prot · H50930 · 2017-11-14 00:00:00 — Om jag ska utveckla detta ytterligare vill jag ändå säga att bakgrunden är att asylsökande i normalfallet erbjuds plats på förläggningar i stället för att vara fortsatt placerade i en kommun enligt socialtjänstlagen. Det kan få till följd att de unga behöver flytta. Så har det varit även tidigare, men då fick kommunen en fortsatt ersättning om den förlängde placeringarna när asylsökande fyllde . Just av den anledningen var det många kommuner som faktiskt gjorde det. Anledningen till att regeringen och har valt att ge kommunerna ett extra bidrag för denna grupp ungdomar är att just möjliggöra för dem att bo kvar i den kommun där de nu vistas. Man kan också säga att denna situation med normala handläggningstider kommer att uppstå endast i undantagsfall. Därför handlar detta förslag om att detta ska vara en tillfällig lösning. Vi har valt den i stället för att förändra och backa tillbaka i regelverket i det tidigare ersättningssystemet. Det finns kanske också anledning att säga att en alternativ lösning i så fall skulle vara att göra en ändring i ersättningsförordningen. Det hade tagit , och det hade inte möjliggjort exempelvis några pengar . Avsikten är just att klara övergången från den regelförändring som gjordes till den period som man har under innevarande och för att de unga exempelvis ska kunna bo kvar och fullgöra sin utbildning i den kommun som de vistas i. Kommunerna har olika förutsättningar, och detta bidrag möjliggör olika lösningar. När man tittar på skillnaderna mellan vistelsekommun och anvisningskommun kan man notera att det i av fallen är fråga om samma målgrupp. Där möts så att säga vistelsekommunen och anvisningskommunen. Därmed anser regeringen att detta är lite av det möjligas konst, skulle jag vilja uttrycka det, för att man på ett snabbt sätt ska kunna svara de kommuner som har efterlyst just en möjlighet att underlätta för ett beslut om att de unga ska kunna vara kvar i den kommun där de har börjat i en skola och där de bor. 71 (M): Jag tycker faktiskt inte att statsrådet tar detta riktigt på allvar. Svaret är mer en upprepning av mina frågor och en kartläggning av hur läget ser ut. Men det är inget svar på hur man ska kunna hantera denna situation på ett lagligt sätt, och det var den viktiga delen i min fråga. Regeringen har lämnat detta problem med lagtillämpningen i knät på kommunerna, som har mycket svårt att hantera detta. Det leder till ganska stora politiska konflikter, och det leder till risk för överklagande och andra saker, när de egentligen har en god avsikt att försöka göra någonting bra. Det tycker jag är en stor brist från regeringen, alltså att man inte kan komma med någon form av riktlinjer till kommunerna om hur detta ska hanteras. SKL säger dessutom att ett stort antal av dessa ensamkommande bor i en kommun, men där en annan kommun har socialtjänstansvaret. Det är faktiskt ett betydande antal runt om i landet. Inte minst är det många av de stora städerna som skickar många ensamkommande till boenden i andra kommuner runt om. Det är ett problem att dessa pengar inte följer ungdomarna och dem som har kostnaderna för ungdomarna utan hamnar i en annan kommun. Detta pekar SKL på, och man tycker att det är orättvist. Det tycker jag faktiskt att ministern borde lyssna på. När man tillför så mycket pengar som , vilket man vill göra , och har ett uttalat syfte med detta, då borde man också förvissa sig om och med riktlinjer se till att detta faktiskt kan hanteras på rätt sätt så att man får rätt effekt av dessa pengar. Det ska inte vara så att kommunerna riskerar att bryta mot lagen bara för att de ska verkställa det som regeringen vill att de ska göra. Jag tycker att detta också visar att man inte kan lösa alla problem i samhället genom att bara ösa in mer av skattebetalarnas pengar. krävs det också att man ger vägledning till hur dessa pengar ska användas. Tycker verkligen ministern att det är rimligt att bidrag för ungdomar kan betalas ut till en kommun som en annan kommun har kostnaderna för dessa ungdomar? Är det verkligen skäligt? 