prot · H409133 · 2017-08-31 00:00:00 — Vad jag vill lyfta med denna interpellation till finansmarknadsministern är just problematiken när ett system inte fungerar. Jag är den förste att säga: Bejaka tekniken! Båda systemen behövs. Som komplement till kontanter blev de elektroniska betalningssystemen något som tillförde kvalitet, snabbade på och gjorde den ekonomiska hanteringen mycket säkrare för människor, butiker och affärsidkare. är det när balansen inte längre upprätthålls som problemen uppstår. Jag tog exemplet när det blir ett fel och den enskilde som betalar behöver vänta kanske . När man har gjort en feltransaktion med sin dosa när man betalar räkningarna runt den 25:e och det visar sig att man betalat två gånger tar det att få tillbaka de pengarna. Detta är problemet. Det är detta jag vill att finansmarknadsministern och regeringen ska fundera över: Hur hanterar man det när det digitala sätts ur spel? Hur ökar man möjligheten att justera återbetalningar? Självklart ska man som konsument kunna välja själv. Men i många sammanhang ser vi att kontanter numera är ett andra klassens betalningsmedel. Det hette att ”cash is king”. Min sista fråga till ministern är: Hur länge kommer det att vara så? 62 Statsrådet (MP): hör man uttrycket ”cash is king” kanske mest i kriminella kretsar. Vi vet tyvärr att en stor kontanthantering öppnar för en stor svart sektor. Tyvärr använder man i hög grad kontanter i illegala sammanhang. Vi ser att en övergång till digitala lösningar försvårar för brottsligheten. Det gäller både våldsbrottsligheten, som själv tar upp – med kontanter på fickan löper man betydligt större risk för att råka ut för ett våldsbrott än om man använder en internetbank – och ekonomisk brottslighet, som vi vet i hög grad är beroende av kontanter. Vi ska nog vara glada över att vi går över till en situation där det finns fler alternativ än bara kontanter. Det är inte bra när ”cash is king”, utan det är bra om det blir en delning av tronen mellan flera olika lösningar. Det är lätt att peka på fel som görs i den digitala ekonomin. Dock ska vi komma ihåg att det också har förekommit fel i den kontanta ekonomin. Det har skett felaktiga utbetalningar, och det har ibland varit svårt att få tillbaka pengar, särskilt i sammanhang där man inte har brukat ta emot kvitton eller, för den delen, betala in skatt. Med en övergång till mer digitala lösningar får vi också en större möjlighet att följa de digitala spåren och se om allt har skett på rätt sätt och också kunna få tillbaka pengar i efterhand, även om det kan ta . Jag tycker att detta har varit en viktig debatt. Jag tycker att det är bra att den här frågan tas upp. Det är en utmaning för många människor. Som vanligt i de här debatterna är det fler frågor än svar. Det verkar som om interpellanten, i likhet med tidigare interpellanter, inte direkt har några konkreta lösningar på utmaningarna. Det har jag respekt för, för jag ser hur svåra de här frågorna är. Det är just därför jag tror att det är bra om vi låter den få ta tid och hanteras i . Överläggningen var härmed avslutad. § 26 Svar på interpellation 2016/17:577 om kommuners köp av bostadsrätter 63 Statsrådet (MP): har frågat mig om jag avser att se över de problem som följer av att kommuner köper bostadsrätter. Frågan ställs mot bakgrund av att det i årliga bostadsmarknadsenkät framkommit att allt fler kommuner väljer att köpa bostadsrätter som boende för nyanlända. Inledningsvis vill jag säga att kommunerna enligt lag har ett ansvar för att planera för bostadsförsörjningen. Syftet med planeringen är att skapa förutsättningar för alla i kommunen att leva i goda bostäder och att främja att ändamålsenliga åtgärder för bostadsförsörjningen förbereds och vidtas. Vilka verktyg som används och bedöms vara mest ändamålsenliga är en angelägenhet. Mottagandet av nyanlända är ett gemensamt åtagande för hela samhället, och regeringens inriktning är att stödja kommunerna i deras arbete och de utmaningar de står