prot · H40960 · 2017-01-25 00:00:00 — Inga skäl kan tala för att samhället ska acceptera att flickor gifts bort med vuxna män. För oss i är det en självklarhet att barnäktenskap, tvångsäktenskap och fullmaktsäktenskap inte ska få förekomma. hade en chans att ändra lagen, men det var bara som röstade för en förändring. Är ni nu redo för en förändring? Jag hoppas det. Låt oss driva en sådan ändring av lagen! Männen som utnyttjar barn via internet är många. Oavsett om det gäller livesändningar eller köpta bilder behöver lagstiftningen uppdateras. Det är sällan jag är en förespråkare av strängare straff, men i detta fall är det befogat. Polisen måste kunna utreda brotten med högre prioritet. Sexuella övergrepp sker i barnens vardag. Bilder som publiceras offentligt för att sprida skam – hämndporr – är den allra fulaste varianten, där pojkar visar sin makt över tjejers kroppar genom att sprida deras sexuella interaktion till flera personer. ”Hora” är fortfarande något av det värsta man kan bli kallad som tjej. Därför måste lagen ändras, BBS-lagen uppdateras och frågor om näthat åtgärdas även lagmässigt. På något sätt kommer vi dock alltid tillbaka till strukturerna – till att det finns en överordning och en underordning. Det kan ingen lagtext ändra på. Det går inte att komma åt ett internationellt förtryck genom straff. Det kan vi bara göra genom att förändra idealen – genom att redan på dagisnivå prata med våra söner om samtycke och att en kram som någon inte vill ha aldrig är ok, och genom att stötta tjejer att tro på sig själva och bejaka sin sexualitet. Handlingsplan 2016−2018 till skydd för barn mot människohandel, exploatering och sexuella övergrepp Det finns många som inte riktigt håller med mig och som anser att detta är feministiskt trams, flum och kanske till och med något slags manshat. Men vet ni vad? Det är i så fall ni som är problemet. Det är ni som inte har lösningen på ett problem som drabbar oss alla – från det barn från ett annat land som köps av en kåt gubbe till tjejen som kallas hora av sina klasskompisar för att hon får en bild spridd på nätet. Jag jämför inte på något sätt dessa två händelser, men jag menar att de har sitt ursprung i samma struktur. Detta kan inte förändras utan att alla tar ansvar. Jag anser vi måste göra det tillsammans. Vi kan inte förändra världen i riksdag, men vi kan göra politiken mer feministisk – och då har vi kommit långt. Jag stöder förslaget i betänkandet. 35 (M) replik: Jag lyssnade på anförande och kände ändå en ljus förhoppning sprida sig. Vi har nämligen i många debatter talat med om straffen. Inom är vi mycket för straffskärpningar; vi tycker att den som begår ett vidrigt brott ska få ett straff som är avvägt för det. har med en pricksäkerhet nästan utan dess like sagt att höjda straff absolut inte är något vi ska ha. Därför gladde jag mig när i denna debatt säger att strängare påföljder måste till. Jag kan bara hålla med henne om detta. Jag är glad över att ser att straffskärpningar har en verkan, och eftersom jag ser ett trendbrott här skulle jag vilja fråga: Är detta en öppning för ytterligare straffskärpningar även i andra ärenden, eller är det just de här brotten som särskiljer sig? Jag är i och för sig väldigt positiv till att vill se strängare påföljder för dessa brott, men jag skulle vilja att hon utvecklade sitt resonemang om vad som särskiljer just dem. 36 (V) replik: Jag ska inte göra alltför glad – det är ändå min roll som vänsterpartist att stoppa hetsandet mot längre och hårdare straff. Jag lutar mig tryggt mot forskningen och empirin, som säger att straffet i sig inte har någon påverkan på kriminaliteten. Straffet i sig hindrar tyvärr inte människor från att begå brott. Om det hade varit så skulle vår uppgift här i justitieutskott vara väldigt enkel. Vi hade bara behövt skärpa straffen för att få brottsligheten att minska, och då skulle vi ha kunnat fokusera på helt andra frågor. Men så är det tyvärr inte. Straffet i sig har ingen påverkan på brottsligheten. Däremot påverkar straffet polisens prioritering internt när man ska utreda brottet. Vi ser att sexualbrott och människohandelsbrott, som vi debatterar , inte prioriteras så högt inom polisen som skulle vilja. Vi måste prioritera våldtäktsbrott, sexualbrott, människohandel och brott mot barn mycket högre. Straffen måste skärpas, eftersom polisens prioritering styrs av strafflängden och påföljden för brottet. Detta är oerhört viktigt. Annars kommer vi aldrig att få det feministiska samhälle som vi strävar emot, för att vi alla ska kunna leva som fria individer. 