prot · H409100 · 2017-04-26 00:00:00 — ska presentera förslag på en social pelare. Jag vet att det är många med mig som har känt en viss oro för om det kommer att komma förslag som på något vis hotar den svenska arbetsmarknadsmodellen. får vi se, vid presskonferensen . Men om man tycker att det är viktigt att värna den svenska arbetsmarknadsmodellen ska man rösta ja till den proposition som ligger på bordet . 18 (M) replik: Jag har en hel del frågor, men jag tänkte börja med den fria rörligheten. Ministern använde en stor del av sitt anförande till att tala om den. Den grupp vi talar om är tillfälligt utstationerad i . Som flera av mina kollegor har varit inne på rör det sig om i snitt ungefär 7 000 arbetstagare – att jämföra med de 5 miljoner människor som jobbar i . Det är alltså en förhållandevis ganska liten grupp vi talar om, men som jag också sa i mitt anförande är det inom vissa branscher nödvändigt att ha detta kompetenstillskott. Det gäller bland annat byggbranschen. Alla vi här inne vill ju att byggtakten ska ökas, då vi har en stor bostadsbrist. Att regeringen då vill tillgodose LO:s önskan om att motverka utländsk arbetskraft i och att man inom är villig att stänga gränserna tycker jag är helt fel väg att gå. Att bevisregeln slopas innebär, som mina kollegor och även jag har varit inne på, att stridsåtgärder kan vidtas även om minimivillkoren i den hårda kärnan är uppfyllda. En utstationerad arbetsgivare kommer alltså inte att kunna freda sig mot stridsåtgärder, och det innebär att affärsriskerna ökar. Det blir mindre attraktivt för företag från andra länder att komma hit. Det är inte att öka den fria rörligheten. är det som sagt svårt att få fram tillräcklig arbetskraft och kompetens inom byggsektorn. har höga byggkostnader jämfört med övriga EU, och riskerar de att bli ännu högre. Det är svenska konsumenter och skattebetalare som riskerar att bli de stora förlorarna. I längden gäller det även arbetstagare och arbetssökande, som behöver flytta dit det finns jobb men inga bostäder. I det här läget, när har ett skriande behov av att öka antalet bostäder, förstår jag inte varför regeringen vill försvåra för kompetens och arbetskraft inom byggsektorn. 19 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S) replik: kommer att behöva mer utstationerad arbetskraft. Det är min bedömning, och det är också min önskan. Det gäller inte minst inom byggsektorn, och det är därför jag är för den fria rörligheten. Det är det som är hela poängen med den fria rörligheten – att vi när vi har stora behov i ett visst land kan använda arbetskraft från andra medlemsländer i EU. Att vi faktiskt har den möjligheten är en stor poäng med att vara med i EU. I andra tider kan svenska företag också ta uppdrag i andra länder. Det är en av poängerna. ökade den utstationerade arbetskraften i – enligt vad som anmäldes. Jag misstänker att en del inte anmäldes, men det ökade bland det som anmäldes. Vi behöver alltså mer av detta. Det är inte sant att vi stänger några gränser. Det är inte sant att detta är någon form av protektionism. säger att företagen inte kan freda sig mot stridsåtgärder. Jo, det kan de. Alla arbetsgivare kan freda sig på precis samma sätt som alla svenska företag kan freda sig mot stridsåtgärder, nämligen genom att teckna avtal. Det är så vår modell fungerar. Man kan tycka att det är en dålig modell och att företagen ska kunna säga ”Vi bara inte vill teckna avtal, och ni ska ändå inte få vidta stridsåtgärder”. Det kan man absolut tycka, men då bör samma sak gälla för de svenska företagen som för de företag som vill utstationera arbetskraft i . Tycker man att en modell ska gälla för de svenska företagen, som bara kan freda sig genom att teckna kollektivavtal, måste den ju gälla för alla. Man kan ha en diskussion om till exempel hamnen i , där man har tecknat kollektivavtal och ändå inte kan freda sig. Det tycker jag är ett särskilt problem som kräver att diskuteras. Men om man tycker att det är en vettig modell måste den också gälla för alla. Jag för många diskussioner med mina kollegor i EU-kretsen om dessa frågor. Vi kommer från olika partier och olika länder, men jag måste säga att det inte finns någon som förstår att det finns företrädare i riksdag som inte tycker att man ska ha en modell där det går att upprätthålla nivån – alltså ha verktyg för att kunna ha den minimilön vi är skyldiga att upprätthålla. 