inför. Det gäller inte minst frågan om bostadsförsörjningen. Regeringen har därför bland annat infört en så kallad byggbonus till kommunerna och tillfört medel till kommuner som vill utveckla sin verksamhet för att underlätta uthyrning av privatpersoners bostäder till nyanlända. Regeringen har även förenklat regelverket kring tidsbegränsade bygglov för bostäder, och länsstyrelserna har ett uppdrag att stödja kommuner och andra relevanta aktörer i arbetet med att underlätta inträde på bostadsmarknaden. Det finns många kommuner som bedriver ett bra arbete med att ta emot nyanlända och planera för bostadsförsörjningen som situationen på flera håll är ansträngd. Det blir allt vanligare att kommuner har egna småhus och bostadsrätter, även om de fortfarande utgör en liten andel av marknaden. Men som jag inledningsvis nämnde är besluten om vilka verktyg som används och bedöms vara mest ändamålsenliga en angelägenhet. För att få en bättre bild av hur kommunerna, med utgångspunkt i efterfrågan och bostadsbehoven hos grupper med svag ställning på bostadsmarknaden, arbetar med bostadsförsörjningsfrågor beslutade regeringen om ett tilläggsdirektiv till Utredningen om planering för bostäder. Utredaren ska bland annat kartlägga hur kommunerna använder olika verktyg i sitt arbete med bostadsförsörjningen och belysa vilka avvägningar kommunerna gör vid beslut om åtgärder. Utredaren ska även analysera om det finns behov av vägledning eller kompletterande kommunala verktyg i syfte att underlätta arbetet med bostadsförsörjningsfrågor samt lämna de förslag som analysen ger upphov till. Uppdraget ska redovisas , och jag ser ingen anledning att föregripa utredarens slutsatser. 64 (SD): Tack, , för svaret på min interpellation! Bakgrunden är framför allt den höga andelen asylsökande – vi såg en peak – som har inneburit ett antal beviljade uppehållstillstånd och har varit en del av den bostadskris vi ser i . Anvisningslagen, som regeringen införde , har inneburit att kommunerna har ett ansvar att ta emot ett visst antal flyktingar oavsett om de har bostäder eller inte. Detta har lett till en lång rad konsekvenser för kommunerna. För samhället i stort såg vi ett tag en systemkollaps när den höga andelen flyktingar sökte sig till 2015. Därefter har vi sett en rad strukturförändringar från regeringen. Bland annat har man infört tillfälliga och tidsbegränsade bygglov, där man har gjort undantag från plan- och bygglagens möjligheter för allmänheten att bland annat påverka sin omgivning genom överklaganden och liknande. Detta har också lett till en sämre långsiktig samhällsplanering för kommunerna, och vi riskerar att få se fler utanförskapsområden med mera. Men min interpellation handlar om att kommunerna gör bostadsköp för att kunna erbjuda boenden åt de flyktingar som regeringen har påtvingat dem. har i sin senaste bostadsmarknadsenkät sett att det skett en dubblering från föregående år från 23 till 52 kommuner som gör dessa bostadsköp. Detta innebär att vi får en annan bild av hur detta påverkar samhället. har det inte varit lika stor andel kommuner som har köpt in bostäder. Detta får en marknadspåverkan när det gäller bostadspriserna. Det innebär också att väldigt många kommuner lägger väldigt många på att köpa in dessa bostäder. Det påverkar också bostadsrättsföreningarnas möjligheter att påverka vilka som ska bo där, vilka som får möjlighet att hyra ut i andra hand och liknande. Det påverkar också föreningarnas möjlighet att själva bedriva verksamheten. En bostadsrättsförening har ju ett ansvar för sin fastighet och de kostnader som kommer därav. Då är man som bostadsrättsägare involverad i föreningens verksamhet för att hålla nere kostnaderna och liknande. Detta blir naturligtvis svårt när det är en kommun som äger en eller flera av lägenheterna i bostadsrättsföreningen. Mot den bakgrunden har jag ställt en fråga till ministern om han avser att se över de problem som kommer av att kommunerna köper bostadsrätter. Ministern svarar