prot · H409129 · 2017-06-20 00:00:00 — Visst fanns det negativa remissinstanser, som SKL, men särskilt omfattande var det inte. Därefter har vi dock fått mycket mer erfarenhet av både spelberoende och andra beroendesjukdomar. Vi skiljer oss från andra länder när det gäller dödligheten bland narkomaner. Vi är sämre än andra. Då handlar det om kunskap hos vårdgivarna men också om förtroendet hos dem som är beroende. Det är ingen slump att man i sprututbytesprogram som sköts av hälso- och sjukvården upptäcker så många fler tidigare okända narkomaner. Personer med beroendesjukdom känner nämligen ett förtroende för sjukvården som de inte känner för , då inte har samma verktyg för att behandla beroendesjukdomar. Det är därför jag tycker att det är viktigt att vi för upp den här diskussionen. Jag förstår av det svar jag fick alldeles att ni inte är främmande för att byta fot, men jag vill gärna få det lite tydligare sagt. 97 (MP) replik: ingår ju i regeringen. Vi står bakom det här förslaget och ingenting annat. Men vi tycker att det är intressant att ha en intellektuell diskussion om detta. Det är inte någon ideologisk fråga exakt hur man ska lägga ansvaret, utan det ska naturligtvis i första hand byggas på forskning. Det gäller att kunna nå och hjälpa så många som möjligt. Jag ser fram emot en fortsatt diskussion om detta . 98 (V): Jag ska börja med det här med beroende. är det spelmissbruk vi ska prata om. Hela propositionen handlar om spelmissbruk. Frågan om beroende och huvudmannaskap får återkomma i en annan form, tycker jag. Jag tycker visserligen att det är en jätteintressant fråga. Skulle jag vara beroende, låt oss säga av narkotika, skulle jag hellre gå till än till . Men vill jag fokusera på spelmissbruk. Jag tror att vi får återkomma till den här frågan. Ni fick hela fantastiska utredning i knät. Jag tror att det var en fråga som ni utredde. Vi får väl gräva fram den tillsammans och göra någonting av den. Detta är en jätteviktig fråga, men inte under den här rubriken, tycker jag. Jag återgår till spelmissbruket, som är en klassfråga. Tabellerna i propositionen är intressanta. Sitter man och tittar en helg eller går in och tittar när det är fotboll och så vidare ser man att det finns en enorm marknad som handlar om spel och reklam. Men det återkommer också i en annan proposition, och där tror jag att vi kommer att vara ganska överens. Samverkan om vård, stöd och behandling mot spelmissbruk Detta är en stor fråga. Det är 135 000 personer som är problemspelare och väldigt många män. Det är 100 000 män. Man kan också se att det ökar bland medelålders kvinnor. Men det minskar som tur är bland unga killar 16–. Det är i varje fall lite positivt. Det är väl bra. Det är poker, kasinospel och spelautomater som verkar vara väldigt poppis, som människor fastnar i och som det görs väldigt mycket reklam för. När man tittar på spelproblem och grottar ned sig lite ser man att det är mest frekvent i de grupper som inte har trygga och stabila levnadsförhållanden. Det är alltså en klassfråga. Det finns ett samband mellan riskabla spelvanor, låg socioekonomisk status och föräldrarnas spelvanor, som så mycket annat när det gäller beroende. Det är alltså mer riskabelt spel på än på , där man också spelar. Men då spelar man med andras pengar på ett annat sätt. Det ska vi lämna därhän till den ekonomiska debatten någon annan gång. Personer med akademisk utbildning har också i mindre utsträckning spelproblem än personer med enbart grundskola. Det är en klassiker när det gäller klass och beroende. Det är väldigt bra att vi nu ska lagstifta om det förebyggande arbetet. Ändringarna innebär att socialtjänstnämnden som ansvarar för att förebygga och motverka missbruk av alkohol och andra substanser nu också ska arbeta med den här frågan. Det är jättebra att det händer något på det området, tycker vi. Den får också ett utvidgat ansvar att jobba förebyggande med barn och unga. Man kan förstå att det behövs. Om vi ska tala om huvudmannaskap