prot · H409131 · 2017-06-26 00:00:00 — 19 Statsrådet (S): Jag noterar ändå att jag försökte svara på alla frågor, även de frågor som låg utöver det som interpellationen handlade om. Men bemödade sig inte ens om att försöka svara på min fråga. Han kanske gör det i sitt sista inlägg. Även om det upprör är det fortfarande ett faktum att vi satsar mer pengar på polisen än vad vi någonsin har gjort tidigare. Vi har fler polisanställda i än vi någonsin har haft tidigare. Antalet poliser varierar lite grann. Men antalet ligger kring 20 000 – ibland lite över och ibland lite under. Svårare än så är det inte. När vi går in i valrörelsen kommer vi sannolikt återigen att ha fler poliser än vi någonsin har haft tidigare. Jag hoppas att kommer att glädjas över det. Jag vill också understryka att många av de civilanställda som vi har inom polisen gör mycket viktiga arbetsuppgifter och bidrar till att många allvarliga brott kan lösas. Jag vill varna för att man gör en motsättning mellan dem som har polisutbildning och dem som har andra viktiga utbildningar. Vi har viktiga analytiker, och utan dem tror jag inte att exempelvis morden på Vår krog & bar i hade kunnat redas ut. Vi har civilanställda som sköter gränskontrollen i syd. Det är ett mycket viktigt arbete. Vi har civilanställda som är med och gör arbetsplatskontroller. Antalet arbetsplatskontroller har tredubblats. 232 personer utan uppehållstillstånd har hittats vid dessa arbetsplatskontroller. Det görs fler arbetsplatskontroller nu än när Liberalerna var i regeringsställning. När det gäller lönebildningen har vi någonting i som kallas den svenska modellen. Det innebär att löner i sätts vid förhandlingar mellan arbetstagare, organiserade i fria fackföreningar, och arbetsgivare. Det är en modell som har tjänat väl men som också har tjänat löntagare väl. Det är nämligen en modell som har kunnat kombinera reallöneökningar och låg inflation. Jag tror att det är någonting som vi alla ska slå vakt om. Vi ska så lite som det går gå in och peta i och efter eget tyckande påverka denna lönebildning. Det är bra att säger sig vilja höja lönerna. vill han bilda regering med andra partier som säger sig vilja sänka löner. Då är frågan: Är det här i kammaren som ska lönerna sättas? Är det här vi ska bestämma om sjuksköterskorna ska få höjda eller sänkta löner och om de nytillkomna på arbetsmarknaden ska få sänkta eller höjda löner? Eller tror vi på den svenska modellen där lönerna förhandlas mellan arbetsgivare och arbetstagare? Jag menar att om vi vill ha reallöneökningar måste vi slå vakt om den svenska modellen. Vi kan bara titta ut i vår omvärld, där klåfingriga politiker har varit inne och petat i lönebildningen. Det har sällan slutat bra. Även om jag är stolt över det lärarlönelyft som regeringen har gjort finns det ändå lärdomar att dra av detta. Mottagandet har inte varit entydigt positivt från arbetstagarorganisationerna på skolsidan. Jag tror att få skulle vilja se motsvarande på andra områden i politiken. Det stämmer att vi har lite växtvärk i fråga om intagningen, vilket ger uttryck för. Det beror på att vi har en mer än dubbelt så stor intagning som när vi hade en borgerlig regering. Vi har fler som studerar än när vi hade en borgerlig regering. Jag är övertygad om att det också kommer att ge fler poliser. Vi jobbar mot ungefär samma mål. Vi har en lite högre ambition än Liberalerna. Men låt oss jobba tillsammans för att ska få fler och bättre poliser. 