att man har tillsatt en utredning som kommer att titta på bland annat detta. Jag skulle gärna vilja veta exakt vad utredningen kommer att behandla när det gäller de problem som kommer av att kommunerna gör bostadsköp. Jag skulle vilja veta om ministern har försäkrat sig om att utredningen faktiskt kommer att titta närmare på de här problemen och eventuellt komma med lösningar på dem. 65 Statsrådet (MP): Låt mig börja direkt med den fråga som tog upp på slutet. Utredaren ska analysera om det finns behov av vägledning eller kompletterande kommunala verktyg i syfte att underlätta arbetet med bostadsförsörjningsfrågor och lämna förslag på detta område. Det är i detta sammanhang som utredaren berör det som vi nu diskuterar. Själv tycker jag naturligtvis att den viktigaste lösning som behövs för att klara av dessa frågor är att bygga nya bostäder. Vi har bostadsbrist – vi har haft det . regeringar och kommuner har inte lyckats bygga i den takt som befolkningsökningen har krävt. Det har gjort att vi har byggt upp ett stort behov och en stor brist. Så var det , när vi fick en stor våg av nyanlända från andra länder. Men det är klart att det bidrog till att göra bostadsbristen ytterligare mer akut. Det är också bakgrunden till att regeringen i detta läge har gjort ganska stora insatser för att försöka förmå kommunerna att ta sitt bostadsförsörjningsansvar. Det är ändå i kommunerna som det i grunden ligger. Vi kan göra en hel del saker. Vi kan ändra lagstiftning. Vi kan ge kommunerna mer incitament att agera, och det har vi gjort till exempel genom den kommunbonus som jag tidigare pratade om men också genom investeringsstöden, som vi har infört. Vi ser nu att det står byggkranar i nästan alla städer i , och vi bygger i en takt som inte har setts sedan miljonprogrammets dagar. Detta innebär att det påbörjas byggande av ungefär 75 000 nya bostäder. Man kan jämföra det med det antal bostadsrätter som kommunerna köper in. Det är en väldigt liten andel av det nybyggda som går åt till att hantera den sociala bostadsförsörjningsskyldighet som kommunerna har. Jag tycker också att man ska komma ihåg att det inte bara är nyanlända som kommunerna har bostadsförsörjningskrav gentemot. Detta gäller naturligtvis alla som flyttar till en kommun och de som redan bor där. Kommunernas bostadsförsörjningskrav gäller hela befolkningen i en kommun. Detta är inte någonting som är speciellt för en viss kategori. Hyresbostäder, villor eller bostadsrätter används för att hantera problem, sociala problem, och bostadsbehov som inte marknaden har klarat av att lösa. Det gäller betydligt fler människor än de nyanlända. Men det är klart att även det har bidragit i det här fallet. Jag tycker att man ska komma ihåg hur situationen ser ut , efter situationen 2015. Trots att det var stora problem och ett ansträngt läge , när många människor kom till , har vi på ett anständigt sätt lyckats hantera det. 66 (SD): Tack för svaret, igen, ! Från min sida tycker jag att regeringen bör se över de problem som blir av bostadsköpen, framför allt nu när bostadsköpen i kommunerna växer så här mycket. Vi vet inte hur det fortsätter, men eftersom bostadsbehovet är väldigt stort antar jag att vi kommer att fortsätta att se denna utveckling. Vi anser att man bör öka bostadsrättsföreningens inflytande på ett eller annat sätt när det gäller bostadsköpen från kommunen. Det handlar om att kunna reglera kommunernas möjligheter att påverka marknadspriserna. Man kanske kan sätta olika nivåer eller liknande, och det handlar om hur budgivningen ska ske i dessa fall. Man behöver se över detta, för jag tycker inte att bostadsrättsföreningarna ska vara så rättslösa som de blir i detta fall. Vi vet att bostadsrättsföreningarna inte kan neka kommuner och landsting att köpa. De kan inte heller neka till uthyrning till vissa personer som kommunerna väljer att hyra ut till. Det tycker jag är ett problem. Har man gjort sitt livs största investering vill man säkert på ett eller annat