37 (M) replik: Handlingsplan 2016−2018 till skydd för barn mot människohandel, exploatering och sexuella övergrepp Jag tackar för svaret. Vi är inte riktigt ense om huruvida straffen har någon påverkan på människors vilja att begå brott. Jag menar att det alltid måste finnas en riskbedömning. Om det till exempel finns en fartkamera på vägen aktar man sig lite för att trycka på gaspedalen. Om det finns en påföljd för den som begår ett brott är man mindre benägen att begå detta brott. har naturligtvis rätt i att polisen måste kunna arbeta effektivt – där är vi helt överens. Anledningen till att höja straffvärdet är, enligt , att dessa brott då skulle komma upp i prioritet hos polisen. Jag håller med om detta, men vad är egentligen ute efter? Jo, att man ska kunna använda hemliga tvångsmedel, som ofta är en förutsättning för att till exempel nå brottslighet på internet. Här kommer vi till en fråga som jag tycker är mycket intressant. Hur ska polisen då kunna arbeta? Då måste man använda sig av datalagring. Mig veterligen har varit väldigt restriktiva vad gäller att polisen ska få använda datalagring, och detsamma gäller för hemliga tvångsmedel som avlyssning. Detta blir lite motsägelsefullt: Man vill skärpa påföljderna så att polisen ska kunna arbeta enklare och använda fler tvångsmedel, men man är emot att polisen använder tvångsmedel och att polisen ska få lagra trafikuppgifter för att exempelvis komma åt pedofiler på internet. Jag skulle gärna vilja höra hur resonerar om det här, för det låter lite motsägelsefullt i mina öron. 38 (V) replik: Vi vet att straffet i sig och hur polisen prioriterar att utreda brottet inte innebär att man direkt börjar att använda tvångsmedel och andra metoder. Så är det inte. Vad gäller många sexualbrott behöver man inte använda hemliga tvångsmedel över huvud taget, utan man behöver resurser för att förhöra människor och utföra forensiska undersökningar. Det är oftast inte hemliga tvångsmedel som är lösningen. I vissa fall är det så – till exempel när det gäller människohandel eller brott via internet. Där behöver vissa hemliga tvångsmedel kanske användas mer, men detta gäller även underrättelseinformationen. Vi i är mer restriktiva än andra partier, och det kommer vi att fortsätta att vara. Den personliga integriteten är otroligt viktig att bevara. Vi kommer att fortsätta debattera detta – det här en fråga som särskiljer partierna ideologiskt, och jag uppmuntrar alltid ideologiska diskussioner. har väldigt bra förslag i dessa frågor. Som sa i sitt anförande finns det ingen politisk skiljelinje här – vi vill alla få stopp på dessa hemskheter. Vad jag inte förstår är varför – ett parti som fokuserar väldigt mycket på polisen och som bara vill debattera polisen – ständigt fattar beslut som ger polisen fler arbetsuppgifter, som id-kontroller och gränskontroller. Detta gäller speciellt i Region , som kommer från, som är en av mest arbetsbelastade regioner. I sker just nu väldigt mycket våldsam kriminalitet och många övergrepp. Handlingsplan 2016−2018 till skydd för barn mot människohandel, exploatering och sexuella övergrepp Varför ger ni polisen fler uppgifter när man till exempel skulle kunna fokusera på att stoppa människohandel? Detta gör mig förvirrad. 