (M): debatterar vi ett motionsbetänkande om arbetsrätten, AU7. Jag vill börja med att yrka bifall till våra moderata reservationer 3 och 16, men vi ställer oss självklart bakom även våra övriga. är ett av de länder i som har högst sysselsättningsgrad för inrikes födda. är skillnaden stor mellan inrikes och utrikes födda. Vi har den största klyftan av länderna i EU – en skillnad på . Den svenska arbetsmarknaden dras isär alltmer, vilket troligtvis kommer att bli värre kommande år. Just nu är utrikes födda den största gruppen i arbetslöshet, alltså . Den allra största delen kommer från länder utanför . Det är också denna grupp som ökar snabbast när det gäller arbetslöshet. Den starka svenska arbetsmarknaden och högkonjunkturen räcker alltså inte för att det stora antalet nyanlända ska få jobb i tillräcklig takt. Detta är en av de absolut största utmaningarna eller, för den delen, det största problemet framöver. Det kan tyvärr bli en riktig smäll när lågkonjunkturen slår till, för efter högkonjunktur kommer alltid lågkonjunktur. Vi har en svag regering med få förslag till effektfulla reformer. Det nya utanförskap som vi nu ser växa fram, där man aldrig får sitt första jobb och över huvud taget inte kommer in på arbetsmarknaden, är mycket oroande. Höga kostnader för att anställa och hög skatt på jobb har vi länge sett som hinder, men ser vi även att kunskapskraven växer och att de så kallade enkla jobben, alltså jobb utan krav på hög utbildning, minskar i samma takt. Då drabbas de som står längst bort från ett jobb allra mest. Upp emot 1 miljon människor kan vara utan egen försörjning om , och det tror jag att vi alla tycker är oacceptabelt. Det krävs alltså, och kommer att krävas, kraftfulla reformer för att få människor i arbete. Vi ser inte att regeringen kommer med några sådana förslag. Det är många utlovade åtgärder som skulle ha gett jobb, men det är häpnadsväckande att så få kommer i arbete just , med en arbetarregering. Vi moderater har många förslag på hur vi vill stimulera arbetsmarknaden och framför allt hur vi ska kunna rusta oss för kommande utmaningar och problem. En sådan kraftfull åtgärd är bland annat att vi vill tredubbla RUT-avdraget, som var en av de bästa reformerna . Där fick många sitt första jobb. Att lära sig jobbet på jobbet är en annan modell som vi tror på. Därför vill vi bland annat införa en ny anställningsform som vi kallar förstajobbetanställning. Våra alliansvänner har liknande förslag. Det är en tidsbegränsad reform som innehåller viss utbildning vid sidan av jobbet, och det är ett komplement till de gamla YA-jobben. Men dessa jobb är mer anpassade till individen och arbetsplatsen och kan också vara lämpliga för äldre arbetskraft eller människor som har annan yrkesbakgrund eller saknar kunskap om den svenska arbetsmarknaden. Alla arbetsgivare, även mindre företag, organisationer och andra, ska kunna anställa i denna nya form, för det krävs inte kollektivavtal. Vi vill att så många som möjligt ska våga prova människor från andra kulturer och med andra erfarenheter eller människor som aldrig haft ett jobb. Vi tror att det krävs för en provanställning än dagens . Vi vill förlänga den för att fler arbetstagare ska få möjlighet att visa vad de går för. Vi menar dessutom att många fler borde få chansen att starta eget. Att sänka trösklarna in på arbetsmarknaden är viktigt men också att få bort hindren för att starta och driva företag i . Det är många som vill och borde få möjligheten till en sådan omställning och bli företagare, även om de redan har en anställning. Därför föreslår vi en förlängd rätt till tjänstledighet för att starta företag, från de som gäller . Det är ett stort personligt åtagande att starta företag och ofta krävande i uppstartsfasen, och därför tror vi att det är angeläget med en längre prövotid, för att få fler företag i . Vi ser en lavinartad ökning av enskilda personer som begär utdrag ur belastningsregistret. Detta register förs av och innehåller uppgifter om brott, påföljder i form av straff, kontaktförbud med mera. Alltför många arbetsgivare har börjat kräva ett skriftligt utdrag ur straffregistret för att anställa människor. Vi menar att alla människor har rätt att få en andra chans efter ett misstag och att inte stängas ute från jobb. Alliansregeringen utredde detta, och vi menade att det är viktigt att lagstiftare säkerställer att arbetsgivare inte slentrianmässigt begär intyg och därmed gör det svårare att få ett jobb och bli delaktig