72 Statsrådet (S): Om interpellanten är bekymrad över att jag inte tycks ta frågan på allvar vill jag rikta en uppmaning tillbaka till honom: Ta också gärna mitt svar på allvar! Det är ett mycket seriöst och uppriktigt svar om hur regeringen har resonerat. argumentation är ett mycket tydligt besked om att kommunerna inte skulle få en enda krona . Det skulle nämligen inte vara möjligt enligt den modell som företräder i interpellationsdebatten. I en del är jag benägen att instämma med . Det är naturligtvis viktigt att alla kommuner tar sitt fulla ansvar. Det är en mycket större fråga, och den är mycket stor inom hela det migrationspolitiska ansvarsområdet. Det vill jag gärna återkomma till i många andra sammanhang. När det gäller de invändningar som man kan framföra mot detta fördelningssystem har vi olika modeller för att anslå och fördela statliga medel till kommunerna. Antingen är det generella statsbidrag, eller också är det riktade statsbidrag. Detta är ett av de bidrag som går ut utan någon bestämd anvisning om på vilket sätt kommunerna ska fullgöra uppdraget genom att använda pengarna. Det är inte första gången, och det är sannolikt inte enda gången. Jag träffar faktiskt Kommuner och Landsting och kommer naturligtvis också där att prata om just denna fråga. Däremot vet jag med min bakgrund att det inte brukar vara så mycket klang och jubel kring riktade statsbidrag från kommunernas sida. Detta ger en möjlighet för kommunerna att använda pengarna utifrån de olika förutsättningar man har i olika kommuner. 73 (M): Om regeringen har en avsikt med att skyffla till så mycket pengar som , som man säger att man vill göra även om inte allt är beslutat , tycker jag fortfarande att man också borde ha en tanke om hur detta ska hanteras juridiskt så att det faktiskt fungerar. Annars blir det så att man på ett bekvämt sätt lägger problemet hos kommunerna och SKL, som inte har någon direkt lösning, och så får man hoppas att ingen överklagar. Man får hoppas att ingen tycker att det är ett olagligt beslut. Man får också acceptera att man i en kommun kan ha 18-åringar som lever under helt olika villkor på grund av att regeringen behandlar olika 18-åringar på olika sätt. Det där är väldigt märkligt; om vi vill ha rättssäkerhet och om vi vill följa kommunallagens regler om likabehandling, krav och så vidare känns det märkligt att man kan behandla två 18-åringar i samma kommun på helt olika sätt. Jag tycker att det är glädjande att ministern träffar SKL . Jag hoppas att denna fråga kan komma upp då och att det blir ett samtal kring detta. Det kan vara så att ministern kan tipsa SKL om hur man kan hantera detta juridiskt, så att SKL kan ge kommunerna någon rådgivning i frågan. Jag har inte efterfrågat några riktade statsbidrag – från moderat sida tycker vi att det är alldeles utmärkt om vi inte har för mycket riktade statsbidrag. Men det här handlar inte om det, utan det handlar om att ge riktlinjer för hur man juridiskt kan hantera en komplicerad fråga. Sedan är det upp till varje kommun om man vill göra detta, men att det inte finns några riktlinjer över huvud taget när det skickas ut pengar på det här sättet tycker jag faktiskt är en stor brist. 74 Statsrådet (S): Jag vill inleda mitt avslutande inlägg med att tacka för interpellationen. Jag tycker att vi har visat ett allvar kring både fråga och svar i interpellationsdebatten. Pengarna och tilldelningen innebär inte nödvändigtvis att kommunerna ska ge samma stöd som den unge fick före 18-årsdagen, utan det innebär att det kommer att kunna göras en jämförelse i förhållande till andra vuxna asylsökande utan att det blir en konflikt. Det är upp till varje kommun att bestämma hur detta tillfälliga bidrag ska användas. Som jag också har försökt föra fram i debatten är syftet från regeringens sida att möjliggöra för kommunerna att låta den unge bo kvar i den kommun där exempelvis studier har påbörjats och boende