kanske det inte är som ska arbeta förebyggande med barn och unga , utan då blir det just . Allt är inte svart eller vitt. Kravet på en överenskommelse om ett samarbete mellan kommuner och landsting om personer som missbrukar substanser ska också omfatta personer som missbrukar spel om pengar. Det är jättebra och ett stort steg framåt. Man har jobbat ganska länge med frågan på olika myndigheter, och är det i varje fall i hamn. Det är väl bra. Man föreslår också en utvidgning av hälso- och sjukvårdens ansvar att särskilt beakta barns behov av information, råd och stöd om barnets förälder eller någon annan som de bor med är spelmissbrukare. Det gäller också annat beroende. Barn som lever med beroende oavsett om det är spel, alkohol eller narkotika och psykisk ohälsa far enormt illa. Där är vi verkligen inte framme, utan det är tyvärr väldigt mycket fritt valt arbete. Jag hoppas att vi kan ändra på det. Missbruk av spel är ett folkhälsoproblem och omfattar väldigt många män och kvinnor och deras anhöriga. Vi i Vänstern välkomnar därför och ställer oss bakom förslagen i propositionen. Det är superbra. Tack, regeringen! Jag yrkar bifall till den och avslag på samtliga motioner. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 15.) § 11 om statens styrning genom riktade statsbidrag inom hälso- och sjukvården Samverkan om vård, stöd och behandling mot spelmissbruk om statens styrning genom riktade statsbidrag inom hälso- och sjukvården betänkande 2016/17:SoU19 om statens styrning genom riktade statsbidrag inom hälso- och sjukvården (skr. 2016/17:110) 99 (S): ska vi debattera socialutskottets betänkande om regeringens skrivelse 2016/17:110 om statens styrning genom riktade statsbidrag inom hälso- och sjukvården. Regeringen har i sin skrivelse svarat på som handlar om hur statens styrning genom riktade statsbidrag fungerar. har funnit att det saknas både genomarbetade processer och policyer för beslut om riktade statsbidrag till hälso- och sjukvården och att de kommer till mer ad hoc. Det finns inte heller någon uttalad tanke om dessa statsbidrag som ett enhetligt styrmedel, enligt , och de flesta av bidragen kan inte betraktas som tidsbegränsade trots att statsbidragsreformen kräver det. Det i sin tur skapar osäkerhet och försvårar planeringen för landstingen. De riktade statsbidragens påverkan på verksamheten i landstingen skiljer sig åt på många sätt, enligt . Det beror på landstingens olika förutsättningar att ta emot de riktade statsbidragen, de styrprocesser man har där ute och de val man gör för att använda sig av just de riktade bidragen. Enligt gör detta att resultaten blir svåra att förutse, och styrningen blir också väldigt otydlig. menar att de förhållandevis små resurstillskott som bidragen innebär kan få väldigt stora och ibland till och med negativa konsekvenser för verksamheterna i landstingen. De kan försvåra eller tillintetgöra landstingens egna prioriteringar och till och med motverka sina syften. kan bidragen också skapa möjligheter och leda till nytänkande i verksamheten. har också studerat hur regeringen följt upp resultaten av de riktade statsbidragen och kommit fram till att det är svårt. fokuserar uppföljningen på aktiviteter och processer i stället för resultat och effekter av bidragen. Detta beror enligt på att uppdragen om uppföljning är för allmänt hållna och inte innehåller några krav på långsiktighet samt att konstruktionen på bidragen ofta försvårar effektstudier. rekommenderar regeringen att se över de riktade statsbidrag som löper på och att överväga alternativa finansieringssätt. Man vill också att regeringen överväger en bortre tidsgräns för nya bidrag och att man ska utforma bidragen så att de kan följas upp och utvärderas ändamålsenligt. Så till skrivelsen. Regeringen välkomnar genomlysningen och framhåller hur viktiga de riktade statsbidragen är för statens styrning av hälso- och sjukvården. Vidare beskriver regeringen sina ambitioner att minska detaljstyrningen och att en tydlig förändring