i samhället. Vi hoppas att regeringen återkommer med ett förslag om detta. Sedan kan jag inte låta bli att kommentera det som sas här i kammaren före valet . Det var ganska många krav man hade inom arbetsrätten på arbetsgivare när det gäller utökad arbetsrätt på olika områden. Det var bland annat rätten till heltid. ”Vi går till val på att lova rätt till heltid”, sa Löfven 2014. På sin hemsida skriver Socialdemokraterna: ”Rätten till heltid är central för hela arbetsmarknaden. Vi vill att arbetsmarknadens parter … ska komma överens om liknande bestämmelser. Vi är också beredda att överväga lagstiftning om rätt till heltid på hela arbetsmarknaden om en sådan utveckling inte kommer till stånd under nästa mandatperiod.” Jag undrar: Hur har det gått med detta? Blir det något lagförslag? Har alla rätt till heltid? Jag har inte hört några såna tongångar från regeringen. Över huvud taget kan vi konstatera att det är rätt lugnt när det gäller förändringar inom arbetsrätten. Några propositioner ser vi inte här i kammaren, utan regeringen verkar vara nöjd med nuvarande ordning. Jag tycker att detta är värt att notera, som denna. 2 (SD): behandlar vi AU7 Arbetsrätt, med motionsyrkanden från den allmänna motionstiden. Vi sverigedemokrater står naturligtvis bakom samtliga våra reservationer och våra två särskilda yttranden, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna 4 och 10. Om vi börjar med de särskilda yttrandena så rör ett den bristande situationen inom byggsektorn, där huvudentreprenörsansvar är inskrivet i byggavtal men inte gäller samtliga på byggarbetsplatserna. Vi tycker att det är en självklarhet att samtliga arbetstagare, inklusive de som är utstationerade på den svenska arbetsmarknaden, ska ha samma skydd i det avseendet. Här pågår dock, som det också står i betänkandet, ett utredningsarbete på . Vi avstår därför från att yrka bifall till motionen men ser fram emot ett lagförslag från regeringen i närtid. Här är situationen den att har lagt fram ett reformförslag rörande utstationeringsdirektivet som tillåter att huvudentreprenörsansvar inkluderar utstationerade. Det är välkommet. Det andra särskilda yttrandet gäller rätten till heltid, där en enskild motionär har lyft fram ett lagstiftningsförslag. Där har partiet i sin budget i stället lagt in de ekonomiska medel som behövs för att den som vill gå upp från deltid till heltid i offentlig sektor ska kunna göra det. Detta är också vårt förslag, och vi har därför ett särskilt yttrande i det fallet. Vi har ett förslag om reformering av reglerna för undantag i turordningsreglerna. Detta tar vi upp i reservation 10. I försöker vi ha en pragmatisk hållning i denna fråga. Vi anser inte att man helt bör avskaffa den trygghet som turordningsreglerna innebär för arbetstagarna. Men vi vill underlätta för företagen och stimulera tillväxt och sysselsättning genom att öka antalet undantag från turordningsreglerna från två till fem. Vi tror också att utökade undantag i turordningsreglerna skulle minska användningen av så kallad hyvling, som innebär att företag ibland, just för att behålla nyckelpersonal, väljer att delvis skära ned för en stor grupp anställda. hörs också ropen om lagstiftning när det gäller just hyvling. Det är något som vi tror vore olyckligt, då det ibland kan finnas särskilda och berättigade skäl till detta. Däremot ser vi naturligtvis att detta helst sker genom förhandlingar mellan arbetsmarknadens parter, ungefär på det sätt som skedde under finanskrisen –2009 då det förekom på ett antal arbetsplatser. I vår reservation 17 om utökad rätt till ledighet har vi bakat in flera olika förslag om rätten att tillfälligt ta ledigt från jobbet. finns det så kallade starta-eget-bidraget, som riktar sig i huvudsak till arbetslösa. Det är en åtgärd som uppvisar tämligen goda resultat. Vi menar dock att de som har störst förutsättningar att starta och driva framtidens innovativa och högteknologiska företag ibland, men förmodligen inte alltid, återfinns i kategorin arbetssökande. I många fall arbetar i stället redan dessa personer. Har man ett fast arbete och bär på en företagsidé kan dock steget vara ganska stort för att våga säga upp sig och starta ett företag. Vi vill att regeringen ser över regelverket och tar fram ett förslag, så att även redan anställda kan få något som motsvarar starta-eget-bidraget för att prova på att starta företag. Vi vill också att regeringen ser över reglerna för rätten till tjänstledighet för att