prot · H50944 · 2017-12-06 00:00:00 — Då är min fråga: Hur ska försvara detta inför väljarna? 113 (MP) replik: Tack för frågan, ledamot ! Jag ser inte riktigt hur alla dessa frågor hänger ihop på det utgiftsområde som vi nu debatterar. Men vi har faktiskt en minister med två portföljer. Hon är både klimatminister och minister för internationell utveckling, och det är klart att hon måste synas i båda frågorna och hålla portföljerna skilda åt, men ofta samverkar de också. Vi har en klimatutmaning i världen som är enorm och som drabbar alla, och den drabbar de fattigaste allra hårdast. Men vi måste ha alla våra delar med när vi talar om biståndet. Regeringen fokuserar på klimatdrabbade stater, förebyggande samt humanitärt bistånd, klimat, minskat demokratiskt utrymme, brister i respekt för mänskliga rättigheter, inte minst SRHR. Alla dessa delar ingår. Det är svårt att ha en pott till en sak och en pott till en annan. Vi jobbar med strategier och tematiska saker efter det policyramverk som vi har antagit och som alla remissinstanser var positiva till. Många internationella aktörer, till exempel nu och , efterfrågar och vill använda sig av detta. Jag tror att vi har på fötterna när vi gör vår klimatbudget och vår biståndsbudget. 114 (KD) replik: Det är såklart olyckligt att biståndsminister inte deltar i årets enda debatt om prioriteringar för det internationella bistånd som bedriver. Men jag uppskattar att däremot deltar i dagens debatt, utsedd som ansvarig för dessa frågor. Jag vet också att hennes engagemang är stort för dessa frågor. Just därför, herr talman, är jag förvånad över de prioriteringar som gör när de ansvarar för det internationella biståndet i . Det bekymrar mig, nu när biståndet ökar så markant, att regeringen inte ökar anslaget för att stärka upp våra svenska civilsamhällesorganisationer med en enda krona – de organisationer som har de rätta kanalerna och kontakterna för att nå fram med ovärderliga biståndsinsatser. Hur har det blivit så här? Hur kan arbeta så hårt i regeringsställning för att stärka FN men inte för att stärka de svenska CSO:erna? 115 (MP) replik: Jag tackar för välkomnandet, . Det ska bli spännande att fortsätta att arbeta i detta utskott – om jag nu får fortsatt förtroende. Som jag sa i en tidigare replik till har regeringen fokuserat sina satsningar på konfliktdrabbade stater, förebyggande och humanitärt bistånd, klimat, minskat demokratiskt utrymme, SRHR och mänskliga rättigheter. Givetvis är civilsamhället en stor del av detta, och man får också en pott som används till detta. Jag kan inte se att vi på något vis har dragit ned på det. 116 (KD) replik: Jag tackar för svaret. Nej, ni har inte dragit ned, men ni har inte ökat till civilsamhällesorganisationerna i då biståndet ökar så pass markant. Ni väljer i stället att kanalisera biståndsökningen via FN. Under en frågestund här i kammaren ställde jag en liknande fråga till biståndsminister . Hon motiverade det med att vi behöver ett starkt FN, vilket vi gör, och att vi behöver reformera FN, vilket jag håller med om. Hon svarade också att vi genom våra medel dit har stor påverkan på FN-politiken. Jag får känslan av att regeringens något oproportionerliga FN-vurm kostar lite för mycket. Vi ska påvisa att vi står upp för FN. uttryckte detta i samband med vår fredsbevarande insats i . Det förvånar mig inte lika mycket som att höra en miljöpartistisk företrädare betona hur viktigt det är att köpa sig inflytande i i . Jag har upplevt som ett parti som står upp för civilsamhällesorganisationerna, så jag undrar: Varför gör man inte det längre? 117 (MP) replik: Jag delar inte bilden av att vi inte gör detta. Vi står upp för civilsamhället. Som jag sa i mitt anförande är av de humanitära appellerna täckta. Vi har ett fyra gånger större underskott nu än vad vi har haft . Det kan bidra med gör skillnad. Som sjätte största givare i världen har vi ett inflytande över var och hur man ska använda dessa pengar. Vi ser en minskad demokrati och villkorade pengar från många andra länder. De vill bestämma och styra, och då blir det svårt. Jag tror att det sätt som vi fokuserar att satsa pengarna på och det sätt vi styr via policyramverk är den väg vi ska gå och använda våra pengar. 