20 (L): Först vill jag rikta mig till de civilanställda inom polisen, som gör ett viktigt jobb. I Liberalernas budget anslogs mer pengar till att anställa 1 100 fler civila inom , utöver regeringens budget. Så kom inte, herr inrikesminister, och tala om för Liberalerna att vi inte satsar på de civilanställda! Satsningen på dem måste absolut gå hand i hand med satsningen på poliserna. Jag förstår att inrikesministern inte har ekonomi för att berätta hur han ska nå 10 000 fler polisanställda, oavsett uppdelning, och definitivt inte hur han ska uppnå ett antal tusen fler poliser. Det räcker inte med retorik. Det måste vara trovärdigt och realistiskt. Jag har suttit en halv dag med och tittat på hur många fler som behöver ansöka, antas och så vidare för att man ska uppnå dessa astronomiska siffror. Vi talar om eller fler i alla kategorier. Ni har ingen trovärdig finansierings- eller rekryteringsplan. Det är därför det är viktigt med lönesatsningar. Återigen: Inrikesministern har ett anförande kvar. Rikspolischefen säger att han inom ramen för den svenska modellen på arbetsmarknaden inte kan höja polisernas löner även om han skulle vilja. Staten är arbetsgivare för svensk polis. Då tycker jag, som ledamot i justitieutskottet, att det är rimligt att fråga rikspolischefens chef, nämligen inrikesministern: ni ta ett ansvar och lägga fram en lönereform när det gäller svensk polis? 21 Statsrådet (S): Jag ska börja med det sista som tog upp. Vi kommer att skjuta till mer pengar till polisen i den budget som kommer . får ge sig till tåls tills denna budget presenteras med de exakta siffrorna. För att det inte ska råda några missförstånd vill jag återigen säga följande: Vi har fler polisanställda än när Liberalerna var med och styrde . Vi satsar mer pengar på polisen än när Liberalerna var med och styrde . Vi tar in fler studenter till polisutbildningen än när Liberalerna var med och styrde . Vi har fler utbildningsplatser för poliser än när Liberalerna var med och styrde . Vi har fler poliser som kommer in på distansutbildning än när Liberalerna var med och styrde . Vi är inte nöjda med detta, trots att vi på alla dessa punkter har gått framåt jämfört med när Liberalerna var med och styrde . Vi vill mer. Det är därför vi har satt upp målet om att det ska bli 10 000 fler polisanställda i . Det är därför vi vill starta två nya polishögskolor, det är därför vi har påbörjat samtal med polisfacket om hur vi kan förbättra arbetsmiljö och arbetsvillkor för våra poliser, och det är därför vi i våra budgetar har skjutit till mer ekonomiska resurser till polisen. Jag är i grunden stolt över det hårda arbete som många poliser gör där ute. Vi behöver få ut ännu mer av polisen och av polisens resurser. De poliser som jobbar där ute behöver få fler arbetskamrater. De måste få bättre utrustning och konkurrenskraftiga arbetsvillkor. På det sättet kommer vi att bygga en bra poliskår bättre, och på det sättet kommer vi också att kunna locka fler nya poliser till yrket. Avslutningsvis kan jag konstatera att Liberalerna, som de var ansvariga för svensk polis, inte tyckte att det var angeläget att göra någon polislönereform. Mycket av den löneeftersläpning som svensk polis har kom till under dessa år. Överläggningen var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2016/17:563 om den it-attack som drabbat världen 22 Statsrådet (S): har frågat mig vad min kortsiktiga plan för att stärka informationssäkerheten på våra myndigheter är och vad den långsiktiga strategin för att skydda samhället från attacker mot it-system är. Informationssäkerhet är ett högt prioriterat område. Regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att stärka samhällets informationssäkerhet. Obligatorisk it-incidentrapportering för statliga myndigheter har införts, en utredning om risker i samband med utkontraktering av säkerhetskänslig verksamhet har tillsatts och ett tekniskt detekterings- och varningssystem riktat till de mest skyddsvärda verksamheterna tillhandahålls av . Det pågår ett arbete med att modernisera och skärpa säkerhetsskyddslagen. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har tillförts ökade resurser för att stärka samhällets motståndskraft mot it-angrepp, och Försvarsmakten har regeringens uppdrag att med stöd av och eventuellt övriga berörda myndigheter utveckla och förstärka cyberförsvar. Regeringen kommer att presentera en nationell strategi för samhällets informations- och cybersäkerhet. Strategin ska bidra dels till att skapa långsiktiga förutsättningar för samhällets aktörer att arbeta effektivt med informations- och cybersäkerhet, dels till att höja medvetenheten och kunskapen om dessa frågor i samhället. EU:s direktiv om en hög gemensam nivå av säkerhet i nätverk och informationssystem innebär också att det kommer att ställas särskilda krav på säkerhetsåtgärder och it-incidentrapportering för vissa leverantörer av samhällsviktiga och digitala tjänster. Regeringen har gett en särskild utredare i uppdrag att föreslå hur NIS-direktivet ska genomföras i svensk rätt, och utredningens betänkande remissbehandlas . Jag kommer att fortsätta att noga följa arbetet med att stärka samhällets informationssäkerhet och vid behov vidta ytterligare åtgärder. 23 (KD): Jag tackar statsrådet för svaret. Cybersäkerhet, och närmare bestämt svensk cybersäkerhet, är en jätteviktig fråga. Det är ett känt faktum att vi är väldigt sårbara. FRA gick ut och berättade att utsätts för 10 000 cyberattacker från utländsk makt. Man berättade också att det finns cyberspioner som jobbar aktivt på att kunna släcka ned , någonting som exempelvis har blivit utsatt i rad. Sist var det en kall natt – jag tror att det var – när uppemot en kvarts miljon ukrainare blev utan ström. Vad detta skulle kunna få för konsekvenser i ett skymningsläge i svensk försvarsförmåga är någonting vi bara kan spekulera i, men vi är väldigt sårbara. En attack mot sker naturligtvis mot den svagaste punkten, och detta är en svag punkt. Det är också någonting som har visats på olika sätt; exempelvis gjorde en undersökning och ytterligare en undersökning , och man kom fram till att det inte har blivit bättre. Man pekar på att de statliga myndigheterna jobbar var och en för sig på detta och inte har någon särskild nivå. Det blir alltså väldigt olika nivåer på hur det fungerar, och man säger att det inte blir bra. Det blir dyrt, och det fungerar inte tillräckligt bra. Då är frågan: Vad, mer bestämt, tänker statsrådet göra? Jag är med i Försvarsberedningen, och vi var i alldeles . Där har man ett imponerande arbete när det gäller cybersäkerhet. Man har helt enkelt gjort så att man har en speciell myndighet som har ansvaret för försvarsmakten, de statliga myndigheterna och även it-infrastruktur som är betydelsefull för landet. Man är också noga med att man har en lagstiftning som fungerar och som gör att man exempelvis kan stänga ned en dator – var den än finns i landet – så länge det behövs om man kan spåra att viktig information tas därifrån. Det skulle vara mycket välgörande och intressant att i nästa inlägg få höra mer specifikt vad som är nästa steg. Tycker statsrådet att det är okej att vi som har sex myndigheter som ansvarar för cybersäkerhet? Är det inte väldigt stor risk att det faller mellan stolarna? Är det inte bättre att som i skapa en cybersäkerhetsmyndighet? Många andra länder har det, och myndigheten har då ansvaret. påpekade att man från MSB inte får tillräckligt mycket hands-on när det gäller hur man gör. Frågan är om detta är någonting som regeringen ser framför sig. Hur ser statsrådet på lagstiftningen – är den tillräcklig? Jag är säker på att statsrådet har tittat på och och att han vet ungefär hur man har lagt upp det där. Med tanke på att cyberattackerna ökar – vi hörde nu om den i – vad är regeringens plan för att förbättra cybersäkerheten mer specifikt? 24 Statsrådet (S): Låt mig först bara notera att de som föreslår en cybersäkerhetsmyndighet inte tycker att exempelvis FRA ska sluta med sitt cybersäkerhetsarbete, vilket innebär att det skulle bli sju myndigheter som hade ansvaret i stället för sex. Du kan nämligen inte frigöra den enskilda myndighetens ansvar för den egna informationssäkerheten och it-säkerheten. Det riskerar alltså att bli spel för galleriet – det låter politiskt kraftfullt men är i praktiken en mindre säker lösning. Den riksrevisionskritik tar upp är naturligtvis graverande. Men det hade ändå varit klädsamt om du berättade vad som var huvudpunkten i kritik, , nämligen att den borgerliga regeringen inte hade agerat trots rapporten . Man