prot · H50953 · 2017-12-19 00:00:00 — I interpellationssvaret talar statsrådet om spelregler, byråkrati och sådana saker. Allt detta är jätteviktigt att lyfta upp. Jag hoppas och tror att livsmedelsstrategin kommer att innebära förbättringar här. Lantbrukare behöver långsiktiga och tydliga spelregler. Avskrivningar inom lantbruket handlar kanske om 20 och medan det inom övrig industri handlar om två . Det innebär att det måste finnas en långsiktighet i allt vi gör. Lantbrukarna måste få känna att det finns en långsiktig lönsamhet för att göra dessa investeringar. Det ska finnas en samstämmighet i regeltolkningar. Runt om i EU måste regler tolkas lika. I har vi till exempel 21 länsstyrelser som tolkar saker olika. En lantbrukare bygger ett kreatursstall i , och en annan lantbrukare bygger kanske ett likadant stall i . Båda förprövas, och den ena får godkänt. Men det får inte den andra, för länsstyrelserna har tolkat reglerna på olika sätt. Detta måste vi komma bort från. Det finns annat som står i vägen. Exempelvis har Kemikalieinspektionen slagit ut lökodling och annan produktion. Vi ställer högre och alldeles för tuffa krav. Vidare är handläggningstiderna på myndigheterna långa. Statsrådet lyfte fram djurproduktionen, och jag vill återkomma till det. Visst har vi fantastiskt fin djurproduktion i . Vi har också avsatt stora markområden i för djurproduktion där vi inte kan få någon lönsamhet i något annat, till exempel spannmålsodling. I stället kan vi köra gräs och annat genom djur. och ända sedan vi i bestämde oss för att bli världens renaste jordbruk har vi anpassat våra system efter djuren och inte gjort som de gör i : anpassat djuren efter systemen. Det gör att vi har friska djur i , och vi har låg antibiotikaanvändning. När jag för någon vecka sedan ställde en fråga till statsrådet menade han att övriga vill närma sig när det gäller stallsystem och djurhälsa. Då försvinner ytterligare en av våra konkurrensfördelar, tänker jag. Det är förstås jättebra att man i vill ha friskare djur och på så sätt komma närmare . Det är dock en av de konkurrensfördelar som vi har haft. Vi måste inom svenskt lantbruk då ha andra fördelar så att vi kan ligga före på något annat sätt. Vi har även administrativa bördor. En mjölkbonde har 600 lagar och regler att följa. Det är tufft. Jag tror att de flesta djurbönder skulle kunna tänka sig att ha en egen kontorist som bara hanterar de administrativa bördorna. Detta är såklart inte rimligt, för det finns ingen ekonomi till detta. Journaler och tvärvillkor är exempel på sådant som det ska föras bok över. Vi behöver underlätta för upphandling. Där finns ett symbolvärde. I mycket är vi på god väg när det gäller upphandling. Vi behöver också underlätta för livsmedelsexport och vidareförädling. Jag vill därför fråga ministern: Hur ska vi få våra lantbrukare att våga investera så att de kan se en långsiktighet och få en framtidstro? 81 Statsrådet (S): Jag vill påminna ledamoten om att gör något som kallas Lantbruksbarometern. I den frågar man svenska lantbrukare väldigt brett hur de upplever framtiden och sina möjligheter. Den senaste som kom visar att lantbrukare inte har upplevt möjligheten till lönsamhet så positiv som just . Detta är väldigt glädjande, men vi ska inte slå oss till ro. Mer behöver göras. Jag vill dock säga till ledamoten: inte bilden för svart. Pessimism föder pessimism. Jag tror att vi är överens om en sak. är ett importberoende land när det gäller livsmedel. Så är det för många länder. Många, även inom gemenskapen i EU, är importberoende. Genom export, import och handel har svenskt näringsliv faktiskt utvecklats väldigt bra, men tyvärr inte inom denna sektor. Inom livsmedelssektorn har vi inte varit lika framgångsrika. Vi har en självförsörjningsgrad på . Visserligen har vi ett överskott på vissa livsmedel, såsom spannmål och matfågelkött, men det finns många andra exempel där vi inte har det. Jag håller med om ledamoten resonemang i interpellationen att detta inte