skett , vilket är det år man gjort studien och utifrån den skrivit rapporten. Regeringen arbetar med att få till stånd en mer strategisk styrning som leder till större tydlighet och där man arbetar mer strategiskt med uppföljning och utvärdering. om statens styrning genom riktade statsbidrag inom hälso- och sjukvården De ambitionerna kommer till uttryck i det arbete man inledde med att utveckla överenskommelserna med Kommuner och Landsting. Vidare har regeringen gått ifrån prestationskrav i flertalet bidrag som kraven i andra finns kvar där man finner dem rimliga och tydliga. Regeringen framhåller vidare i sin skrivelse dialogen i arbetet med de riktade statsbidragen som effektiv när det gäller att utveckla hälso- och sjukvården. Den har förutsättningar att skapa den samsyn som behövs mellan parterna just för att utveckla vården. Det är så man har arbetat med överenskommelserna . Regeringen påpekar att överenskommelserna följs upp av myndigheterna och att de som gjorts är tillämpbara för vidare arbete. Men den säger att man avser att arbeta vidare för att utveckla uppföljningarna för att göra dem mer resultatbaserade. Regeringen bejakar det faktum att de riktade statsbidragen kan användas efter det syfte man har, vilka som är mottagare och vilka mål man vill uppnå. Den betraktar därför dessa bidrag som praktiska styrmedel även när det gäller de som funnits och fördelats till specifika grupper. Den ger exempel på sådana överenskommelser som en kvalitetssäkrad och effektiv sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocess liksom för tandvård. Regeringen framhåller också att de riktade statsbidragen ska ses tillsammans med de mål för hälso- och sjukvården som har beslutat om, det vill säga en behovsanpassad sjukvård av god kvalitet på lika villkor för alla. Den har också utarbetat indikatorer att följa som den redovisar för oss här . De riktade statsbidragen, som kan anta olika former, ska enligt regeringen alltså ses som ändamålsenliga styrmedel för olika regeringars politik för hälso- och sjukvården. Överenskommelserna med Kommuner och Landsting som den här regeringen arbetar med görs i regel . Ambitionen är att de ska övergå i generella statsbidrag. Det måste även i fortsättningen, menar regeringen, finnas möjligheter att förändra bidragens inriktning, och någon generell regel om tidsbegränsning för riktade statsbidrag bör inte införas. Vi socialdemokrater anser att regeringen svarat väl på skrivelse. Vi stöder regeringens ambitioner och arbete med att utveckla de riktade statsbidragen via överenskommelser och dialog. , fru talman, beklagar vi att utskottets borgerliga partier återigen tagit hjälp av för att driva igenom ytterligare onödiga tillkännagivanden. Den här gången väljer man att rakt av tillkännage rekommendationer utan djupare resonemang. bygger man upp en okritisk argumentation till försvar för sin kömiljard utan att över huvud taget resonera eller reflektera över regeringens beskrivning av pågående arbete. Vi ser, fru talman, en systematik i hur allianspartierna utnyttjar stöd till att försöka göra det riktigt jobbigt för regeringen, som man har sagt. Vi finner ett sådant förfarande oseriöst. Det gagnar inte och inte hälso- och sjukvården, och det gagnar definitivt inte patienterna, som har rätt till en jämlik vård av god kvalitet. om statens styrning genom riktade statsbidrag inom hälso- och sjukvården Jag ställer mig förstås bakom samtliga våra reservationer men yrkar för tids vinnande endast bifall till reservation 1. yrkar jag avslag på utskottets förslag i betänkandet. 