hade – det var den viktigaste punkten – inte infört obligatorisk it‑incidentrapportering, trots att hade föreslagit det. Jag kan som ödmjukt ansvarigt statsråd konstatera att vi nu har gjort detta och därmed prickat av den viktigaste punkten i granskning, vilket den borgerligt ledda regeringen inte klarade av vid makten. Vi går också vidare. Vi skärper säkerhetsskyddslagen, det vill säga både klassificeringen av information och vilket säkerhetsansvar de olika myndigheterna har. Vi kommer att presentera en ny nationell informations- och cybersäkerhetsstrategi, vilket jag gav uttryck för i svaret. Vi har gett i uppdrag till alla de bevakningsansvariga myndigheterna att redovisa vilka åtgärder de vidtar för sitt systematiska säkerhetsskyddsarbete. Vi har gett ökade anslag till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap för att stärka förmågan att stå emot it-angrepp och stärka det psykologiska försvaret. Vi har tagit emot utredningen om NIS-direktivet, där det sannolikt blir ytterligare områden i samhället som omfattas av den obligatoriska it-incidentrapporteringen. Vi har också tagit fram förslag till hur Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, MSB, ska kunna tillhandahålla sensorkapacitet till myndigheterna. Det ökar också värdet för myndigheterna av att vara med och bidra till det obligatoriska it-incidentrapporteringssystemet. Sammantaget vidtar vi en lång rad olika åtgärder för att stärka vår förmåga att detektera och hantera it-angrepp. Detta är en fråga som inte kommer att försvinna. I takt med att samhället digitaliseras alltmer – i takt med att information i allt lägre grad finns i pappersform och i allt högre grad i digital form – krävs det att alla som hanterar informationen har ett aktivt säkerhetsskyddsarbete. Vilken information är viktigast att värna? Hur kan vi värna informationen? Det kanske till och med är så att man på de mest säkerhetsberoende myndigheterna får ha systemen off-grid, det vill säga utan uppkoppling till internet, och i värsta fall bara ha dem i analog form – i pappersform – för att säkerställa att informationen inte sprids. För övriga myndigheter och verksamheter krävs dock att man har höga säkerhetsambitioner. 25 (KD): Som jag var inne på förut är detta ett stort och växande problem. Vi har sett hur man agerar i valrörelser i lite olika delar av världen, inte minst i . gick också FRA ut och pekade ut en statlig aktör som ansvarig för den mycket omfattande it-attacken Cloud Hopper mot . Detta var någonting som drabbade oss . FRA gick igenom hur en främmande stat infiltrerar företag och myndigheter genom tjänsteleverantörer. Skadlig kod placeras ut för att skapa en fjärrkontroll. Den främmande staten kommer via betrodda administratörskonton åt kunder hos tjänsteleverantörer, myndigheter, statliga bolag och industrier. Den främmande staten kommer även åt deras nätverk. Därefter kan den främmande staten helt sonika – som i en kiosk, mer eller mindre – ta den information som finns. Det var precis detta som påpekade när man sa att cybersäkerheten är alldeles för dålig hos en lång rad myndigheter. Naturligtvis är detta alliansregeringens fel – det är alltid så i interpellationsdebatter. Trots att regeringen nu har haft ansvaret pekar man alltid på något som skedde för åtta eller . Men , herr talman, ligger ansvaret på regeringen att göra någonting. En annan incident skedde . Då drabbades minst 99 av världens 195 självständiga stater av en cyberattack. Detta var en annan typ av attack, där datorer blev låsta och angriparna krävde motsvarande för att låsa upp dem. Detta stoppade operationer i och skapade problem runt om i världen. blev även den norska försvarsmakten hårt attackerad. Tycker statsrådet att det är rimligt att sex myndigheter delar på ansvaret? Om statsrådet inte vill ha en ny myndighet kunde han åtminstone ge en myndighet huvudansvaret – vore inte det mer rimligt? Denna myndighet skulle kunna se till att erbjuda den hjälp som efterfrågas av de statliga myndigheterna, vilket också påpekades i . Det finns ingen lägstanivå som myndigheterna behöver ligga på, vilket gör att säkerheten skiftar väldigt mycket mellan de olika myndigheterna. Frågan är då: Hur ska detta lösas? Det är bra att detta med att man ska anmäla incidenter har kommit, men hur är det med privata företag? Är det inte rimligt att även de rapporterar in incidenter? Frågan kvarstår alltså: Hur tänker regeringen agera framöver? Och hur ser ministern på det system som finns i , som är framstående vad gäller it-säkerhet? 