118 (SD) replik: Jag vill också önska välkommen till utskottet. Jag ser fram emot kommande debatter. Jag har många frågor till regeringspartiet . Men när glädjande nog lyfte fram behovet av att stötta kvinnor runt om i världen blev det ganska enkelt att välja vad jag ska fråga om. Det gäller regeringens bistånd till vissa organisationer. Precis som i det tidigare replikskiftet med ställer jag mig lite frågande till hur regeringen genom Sida kan stötta Islamic Relief som av många bedömare anses vara en del av Muslimska . Hur rimmar det med att dels försöka skapa jämställdhet och jämlikhet runt om i världen, dels stötta alla grupper? 119 (MP) replik: Vi har våra landstrategier, och dem följer vi. Ett bistånd ska vara principfast och inte villkorslöst, och man ska kunna ompröva det om det behövs. Vi såg det senast i där situationen gjorde att man fick ändra på det. Vad jag vet förekommer det inga konstigheter i det stöd som går till . Jag är fullt och fast övertygad om att man följer upp det som pågår, vad som sker och var pengarna är. Vi har också indikatorer och resultatberäkningar för hur biståndet används. 120 (SD) replik: har tidigare haft ett antal företrädare som har fått lämna på grund av sina kopplingar till Muslimska . Det är ett av skälen till att jag är särskilt oroad när man i regeringsställning slussar pengar till en organisation som av många anses vara en del av detta brödraskap. Om nu regeringen ser att Islamic Relief uppfyller ett antal villkor som regeringen ställer, vilka krav är det då man ställer på organisationer som denna? 121 (MP) replik: Det är fabulöst att kleta på oss miljöpartister något vi inte alls står för, och jag känner mig inte bekväm med det. Det bistånd vi ger enligt de landstrategier vi har kontrolleras och följs upp. Det kan också revideras efter hand om man får reda på saker. Jag tror dock att detta är helt adekvat. 122 (S): öppnades den tysk-romerske kejsaren grav i . Muslimerna hade kallat honom al-anbaratur, kejsaren, medan kristna smädat honom som sultanen av Lucera. var klädd på det mest märkliga vis: i orientalisk silkessvepning broderad med arabiska bokstäver. I handen höll ett saracenskt svärd. Och ändå var det han som ensam erövrat åt de kristna – och detta helt utan blodspillan. Han erövrade med ett stycke juridik. Hans grav visar att historien är mer komplicerad än vad vi brukar tro. Någon kanske undrar varför jag talar om den tysk-romerske kejsaren i en debatt om svenskt bistånd. Det är en helt rimlig fråga. Historiens insikt visar att mycket kunde ha blivit annorlunda, och det kan det fortfarande bli. Genom att behärska och begripa gamla beslut och skälen till dem kan vi lättare få distans till dagens tillfälligheter och uppslag till nya mer bestående lösningar. Historia sedd genom ett nyckelhål blir till historier. Det svenska biståndet till ska bidra till att stärka palestinska folket och dess institutioner, så att den dagen det finns ett fredsavtal och den israeliska ockupationen upphör står väl rustat för att fungera som stat. Vi ställer tydliga krav på god kontroll, respekt för mänskliga rättigheter, kamp mot korruption och arbete för jämställdhet, och vi driver på för fortsatt reformarbete. En viktig del av stöd går till att främja ett livskraftigt och självständigt civilsamhälle. Det är centralt att stödja palestiniernas mänskliga rättigheter och främja demokratiskt ansvarsutkrävande, såväl som . Samtliga projekt följs upp och granskas på flera sätt, inklusive i linje med internationell revisionsstandard. Alla organisationer måste respektera mänskliga rättigheter och avstå från diskriminering och uppvigling. Annars ska samarbetet avbrytas. En del debattörer ifrågasätter det svenska biståndet till för att är präglat av korruption, dock ofta utan