bedriva näringsverksamhet och utöka den från dagens av ungefär samma anledning. har föräldrar rätt att jobba deltid – ned till – tills barnet är . För att öka familjernas valfrihet och flexibilitet och för att få bukt med de ökade sjukskrivningstalen i den gruppen föreslår vi att regeringen återkommer med ett förslag om att göra en ändring så att föräldrar har rätt att gå ned till deltid på i stället för tills barnet är . Många familjer är bekanta med den problematik som uppstår när förskolan sommarstänger under . Dessa veckor ska då täckas av föräldrarnas semesterveckor. Olika förskolor håller stängt olika många veckor. På vissa orter håller man stängt , medan det på andra orter handlar . Jourförskolor och tillfälliga lösningar finns ofta. Men detta passar inte alla, framför allt inte alla barn. Därför vill inrätta vad vi kallar för förskoledagar, det vill säga en lagstadgad rätt till tjänstledighet när förskolan är sommarstängd. Det ska naturligtvis vara frivilligt att utnyttja dessa förskoledagar. Detta riktar sig till föräldrar med barn i förskolan. Så kallad utstationering på svensk arbetsmarknad, i enlighet med utstationeringslagen och utstationeringsdirektivet, fungerar inte tillfredsställande. Det pågår ett reformarbete både inom och , och vi påbörjar beredningen av ett betänkande här i . Vi sverigedemokrater har uttalat vårt stöd för regeringens proposition om förändringar av utstationeringsregler. Även inom EU har kommissionen föreslagit förändringar i utstationeringsdirektivet. Det är förändringar som vi sverigedemokrater i huvudsak ställer oss bakom. Vi vill dock gå längre. Vi vill ha månadsrapportering, anmälningsplikt samt begränsa maxtiden för utstationerad personal. Men det är en annan fråga. Det talas mycket om så kallade enklare jobb och sänkta löner för dessa så kallade enklare jobb. Många har haft svårt – inte minst arbetsmarknadsministern, som tyvärr inte är här – att definiera vad ett enkelt jobb är. hör man hårresande beskrivningar om vad dessa enklare jobb ska bestå av. Bland annat lyfts olika städjobb fram i debatten. Ett modernt städjobb i kan bestå av till exempel att köra, serva och underhålla relativt avancerade städmaskiner av olika typer. Ett modernt städjobb kan innebära att man utför städuppdrag på sjukvårdsinrättningar med mycket höga krav på kunskaper om hygien och sanitet. Det är inga enkla jobb. Det är både svåra och viktiga jobb. I debatten sägs ofta att det finns få enkla jobb i – jobb som kan utföras av arbetssökande med låg eller mycket låg utbildning. Sanningen är att den typen av jobb till stor del är bortrationaliserade i . Det är mer än naivt att tro att arbetsgivare i någon större omfattning ska frångå den automatisering, den rationalisering och de åtgärder som de har vidtagit för att just ersätta de så kallade enkla jobben. Jag är ledsen, men jag tror helt enkelt inte på idén. Hur stora måste dessa skattesubventioner vara? Hur låga måste dessa trösklar vara, det vill säga hur låga måste dessa löner vara – eftersom det är vad trösklar innebär – för att ni ska lyckas vrida klockan tillbaka? Vi kan studera till exempel instegsjobben, där antalet intresserade företag är relativt begränsat trots upp till 80 procents subventionsgrad. Inte ens med för företagen så pass låga kostnader har intresset alltså varit överväldigande. Och har det i många fall inte ens gällt så kallade enklare jobb. Hur ska ett så kallat enkelt jobb som är bortrationaliserat kunna lönesättas och beskattas, så att arbetstagaren inte bara klarar sin egen och sin familjs försörjning utan också bidrar till sin egen och sin familjs sociala välfärd, skola, omsorg och pension? Hur ska man kunna få en pension genom den typen av lön? Frågeställningarna är alltså många. Vad som i stället behövs är ökade utbildningsinsatser kombinerade med en ny anställningsform – en riktig lärlingsanställning. Det handlar om ett modernt lärlingssystem som baseras på teoretiska kärnämnen, såsom matematik, svenska och engelska, vilka man studerar i skolan exempelvis två , och sedan praktiserar man ett yrke på en faktisk arbetsplats resten av veckan. Det är alltså en anställningsform där man kombinerar studier på gymnasium eller komvux under två med att som lärling få lära sig ett yrke under den resterande veckoarbetstiden. Det är en anställningsform som ska vara öppen för såväl gymnasiestudenter som för de drygt 600 000 vuxna som saknar gymnasieutbildning. Den ska vara öppen för såväl utrikes som inrikes