20 (M) replik: Jag vet inte var jag ska börja. Det är möjligt att jag inte förstår. Vi har en lag, nämligen lex . Den tycker vi har fungerat väl för att bevara och bevaka den svenska modellen som vi har slagit vakt om den fria rörligheten. Jag känner mig inte alls ensam om att tycka det; jag tycker bland annat att Lagrådet är väldigt tydligt. Jag behöver inte läsa upp det, men det står på s. 2 varför Lagrådet inte tycker att det som påstås är ett behov. Det var den fria rörligheten. Den andra frågan som ministern tog upp i sitt anförande var transparensen. Jag tycker att många saker som sas var bra, men grundläggande för att säkerställa goda villkor är att man ska kunna känna till vad som gäller när man kommer till . Än så länge är det dock, som flera har varit inne på, väldigt få fackförbund som har lämnat in kollektivavtalen – trots att det har krävts. Jag och flera med mig förstår inte varför regeringen inte vill införa sanktioner för att komma till rätta med dessa problem. 21 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S) replik: Man kan tycka att lex har fungerat väl. Den har ju fungerat så att inget fackförbund sedan den infördes någonsin har kunnat agera för något utstationerat företag med någon typ av varsel. Är det en väl fungerande arbetsmarknad när detta aldrig sker? Det tycker ju inte de företag som blir utkonkurrerade av att facket inte ställer krav, utan de känner sig diskriminerade. Det är en diskussion jag ofta har med : Hur kan man vara säker på att facket verkligen ställer samma krav på alla arbetsgivare? Ja, vi har faktiskt kunnat vara säkra på det. Man har inte sagt ”Vi kräver bara kollektivavtal av några och struntar i andra”, utan man har krävt det över hela linjen. Men gör man det inte för utstationerande företag, och därmed faller vår möjlighet att skydda. Jag kan inte säga till kommissionen att jag är säker på att dessa företag lever upp till minimilönerna, för vi har ingen som helst kontroll över det. Vi har ju heller inget annat system. Man kan som sagt välja detta system, men då får man införa statliga löneinspektörer som är ute och gör kontroller, för någon måste kontrollera detta. Om vi ska leva upp till , vilket jag tycker att vi ska göra – om man är med i en klubb bör man leva upp till det regelverk som finns, oavsett om man gillar det eller inte – måste vi ha en skyddslagstiftning som säkerställer att de anställda får minimilön och den hårda kärnan av kollektivavtalet. Det har vi inte . Om man inte tycker att vi bör genomföra den lagändring som föreslås, som bygger på att det är facken som ska upprätthålla det hela, på samma sätt som på den övriga arbetsmarknaden, måste man lägga fram något annat förslag. Men att inte lägga fram förslag tycker jag är att svika både de åtaganden som vi har inom EU och de utstationerade arbetstagare som vi har att skydda. Jag vill understryka att det är grundläggande att vi har transparens. Systemet fungerar inte om inte utstationerande företag i förväg kan veta vilka villkor de har att rätta sig efter. Det är omöjligt att lämna in en offert om man inte vet vilka löner och andra villkor som gäller. Detta är helt grundläggande, och vi kommer att följa det noga för att säkerställa att transparensen fungerar. 