att ge exempel på detta. Det är viktigt att projekt som är fyllda av korruption eller som sprider antisemitism kommer fram. Det är inte den utvecklingen vi vill stödja. Om sådana projekt upptäcks ska de avslutas. En del andra säger att bör avbryta biståndet till på grund av att går i en alltmer auktoritär riktning. Det stämmer att han gör det. Men vi får inte glömma att har erkänt och sagt att vi stöder ett demokratiskt och fredligt som ska leva sida vid sida med staten . Vi ska dock fördöma alla steg i en auktoritär riktning. Att ställa krav på att måste ha full demokrati för att få svenska biståndspengar kan låta rimligt, men i själva verket är det inte genomtänkt. arbetar för demokratiutveckling, och då är det märkligt att ställa krav på perfekt demokrati för att man ska få del av svenskt bistånd. Om allt redan var bra skulle utvecklingsbiståndet inte behövas. Bara den som inte behöver bistånd skulle då få sin ansökan godkänd. Därför är det viktigt att har kvar sitt bistånd till – inte på grund av problemen utan på grund av de många utmaningar som finns kvar. Ger bistånd till utan några som helst villkor? stöd till den palestinska myndigheten kanaliseras via EU genom den så kallade Pegasemekanismen. Den omfattar olika typer av sektorstöd med tydliga mål och indikatorer och går till löneutbetalningar till palestinska tjänstemän, läkare, lärare och sjuksköterskor. säkerställer att inga pengar går till personer eller organisationer som står på EU:s lista över terrororganisationer eller personer som i dömts för terroristbrott. Såvitt vi kan se fungerar EU:s kontrollmekanism väl. Det palestinska samhället är fullt av människor som vill leva i fred, utveckla handel med omvärlden och bygga ett land som bygger på rättsstatens principer. Därför ska vi vara kvar. Det handlar också om vårt gemensamma arv och om ett gemensamt tillträde. På tal om historiskt arv: Hur gick det för i hans kamp för att vinna , och vad tyckte han egentligen? undertecknade ett avtal. Det innebar att skulle vara en stad. De kristna skulle inte under några som helst omständigheter få lämna det avtalade området och inte heller under några som helst omständigheter få bygga upp stadsmur. Staden skulle således vara helt försvarslös. Efteråt sa : Hade jag inte varit rädd för att förlora ansiktet inför mitt eget folk, hade jag aldrig besvärat sultanen. För mig är varken eller något i värt besväret. Så kunde ett korståg sluta, utan religiös fanatism, utan blodsutgjutelse, men med en smula juridik i stället. Att det förvånar oss en del betyder kanske att vi tagit alltför mycket i historien som givet. begravdes i kristna katedral svept i silkestyg med arabiska bokstäver. Jag tror att det svenska engagemanget i , till skillnad från , är värt besväret. 123 (SD) replik: har här än en gång talat varmt om bidrag till den palestinska myndigheten. Det reser med rätta en hel del olika frågor. För det första är erkännandet av i sig någonting man kan ifrågasätta. Det gäller inte minst med tanke på att det inte uppfyller de krav som har ställt på erkännandet. För det andra vet man att det har slussats pengar från den palestinska myndigheten till terrordömda personer. Palestinska myndigheten ska lägga motsvarande på löner och bidrag till personer som genomfört terrordåd. Det nämnde inte i sitt inlägg. Man driver skolor där ett flertal skolböcker har visat sig innehålla antisemitiska drag. Man har i vissa fall till och med hyllat fruktansvärda människor som . På vilket sätt uppfyller det regeringens mål och ambitioner? 124 (S) replik: Först vill jag säga att stödet till den palestinska myndigheten är helt avgörande. Det är via den palestinska myndigheten som man kommer att klara av att bygga upp en självständigt fungerande stat. Därför är det viktigt att EU ger stöd till den palestinska myndigheten. Frågan var: På vilket sätt stöder den att man ger stöd till fångar i och att det finns skolböcker med antisemitism? Det var något åt det hållet. Det gör den inte alls. Om det förekommer antisemitism ska det självklart bort. Det ska inte gå några svenska biståndspengar dit. Det går inte heller några biståndspengar till dömda palestinier. 