sätt kunna vara med och påverka föreningens utveckling och fastigheten. Det handlar om väldigt stora pengar för privatpersoner. Man kan också kolla på den del som handlar om att vara aktiv i föreningen – där känner jag att jag inte riktigt får något svar från ministern. Vi har till exempel frågat kommun hur man agerar när man har köpt bostadsrätter i föreningar och hur man tar sitt ansvar när det gäller drift och liknande. Där har vi fått ett väldigt tydligt svar. Kommunen avser inte att vara delaktig. Man har den här rätten att köpa bostadsrätter, och utifrån det har man också möjliggjort detta. Den utvecklingen vill vi såklart inte se. Alla måste vara med och ta sitt ansvar när de går in i en förening på det viset. Därför funderar jag lite grann. Delar ministern min syn på de negativa konsekvenserna? Kommer ministern att vidta några åtgärder efter att utredningen har kommit? Eller tycker ministern att vi ska fortsätta att ha det system som vi har och att föreningarna och privatpersonerna får acceptera denna hållning i lagen? 67 Statsrådet (MP): Det är möjligt att har delvis rätt i att vi pratar om något olika saker. Jag tror inte att denna utredning kommer att föreslå några detaljregler kring vilken typ av bostäder som kommunerna kommer att kunna använda i sitt arbete med att klara av bostadsförsörjningskravet. Jag är inte heller särskilt intresserad av att vi ska gå in med sådana detaljregler. Jag tror inte att det skulle göra det lättare för kommunerna. Det skulle snarare bli svårare om vi från statens sida börjar bestämma om de ska använda hyresbostäder, bostadsrätter eller villor och vilken kategori som ska användas till vem och vad och vilka grupper man ska använda det sociala ansvaret för. Jag tror att alla vinner på att vi har en stor flexibilitet, på att kommunerna har detta ansvar och på att vi inte går in och detaljreglerar på ett sätt som faktiskt bara i praktiken försvårar arbetet. är ett bra exempel. Där arbetar man intensivt med att bygga nya hyresbostäder. De allmännyttiga bolagen i och även privata bygger i stor utsträckning nya hyresbostäder, för det är där vi har den stora bristen . Detta gör man på många håll. Man använder också de statliga investeringsstöden för att få ned hyresnivåerna på ett rimligt sätt. Det underlättar kraftigt för nyanlända, ungdomar och andra som behöver nya bostäder. Man skulle vilja att det även i och fanns ett större ansvar för att få fram just de kategorier av bostäder som det är störst behov av. 68 (SD): säger inte nej till kommunala köp. Vad jag har påpekat är att man ska se över de problem som detta kan leda till och att man ska stärka bostadsrättsföreningarnas inflytande över sina fastigheter. De problem som vi ser ska inte kunna fortgå. Det handlar om att man ser över detta och ser vilka möjligheter vi kan stärka. Det handlar även om andra konsekvenser, till exempel den marknadspåverkan som kommunerna gör när de går in med miljonbelopp och köper bostäder på marknaden. Det är sådana konsekvenser som jag lyfter upp i min interpellation. Jag hade hoppats på att jag skulle få svar på detta. I svaret säger du att man avser att ta med detta i en utredning och att du väntar på svar. Men får jag svaret att du inte har några tankar på att gå in och reglera någonting över huvud taget, utan denna utredning handlar om hur vi får fler bostäder och andra verktyg för att skapa möjligheter för fler bostäder i kommunerna. Det innebär alltså att denna utredning inte över huvud taget kommer att titta på hur man kan stärka bostadsrättsföreningarnas möjligheter att påverka när det gäller bostadsköp, vilka som bor där och andrahandsuthyrning – det handlar också om föreningens behov av aktiva förvaltare bland föreningsmedlemmarna och liknande. Är det så jag ska tolka ditt svar? 69 Statsrådet (MP): Ja, det är kanske inte riktigt den typen av frågor som denna utredning kommer att hantera. Det handlar mer om att hjälpa och stödja kommunen och att hitta nya verktyg att arbeta med än