100 (MP): Fru talman, åhörare, tittare och lyssnare! Den rödgröna feministiska regeringen arbetar, som ni numera samtliga vet, långsiktigt och målmedvetet med att utveckla och förstärka välfärdspolitiken. Utskottet gav mig möjlighet att delta i temasession . Mötet handlade om de konflikter som uppstår i och med säkrandet av välfärden i en alltmer globaliserad värld. Generalsekreterare betonade vikten av att vi politiker verkligen anstränger oss och förmår att fördela välfärden så att klyftorna sluts mellan människor, både nationellt och internationellt. Budskapet var tydligt: Samhällen där girigheten tar över och klyftorna ökar kommer inte att kunna bidra till att möta de stora utmaningarna som ofreden i världen, klimatfrågan och värnandet om den biologiska mångfalden. pekade på som ett land som har det högsta skatteuttaget men där , trots det höga skatteuttaget, av medborgarna anser att det inte vore fel med ytterligare skattehöjningar. Danskarna upplever helt enkelt att de får väldigt mycket för det de avsätter i den gemensamma kassan. De anser också att samhället ger alla en likvärdig möjlighet. Så är ju danskarna också världens lyckligaste folk. Varför denna inledning? Jo, jag tycker att utskottet ska få någonting tillbaka när man ger ledamöter möjligheter att resa ut. Jag ser detta som en liten rapport. Jag tänker på de betänkanden vi debatterar i den här kammaren – inte bara dem från vårt utskott utan alla betänkanden som på något sätt är kopplade till hur vi fördelar de skattemedel som vi har möjlighet att fördela. När vi diskuterar de här sakerna och hur vi ska göra detta bör vi fundera över budskapet från och alla talarna där. Statens sätt att fördela ekonomiska resurser i form av till exempel riktade statsbidrag till hälso- och sjukvården, som detta handlar om, är ett exempel på de medel politiken har till sitt förfogande för att så långt möjligt försöka motverka girighetens och marknadens krafter när de långsamt sliter isär våra samhällen. Därför är det naturligtvis också viktigt att vi följer upp hur statsbidragen påverkar och fungerar där det är tänkt att de ska göra skillnad. För detta ändamål har vi hjälp av , som utför granskningar av statens verksamheter. Betänkandet är alltså utskottets behandling av en skrivelse som regeringen sätter samman som sitt svar på revisionens rapport om statens styrning av riktade statsbidrag inom hälso- och sjukvårdsområdet. kan ju inte ändra på regeringens skrivelse, men med hjälp av utskottet kan lämna synpunkter på hur regeringen bemöter och det de har kommit fram till. Som ni har hört föregående talare nämna föreslår utskottets majoritet alltså i det här fallet att ska ge regeringen fem olika tillkännagivanden. Man kan på vanlig svenska säga att lämnar fem uppdrag till regeringen. Oppositionen, oavsett vem som styr och vem som är i opposition, vill ofta framställa tillkännagivanden som någon form av kritik mot regeringen. kan det handla just om kritik, så det kan vara relevant. Men ofta handlar det mest om att oppositionen själv har behov av att lyfta fram att man gör något. Jag vet själv efter två mandatperioder i opposition hur frustrerande det kan vara att inte realt kunna påverka de beslut som fattas här i kammaren mer än i något enstaka undantagsfall. Då kanske det här blir en ventil för olusten att behöva sitta här och inte kunna göra något. om statens styrning genom riktade statsbidrag inom hälso- och sjukvården I just det här fallet kan man tolka de fem tillkännagivanden som oppositionen formulerar som i första hand en kritik mot hur Alliansen själv hanterade de riktade bidragen under sina vid makten. Jag välkomnar naturligtvis den självkritiken. har granskat totalt 24 olika riktade statsbidrag som var i verkan, alltså utbetalades, . Merparten av dessa beslutades om under Alliansens vid makten. Men några bidrag har funnits länge – de äldsta . Några är däremot alldeles nya och har beslutats om av den nu sittande regeringen när den trädde till. Orsaken till att jag nämner att så många av de utvärderade riktade statsbidragen beslutades om är att jag menar att de åtgärder som en enad opposition föreslår i första hand riktar sig till bidragsformer som allianspartierna själva tidigare i stor utsträckning har tillämpat. Och det är väl bra att vi allihop tar till oss kritik. Att de föreslagna tillkännagivandena sedan inte stöder sig särskilt mycket på hur resonerar är för mig en annan