bara är en miljö- och tillväxtfråga utan också en säkerhetspolitisk fråga. Visst är det så. Med högre livsmedelsproduktion får vi också en bättre försörjningsberedskap. Exporten är dock väldigt viktig för att vi ska kunna öka produktionen. Det kan vi lära oss från många andra branscher i : Där man har blivit duktig på export har också produktionen ökat. Se bara på fordonsindustrin, verkstadsindustrin, skogsindustrin och så vidare! Det är också av detta skäl som regeringen gör den här historiska satsningen på livsmedelsexport. Vi anslår 48 miljoner för att öka livsmedelsexporten. Den ökar inte bara till , utan via Business sätter vi exportansvariga i och . Via Business sätter vi också exportansvariga i , som en hubb för , liksom i och . Vi ger särskilda medel till och för att man ska ta bort avgifterna för exportgodkännande. Det här är viktiga insatser för att fler små och medelstora företag ska kunna ta sig ut på nya marknader. Men det är också jätteviktiga insatser för primärproduktionen, för efterfrågan på råvaror kommer givetvis att öka när man lyckas med exporten. Livsmedelsindustrin i hämtar av sina råvaror från svensk primärproduktion. Det är klart att det kan få effekt. Det är därför regeringen fullföljer det som står i den nationella livsmedelsstrategin om export. Det är också därför vi gör den här historiska satsningen 2018 med 48 miljoner på exportsatsningar runt om i världen. 82 (M): Jag tackar statsrådet. Jag har också läst Lantbruksbarometern, och jag blir positiv när jag läser den. Jag vill bara inte att den ska vara en produkt av att lantbruket tror att en samlad livsmedelsstrategi löser alla knutar. Det absolut viktigaste i livsmedelsstrategin är att vi har de rätta verktygen för att öka produktionen. Jag är också positiv när statsrådet pratar om exporten. Jag ser oerhörda framtidsplaner för svensk livsmedelsexport, där vi har stor potential. På det stora hela är vi nog väldigt överens, jag och , om vad som krävs och vad vi behöver göra, men vi är inte riktigt överens om hur vi ska komma dit. Den debatten kanske ska fortsätta. Jag vill tacka för debatten, som är oerhört viktig, och vill passa på att önska statsrådet, talmannen och övriga medarbetare en god jul och ett gott nytt år. Jag vill också tacka för min höst här i . Min tjänstgöring går mot sitt slut för den här gången. Sedan får vi se när jag får anledning att komma tillbaka och debattera de här frågorna igen. (TALMANNEN: Stort tack! Tack för din tid här i , ! God jul och gott nytt år!) 83 Statsrådet (S): Jag blir alltid lika glad när den här typen av interpellationer, som berör svensk livsmedelsproduktion, kommer upp i . Svensk livsmedelsproduktion är så viktig för det här landet. Den kan spela en enormt stor roll för landsbygdens utveckling och jobben på landsbygden. 50 procents självförsörjningsgrad – tänk om vi ökar vår livsmedelsproduktion ! Det handlar om kanske 10 000–15 000 jobb. Och livsmedel produceras i huvudsak på landsbygden. Det är sällan de produceras i en stad. Tack för en god debatt! Jag vill också önska ledamoten en god jul och ett gott nytt år. Överläggningen var härmed avslutad. § 18 Svar på interpellation 2017/18:237 om skogsbruket, äganderätten och framtiden 84 Statsrådet (S): har frågat mig vad anledningen är till att flera av regeringens processer som påverkar skogsbruket, såsom framtagandet av ett nationellt skogsprogram och frågan om en översyn av artskyddsförordningen, drar ut och om jag anser att Århuskonventionen förpliktar att införa utökad talerätt avseende vissa avverkningar i enlighet med det förslag som regeringens särskilda utredare kommit med. Vidare har frågat mig om jag är beredd att verka för att den inventering av nyckelbiotoper som pågår stoppas till dess att såväl begreppet som inventeringsprocessen fått en utformning som även skogsägarna kan anse som rimlig samt vilka effekter jag bedömer att de uteblivna beskeden från regeringen avseende en översyn av artskyddsförordningen har för skogsnäringen. Slutligen