22 (C) replik: Det är intressant att lyssna på argumentet att det inte skulle finnas verktyg eller möjlighet att följa upp detta. I en av de delar som fanns med i förslaget till lex framgick tydligt att man skulle ha möjlighet att följa upp och ställa krav på att de avtal och villkor som företaget har med sig hemifrån följs. Många av de bekymmer som finns på arbetsmarknaden är inte kopplade till detta, utan de rör andra områden. En del av kritiken handlar om att den här lagstiftningen är väldigt långtgående men inte kommer åt dessa andra typer av bekymmer. Inom lex finns möjligheten och verktygen för att kräva att de bestämmelser som man uppger ska gälla faktiskt också gäller, och det går att fundera på varför detta inte har gjorts. I den utredning som jag ingick i, som är en del av underlaget till detta förslag, var de deltagande juristerna tydliga med att verktygen finns men att man valt att inte använda dem. Vilka är argumenten när det gäller denna del? Varför har man inte tidigare använt dessa verktyg? Den som har avtal med sig från sitt eget hemland måste nu även teckna avtal med dessa villkor. Detta är något av ett avsteg från den svenska modellen, som handlat om att den som har avtal är skyddad av det avtalet. 23 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S) replik: Det som säger är helt riktigt. Jag har inga illusioner om att den här propositionen löser alla de stora problem vi har med framväxten av ett skuggsamhälle på svensk arbetsmarknad. Jag kommer att återkomma till med ytterligare förslag. Det kommer vi att behöva göra på en lång rad områden, både på mitt område och på andra ministrars områden, för att säkerställa detta. En del har vi gjort, och mer kommer att komma. I den här frågan är vi överens om att det ligger till på det sättet. Med nuvarande lagstiftning finns det möjlighet för en individ som är utstationerad i att gå till svensk domstol och utkräva lön enligt svenska kollektivavtals miniminivåer. Detta är möjligt att göra. Det är dock inte ett system som egentligen är särskilt svenskt. Den svenska modellen bygger på att man har ett avtal som man går till Arbetsdomstolen för att säkerställa. Om Arbetsdomstolen bedömer att arbetsgivaren inte har följt avtalet utdöms en sanktion mot arbetsgivaren. Om man i stället bedöms ha agerat okynnesaktigt kan den fackliga organisationen själv få betala rättegångskostnaderna. Det är så det fungerar, och denna modell har fungerat ganska väl. Vi har inte byggt upp ett system som bygger på att individen själv går till domstol för att få ut sin lön. Dessutom finns det då ingenting som säkerställer att det utdöms någon sanktion mot arbetsgivaren om denna har betalat felaktig lön. Detta är ett annat sätt att jobba på. Jag accepterar att man kan välja det sättet, men då borde man rimligen använda sig av den modellen även i övrigt. Det blir konstigt om vi ska ha ett system som gäller på större delen av den svenska arbetsmarknaden men ett annat system som gäller för utstationerad arbetskraft, där vi inte har tagit fram de verktyg som skulle behövas för att vi ska kunna leva upp till våra åtaganden. Jag har respekt för om man vill göra detta, men det är konstigt om man inte vill något alls utöver att fortsätta som vi gör , när vi inte kan säkerställa lönerna för utstationerad arbetskraft. 24 (C) replik: Arbetsmarknadsministerns påstående att det inte finns verktyg för att göra dessa kontroller stämmer inte. Med bevisregeln finns det möjlighet för facken att gå in och kräva att de avtal som man säger ska gälla också gäller. En annan sak som jag skulle vilja ta upp är kopplad till att lämna in avtalen. I den utredning som jag deltog i fanns det skiljelinjer vad gällde hur man ansåg att vi behövde gå vidare med dessa delar. Om utländska företag ska ha några som helst förutsättningar och möjligheter att komma hit, att veta vad som gäller och att kunna räkna hem uppdrag och arbete måste de veta vilka villkor som gäller. Av alla avtal som finns på svensk arbetsmarknad är det väldigt få som är inlämnade, och det kanske är lite naivt att tro att detta ändras bara för att arbetsmarknadsministern gör en uppföljning. Jag skulle vilja påstå att det skulle behövas bestämmelser om att man inte får möjlighet att utkräva eller följa upp dessa avtal om man inte lämnar in dem. Framför allt skulle detta vara en viktig faktor för att