finns. Jag vill ändå avsluta med att ge något gott exempel. Det finns kommuner som redan nu har planerat för att ge bidrag till frivilligorganisationer som aktivt försöker rekrytera värdfamiljer där ungdomarna kan både få stöd och upprätthålla ett boende. Jag är övertygad om att vi kommer att få se väldigt många olika exempel ute i kommunerna där man gör bedömningen att stödet är motiverat för att den unge ska få möjlighet att vara kvar. Med de orden, fru talman, vill jag tacka för interpellationsdebatten. Överläggningen var härmed avslutad. § 21 Svar på interpellation 2017/18:57 om ett långsiktigt och hållbart asylsystem 75 Statsrådet (S): Jag vill börja med att hälsa välkommen in i sin nya roll som gruppledare. Jag välkomnar också att den före detta migrationsministern väljer att interpellera nuvarande migrationsminister. har frågat mig om jag avser att säkra långsiktighet och förutsägbarhet genom att göra den nu gällande tillfälliga lagstiftningen permanent. Regeringen står bakom de mål för migrationspolitiken som har fastslagit. Där framgår inte minst att den ska vara långsiktigt hållbar och att vi ska värna asylrätten. Detta är två perspektiv som regeringen arbetar mycket aktivt för både i och i EU. Det svenska regelverket anpassades tillfälligt till den miniminivå som gäller enligt och internationella konventioner för att kraftigt minska antalet asylsökande till . skulle kapaciteten i mottagandet och etableringen förbättras. Åtgärderna har tillsammans med politiska förändringar i andra länder och inom EU gjort att betydligt färre personer sökte asyl i såväl som , jämfört med . Situationen i mottagandet är bättre och under kontroll, även om det fortfarande finns utmaningar. Regeringen arbetar också mycket aktivt för att få till stånd ett asylsystem inom EU där alla medlemsstater solidariskt delar på ansvaret att ta emot människor i behov av skydd. Systemet ska vara effektivt, rättssäkert, långsiktigt hållbart, humant och medge beslut av hög kvalitet som värnar asylrätten. Utfallet av de förhandlingar som pågår i EU om reformen av det gemensamma asylsystemet kommer att ha en inverkan på vår lagstiftning. Hur och i vilken omfattning är svårt att säga eftersom det är oklart när förslagen kommer att kunna antas och träda i kraft. Den tillfälliga lagen gäller till och med . Regeringens bedömning är att begränsningarna i möjligheten att få uppehållstillstånd i behövs under högst . När lagen har varit i kraft kommer regeringen att bedöma behovet av att den gäller även av giltighetstiden. Regeringen har visat i konkret handling att vi står för att försöka hitta breda och långsiktiga lösningar på stora utmaningar. Det gäller inom migrationspolitiken men även på andra områden. Det är glädjande om och andra partier i riksdag delar den ambitionen. 76 (M): Först och främst vill jag tacka statsrådet för svaret och för hennes ord. Det är första gången vi möts här i kammaren, men det är säkerligen inte den sista. Det är viktigt att minnas att migrationspolitik bör präglas av långsiktighet för att vara framgångsrik. Det har ju, som statsrådet säkert är medveten om, inte precis varit den här regeringens paradgren i och med att statsrådets chef tydligt visade att han inte var situationens herre. De tvära mellan uttalanden av typen ”Mitt bygger inte murar” och motsatsen någon månad senare gav inte då och ger inte heller nu anledning till tillförsikt eller förtroende för regeringens migrationspolitik. Kan man så lättvindigt lägga om kursen , från en riktning till den fullkomligt motsatta, får man nog acceptera att denna kammare – vars förtroende regeringen är beroende av för sin existens – ställer frågor om hållbarheten i den förda politiken. Det är därför med oro vi ser på vart Socialdemokraterna är på väg i frågan om de permanenta uppehållstillstånden. Med facit i hand kan vi se att var ett direkt resultat av och Socialdemokraternas vägval 2014. I regeringsförklaringen ansåg man, helt i onödan, att principer för asylpolitiken skulle