har frågat mig på vilket sätt regeringen och jag är beredda att agera för att inte enbart ensidigt stärka miljöintressena utan också stärka äganderätten och värna produktionen inom skogsbruket. Samtliga av frågor har beröringspunkter med flera av regeringens målsättningar gällande exempelvis jobb, tillväxt, landsbygdsutveckling, klimat, miljö och naturvård. Denna regering har höga ambitioner inom alla dessa områden. Jag vill understryka att regeringens skogspolitik bygger på två jämställda mål: miljömålet och produktionsmålet. Det finns behov av att utveckla bägge dessa delar. Äganderätten är grundlagsskyddad och inte ifrågasatt av regeringen. Hälften av landets skogar ägs och brukas av enskilda privata skogsägare, och skogsägarna är således mycket viktiga för förvaltningen av skogar. Frihet under ansvar innebär att den enskildes äganderätt till sin skog ska värnas som skogsägaren har en betydelsefull del i det gemensamma ansvaret att förvalta skogsresursernas alla värden. Bestämmelserna i artskyddsförordningen (2007:845) gäller även skogsbruksåtgärder. Frågan om huruvida en översyn av artskyddsförordningen ska genomföras bereds i . överlämnade den särskilde utredaren betänkandet Rättslig översyn av skogsvårdslagstiftningen (SOU 2017:81) till regeringen. Betänkandet bereds nu i . Först därefter kommer regeringen att ta ställning till vilka åtgärder som kan bli aktuella med anledning av betänkandet. Regeringen har i budgetpropositionen föreslagit en satsning på en landsomfattande nyckelbiotopsinventering, dels för att applicera utvecklad och förbättrad metodik i nordvästra , dels för att uppdatera den nyckelbiotopsinventering som genomförts i övriga delar av landet. Skogen ska både vårdas och bidra till utveckling. I ljuset av det ska ett nationellt skogsprogram presenteras för att möjliggöra att skogen bidrar till att den biobaserade ekonomin växer. Fler naturskogar ska skyddas, och naturvårdshänsynen ska öka i den brukade skogen. Likaväl som att skydd och miljöhänsyn ska öka är en ökad produktion av skogliga råvaror viktig i en omställning till ett biobaserat samhälle och en utfasning av fossil energi. I en växande bioekonomi måste vi säkra ett hållbart uttag av skogsråvara som också säkerställer biologisk mångfald och sociala värden. Regeringen bedömer att det nationella skogsprogrammet har betydelse för detta. Regeringen kommer att presentera ett nationellt skogsprogram baserat på underlag från skogsprogrammets dialogprocess och därefter utarbeta en handlingsplan för genomförandet. 85 (M): Jag tackar statsrådet för svaret. Interpellationen handlar om skogsbruket och framtiden kopplat till äganderättsfrågor och den oro som många skogsägare ger uttryck för när det gäller detta. Många ger uttryck för att de uppfattar att det sker en successiv urholkning av äganderätten. Det ska inte tolkas som att regeringen enligt en uttalad princip ifrågasätter äganderätten, utan det handlar snarare om att ett antal var för sig kanske små och enskilda händelser och aktiviteter från myndigheter, regeringen och andra bidrar till att man känner att man befinner sig på ett sluttande plan där en urholkning av äganderätten pågår. Trots att statsrådet levererar två sidor text i sitt svar lyckas han inte svara på en enda av de fem frågor jag ställde. Men det finns fler möjligheter att utveckla svaren här i kammaren. Den första frågan handlade om varför vissa viktiga processer som påverkar skogsbruket drar ut . Jag frågar igen: Varför har arbetet med ett nationellt skogsprogram dragit ut ? Statsrådet skriver att regeringen anser att det är viktigt. Det är lätt att instämma i det. Det tycker också vi. Det var därför alliansregeringen initierade arbetet och satte igång det. Om det är viktigt borde det vara extra angeläget att få programmet på plats eller att åtminstone kunna presentera rimliga skäl till att det dröjer. Statsrådet får gärna utveckla det. För det andra gäller det den återkommande frågan om artskyddsförordningen