39 (SD): Jag vill inte på något sätt dra igång en ny vända i debatten, men jag tänker inte låta felaktigheter som har framförts i debatten stå oemotsagda. Det gäller såklart Liberalerna, som försökte att förminska vårt engagemang i detta betänkande genom att hävda att vi bara har en reservation. Men om hade tittat lite närmare i betänkandet hade han sett att vi har två reservationer. Av denna anledning känner jag mig nödgad att också yrka bifall till den andra reservationen, så att det inte går någon förbi att vi har två reservationer i detta betänkande. Det är reservation 7, som också rör människohandel. Skillnaden mellan reservationer – han har ganska många – och den reservation som vi har lämnat, reservation 5, är att har lämnat enskilda reservationer gällande köp av sexuell handling av barn och kontakt med barn i sexuellt syfte. De två straffhöjningar som han föreslår i separata reservationer har vi samlat i en och samma reservation. Dessutom har vi inkluderat sexuell posering, sexuellt ofredande av barn och ringa barnpornografibrott i denna straffhöjningsreservation från sida. Vi skulle kunna göra precis som och lämna enskilda reservationer för varje enskild straffhöjning i varje brottskategori. Då skulle vi komma upp i samma antal reservationer som har gjort. Vi räknar dock inte vårt engagemang i detta betänkande i antalet reservationer, utan vi räknar det i praktisk politik. Där kan vi säga att vi slår på fingrarna, eftersom vi föreslår straffhöjningar när det gäller ett större antal kategorier i det här betänkandet. I debatten här har det sagts att straff inte motverkar brott. Vi vet dock de facto att de som sitter i fängelse mer än har lägre återfallsgrad, procentuellt räknat, än dem som har suttit i mindre än . Kriminalvården får givetvis en bättre möjlighet att erbjuda ett program för de personer som sitter i fängelse. När det gäller detta betänkande finns det böter på straffskalan, och då finns det väldigt små möjligheter för kriminalvården att ge de dömda vård. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 7.) § 6 Maskeringsförbud vid idrottsarrangemang betänkande 2016/17:JuU8 Maskeringsförbud vid idrottsarrangemang (prop. 2016/17:41) 40 (M): ska vi debattera ett problem som vi har debatterat , nämligen de personer som systematiskt ägnar sig åt att förstöra våra idrottsarrangemang och, på olika sätt, skadar många. Vi har vidtagit en mängd olika åtgärder – framför allt gäller detta den tidigare regeringen. Vi såg till att man kunde utfärda tillträdesförbud för personer som inte har skött sig. Vi införde möjligheten att föra ett register, så att man i praktisk handling också kan stoppa dem från att komma in på arenorna. Vi införde möjligheten att transportera iväg människor som gör sig skyldiga till direkta ordningsstörningar utanför arenorna, så att de inte ska kunna ställa till med elände där inne. Vi införde förbud mot pyroteknik – de så kallade bengalerna – och förbud mot rusning mot plan. Vi kan notera att det här är en kategori människor som gärna vill ägna sig åt det som de tyvärr ägnar sig åt, det vill säga att deras första strävan inte är att följa utan kringgå regler. Det är också bakgrunden till dagens debatt och regeringens proposition om att återigen införa ett maskeringsförbud. I takt med att vi har förbjudit bengaler och rusningar har man naturligtvis sökt alla möjligheter att kringgå lagstiftningen, och det gör man genom att maskera sig i allt större utsträckning. har vi en maskeringslag vid ordningsstörningar, men den har gällt utanför arenorna och inte varit tillämplig inne. Därför är det rimligt och nödvändigt att den här propositionen har lagts fram. Vi välkomnar det, om man nu ska prata EU-språk, och tycker att det är bra. Vi måste vara på alerten. Vi kan konstatera att det finns människor som inte vill följa regler, som kringgår dessa, och vi ska inte ge upp för detta. Däremot är vi delvis lite kritiska, för vi ser en oro att vi återigen skapar möjligheter för dessa specialister på att kringgå lagstiftning att lättare kringgå även denna lagstiftning. Det finns ett antal mycket rimliga undantag i regeln om maskeringsförbud i propositionen. Det är