få ordning och reda på svensk arbetsmarknad. Jag vill även göra någon form av statement i frågan om rörlighet. Denna fråga är en helt avgörande del för det som vi ser växa fram. Här ingår många olika typer av diskussioner, gällande såväl migration och arbetskraftsinvandring som reglerna för svensk arbetsmarknad. Även i denna del kan man tala sig varm för att det är viktigt med rörlighet. Jag tror dock att det är avgörande att man i dessa diskussioner och i de förslag som man lägger fram är tydlig med att man inte vill begränsa och försvåra den typen av rörlighet. Det försvagar bara, och det innebär ett steg i fel riktning, vilket är en allvarlig del även i denna proposition. 25 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S) replik: Med den här propositionen försvarar vi den fria rörligheten. Jag tror att det är oerhört viktigt att förstå att om man vill vara medlem i EU och om man tycker att det är bra med en inre marknad och med fri rörlighet måste man kunna svara folk att fri rörlighet inte betyder frihet att utnyttja människor till undermåliga villkor. Detta måste vi kunna svara, annars kommer människor att vända sig emot EU och den fria rörligheten, vilket vore förödande för . Det här handlar om ett ansvar som man måste ta som politiker. Den som går ut på olika arbetsplatser kommer att möta människor som har verklighetsuppfattningen att gränserna borde stängas eller att vi inte borde vara medlemmar i , eftersom det är det enda sättet att lösa problemen med dumpning och utnyttjande av människor. Detta är fel. Det går att lösa ändå, vilket vi visar med denna proposition. Jag tror att det är viktigt att vi politiker tar ansvar för att vi inte ska hamna i den förfärliga diskussion som vi har sett ett viktigt medlemsland hamna i – en diskussion som för länge sedan har lämnat verklighet och fakta bakom sig och som har resulterat i att medlemslandet nu lämnar unionen. Detta är väldigt allvarligt. Jag har sagt det tidigare och kan säga det igen: Transparensen är helt avgörande. Jag delar den uppfattningen. Företag måste kunna veta vad som gäller för att de ska kunna lägga anbud – det är helt nödvändigt. För att detta ska fungera krävs att kollektivavtal lämnas in, men om vi ska vara ärliga krävs det också att parterna tolkar sina kollektivavtal på ett gemensamt sätt. Exempelvis byggavtalet är nästan omöjligt att förstå för någon annan än de som själva har tecknat det. Det är med andra ord viktigt att parterna är med i tolkningen av avtalen, så att man på ett enkelt sätt kan klargöra det för de företag som kommer hit. Det hela är alltså lite mer komplext än att bara gälla inlämnande, men jag delar uppfattningen att detta är oerhört viktigt att göra. vill jag säga något om bevisregeln. Denna regel innebär egentligen att man inte behöver bevisa något, kan man säga. Bevisregeln är momentan. Om företag säger att de betalar minimilön enligt kollektivavtal betyder inte detta att de behöver göra det , eftersom det inte finns något avtal. Om man nu betalar enligt minimilönerna, vad är då problemet? Skriv ett avtal! 26 (KD) replik: Detta är en viktig debatt. Jag tror att det är ganska svårt att lyssna på den, för det är en ganska komplicerad materia. Statsrådet säger att vi ska ta steg för steg och att det här är bra för arbetsmarknaden i . Ja, men är det bra för rörligheten på EU:s arbetsmarknad, den lite större arbetsmarknaden som vi också vill ha? Som jag sa har vi 680 kollektivavtal i . Vi har sagt tidigare, och det säger , att då måste vi tala om för dem som vill komma hit och utstationeras vad det är för avtal som gäller. Då har man fått inge det till , något som , i alla fall tidigare, aldrig har sagt sig riktigt vilja göra. Därför kom utredningen från Middelman, som sa att hon tycker att man borde förtydliga skyldigheten för arbetstagarorganisationer att lämna in kollektivavtalsvillkor till . Och det är ju viktigt och grunden, så att man vet vad som gäller. Men vill regeringen, om jag förstår det rätt, att man ska tvinga