födda. Det är en lärlingsanställning där man i ett anställningsförhållande som liknar en provanställning får lära sig ett riktigt yrke som efterfrågas på arbetsmarknaden. För att detta ska kunna lyckas måste också incitamenten för både företaget och lärlingen stärkas. Arbetsgivaren ska vara helt befriad från att betala arbetsgivaravgifter, och arbetsgivaren får en skälig ersättning för utbildningsmomentet. Lärlingsanställningen jämställs med en provanställning och en minimilön lagfästs och är tillika fredad, det vill säga att om den anställde har andra inkomster eller försörjningsstöd dras dessa inte in, just för att ge detta incitament. En person som saknar gymnasieexamen och uppbär försörjningsstöd har således mycket starka incitament att färdigställa sin examen för lärlingsutbildning hos ett företag. På detta sätt rustar vi de mycket svaga på den svenska arbetsmarknaden för framtidens arbetsmarknad, med framtida möjlighet till egen försörjning och till att bidra till sin egen sociala välfärd, skola, vård och omsorg för sig själv och sin familj. Genom att människor lär sig ett yrke och är behövda inom ett yrke som verkligen efterfrågas på den svenska arbetsmarknaden kommer de bort från bidragsberoende och utanförskap. I övrigt anser jag, trots det som jag har anfört, att det är bra att LO nu öppnar upp för samtal om lägstalönerna i . Lönesättningen på den svenska arbetsmarknaden ska i huvudsak skötas av parterna genom förhandlingar. 3 (C): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 5. Den svenska arbetsmarknaden präglas till stor del av tudelning, särskilt mellan dem som har en fast och trygg anställning och dem som står utanför och vilkas enda möjlighet ofta är tidsbegränsade eller otrygga anställningar. Det strikta anställningsskyddet leder till högre arbetslöshet bland grupper med svårigheter att etablera sig, som det leder till inlåsningseffekter för de människor som har ett arbete. Många människor är, på grund av det strikta anställningsskydd som vi har i och på grund av att det också leder till en upplevd trygghet, kvar på arbeten som de inte trivs med. Den sammanpressade lönestrukturen i är också ett stort problem som leder till högre trösklar för att ta sig in på arbetsmarknaden för dem som står allra längst ifrån. Det är en stor utmaning i . Dessa problem är inte nya – de har funnits – men de har blivit ännu mer aktualiserade i samband med den flyktingsituation vi har haft i och att vi nu ska få in ännu fler människor på arbetsmarknaden. Det krävs reformer för att lösa de utmaningar vi står inför, och för del ser vi ett antal delar i detta som vi vill reformera. För det första måste tryggheten öka. är vissa anställningar helt utan trygghet, medan andra människor är inlåsta i jobb de inte trivs med. Det är resultatet av en stelbent arbetsmarknad som omfördelar otryggheten till dem som är allra svagast på arbetsmarknaden. Situationen är orättvis, och det krävs en större och mer rättvist fördelad trygghet. Man måste få möjlighet att skapa sin egen trygghet, och då handlar det framför allt om möjligheten att vidareutbilda sig . På den framtida arbetsmarknaden är nämligen det allra viktigaste att man har en trygghet genom sin kompetens och att man är attraktiv på arbetsmarknaden. För det andra måste regelverken på arbetsmarknaden anpassas till det faktum att det är de små och växande företagen som är jobbskaparna i . Det är de som anställer och de som skapar fyra av fem nya jobb. De stora företagen är fortsatt viktiga och kommer att vara det , men de små företagen spelar en allt viktigare roll. Då måste man också presentera reformer för att möta dem. Det är oerhört viktigt att arbetsmarknadsreformer och arbetsrätt, som vi debatterar, tar hänsyn till de små och växande företagen. Nuvarande regler bygger i stort sett då det var de stora företagen som anställde och där de stora företagen präglade den svenska arbetsmarknaden. Men så ser det inte längre ut i , och därför måste vi förnya den svenska arbetsrätten och den svenska modellen för att möta de utmaningar vi står inför. I annat fall riskerar vi att tappa i den internationella konkurrenskraften, vilket i längden blir ett stort problem och tillväxthinder för . Vi måste göra det billigare och enklare för de mindre företagen att anställa. För det tredje måste trösklarna till det första jobbet sänkas. Det är ett faktum att tre av fyra av de arbetslösa tillhör den mest utsatta gruppen och har den svåraste ställningen på