få styra. Socialdemokraterna valde detta själva, utan tvång från någon annan. Resultatet blev att ingenting gjordes under vad gäller policyutveckling och förberedelser som kunde ha mildrat enorma inströmning till . Ändå stod här i kammaren under partiledardebatten och hävdade att man ”har lagt om den flyktingpolitik som var ohållbar och som grundades under den borgerliga regeringen”. Påståendet är helt fel i sak – den socialdemokratiska regeringen gjorde alltså ingenting under , det vill säga hela det år som gick mellan tillträdet 2014 och . När politiken lades om skedde det på initiativ av och samtliga partier minus och . Så någon initiativkraft var det alltså inte tal om. Regeringen och migrationsministern är nu oförmögna att svara på frågan vad man egentligen vill göra när den tillfälliga lagen om begränsningar att få uppehållstillstånd löper ut. I stället hänvisar migrationsministern till utvärderingen . Men en långsiktigt hållbar migrationspolitik innebär bland annat tillfälliga uppehållstillstånd och skarpa försörjningskrav när det gäller anhöriginvandring. Varför vill inte migrationsministern sträva mot en hållbar lösning av flyktingpolitiken? Det är min fråga. 77 Statsrådet (S): Jag vill inleda mitt inlägg med att säga att om har frågor till – han hade flera stycken – ska han i så fall ställa en sådan interpellation till statsministern. Jag känner mig helt trygg med de beslut som regeringen har tagit och med statsministerns hållning och med de anföranden som han har hållit om migrationspolitiken. Inför debatten har jag läst på lite grann. Jag har tagit del av en artikel i . Före detta migrationsminister är synnerligen frispråkig om den tid då han själv innehade det ansvaret under statsministertid. Då var det en konflikt mellan ”öppna våra hjärtan” och uttalandet från . gick det att se att det fanns saker i EU:s närområde som inte var bra. Det hade varit bra om flykting- och migrationspolitiken hade lagts om, och önskar att det hade skett tidigare. Jag skulle möjligen kunna interpellera om varför han ingenting gjorde, om han nu förutsåg allt detta. Men jag ska hålla mig till det läge som vi har . Regeringen har under dessa år arbetat väldigt mycket med att skapa ordning och reda i asylprocessen. Det är naturligtvis en enorm utmaning då det kom 163 000 asylsökande till . Rätten att söka asyl är grundläggande, och den värnas väldigt varmt av regeringen. Jag vill passa på att ställa en fråga till . Interpellationen handlar om att och vill att vi permanentar den tillfälliga lagen. Eftersom jag har sagt att jag tycker att det är viktigt med breda överenskommelser undrar jag om kan svara också för de övriga borgerliga partierna. Är det de borgerliga allianspartiernas uppfattning eller är det bara en moderat uppfattning att man vill permanenta den tillfälliga lagen? Jag tycker att regeringen på alla sätt har vidtagit och vidtar ett antal kraftfulla åtgärder för att vi på alla sätt ska värna asylrätten. Återigen ser jag gärna att vi hittar så breda samförståndslösningar som möjligt. Men för att vi ska komma fram här krävs det också att vi är beredda att lyssna på varandra både mellan de borgerliga partierna och mellan regeringen och de borgerliga partierna. 78 (M): Det gläder mig att statsrådet har gått tillbaka, tittat i arkiven och konstaterat vad jag har tyckt och tänkt i dessa frågor. Men statsrådet har kanske inte riktigt dragit den naturliga slutsatsen. Det stämmer att det 2012–2013 fanns information tillgänglig som visade att det byggdes upp mycket stora grupper av människor i som säkerligen ville ta sig till . Det är också välkänt att jag stod för en annan uppfattning än vad min dåvarande chef gjorde och att jag gav uttryck för den offentligt. Men statsrådet kanske minns vad hennes nuvarande chef tyckte om den uppfattningen och vad kallade det som jag gav uttryck för i artiklarna. Han kallade det för en inhuman politik. Minns att Socialdemokraterna fördömde precis samma politik som man sedan själv drev i regeringsställning? Jag