26 Statsrådet (S): Jag tror att det exempel som tog upp med ransomware illustrerar problematiken ganska väl. Detta var ett säkerhetshål som var vida känt. De företag, myndigheter och privatpersoner som antingen hade uppdaterat sin programvara eller hade en fungerande brandvägg var alltså inte mottagliga för detta hot. Detta är den mest rudimentära nivån av it-säkerhet – man bör ha en fungerande brandvägg och uppdaterade program. Det finns ingenting i vår myndighetsstruktur som kan se till att detta händer. Det är i stället den enskilda myndigheten, den enskilda privatpersonen och det enskilda företaget som måste ta ansvar för att den mest basala it-infrastrukturen finns på plats. Det vore som att fråga sig varför vi inte har någon ansvarig låsmyndighet när någon har gjort inbrott då dörren stod öppen. Det måste finnas ett eget ansvar. Det är kristallklart att myndigheterna har detta ansvar och att de ska ta det. Men för att ytterligare tydliggöra detta kommer en ny säkerhetsskyddslag. Där tydliggör vi myndigheternas ansvar, vilken nivå de ska ligga på samt klassificeringen av olika slags information och vilka säkerhetsåtgärder som måste vidtas. frågade om obligatorisk it-incidentrapportering inte också borde gälla privata sektorer som är viktiga för hela samhället. Mitt enkla svar på den frågan är: Ja. Det kommer med NIS-direktivet. Jag tror att det är de åtta sektorer som pekas ut där, bland annat bank- och finansvärlden, som ska vara delar av detta. Jag tror att detta är viktigt för att stärka vår förmåga. Den obligatoriska it-incidentrapporteringen är naturligtvis också viktig för att stärka möjligheten för andra att dra nytta av detta – om någon har råkat ut för ett hot eller någon sorts påverkan kan man stärka den andra myndigheten. Detta rullar vi alltså ut. Men oavsett om det rör sig om FRA, polisen, MSB eller den av efterfrågade digitalsäkerhetsmyndigheten kommer myndigheten i fråga inte att vara ute och uppdatera folks programvaror eller brandväggar. Man måste klara den delen av it-säkerheten själv – som privatperson, som företag och som myndighet. Jag besökte FBI . De har producerat en lista med de åtta vanligaste säkerhetsluckorna, via vilka tusentals människor råkar ut för intrång. Dessa åtta säkerhetsluckor är kända. De finns publicerade på varenda hemsida. De har tryckts upp i tidningar av FBI. De ingår i varenda uppdatering av Windows och av brandväggar. Men ändå drabbas miljoner av detta. Svaret på detta är inte en ny myndighet. Svaret är i stället att höja medvetandegraden bland användare, it-säkerhetschefer, kommuner och myndigheter. Man kan inte lägga ansvaret för it-säkerheten på vaktmästaren, utan man måste ta ett eget ansvar för den information man hanterar och för den verksamhet man bedriver, precis som i alla andra aspekter av verksamheten. It är inte någonting separat vid sidan om, utan det är en del av kärnverksamheten. Därför är det också feltänkt att föreslå att vi ska ha en speciell it-säkerhetsmyndighet. Detta är en del av grunduppdraget. It är en del av det man sysslar med, och man måste klara den säkerheten. Det är precis som med låset på dörren. 