naturligtvis fullständigt rimligt att idrottsutövarna får bära hjälm om de spelar ishockey och att kusken på travbanan får bära hjälm. Det är också högst rimligt att de som jobbar på arenan, inte minst poliser, kan täcka sig för att kunna göra sitt jobb. Det är även högst rimligt att det finns en punkt som heter Övriga omständigheter. Det innebär att domstolarna har möjlighet att göra bedömningar i särskilda fall som det alltid finns i lagstiftning, fall som man inte kan förutse, mycket särskilda händelser. Det bejakar vi, men vi känner oss lite bekymrade över två undantag som är väldigt vidsträckta, och som riskerar att utnyttjas av just dem som är specialister på att kringgå reglerna. De två undantagen är följande. Det föreslås ett undantag för väder. Väder är ett ganska vidsträckt begrepp. Det skiljer sig ofta från en person till en annan vad man uppfattar som bra eller dåligt väder. Även inom vårt utskott skiljer sig uppfattningarna om vad som är bra väder och vad som är kallt. Vi har skåningar som tycker att det är mycket kallare än vad jag som norrbottning tycker. De har ett mycket större behov av att klä på sig ordentligt och ibland även täcka ansiktet. Det är alltså ett ganska vitt begrepp som är svårtolkat. Domstolen ska alltså försöka utröna vad som är bra eller dåligt väder. Vi menar att punkten Övriga omständigheter räcker. Att lämna en öppning för dem som medvetet vill störa ett idrottsarrangemang att hänvisa till vädret, som är ett alldeles för vidsträckt undantag, riskerar att underminera hela lagstiftningen. Det andra undantaget som vi tycker mindre bra om är det som hänvisar till hälsa. Det är också vidsträckt. Även där skulle Övriga omständigheter kunna räcka som undantag. Det är inte otänkbart att en del människor mycket väl kan tänka sig, vilket också har påpekats i en del remissyttranden, att olagligt tända en bengal. Men eftersom det kommer en massa rök från den täcker man ansiktet, som man vill göra eftersom man bryter mot lagen och inte vill synas, och kan därmed hänvisa till hälsoskäl. Hur en domstol skulle avgöra i ett sådant fall vet vi inte. Men vi anser att det här är nog så vidsträckt och att undantaget Övriga omständigheter räcker i det fallet. Vi ser alltså en risk att den lagstiftning som vi är överens om behövs, med något undantag, riskerar att återigen behöva prövas av nya regeringar och ny riksdag, eftersom det blir alltför stora möjligheter att kringgå den. I reservationerna och även i remissyttranden finns ytterligare ett undantag, och det gäller för religiösa skäl. Det är helt rimligt att detta undantag finns med. Vi har en grundlagsskyddad rättighet i bestämmelsen om religionsfrihet i 2 kap. 1 § regeringsformen. Vi har också ett skydd i artikel 9. Att göra inskränkningar i ett sådant här ärende uppfattar vi inte som ändamålsenligt just . Vi har resonerat om detta i vår motion. Naturligtvis finns det olika tolkningar vad gäller religionsutövning, som de facto skyddas i grundlagen. Det ska naturligtvis alltid finnas gränser så att inte någon annan än den som de facto är troende kan använda sig av detta skäl för att kringgå lagstiftningen. Någonstans finns det naturligtvis även gränser för vad som utgör religionsutövning. Det är en diskussion som jag tror att vi måste ta men i ett bredare perspektiv. När det gäller idrottsarrangemang må jag säga att jag knappast tror att just det undantaget kommer att leda till några stora ordningsproblem på våra idrottsarenor. Det är snarare så att jag skulle önska se många fler unga muslimska tjejer sitta på läktarna på ishockeymatcherna och fotbollsmatcherna. De är alldeles för få . Däremot tror jag att det är viktigt, inte minst när det gäller rättegångssalar och andra typer av offentliga rum, att vi har en diskussion om att värna religionsfriheten men också att vi försöker se var gränsen går för vad vi kan kalla för religionsutövning. Det är viktigt att vi skiljer på detta och andra sedvänjor. Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall till reservation 2. Jag har en önskan att vi kan se till att vi får bukt med problemet med huliganer. Min uppmaning till er övriga ledamöter är: Ge nu inte huliganerna chansen att alldeles för enkelt kringgå det förbud som är riktat mot just dem! 41 (SD): Inledningsvis kan jag passa på att ge regeringen lite beröm för att de faktiskt arbetar och levererar förslag mellan varven, ofta med syfte att skärpa till olika lagar vilket är positivt mot bakgrund av hur samhället ser ut och utvecklas. Det är så att säga inte i själva takten på att producera nya förslag som vi anser att det finns brister, utan bristen är, som vi från ofta påpekar, att förslagen, som kan ha en bra intention, alltför ofta kombineras med undantag som gör förslagen tandlösa eller att de missar målet. Det här betänkandet är tyvärr inget undantag. Därför har skrivit en reservation, som jag för övrigt kan meddela att vi står bakom. Vid idrottsarrangemang är det alltför ofta problem med så kallade huliganer. Dessa personer dyker inte i första hand upp för att ta del av en upplevelse utan är ofta på plats i ett välplanerat syfte, att ställa till oreda och bråk på olika sätt. Ett problem som har identifierats är att dessa huliganer allt som oftast maskerar sig för att kunna undgå identifiering när de begår olika lagöverträdelser. Förslaget här tar fasta på just det problemet och innebär att maskering vid olika idrottsarrangemang kriminaliseras, och det är bra. Det finns ett symboliskt värde i själva kriminaliseringen, som kan göra att fler personer uppmärksammas på problemet och kanske avstår från att maskera sig. Det öppnar också för en möjlighet att ingripa och ge konsekvenser för dessa personer som maskerar sig med tvivelaktiga uppsåt. Problemet, som jag inledningsvis adresserade, är att detta förslag är förenat med ett antal undantag från det som kriminaliseringen är tänkt att gälla. Undantagen är att det inte ska vara kriminaliserat att täcka ansiktet av skäl som väderförhållanden, hälsoskäl eller religiösa skäl. Vissa allianspartier, närmare bestämt och , har i en reservation meddelat att de ser ett tillämpningsproblem ifall det ska vara förbjudet att maskera sig men inte förbjudet att täcka ansiktet vid exempelvis dåligt väder. Jag har faktiskt sympati för det resonemanget. Det öppnar upp för att lagstiftningen blir tolkbar. Vi har dock inte valt att reservera oss mot undantaget vad gäller väderförhållanden. Vad gäller hälsoskäl har och reserverat sig av samma skäl som vad gäller väderförhållanden. Vi har även för detta undantag valt att inte reservera oss. Anledningen är att vi ser att väderförhållanden och hälsoskäl är två skäl som är mer konkreta och kontrollerbara än undantaget för religiösa skäl. Man kan hävda att man måste täcka ansiktet med en halsduk när det är kallt ute , men är det ute är den vedertagna uppfattningen att det inte är speciellt kallt. Hälsoskäl måste man kunna påvisa konkret för att det ska ges relevans, exempelvis om man har synliga sjukdomar eller tydliga skador i ansiktet som man har skäl att täcka. Men hur kan ordningsmakten på konkreta grunder avgöra om någon vill maskera sig av religiösa skäl? En religiös tillhörighet är inget som ordningsmakten kan eller ska förneka, och därför blir det omöjligt att inkludera ett sådant undantag, om man inte vill göra lagstiftningen helt tandlös. Religiös tillhörighet är subjektivt, till skillnad från de två andra skälen, där omständigheter går att avgöra på en mer objektiv grund. Men av någon anledning har samma allianspartier, det vill säga och , som har ansett att lagen blir för tandlös med undantag för väder och hälsoskäl inte valt att reservera sig mot undantaget för religiösa skäl – som även vill ta bort. Jag tror inte att det beror på ett olycksfall i arbetet, utan jag tror att deras ställningstagande bottnar i den klassiska rädslan att inte stöta sig med religiösa minoriteter och i rädslan för den så kallade rasiststämpeln. Det är samma rädsla som lamslog i princip alla partiers