125 (SD) replik: Svenska biståndspengar går bland annat till PLO. PLO har däremot betalat dömda terrorister med bidrag och löner. Indirekt går svenska skattepengar till att betala löner för dömda terrorister. Jag har stor respekt för att man vill verka för fred i regionen. Det hoppas jag att de flesta vill. Jag har också stor respekt för att man vill verka för en tvåstatslösning. Men vi är inte där . Faktum är att vi inte kommer att nå fred eller en hållbar utveckling där genom att stötta PLO som systematiskt motarbetar utvecklingen genom bland annat löneutbetalningar till dömda terrorister. Det är för mig fullkomligt orimligt hur man kan ha den hållningen. Regeringen vill stötta aktörer i området som verkar för mer fred. Det gör man inte genom PLO. Då får man på något sätt hitta någon annan utväg. Det jag ville ha svar på tidigare handlade om hur regeringen kan motivera att man slussar pengar till PLO som man vet slussar pengar vidare till dömda terrorister och som styr en region där det förekommer antisemitism i skolböcker. 126 (S) replik: Om det förekommer pengar som PLO betalar via svenska biståndsmedel till dömda terrorister ska det inte ske. Då har också en skyldighet att rapportera detta. Jag hoppas att gör det. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 10.) betänkande 2017/18:NU3 Utgiftsområde 21 Energi (prop. 2017/18:1 delvis) 127 (M): Energifrågor är kanske inte de som alltid toppar tidningarnas löpsedlar, men det är ett av de få politikområden som rör oss alla. Föreställ er för en sekund att vi misslyckas med leveranssäkerheten och att elen av någon anledning helt slås ut. Det kan vara som följd av en naturkatastrof, terroristattack eller av annat skäl. Den här delen går den första tanken till ljus och värme. Nästa problem blir kontakten med omvärlden. När fasta telefoner successivt ersätts med mobiler och smartphones ställer man sig frågan hur vi ska kunna ta kontakt med omvärlden och inte bli avskärmade. För att inte tala om alla de samhällsviktiga funktioner som är så beroende av att elen fungerar. Jag tänker på sjukhus, polis, brandkår, äldreboenden och skolor, eller industrin där varje förlorad produktionstimme är ett slag mot konkurrenskraften. En trygg energiförsörjning utgör basen för att samhällets kugghjul ska snurra. Det inte bara efterfrågas utan förväntas av såväl medborgare som företag. Men frågan är dock större än så, eftersom vi står inför stora klimatutmaningar. Världen behöver gemensamt ställa om och minska utsläppen för att skydda vår planet. En klimatsmart energiproduktion och användning är en av de viktigaste faktorerna för att kraftigt minska vår miljöpåverkan. Vi behöver lämna kolkraft, olja och naturgas därhän till förmån för en koldioxidfri energiproduktion och elbilar. Här är vi i en bra bit på väg, men vi kan göra mycket mer. Dessa två värden, leveranssäkerhet och hållbarhet, utgör ledstjärnor för vår energipolitik. Men det finns också någonting annat, ett tredje värde som för oss moderater är oerhört viktigt. Det är modernitet. Vi behöver ett samhällsklimat där teknikutveckling och innovation bejakas och där förutsättningarna finns för nya uppfinningar som skapar möjligheter vi inte ens kan föreställa oss . Jag skulle vilja hävda att ny teknik är vårt absolut viktigaste verktyg för att påverka världen i klimatfrågan. Vem tror att det räcker med att åka på internationella toppmöten och försöka övertala eller Xi att byta uppfattning, ställa om eller sluta med kolkraft? Jämför det med uppfinningar som katalysatorn, elbilen och LED-lampan som skakat om hela världen och förbättrat miljön avsevärt. Vad de uppfinningarna har gemensamt är att ingen av dem har blivit uppfunna av politiker. De har uppfunnits av kreativa människor på fria marknader och i moderna företag. Politikens uppgift måste därför vara att undanröja hinder för