att minska möjligheten att klara av att hantera bostadsförsörjningsansvaret. Jag är inte heller intresserad av att försvåra för kommunerna. Även om kommunernas arbete med att köpa in bostadsrätter utgör en väldigt liten del, och jag tror att det är osannolikt att det blir en stor del, så kan jag ha en viss förståelse för att man vill sprida behoven för att på så sätt få en ökad integration. Människor med sociala behov kan då placeras på olika ställen i stället för alla på ett ställe. Jag tror alltså att det kan finnas även sociala skäl bakom att man inte bara vill använda sig av hyresbostäder i de här fallen. Överläggningen var härmed avslutad. § 27 Svar på interpellation 2016/17:581 om företagskonkurser i byggbranschen 70 Statsrådet (MP): har frågat mig vilka åtgärder inom bostadspolitiken jag och regeringen avser att vidta för att minska antalet konkurser inom byggbranschen. Det är beklagligt att antalet konkurser inom byggbranschen har ökat. I mycket stor utsträckning är den kompetens som behövs för att underhålla och reparera bostäder användbar när man bygger bostäder. Sänkningen av ROT-avdraget finansierade bland annat det investeringsstöd för byggande av hyresbostäder och bostäder för studerande som infördes . Avsikten var också uttryckligen att flytta resurser från ombyggnation till nybyggnation. påbörjades enligt SCB totalt 51 364 bostäder, inklusive ett tillskott genom ombyggnad på 3 318 lägenheter. påbörjades enligt preliminära bedömningar totalt 64 200 bostäder, bedöms 72 000 bostäder påbörjas och 2018 beräknas 74 500 påbörjas. Detta innebär fler påbörjade bostäder 2018 jämfört med . Självklart innebär detta att ökade resurser, inklusive arbetskraft, är inriktade på nyproduktion av bostäder. En stor del av den kompetens som behövs för att renovera och underhålla bostäder kan också tas i anspråk när bostäder byggs. Mycket tyder också på att brist på arbetskraft och rätt kompetens kan vara hinder för det fortsatta bostadsbyggandet. Det bör således finnas goda möjligheter för såväl företag som arbetskraft som varit verksamma med ROT-arbeten att i stället finna sysselsättning med att bygga nya bostäder. Självklart kommer jag att följa den fortsatta utvecklingen när det gäller såväl företag som människor som är verksamma inom byggsektorn. Jag ser dock inte nu någon anledning till att några särskilda åtgärder behöver vidtas. 71 HANS (M): Tack, ministern, för svaret! Siffror från kreditvärderingsföretaget visar att konkurserna inom byggbranschen har ökat kraftigt jämfört med . Det handlar om en ökningstakt på i högkonjunktur. Enligt Byggindustrier är de sänkta ROT-avdragen en väsentlig orsak till att detta har skett. I en intern undersökning framkommer det att av deras medlemsföretag konstaterar att marknaden för ROT-tjänster bromsar in. Sambandet mellan den minskade efterfrågan på vita tjänster och de försämrade ROT-avdragen bedöms vara bidragande till konkurserna. I spåren efter företagskonkurserna och den minskade efterfrågan på vita tjänster följer också människor som förlorar sina arbeten. Ett av syftena bakom förstärkta ROT- och RUT-avdrag var just att göra svarta jobb vita igen. ser vi en återgång till den situation som rådde tidigare, och det är ytterst olyckligt. Jag blir därför lite förvånad över den sista meningen i ministerns svar: ”Jag ser dock inte nu någon anledning till att några särskilda åtgärder behöver vidtas.” Inga åtgärder när konkurser ökar i högkonjunktur! Det brukar vanligtvis vara så att konkurser sker när det går dåligt rent allmänt för en bransch. Men just nu går det väldigt, väldigt bra i byggbranschen. Det finns allvarliga konsekvenser av att ROT-avdragen har försämrats. Avdragsmöjligheten har alltså minskats från till . Som ministern konstaterar används ROT-avdragen mycket riktigt ombyggnad och inte vid nybyggnad. Vi har också en bostadssituation där det finns ett stort renoveringsbehov, alltifrån i allmännyttan till privata hyresfastigheter men också i privata hem och