fråga. Det kanske inte är så väsentligt här. Men jag tycker att det är självklart och viktigt att vi politiker, oavsett om vi är i opposition eller i majoritet, tar till oss revisionens synpunkter och försöker beakta dem så långt det går i det fortsatta arbetet. instämmer, precis som regeringen, i att många av synpunkterna är viktiga och intressanta. Vi kan dock också konstatera att en hel del av de förbättringar av systemen som föreslår, till exempel när det gäller möjligheteten till uppföljningar, redan har påbörjats och börjat arbetas med. Vi menar att det är viktigt att en regering, oavsett om den har suttit eller inte, ska ha möjlighet att genomföra sin politik och att påverka och styra. Även om reglerna kan behöva justeras får inte regelverket bli så stelbent att nya politiska idéer inte kan få genomslag i det politiska arbetet. Det vore lite märkligt, tycker jag – som om demokratin skulle slå knut på sig själv lite då och då. Den nu sittande S-MP-regeringen har även valt att lämna större och mer generella bidrag än den tidigare regeringen – så upplever jag det – till kommunsektorn. Vi anser att friheten i hur man disponerar pengarna på respektive område i olika delar av landet kanske också kan styras bättre ute i landet hos regioner, kommuner och landsting. Minskad detaljstyrning har varit ett spår som regeringen har försökt att haka på. När det gäller riktade bidrag har vi försökt att knyta dem till tydliga överenskommelser med Kommuner och Landsting. Vi har där kommit överens om uppföljningsmetoder och bedrivit ett utvecklingsarbete som fortfarande pågår. Jag kan bara säga att jag tycker att det som föreslås i tillkännagivandena är processer som redan är på gång och där jag tycker att vi ändå har kommit ganska långt. Jag står självklart bakom alla de reservationer vi har i betänkandet, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservation 1. 101 (V): om statens styrning genom riktade statsbidrag inom hälso- och sjukvården Före detta Alliansen och har på något sätt gjort det till en egen liten konstart att slå in öppna dörrar; det är lite speciellt. Men vi ska inte gnälla över det! Jag tänker ibland på de statliga medel som vi i detta sammanhang riktat till förlossningsvården och som vi nu följer upp till punkt och pricka. Det handlar om att låg väldigt dåligt till när det gäller förlossningsskador. Vill man få igång en process tycker jag att det är utmärkt att ha statliga bidrag, som riktas till landstingen och som också följs upp till punkt och pricka, vilket görs. Det är ett riktat bidrag, absolut, men det är också en nödvändighet för att få igång denna process i generellt. Vi kan följa upp vad som händer i varje landsting – det är väl bra? Om det betyder något? Ja, det kan vi läsa i utvärderingarna vi får. Detta är en typ av riktat statsbidrag. Syftet med , som gör väldigt bra granskningar, är att undersöka om de riktade statsbidragen till hälso- och sjukvården fungerar som avsett eller om de bara fladdrar runt i tillvaron. För att intention med bidragen ska förverkligas krävs enligt att bidragen används tillfälligt och undantagsvis och att resultaten, som jag sagt tidigare, följs upp. De frågor som ställer sig i granskningen är följande: Hur är bidragen till hälso- och sjukvården utformade? Vilka konsekvenser får bidragens utformning? Hur påverkar bidragen landstingens verksamhet? Har regeringen följt upp bidragens resultat? Det är jättebra att man följer upp detta. Exempel på områden där det har ställts vissa krav för statsbidrag som sedan följts upp är, som jag sa, kvinnors hälsa, förlossningsvård, psykisk ohälsa och cancer. Beträffande en eventuell tidsgräns anser Vänstern i likhet med regeringen att de riktade statsbidragen fyller en viktig funktion när det gäller att förverkliga regeringens politik, som framförhandlats med . Här har frågor som jämlikhet och jämställdhet ställts i fokus. Det har behövts eftersom vi har en väldigt ojämlik vård i , både geografiskt och individmässigt. Vi