att nästa tekniksprång ska kunna ske och utvecklas här. Ett av de hindren är bristen på teknikneutralitet i politiken. Energipolitiken har länge dominerats av att man ställt olika kraftslag mot varandra i stället för att bygga ett system där det primärt är utsläppen som bestraffas. I denna budget fortsätter regeringen att strössla subventioner på enskilda kraftslag och lösryckta projekt, när vi redan har kommit överens om långsiktiga spelregler i till exempel elcertifikatssystemet. Långsiktighet och en teknikneutral polluters pay-princip skapar incitament för ett tekniksprång som vi knappt kan drömma om . Då kan vi inte på förhand kedja fast oss vid den teknik som finns . Därutöver behövs en mer företagsvänlig politik, där det går att få lönsamhet i miljöframsteg eller energiteknik. Dessutom behövs en än mer frihandelsvänlig regering, som tar bort tullar som gör att det är svårt att exportera miljö- och energiteknik över hela världen. Utöver de viktiga värdena leveranssäkerhet, hållbarhet och modernitet – den generella inriktningen – vill jag också gå in på några särskilda delar av budgeten och kommentera dem specifikt. Låt mig börja med den största nya satsningen i regeringens budget, utökat investeringsstöd för solceller, som vi säger nej till. För bara ungefär gick regeringen fram med en skattehöjning på just solel. Efter massiv kritik från bland annat Alliansen var man tvungen att dra tillbaka denna skatt, och snabbt svänger pendeln. går man fram med stora subventioner på solenergi. Som ni säkert kan gissa av min inledning är vi oerhört positiva till teknikutveckling. Vi bejakar ny teknik och ser positivt på att enskilda människor gör insatser för att förändra och påverka miljön och påskynda energiomställningen. Det må så vara att regeringens intentioner varit goda, men att förhastat experimentera med olika styrmedel kan också slå fel. presenterade en omfattande granskning av just stödet till solenergi. I rapporten visas följande: ”De statliga stöden till solel baseras på underlag som saknar genomarbetade samhällsekonomiska analyser. En annan utformning av stöden skulle sannolikt givit mer förnybar el för pengarna.” menar dessutom att inte har fått fullgod information inför sina beslut i frågan. Mot bakgrund av detta är det anmärkningsvärt att regeringen fortsätter att ösa på med subventioner på detta område, efter den kritik som har kommit. Regeringen skulle bevisligen kunna använda pengarna på ett bättre sätt, eller åtminstone försöka försvara sig och analysera hur skattepengar kan användas bättre. Det är, menar jag, en ansvarslös hantering av skattebetalarnas pengar. En annan fråga jag vill kommentera, som ofta hamnar i skymundan, gäller ett kraftslag som även i denna budget från regeringen har lämnats utanför rampljuset: vattenkraften. Faktum är att är det land i som har störst andel förnybar el, och det beror på vattenkraften, som står för av vår energitillförsel. Den fungerar som både bas- och reglerkraft och är vind- och vädertålig. Trots detta hotas vattenkraften av konstanta omprövningar som gör att många kraftverk måste läggas ned. Därför är jag oerhört glad över den blocköverskridande överenskommelsen, där vi tydligt har kommit fram till att vattenkraften inte bara ska värnas utan också utökas. stundar förhandlingar där vi ska fördjupa oss i frågan, och vi räknar med att intentionerna i den överenskommelse som fastslagits fortsätter att värnas. Ytterligare en fråga jag vill kommentera är forskning och anslagen till forskning. Vi menar att det måste gå att forska på alla stora kraftslag vi har i , vilket naturligtvis inkluderar kärnkraft. Oavsett vilken regering vi kommer att ha efter nästa och nästnästa val kommer kärnkraften att vara en betydande del av vår energimix framöver. Även för dem här inne som inte tycker så är det viktigt att avfallet från kärnkraften hanteras på bästa möjliga sätt. Därför borde det vara självklart att vi ska forska och utöka vår kunskap även på detta område. I vilket fall som