dem som utstationeras hit att teckna ett svenskt kollektivavtal. Har vi på arbetsmarknaden tvång att teckna kollektivavtal? Nej, det har vi inte. Det är inte den svenska modellen. Här går vi alltså utanför den svenska modellen. Är det proportionerligt, enligt statsrådet? Det är ju inte särskilt många personer, tycker jag, som det handlar om. Om en arbetsgivarorganisation driver ett sådant här ärende i , tror statsrådet då att man kommer att vinna i enlighet med ? Och om avtalet är sämre för arbetstagaren än i hemlandet, vad händer då? 27 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S) replik: Jag ske ge de fyra borgerliga partierna rätt på en punkt. Det kan ju vara så att rörligheten blir ännu större om man får dumpa löner och inte behöver betala minimilön, men jag tror inte att ni vill ha det så. Jag tror faktiskt att ni vill stå upp för att minimilöner ska gälla enligt direktivet. Om vi då ska säkerställa att den lagstiftning som gäller på EU-nivå också på riktigt verkställs i kan det hända att det finns företag som inte kommer hit därför att de tycker att det inte är lönsamt nog, eftersom de har betalat sina anställda 30, . Så kan det naturligtvis bli, men vi vill ju inte ha det så att man kommer hit för att kunna ge människor usla villkor. Om vi är överens om att miniminivån ska gälla enligt utstationeringsdirektivet finns det ingenting i förslaget som skulle minska rörligheten eller göra att färre kommer hit, utan man får betala precis det som man ska betala. Men där är vi oense om huruvida man verkligen betalar det eller inte. Nej, , vi har inte tvång på kollektivavtal i . Det kommer det inte heller att bli för utstationerade företag, utan det blir samma modell. Vi har en modell som ger facket en långtgående rättighet att kräva kollektivavtal, också ytterst med stridsåtgärder, och vi har kunnat lita på att facket har gjort det utan diskriminering, det vill säga för alla. Vi måste nu säkerställa att svenska företag inte diskrimineras genom att facket de facto inte upplever sig kunna ställa samma krav, alltså göra sin del av avtalet, sin del av arbetsuppgifterna på svensk arbetsmarknad, så att det blir likabehandling av svenska företag och företag som utstationerar i . Det är vad vi förväntar oss att svenska företag ska mötas av när de utstationerar eller säljer tjänster i ett annat land. 28 (KD) replik: Jag blir inte riktigt klok på om det här verkligen kommer att lösa det som statsrådet vill lösa på arbetsmarknaden. Vi vill alla komma åt problemet om det är någon som dumpar löner, för det är inte tillåtet enligt och inte heller enligt vår svenska lex . Därför är det upp till arbetsmarknadens parter, och facken får ju agera då. Statsrådet säger att man inte behöver teckna ett särskilt kollektivavtal. Då förstår jag inte riktigt vad skillnaden är mot . Det gör det krångligare för den som vill komma till , och det blir mycket svårare för dem att veta vad det är som gäller. Hur ska man i alla olika branscher veta vad det är för kollektivavtal som gäller om man har ett företag i och vill utstationera personal som ska hjälpa till i byggsektorn här? Hur ska man veta vilka kollektivavtal man ska följa innan man kommer hit? Jag skulle vilja veta, som jag frågade statsrådet, vad som händer om en person mot förmodan, om man kommer från , skulle ha ett bättre avtal i sitt hemland? Det kommer utstationerade också från andra länder, till exempel från , som arbetar inom it-sektorn. Om ett ärende drivs till om ett sådant här avtal, tror statsrådet att kommer att vinna? Kommer det här förslaget att hålla enligt ? 