dagens arbetsmarknad. Nuvarande system med höga trösklar vad gäller både arbetsrätt och ingångslöner skapar utmaningar och ännu större svårigheter för dessa personer att komma in. Självklart krävs det utbildningsinsatser, men det krävs också bättre möjligheter att få ett första jobb. Får man sitt första jobb har man nämligen möjlighet att få sitt andra jobb och få referenser och det kontaktnät som krävs på arbetsmarknaden. Det är oerhört viktigt för de offentliga finanserna att fler människor arbetar och betalar skatt, och det är viktigt för sammanhållningen i samhället. Men det är framför allt viktigt för den enskilda individen att få en egen försörjning och kunna vara med och bidra. presenterar förslag på bland annat ingångsjobb, där vi vill att parterna ska ta ett ansvar. Glädjande nog kan LO:s senaste besked kanske ge förhoppning om att parterna kan ta det ansvar som krävs och faktiskt se till de grupper som står utanför arbetsmarknaden och riskerar att göra det om man inte ser över möjligheten att sänka trösklarna för att komma in på arbetsmarknaden. Vi i har också sagt att vi är beredda att sänka arbetsgivaravgifterna för företagen när det gäller den här gruppen, men vi är även beredda att sänka inkomstskatterna så att det lönar sig mer att arbeta för dem som står allra längst ifrån arbetsmarknaden. Det är oerhört viktigt för att göra arbetsmarknaden tillgänglig för alla och ge människor möjlighet att få ett första jobb. har föreslagit en rad förändringar och förbättringar av den svenska modellen. Det gäller exempelvis turordningsreglerna, som vi behandlar . Det handlar om proportionalitetsprincipen och rätten till återanställning. Vi kommer att fortsätta att presentera förslag för att få en förnyelse av den svenska modellen, men det behöver tas ett större grepp kring arbetsmarknaden och de arbetsrättsliga frågorna. Vi har därför också sagt att vi vill införa en arbetsmarknadskommission som är självständig och opartisk, med experter på området, för att utveckla modellen för morgondagens arbetsmarknad. Syftet är att föreslå snabba och rimliga regler som tar hänsyn till företagens behov av flexibilitet och kompetensförsörjning, de anställdas behov av trygghet och möjlighet till omställning samt de arbetslösas behov av att kunna få ett jobb över huvud taget. Vi ser nämligen den stora utmaningen med tudelningen på arbetsmarknaden – att de som har ett jobb och en trygg anställning och de som inte har det står allt längre ifrån varandra. Därför måste vi göra förändringar i regelverk, skatter med mera för att bryta tudelningen, så att alla får en chans att få sitt första jobb. Får man sitt första jobb får man nämligen in en fot, och man får det kontaktnät som krävs på arbetsmarknaden. Det krävs därför att vi presenterar reformer. 4 (V): är det flera hundra tusen människor i som går till arbetet med en känsla av oro och osäkerhet. En mindre grupp gör det för att det finns problem på arbetsplatsen – kanske trakasserier eller otillräcklig arbetsledning som har vuxit till ett arbetsmiljöproblem. En del känner oro för att tiden inte räcker till och kraven skruvas upp, eller för att resurserna inte håller takten medan behoven växer – som man har en mänsklig ansvarsrelation som skapar en inre press. Så är det inte minst för många av dem som ser till att skapa välfärdstjänster i vårt samhälle, som lärare, undersköterskor, sjuksköterskor, socialsekreterare och förskolepedagoger. Detta är allvarliga samhällsproblem som behöver adresseras på flera sätt, inte minst genom att skatt tas ut efter bärkraft, genom att offentliga inkomster och utgifter anpassas till behoven inom den gemensamma välfärden och genom att skattemedel går till just den verksamhet de är avsedda för i stället för att läcka iväg till privata vinster. Utvecklingen mot en ökad otrygghet inom delar av arbetsmarknaden gäller dock inte bara välfärdssektorn; många av de allra största problemen finns inom den privata tjänstesektorn – på hotell och restauranger, i butiker och inom lagerhantering, för att nämna några. Det handlar alltså om stora grupper i , och de finns över hela landet. Det är dock fler kvinnor än män och fler inom LO-yrken än inom andra yrken. Det är människor som därmed får svårt att veta om de kan betala hyran och som får svårt att ta lån på banken eller planera någon form av semester. Vi har fått bekanta oss med begreppet ”sms-jobb” på den svenska arbetsmarknaden. Det är ett slags uppdaterad motsvarighet till daglöneri.