och en översyn av den. Hanteringen av frågan från regeringens sida börjar bli alltmer farsartad. De två ansvariga myndigheterna, och , konstaterade i en skrivelse till regeringen att det är nödvändigt att göra en översyn av artskyddsförordningen för att säkerställa att den är tillämpbar, effektiv och rättssäker. Det har gått 18 månader, eller , . Regeringen har haft minst 75 sammanträden där den hade kunnat fatta beslut om att sätta igång översynen. Det enda besked som kommer från regeringen och företrädare för regeringen när man ställer frågan är att frågan bereds i . Jag förstår inte varför det ska vara så svårt att komma överens om att sätta igång översynen. Jag inser att det kan finnas utmaningar i att komma överens om slutmålet. Men att sätta igång en översyn som de två ansvariga nationella myndigheterna har begärt borde inte vara svårt. Det är dessutom så att uppmanar medlemsländerna att om man uppfattar att det finns problem kopplat till regelverken på EU‑nivå om artskydd och annat göra en översyn av de nationella regelverken i första hand eftersom det är där man bedömer att bristerna kan finnas. Vi misstänker också att det är så eftersom i detta avseende skiljer ut sig från hur det ser ut i andra länder. Statsrådet svarar tyvärr inte heller på min fjärde fråga om vad det uteblivna beskedet innebär för effekter för skogsbruket. Det är fler frågor. Det finns anledning att återkomma till dem. Den principiella övergripande frågan handlar om på vilket sätt regeringen är beredd att verka för att tydligare balansera miljöintressena och produktionsfrågorna. I ord nämner statsrådet att de två målen ska vara likvärdiga. Men trots detta finns det en lång rad exempel på hur regeringen agerar i riktning mot en förskjutning där miljöintressena får en större tyngd och produktionsfrågor, äganderätt och skogsbruk försvagas. Statsrådet får väldigt gärna ge några exempel på åtgärder som regeringen vidtar eller avser att vidta som stärker produktionen. 86 (M): Detta är en väldigt intressant interpellation som pekar på många små frågor som hör ihop i ett större sammanhang. Jag skulle vilja fokusera på två delfrågor som nämner i sin interpellation. Det första rör nyckelbiotoper. ökade antalet reservatsbildningar i och mest i hela landet. Det kan låta mycket. Men då ska man veta att är inventerade nyckelbiotoper. Det är stora ingrepp. Men menar att det finns lika mycket till som är skyddsvärt. Självklart ska ha ett ändamålsenligt naturskydd. Men att peka ut något som en nyckelbiotop ger inte någon formell skyddsstatus. Däremot gör det avverkning omöjlig eftersom virket i princip blir osäljbart. Marknaden vill inte ha sådant trä. Varför blir då någonting en nyckelbiotop? Ofta är det resultatet av aktivt skogsbruk och ett långsiktigt ägande, ofta över flera generationer. Det är just ägandet och förvaltarskapet som skapar det som är skyddsvärt. Lägg därtill att en skog som ligger i träda eller bara står inte gör mycket samhällsnytta. Om vi däremot brukar skogen i binder den av våra nationella koldioxidutsläpp. Det borde staten inte bara bejaka utan också uppmuntra. Med en utökad talerätt för organisationer har det blivit enklare för små grupper att lägga sig i avverkningsplaner på andras fastigheter. I vissa fall har det handlat om grupper som inte ens har en stadga eller något medlemsregister utan enbart konstituerat sig genom grupper på sociala medier. En sådan utveckling, där alla har möjlighet att säga till om allt och därigenom dra ärenden i långbänk även där marken ligger långt borta från en själv, är inte önskvärd. Rättssäkerheten för ägare av jord- och skogsbruksmark är av stor betydelse. Det är den i par med äganderätten som möjliggjort att långsiktiga verksamheter fått utvecklas och frodas under de senaste århundradena. Om äganderätten för dem inte säkerställs saknas incitament att investera i anläggningar och insatsvaror för att utveckla företagen. Ingen vågar ta risker om man inte vet att man kan få skörda frukten av