helst finns det alltså goda skäl att inte ha ideologiska skygglappar vid tilldelningen av forskningsanslag. Därför vill vi att man ska kunna forska på alla stora kraftslag vi har i . Avslutningsvis är det min fasta övertygelse att vi går en ljus framtid till mötes, även om vi nu står inför klimatutmaningar och andra hot. Det kräver dock en politik som bejakar ny teknik, är öppen gentemot omvärlden och levererar väl genomtänkta reformer, där varje skattekrona används på det absolut mest effektiva sättet. Detta är ledorden såväl för vår budgetmotion som för de regeringsår som väntar när vi tar över efter valet. I detta anförande instämde (M). 128 (SD): Det lackar mot jul, och vi har den årstid framför oss som präglas av mörker och kyla, vilket för människan historiskt utgjort en överlevnadsfråga. Även om kunnandet hos energipolitiker ökat överlag under den gångna mandatperioden och genom det arbete som bedrivits inom ramen för , kanske framför allt kring skillnaden mellan effekt och energi, lyser en viss okunskap igenom när man i handling inte gör särskilt mycket åt den utveckling som vi nu kan se. Inför sammanställer en rapport över kraftbalansen, det vill säga hur mycket elproduktion som finns att tillgå vid den förväntade tiden med högst elförbrukning under den vinter som kommer. har historiskt sett haft en god marginal men går i rasande takt från att självt kunna klara av timmarna med störst elförbrukning till att bli mer beroende av vår omvärld och fossil kraft från de länder som omger . För en normalvinter är kraftbalans fortfarande positiv, men man har gått från en marginal på /16 till den påföljande vintern. Inför den vinter vi står inför nu är den nere på . På mindre än har marginalen minskat . För en tioårsvinter är läget än mer alarmerande. Där har man gått från en marginal på nästan för två vintrar sedan till −247 megawatt, och för innevarande vinter landar man på −845 megawatt. Det går i rasande takt nedåt. Subventionsdriven utbyggnad av vind- och solkraft ökar kraven på reglerkraft, där vi nu framöver kanske inte kommer att hinna med i svängningarna med den vattenkraft som finns i . Utmaningarna, eller rättare sagt de politiskt pådrivna problemen, när det gäller tillhandahållandet av effekt förstärks dessutom av den högst beklagliga förtida stängning och avveckling av väl fungerande kärnkraftverk som står för dörren. Kärnkraften svarar för den baskraft som utgör den bottenplatta på vilken hela det svenska kraftsystemet vilar och är inte minst betydelsefull för den elintensiva basindustrin i . Tillåts detta fundament försvinna, som en följd av politiska grepp där man försöker förstöra elmarknadens marknadsekonomi, hotas såväl industrins konkurrenskraft som vår välfärd. Inget i den energiöverenskommelse som har slutits mellan fem av partier styr mot att vi ska producera el främst när vi har behov av den. Dessa partier har även infört planekonomiska inslag, där man nu i lag bestämmer hur mycket el ska som tillföras. Skulle marknadspriserna och subventionerna bli för låga ska regeringen ratta på subventionskranarna så att man kan börja bygga igen. I detta utgiftsområde för energipolitiken har regeringen lagt allt sitt fokus på investeringsstöd för solceller under anslaget för energiteknik. Detta anslag har ökat från till den nu föreslagna nivån på nästan . Det är ett tiofaldigande av nivån på ungefär . I alla alternativa förslag från oppositionspartierna på utgiftsområdet återfinns kraftiga sänkningar av detta anslag. Vi går längst och tar helt bort anslaget. Endast ett oppositionsparti är undantaget och vill i stället satsa mer, nämligen . Trots att anslaget har tiofaldigats anser man att ytterligare medel behövs till subventioner och lägger extra. Man har återkommande vid dessa höjningar aviserat fler subventionskronor än vad regeringen har lagt. Man kan nästan tro att , även om regeringen skulle satsa fler miljarder och dessutom tiofaldiga beloppet en gång till, skulle finna det logiskt att satsa några kronor extra.