skulle vara försiktig med att dra de slutsatserna. När det gäller frågorna till mig ska jag besvara dem, men jag vill gärna erinra statsrådet om att det inte riktigt är hennes uppgift att ställa frågor till mig. Hon är här för att bli utfrågad om hennes och regeringens politik. Min och uppfattning är att vi måste ha en helt annan inriktning på europeisk asylpolitik än vad vi har . Under de år som jag var verksam som migrationsminister var mycket av arbetet i rådet och i kommissionen inriktat på harmonisering, på att minska avståndet i frågor om mottagande, asylprövning och återvändande mellan EU:s medlemsstater. Om vi ska klara framtiden och hantera utmaningarna krävs det ett etablerande av ett kvotflyktingsystem. Förhandlingar pågår om ett EU-gemensamt asylsystem, men när ett sådant kan träda i kraft är oklart. behöver en migrationspolitik som kan fungera och som är hållbart oavsett när ett nytt asylsystem kan träda i kraft. För att skapa ett hållbart mottagande, för att upprätthålla förtroendet och legitimiteten i asylsystemet behöver asylprocessen präglas av ordning och reda. Vi behöver ha tydliga regelverk som skapar förutsättningar och förutsägbarhet. Ett sätt att skapa en sådan långsiktighet och förutsägbarhet är att åtgärder såsom tillfälliga uppehållstillstånd och skärpta försörjningskrav vid anhöriginvandring blir permanenta och gäller även efter det att giltighetstiden av den tillfälliga lag som gäller har gått ut. Jag har fortfarande inte fått svar på min ursprungliga fråga om statsrådet anser att man ska säkra långsiktigheten och förutsägbarheten genom att göra den nu gällande tillfälliga lagstiftningen permanent. Det är den centrala frågan för kvällens debatt, och det är som är statsråd och migrationsminister numera, inte jag. 79 Statsrådet (S): Det är klart att jag får lov att i interpellationsdebatten vara nyfiken på den fråga som som moderat ställföreträdare ställer, det vill säga om det är fler borgerliga partier som tycker att man ska permanenta den tillfälliga lagen efter 2019. Det är nämligen det som debatten handlar om. Jag noterar också att det pågår en diskussion om att ni också vill ta bort asylmöjligheten vid svensk gräns. Vad jag förstår krävs det ytterligare samtal mellan era partier. Jag har mycket tydligt svarat på frågan, nämligen att den tillfälliga lagen gäller . Regeringen har för avsikt att återkomma med en avstämning . Det fokus som jag som minister och regeringen i övrigt har är ju att de pågående EU-förhandlingarna är väsentliga för den ordning och den hållning som kommer att ha framöver. Vi står inför att reformera det gemensamma europeiska asylsystemet. Där välkomnar vi en ökad harmonisering. Vi understryker vikten av en jämnare och mer solidarisk fördelning bland EU:s medlemsstater. Den svenska ståndpunkten är vi i grunden överens om under förhandlingsarbetet. Det handlar om att bredda ansvarstagandet och samarbetet när det gäller migration mellan medlemsstaterna i . Det handlar också om att vi vill värna om asylrätten och ta ansvar för kvotflyktingsystemet. Vi måste ha båda dessa delar för att vi på ett bra sätt ska kunna fortsätta att ta det ansvar som har tagit och kommer att ta. Vi har faktiskt tagit det största ansvaret för den globala flyktingkrisen i per capita. Det pekar också på i sin interpellation. Vi från regeringen vill att ska fortsätta att ta sin del av ansvaret för människor på flykt. Men det förutsätter ett fungerande asylsystem inom EU. kan ju inte avvika väsentligt från de nivåer och de regler som man i förhandlingsarbetet på Europanivå gemensamt kommer fram till. Det är det fokus som regeringen har. Min förhoppning – som jag också har uttalat i många sammanhang – är att vi kommer fram i dessa förhandlingar. har det varit en hel del val i , och det förändrar också benägenheten och inställningen till att ta det gemensamma solidariska ansvaret. Men å andra sidan sker det ett aktivt och viktigt arbete i kommissionen, i , i ministerrådet och i fler sammanhang för att åstadkomma mer solidaritet. Det är den avgörande fråga som kommer att ha stor betydelse för vilka regelverk som ska ta ställning till framöver. 