29 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S) replik: frågar om det här kommer att lösa problemen. Sanningen är att vi inte kan veta det säkert, för det bygger på en tredje part, nämligen att eller annat berört fackförbund gör sin del av jobbet. Om de inte gör det har vi ett problem. Dock sköter de fackliga organisationerna sin del av jobbet på alla andra delar av arbetsmarknaden. Vi får hoppas att det funkar också i den här delen. Men det är klart att om de inte skulle göra det har vi ett problem. Då måste vi fundera på om den svenska modellen kan överleva. De fackliga organisationerna vet också vilket stort ansvar som vilar på dem. Transparensen är helt avgörande. Hur ska ett företag veta vad som gäller? Jo, man ska veta det dels genom ingivna kollektivavtal, som vi ökar kraven på, dels genom att det finns en kontaktperson som kan svara på frågor kring kollektivavtal. Det är viktigt. Vi har många tjänstemannaorganisationer som har sifferlösa avtal, och då är det inte särskilt lätt att förstå vad som är en miniminivå i dessa. Därför är det viktigt att kollektivavtalet tolkas av parterna så att det blir förståeligt för den som ska utstationera och ta del av detta. Om någon utstationerar från till gäller inte utstationeringsdirektivet eftersom inte är ett EU-land, utan då gäller svensk lagstiftning, och så bör det vara, som jag sa i mitt huvudanförande. Vi är med i klubben EU och får ta en del saker som vi inte alltid är så förtjusta i, men sammantaget är det en väldigt bra idé för , svenska företag och svenska medborgare att vara med i den. Utstationeringsdirektivet är, som jag tror att alla här i kammaren vet, inte min favorit. Jag skulle gärna vilja ändra det. Men när det gäller ska vi tillämpa det. Det är en skyldighet vi har gentemot varandra som medlemmar i . Jag förväntar mig att andra medlemsländer också genomför lagstiftning, även om de inte alltid är helt förtjusta i den. Det är en viktig förutsättning. Ja, jag är trygg med att detta är förenligt med . 30 (S): Den här debatten, som har pågått i snart , handlar i grunden om sjysta villkor både för arbetstagare och för arbetsgivare. Det har framkommit tydligt i debatten, inte minst i det senaste replikskiftet. Det är viktigt att understryka att den här debatten inte bara handlar om sjysta villkor för just arbetstagarna utan också för arbetsgivarna. Vi har en osund konkurrens på den svenska arbetsmarknaden där arbetsgivare ställs mot varandra och tvingas att dumpa sina egna löner och villkor, vilket är dåligt för både arbetstagarna och arbetsgivarna. Det skapar en problematisk arbetsmarknad i , något som vi under debatten har hört att EU har ganska starka åsikter om. , vd i – ett av de största byggföretagen i – är väldigt positiv till regeringens förslag om att riva upp lex . Jag vill läsa upp ett citat om vad Peabs vd och koncernchef tycker om det förslag som ligger på bordet för omröstning . Så här svarar på frågan om vilka konsekvenser förslaget skulle få för : ”Det handlar inte om skulle gynnas eller missgynnas med förslaget. Det handlar om att vi måste ha konkurrens på lika villkor och spelregler som gäller för alla.” Tydligare än så kan det inte bli. Exakt så säger man på ett av största byggföretag. En svensk intresseorganisation som brukar ha starka åsikter om byggsektorn, inte minst när det gäller att en uppriven lex skulle kunna leda till bättre villkor på arbetsmarknaden, är Byggindustrier, alltså motparten till som har nämnts här . På Byggindustrier är man också positiv till det förslag som ligger på bordet här och som kommer upp till omröstning , alltså det förslag som vi debatterar just . vice vd och förhandlingschef heter . På en fråga om vad han tycker om förslaget att riva upp lex för att skapa sund konkurrens på svensk arbetsmarknad svarar han ”att propositionen som läggs fram om nya regler för utstationering är ett steg i rätt riktning”. Då känns det väldigt konstigt att debattörerna från de fyra borgerliga partierna lägger ord i munnen på byggsektorn i svenskt näringsliv, att det här skulle vara negativt för den sektorn. Det är tvärtom. Man vill ha det här. Därför skulle jag vilja fråga allianspartierna, eller snarare de före detta allianspartierna, de borgerliga partierna: Har fel i det här fallet? Har Byggindustrier fel? Om de inte har det, har de borgerliga partierna i riksdag i så fall hittat på en egen version av den svenska modellen?