27 (KD): Det är viktigt att ha lås på dörren, men jag tycker att ministern gör det lite för lätt för sig genom att säga att detta är någonting som alla ska tänka på. Det här är någonting som uppgraderas runt om i hela världen. Det här är någonting som lyfts fram som ett allt större hot. Under Försvarsberedningens besök i blev det väldigt tydligt att man där är mycket noga med att ha lagstiftning på plats. I ett kritiskt läge kan detta få avgörande betydelse för landet. Jag nämnde tidigare angreppet som råkade ut för, där landet blev nedsläckt och elströmmen försvann under kalla nätter. Om andra saker slutar att fungera – till exempel kraft eller någon annan typ av kommunikation – tror jag att det är viktigt att se den stuprörsmentalitet som finns i på detta område, eftersom vi har sex olika aktörer. Mitt och förslag är en cybersäkerhetsmyndighet, som många andra länder har. Detta kan ske genom att en myndighet, förslagsvis MSB, får huvudansvaret och då kan ge den praktiska hjälp som myndigheterna efterfrågar. Jag tror dock inte att de it-konsulter som vi talade om, som kostar så mycket pengar, behöver vara oroliga, herr talman. De kommer också att få arbete framöver. Men jag vill uppmana regeringen att titta på och på lagstiftningen för att stärka detta område, för det kommer att behövas framöver. 28 Statsrådet (S): Frågan är inte om vårt skydd mot it-angrepp är viktigt, utan frågan är hur vi skärper vår förmåga. Då tror jag att en speciell it‑säkerhetsmyndighet vore en sämre lösning än den vi har . Den slutsatsen har också flera utredningar landat i, och jag tror att de gjort rätt bedömning. Vi skärper nu vår förmåga med en ny nationell strategi och en ny säkerhetsskyddslag, och vi har infört den obligatoriska it-incidentrapportering som den tidigare regeringen inte klarade att införa . utökar vi dess kapacitet till fler branscher med införlivandet av EU:s NIS-direktiv. Detta gör inte att vi har kommit tillräckligt långt. Vi måste göra mer tillsammans. Men vi har vidtagit ett antal skarpa, kraftfulla åtgärder för att skärpa svensk it-beredskap och svenskt it-skydd. Överläggningen var härmed avslutad. § 12 Svar på interpellation 2016/17:571 om ökat antal EU-migranter 29 Statsrådet (S): har frågat justitieminister vilka åtgärder han och regeringen avser att vidta för att komma till rätta med den problematik, exempelvis människohandel och gatuvåld, som förknippas med det organiserade tiggeriet i . har också frågat om och regeringen anser att dagens lagstiftning är otillräcklig, och i så fall vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att stärka lagstiftningen. Interpellationen har överlämnats till mig att besvara. redovisade en lägesbild av brottslighet kopplad till utsatta EU-medborgare. Bedömningen var att merparten av de utsatta EU-medborgare som tigger i gör det frivilligt utan koppling till organiserad brottslighet. Dock förekommer det att en del grupper som tigger styrs av kriminella aktörer och att de utsätts för bland annat människohandel. Det är inte rimligt att någon i ska behöva tigga för sin försörjning. Det är också helt oacceptabelt att människor som är utsatta blir utnyttjade eller utsätts för brott. Regeringen har därför vidtagit ett antal åtgärder med målet att ingen ska behöva tigga i . presenterade regeringen ett åtgärdspaket för att bekämpa utsatthet och tiggeri. Åtgärdspaketet innebär huvudsakligen internationell samverkan, tydligare regler i och ett nära samarbete med det civila samhället. Eftersom den långsiktiga lösningen finns i de utsatta EU-medborgarnas hemländer har regeringen tecknat samarbetsavtal med och . Samarbetet har resulterat i ett mycket gott samtalsklimat och stärkt de bilaterala relationerna. i har regeringens uppdrag att utveckla samverkan och samordna arbetet med utsatta EU-medborgare. ansvarar för kompetensutvecklingsinsatser, utgör en rådgivande funktion och ska bidra till ett mer likformigt arbete gentemot gruppen. Det finns möjlighet för kommuner att genom lokala ordningsföreskrifter reglera bland annat penninginsamling, under förutsättning att sådan kan medföra en ordningsstörning eller säkerhetsrisk på offentlig plats. Det är en polisiär uppgift att övervaka den allmänna ordningen och säkerheten och ingripa mot störningar. Polisen ingriper också , till exempel när personer uppträder ordningsstörande eller skräpar ned.