80 (M): Det tycks pågå väldigt många förhandlingar just . publicerades en artikel på Ekots hemsida. I den står det att Socialdemokraterna pressas i fråga om de ensamkommande asylsökande barnen. Jag kan bara uppmana migrationsministern att inte ge vika på den punkten utan stå fast vid de grundläggande principer som bör prägla svensk migrationspolitik, det vill säga en individuell asylprövning. Man får heller inte göra avsteg bara för att människor skriker högt. Vi måste ha en sammanhållen migrationspolitik i det här landet. Det visade väldigt tydligt. Migrationspolitiken ska vara förutsägbar och långsiktig och väga in alltifrån asylprövning, mottagande och återvändande till arbetet inom EU för ett gemensamt asylsystem. Tyvärr bidrar den nuvarande regeringen snarare till oreda på denna punkt genom det som medierapporteringen visar av de pågående samtalen om migrationspolitiken mellan de två regeringsbärande partierna. Jag noterade migrationsministerns intresse för den borgerliga alliansen. Men hon borde vara mer intresserad av det egna regeringsunderlaget i detta fall. Det är uppenbart att det finns en spricka i frågan mellan regeringspartierna. För mig och är det viktigt att principen om individuell asylprövning där myndigheter prövar skyddsskäl i varje enskilt förekommande fall är central i svenskt flyktingmottagande. Jag avråder migrationsministern från att börja föra en politik som avviker från denna princip. Det är av stor vikt att svensk migrationspolitik är stabil och tydlig. Det betyder mycket för vårt land. Därför vore det önskvärt om statsrådet ville svara på min fråga om regeringen har för avsikt att göra den nu tillfälliga lagstiftningen om tillfälliga uppehållstillstånd och om skärpta försörjningskrav vid anhöriginvandring permanent eller inte. 81 Statsrådet (S): Jag vill inleda mitt sista inlägg med att tacka för interpellationsfrågan. Jag har svarat på hans fråga två gånger, så jag tänker inte upprepa det hela en tredje gång. Jag tycker också att jag har varit tydlig med vad som gäller . På alla sätt välkomnar jag en sammanhållen migrationspolitik med så bred förankring i riksdag som är möjligt. Av denna anledning ser jag, precis som uttryckte, fram emot kommande debatter, samtal och diskussioner som kommer att gälla asylrätten och kvotflyktingssystemet. Jag hoppas också att det kommer att handla om hur vi bedriver ett långsiktigt utvecklingssamarbete för att motverka orsakerna till att människor ger sig ut på flykt. Vi talar alldeles för lite om detta. Genom vårt samarbete med FN, UNHCR och IOM gör vi skillnad när vi med kunskap och kompetens jobbar för en fredligare värld. Dessa delar ser jag fram emot att vi, partierna emellan, också framöver får diskutera i gemensamma samtal. Överläggningen var härmed avslutad. § 22 Svar på interpellation 2017/18:59 om tågförseningar och bristande järnvägsunderhåll 82 Statsrådet (S): har frågat mig hur jag planerar för att lösa järnvägens problem kring förseningar och bristande underhåll. Den svenska järnvägsanläggningen är till stora delar sliten till följd av att det har satsats för lite resurser på underhåll som trafiken har ökat kraftigt. Följderna av det bristande underhållet har varit uppenbara med återkommande trafikstörningar och förseningsproblematik. Regeringen anser att en väl fungerande järnväg är viktig för att uppnå flera av regeringens mål om hög sysselsättning, grundläggande tillgänglighet, en ökad andel kvalificerad industriproduktion samt minskad klimat- och miljöpåverkan. Regeringen har därför genomfört en höjning av det årliga anslaget till järnvägsunderhåll med –2018. Regeringen överlämnade en infrastrukturproposition till med förslag om en historiskt stor satsning på infrastruktur. I propositionen föreslog regeringen att de ekonomiska ramarna för nästa planperiod 2018–2029 ska öka med , till totalt .