bedömer att det även fortsättningsvis bör finnas möjlighet att förändra inriktningen för de riktade statsbidragen. Mot denna bakgrund är vi inte beredda att ställa oss bakom vad majoriteten i utskottet tycker om just detta. Så till frågan om regeringen har följt upp bidragens resultat – eller bryr man sig inte om det? Enligt vår mening finns det ingen anledning för att göra ett tillkännagivande om att bidragen bör utformas för att underlätta uppföljning och effektutvärdering, som motionärerna pläderar för. Samtliga överenskommelser av olika slag följs nämligen upp av olika myndigheter: och samt SKL, som absolut inte är en myndighet. Det är viktigt att se vad medlen används till runt om i . Hur påverkar bidragen landstingens verksamhet? Målet för hälso- och sjukvårdspolitiken är att befolkningen ska erbjudas en behovsanpassad och effektiv hälso- och sjukvård av god kvalitet. Det finns indikatorer för hur detta ska bedömas. Målen följs noga, och resultaten spelar en viktig roll för hur de riktade statsbidragen utformas och används. om statens styrning genom riktade statsbidrag inom hälso- och sjukvården I den årliga skrivelse om utvecklingen inom den kommunala sektorn som regeringen överlämnar till ges en översiktlig redovisning av utvecklingen för ekonomin i kommunerna och landstingen samt utvecklingen för exempelvis statsbidragen, så det kanske inte heller behövs. Hur är bidragen till hälso- och sjukvården utformade? Regeringen skriver i svaret att de riktade statsbidragen inom hälso- och sjukvård ska ses tillsammans med de andra målen för hälso- och sjukvården. Det är inte olika stickspår , utan det finns något slags samstämmighet. Vänstern instämmer i dessa bedömningar. Målet för hälso- och sjukvården är att befolkningen ska erbjudas en behovsanpassad och effektiv hälso- och sjukvård. Att målen och resultaten följs upp spelar en viktig roll för hur de riktade statsbidragen utformas och används. När vi tittar igenom utskottsmajoritetens förslag känner vi att det på något sätt blir på-sidan-verksamhet. Därför yrkar jag avslag på utskottets förslag och bifall till reservation 1 – för tids vinnande bara till den. 102 (KD): Man kan möjligen tycka att ett betänkande som utgår från en riksrevisionsrapport och regeringens skrivelse är ett lite stelt ärende. Det är inte därför jag ser så stel ut, utan det är för att jag har lite nackspärr. Men jag hoppas att det ska gå att föra fram budskap ändå. För medborgarna är det svårt att avgöra på vilken politisk nivå olika beslut tas. Detta är viktigt för medborgarna – man måste veta var man ska utkräva ansvar för de beslut som tas. När det gäller hälso- och sjukvårdsområdet kanske detta är extra svårt just eftersom vi i tar beslut om lagstiftningen och en hel del av finansieringen. Men besluten kring utförandet, beställandet och prioriteringarna i de enskilda landstingen och regionerna tas på den nivån. Det är där beskattningsnivån ligger för det mesta av den verksamhet som gäller hälso- och sjukvård. Sedan vet alla, framför allt när man är i regeringsställning, hur viktigt det är att också på nationell nivå kunna påverka det som många medborgare runt om i hela vårt land uppfattar som viktigt inom hälso- och sjukvårdsområdet. Därför använder vi från tid till annan en del riktade statsbidrag, utöver den lagstiftning vi reglerar. Det råder därför ganska stor samstämmighet, även om det kanske inte riktigt har låtit så i debatten, om att man ordentligt ska granska hur regeringar från tid till annan använder de riktade statsbidragen för att styra på nationell nivå. Hur påverkar detta möjligheten att fullfölja uppdraget för landstings- och regionpolitikerna ute i landet? har kommit med ett antal rekommendationer. Det kom beröm från några av de tidigare talarna för att vi från Alliansens sida idkar en del självrannsakan: Har vi använt detta på ett bra sätt? Jag tror att det kanske vore värdefullt om även de nuvarande regeringspartierna reflekterade över sitt eget agerande lite på samma sätt.