sitt arbete. Äganderätten är fundamental. Vetskapen om att man kan förfoga över det man äger, bruka och nyttja det, är grunden för samhällsutveckling i vårt land och i världen. Det är det effektivaste sättet att skapa nytta och värde. Med en stark äganderätt skapas viljan och tryggheten att investera. Vetskapen att det arbete och kapital man satsar kommer en själv till gagn i slutändan är någonting som motiverar. Här ska man vara tydlig med att man inte ska måla med den svartaste av färger. är fortfarande ett demokratiskt land. Men vi behöver värna den äganderätt som säkerställer att människor kan utveckla och förvalta sina tillgångar till nytta för dem själva, för deras familjer och för bygden som de bor i. Om vi lyckas värna äganderätten, rättsstaten och näringsfriheten kan framtiden bli lika framgångsrik som den tid vi lägger bakom oss. Det finns inget som tyder på någonting annat. 87 Statsrådet (S): Över 120 remissvar har kommit när det gäller nationella skogsprogrammet. Det är också väldigt omfattande svar. Det gäller att hantera dessa remissvar på ett seriöst sätt för att vi ska få ett nationellt skogsprogram där också remissinstanser ska känna att de har fått vara med. Det är därför ett mycket omfattande och tidskrävande arbete som just nu sker om de frågorna. Vi i regeringen vill bringa ordning och reda och skapa förutsättningar för långsiktighet på området. Vi har också som regering en skyldighet att titta på tillkännagivanden som har gett som berör frågan. Det jobbet finns också i detta. Det finns en hel del frågor som berör det nationella skogsprogrammet som gör att det tar tid. När det gäller skydd av skog konstaterar vi att det finns mycket bred politisk förankring om att skog ska skyddas ytterligare. Där är vi en bit på väg med vidare. Var gör då regeringen konkret? Vi har avsatt ytterligare 250 miljoner för att markägare där skogen blir skyddad ska få ersättning för det. Vi har ersättningar på nära 1,5 miljarder . Tycker ledamöterna att det är fel att vi ersätter skogsägare som avsätter mark för skydd av sin skog? Jag tycker att det är riktigt. Vi avsätter nu 12 miljoner till laserskanning av alla svenska skogar. Det är något som måste pågå . Också branschen har aviserat att de vill fördubbla de pengarna. Det är ett sätt att förbättra brukningsmetoderna i svenska skogar. När det sedan gäller artskyddsförordningen är det korrekt att och har skrivit till regeringen om att det finns ett behov att utreda artskyddsförordningen när det gäller tillämpningen, rättssäkerhet och effektivitet. ska vi påminna oss om att det pågår en del rättsmål. Ett avslutat rättsmål gällde bombmurklan. Det pågår just nu rättsfall som berör bland annat lavskrikan och tjädern. Det är saker som jag följer väldigt nära och som berör området. Huruvida en översyn kommer att ske i närtid eller om det drar ytterligare ut är svårt att säga. Jag ska inte sticka under stol med att det i regeringen är två partier som kan ha lite olika syn på detta. Så var det nog också i den förra regeringen när fyra partier hade lite olika syn. De fick inte igenom saker och ting. Det tog , och det hände ingenting. 88 (M): Det är lätt att instämma i att skogen är enormt viktig för vårt land – och på många olika sätt, ska också sägas. Skogen är fortfarande en av våra riktigt stora och viktiga exportnäringar. Det handlar om i storleksordningen . Skogen är alltså en stor och viktig näring, och den ger också många arbetstillfällen. Ett annat skäl till att skogen är viktig är det stora arbete med klimatomställning som pågår, där skogsråvara kan vara en viktig grund för att byta ut drivmedel, byggmaterial och annat för att minska våra klimatutsläpp. Allt detta bygger på att man har ett skogsbruk som fungerar och att man också tillåter det att fungera. Det som skapar problem är osäkerhet kring regelverket – osäkerhet kring om äganderätten ska gälla fullt ut eller inte. Om olika former av nya inskränkningar gör att man känner osäkerhet inför om man kan använda