politiska utveckling tills isen bröts . Jag är dock övertygad om att samtliga besökare vid olika evenemang har förståelse för att det måste finnas vissa förhållningsregler för samtliga besökare och deltagare för att alla ska kunna få en så bra upplevelse som möjligt. Av denna anledning tror jag att rädslan för kritik mot att ta bort undantaget för maskering av religiösa skäl är obefogad. Jag vill vara tydlig med att vi är öppna för att även ta bort undantagen gällande väder och hälsoskäl. Vi hade dock lite svårt att avgöra vilka konsekvenser ett sådant borttagande skulle kunna få vad gäller hälsoskäl. Men vi har fått höra från att de har tänkt igenom resonemangen något, vilket öppnar för att vi kan tänka oss att ta bort även dessa undantag. I denna debatt och i denna vända väljer jag dock att bara stå bakom vår reservation, nr 3. 42 (V): Jag vill också gå på fotbollsmatch på Östgötaporten med min familj och se IFK vinna allsvenskt guld igen. Det vill jag göra utan bengaler, maskeringar och bråk. Jag vill inte se vuxna män vars enda syfte är att bråka med andra vuxna män. Jag vill hänga med andra barnfamiljer och fotbollssupportrar. Maskering ska inte kriminaliseras, för en kriminalisering har ingen egentlig effekt förutom det symboliska värdet. I realiteten kommer det att leda till mer bråk och mer konfrontation mellan polis och supportrar. Därför yrkar jag avslag på propositionen och bifall till reservation 1. Våld i samband med idrott och idrottsarrangemang är inte bara ett idrottsproblem. Det är mycket större än så; det är en del av ett samhällsproblem. Därför behöver åtgärder vidtas inte bara inom idrottssektorn utan även i samhället i stort. Det är därför viktigt att vi prioriterar arbetet med att problematisera och försöka förändra det rådande maskulinitetsidealet, även inom idrotten. är starkt kritiska till att människor väljer att maskera sig när de deltar vid idrottsevenemang, men vi anser varken att ett maskeringsförbud är rätt väg att gå eller utgör en lösning på de ordnings- och säkerhetsproblem som ibland förekommer på stora idrottsarenor. Vad som i stället behövs är ett nytt arbetssätt. Flera idrottsförbund och lokala klubbar arbetar löpande med att skapa en positiv supporterkultur och minska våldet och ordningsstörningarna, bland annat genom ett omfattande säkerhetsarbete. Klubbarna samverkar med polisen för att skapa gemensamma strategier. För att öka tryggheten och trivseln för publiken vid matcherna engagerar klubbarna bland annat publikvärdar och ordningsvakter. Klubbarna har också en löpande dialog med olika supportergrupper. När det gäller fotbollen kan nämnas att klubbarna har engagerat så kallade supporter liaison officers, SLO:er, för att förbättra dialogen mellan supportrar och polis. En SLO är ofta en person som har hög status inom supportergruppen och som många lyssnar på. Jag skulle kunna nämna hur många projekt som helst som just nu pågår för att skapa en god och trivsam supporterkultur. Vill vi på riktigt förändra fotbollsupporterkulturen är det helt andra saker än kriminalisering vi ska arbeta med, och då måste vi lyssna på forskningens slutsatser. Enligt forskningsprojektet i svensk fotboll finns det flera åtgärder som polisen måste förbättra. Polisen arbetar enligt en särskild polistaktik, SPT, för att skapa en nationellt koordinerad strategi vid hantering av stora folksamlingar i . SPT bygger på fyra konfliktreducerande principer: kunskap, kommunikation, möjliggörande och differentiering. Sammanfattningsvis är denna särskilda polistaktik skapad för att uppnå flexibla situationsanpassningar genom mindre och mobila polisgrupper. Poliserna är specialutbildade och väl förberedda för att arbeta i extremt svåra och stressiga situationer, till exempel upplopp och kravaller. Polisen arbetar mycket med dialog med supportrar och SLO:er och inom polisen. I Enables forskning konstateras att implementeringen av den särskilda polistaktikens koncept har varit lyckad i samtliga storstadsregioner i .