bostadsrätter. Det är två olika sorters byggen, två olika sorters arbeten, som sker vid nybyggnad och ombyggnad. Ofta är det vid nybyggnad stora bolag och entreprenörer som handhar byggnationen medan det vid ombyggnad är mindre entreprenörer och små firmor. Det är dessa företag som har drabbats och vars konkurser vi ser ökar. Det är inte , NCC eller deras stora branschkollegor som går omkull, utan det är de små företagen. Det fanns som sagt var en anledning till att alliansregeringen införde ökade ROT-avdragsmöjligheter. Det handlade också om att göra svarta jobb till vita. Vi moderater anser att det är en ohållbar situation att man i en högkonjunktur ska kunna se att det går sämre för dem som egentligen borde ha mer att göra . behöver inte mindre av och ; vi behöver mer av och . Jag undrar vem som egentligen vinner på ett försämrat ROT-avdrag. Det kan knappast vara de företag som går omkull. Det kan knappast vara de som arbetar i dessa företag och som förlorar sina arbeten. Det kan knappast heller vara de som kanske avstår från att göra nödvändiga ombyggnader. 72 Statsrådet (MP): Det är en intressant diskussion som tar upp. Jag tycker att det är en ganska naturlig förändring som sker inom byggindustrin. Som själv säger går det fantastiskt bra för byggindustrin i . Företagen har fullt upp att göra. Det är brist på arbetskraft inom snart sagt alla företag. Det är massor av företag i hela som söker mer folk. Snickare, rörmokare, elektriker, ingenjörer – alla möjliga kategorier är det brist på, inte bara i storstäderna utan på många orter runt om i landet. Att en del företag var mer inriktade mot ROT-tjänster och om- och tillbyggnad och i stor utsträckning levde tack vare de stödåtgärder som fanns tidigare och som vi delvis har ändrat tycker jag inte är förvånande. När företagen nu söker med ljus och lykta efter folk är det naturligt att en hel del av dem som de lyckas få tag på är från företag som kanske inte längre har fullt upp att göra och de kan få bra erbjudanden från byggföretagen. Det är också en strukturförändring som pågår i och med att det sker en industrialisering inom byggindustrin. Fler och fler företag växer upp, expanderar och investerar i nya lokaler där man bygger bostäder i fabrik. Sedan levererar man ut dem, sätter ihop dem och gör färdigt byggena på plats i stället för att bygga hela bostaden och göra allt arbete på plats från början. Det har gjort att det nu pågår en strukturomvandling. Fler och fler bostäder som byggs nu byggs med en industriell bakgrund, och delar av eller hela bostäder kommer från industrier runt om i till framför allt storstäder. Totalt sett gör det att det inte är så konstigt att en del små företag försvinner. Jag kan också tänka mig att i en annan konjunktur kan denna utveckling komma att gå åt det andra hållet igen. Om vi skulle bygga mindre, nya bostäder kanske det blir en inriktning mot mer ombyggnad igen. Men ser jag det som en viktig utveckling att fler människor jobbar med att bygga bostäder eftersom vi har en sådan bostadsbrist runt om i , och det kommer sannolikt att vara så framöver. 73 HANS (M): Jag tycker att ministern går lite grann som en katt kring het gröt. ROT-avdragen handlar om ombyggnad, renovering och tillbyggnad. Det är inte bara nybyggnation som vi behöver i , även om vi behöver väldigt mycket nybyggnation. Vi behöver mer nybyggnation än vad som sker just . Vi behöver mer nybyggnation än den som regeringen är stolt över sker. Enligt behovsanalys skulle det behöva byggas 710 000 nya bostäder . För att nå dit behöver vi bygga 88 000 nya bostäder. Jag förstår att ministern är nöjd med att det byggs 60 000–70 000 , men det räcker inte för att nå målet. Vi kan också konstatera att andelen nybyggda hyresrätter i huvudstadsregionen inte alls har ökat. Det investeringsstöd som regeringen har lanserat, som man säger att man har växlat över ROT-avdragen från, används i väldigt liten utsträckning. Varför används inte investeringsstödet mer än vad som görs?