sin skog , om , om en månad eller vågar man inte göra de investeringar som krävs för att det hela ska fungera. Därför är det otroligt viktigt att ta ett brett grepp kring detta. Alliansregeringen satte igång arbetet med ett skogsprogram, som är försenat och drar ut . tyckte jag att statsrådet i alla fall gav lite mer besked om vad detta beror på. Han hänvisar till att det är många remissvar som ska fångas in och att det dessutom finns tillkännagivanden från . Det är väl klokt att man försöker att fånga in mycket av det. Men arbetet har ändå pågått , och nog borde man väl ha kunnat landa ned detta lite tidigare. Men låt gå för det; är det sagt, och då får vi hoppas att det blir desto bättre när det väl är klart och ska komma till kammaren. Jag uppskattar att statsrådet talar klarspråk när det gäller artskyddet och erkänner det som vi nog alla har gissat: Det är två partier i regeringen som tycker olika i frågan, och det är därför ingenting händer. Det innebär inte att detta slutar att vara ett problem bara för att vi vet vad det beror på. För skogsbruket är detta ett problem. De två ansvariga myndigheterna har sagt att man behöver få till stånd en översyn. Det är man begärde detta. Regeringen borde komma loss trots sina inre våndor och sätta igång denna översyn. Det borde inte vara särskilt svårt. När det gäller nyckelbiotoperna och problemet med dem har redogjort förtjänstfullt för det hela, så jag behöver inte upprepa alla argument. Man kan bara konstatera att här finns inte den breda samsyn som vi borde ha mellan de olika intressena. Det är stora områden som pekas ut som nyckelbiotoper, och vill regeringen öka medlen, och gör också detta i budgeten, för att sätta ännu mer fart på nyckelbiotopsinventeringen. Detta står i strid med det man egentligen borde göra, det vill säga pausa arbetet, vilket också ville göra i väntan på att man skulle landa ned tydligare definitioner kring både begrepp och processer för att komma vidare på ett sätt där alla är överens. Jag tycker att det är bekymmersamt att regeringen väljer att göra på det här viset, för detta är ytterligare ett exempel där man helt kör över produktionsperspektivet. Min övergripande fråga kvarstår. Landsbygdsminister är duktig på att nämna exempel på åtgärder som regeringen vidtar för att stärka miljöintressena. Han nämnde flera stycken här. Det gör jag också i interpellationen; jag nämner en massa exempel. Men kan landsbygdsministern nämna ett enda exempel på åtgärder som regeringen vidtar som stärker produktionsperspektivet? Det är nämligen det som är hotat. 89 (M): Vi har just nu tillväxt i , och det är bra. Det beror, lite förenklat, på tre saker. Det första är att exporten till andra länder är stark, det andra är att vi har en stark offentlig konsumtion och det tredje är att vi har en stark privat konsumtion. Men det finns också risker, till exempel med exporten. Vi vet när det gäller exporten till många ekonomier att dessa ekonomier är ganska lånedopade. Där finns risker. Offentlig konsumtion har varit stor till följd av ett stort flyktingmottagande och ett ökat bostadsbyggande. Men vi vet att mottagandet minskar och att det råder stor osäkerhet på bomarknaden. Den privata konsumtionen har i sin tur möjliggjorts av att fler har haft ett jobb att gå till och av att man har haft mer pengar i plånboken till följd av jobbskatteavdragen. Och det är regeringen emot. Jag tycker att det finns skäl att uppehålla sig lite vid äganderätten, så som också gör i sin interpellation, och fundera på varifrån tillväxten egentligen ska komma om vi inte värnar äganderätten. När det gäller till exempel cementindustrin på norra , där grönaste cementfabrik står, hotas hela verksamheten av regeringens förslag på nya, stora Natura 2000-områden. När det gäller skogen i , som vi har debatterat här, och våra 330 000 privata skogsägare, har regeringen satt av i racerfart för att utlysa så många nyckelbiotoper som möjligt. Det sätter käppar i hjulet för den biobaserade ekonomin.