prot · H5095 · 2017-09-15 00:00:00 — § 1 Prövning av yrkande om misstroendeförklaring mot statsminister (S) Prövning av yrkande om misstroende-förklaring mot statsminister (S) Under kammarens sammanträde väckte , , ett yrkande om misstroendeförklaring mot statsminister . Yrkandet biträddes av minst 35 ledamöter och bordlades en första gång . Yrkandet bordlades ytterligare en gång , och det ska nu tas upp till avgörande. Ordet för att avge röstförklaring har begärts av , , , och . Någon replikrätt föreligger inte på dessa anföranden. 2 (S): har begärt att ska förklara att statsminister inte åtnjuter förtroende. Ett misstroendevotum mot statsministern är det kraftfullaste verktyg som kan använda mot en sittande regering. Det är detsamma som att yrka på hela regeringens avgång, vilket följer av bestämmelserna i regeringsformen. Det bör därför användas med urskillning och omsorg. begäran präglas tyvärr varken av urskillning eller av omsorg. Det är inte heller första gången som begär en misstroendeförklaring . Det är inte heller , utan det är tredje gången på mindre än som vill använda detta verktyg. Vid de två föregående tillfällena var dessutom det enda parti som röstade för misstroendeförklaring. Jag förutsätter att voteringen ger samma resultat. Vi lever i en osäker omvärld. Spänningarna i vårt närområde ökar. Utvecklingen på den koreanska halvön gör att kärnvapenhotet återigen kastar mörka skuggor över världen. I denna oroliga tid vill genom misstroendeförklaring mot statsministern kasta in i en regeringskris. , du agerar inte med bästa för ögonen utan för det som du tror gynnar ditt eget snäva partiintresse. Ditt agerande är ett uttryck för ett simpelt politiskt spel som jag är övertygad om att medborgare ser igenom. Den socialdemokratiska riksdagsgruppen yrkar avslag på förslaget att uttala misstroende mot statsminister . Han, liksom hela regeringen, har vårt fulla och odelade förtroende. 3 (M): Låt mig inledningsvis för , , och räkning understryka allvaret i den situation som har uppstått genom lagbrotten vid Transportstyrelsen och regeringens bristande kommunikation och hantering. Det är ännu svårt att överblicka de fulla konsekvenserna av det som har inträffat. Säkerhetsrisken uppstod när stora mängder sekretessbelagd information som rör rikets säkerhet och enskilda personer hanterades i strid med gällande lagstiftning. Detta skedde i ett försämrat säkerhetsläge då det är av särskild vikt att agera ansvarsfullt. Prövning av yrkande om misstroende-förklaring mot statsminister (S) Vi kan inte utesluta att mycket känsliga uppgifter som kan skada såväl enskilda som som land kan ha blivit tillgängliga för främmande makt. Både Försvarsmakten och pekar på att det som har inträffat är allvarligt. Chefen för har konstaterat att de uppgifter som inte har skyddats på rätt sätt måste betraktas som att de kan ha hamnat i orätta händer. Försvarsmakten har behövt vidta åtgärder för att hantera konsekvenserna av den omfattande läckan. Hanteringen av säkerhetskrisen har även blottlagt stora brister i regeringens arbete och ansvarstagande. Två statsråd och en statssekreterare har redan avgått till följd av sina delar i det informationshaveri som har rått i . Ytterst är det statsministern som har ansvaret för hur regeringen och arbetar. Den nya information som har framkommit riktar ett tydligare fokus mot statsministern och hans närmaste krets. Många frågor återstår för statsministern att besvara. Vi kommer inte att nöja oss förrän alla kort ligger på bordet. Där är den fortsatta granskningen av statministerns och regeringens agerande helt central. Att vi avstår från att rösta ska inte tolkas som att vi i någon del frikänner statsministern från ansvar för säkerhetskrisen och hanteringen av densamma. I detta anförande instämde (C), (L) och (KD). 4 (SD): har avslöjanden avlöst varandra om medvetna brott mot lagar, om läckage av säkerhetsklassad information som har skett i samband med Transportstyrelsens upphandling av it-tjänster. stod det klart att minst tre statsråd bär ett särskilt ansvar, och hela oppositionen förklarade att de hade förlorat sitt förtroende för dessa. Vi från menade redan då att för det fall att statsministern själv inte insåg allvaret i deras agerande skulle vi anse även hans förtroende förbrukat. Mandatperiodens fjärde arbetsår har inletts. presenterade statsminister sin regeringsförklaring inför detta . Det innebar också att den tidsfrist som vi från hade gett honom, för att visa förståelse och för ta ansvar för säkerhetshaveriet på Transportstyrelsen, har löpt ut. Det är också klarlagt att rikets säkerhet åsidosatts, inte bara av de då aktuella statsråden utan av såväl tjänstemän som politiker på flera nivåer. Ett antal personer har lämnat sina uppdrag, och vid varje sådant tillfälle har statsministern meddelat att det har varit deras egna beslut. Prövning av yrkande om misstroende-förklaring mot statsminister (S) Den av oss efterfrågade insikten har inte visat sig. som gått har informationsflödet dessutom gått allt närmare statsministern själv. Därtill har ett antal avgörande frågeställningar väckts gällande exempelvis verksamheten – eller snarare bristen på verksamhet – inom det av statsministern instiftade . Sammantaget är det för oss uppenbart att endera av två scenarier har utspelat sig . Scenario 1 innebär att informationsflöden inom regeringen och i frågor av yttersta vikt fungerar minst sagt bristfälligt och att statsministern inte bara misslyckats med att styra upp detta utan dessutom tar det med ro. Scenario två innebär att statsministern hellre skyller ifrån sig på andra och förnekar kännedom om sådana frågor och brister i sitt agerande till följd därav. Oavsett vilket av dessa scenarier som är det korrekta är de lika oförklarliga som oförsvarliga. Det är vår mening att statsministern inte tar sitt ansvar på allvar. yrkar i enligt med 13 kap. 4 § regeringsformen att ska förklara att statsminister icke åtnjuter förtroende. Sedan finns det också andra omständigheter som jag menar är värda att lyfta i det här sammanhanget, nämligen oförmåga att driva igenom sin egen politik i , ett inställt nyval, migrationshaveriet, krisen i vården, krisen inom polisen och så vidare. Jag menar att man som opposition har ett ansvar att agera. har det talats mycket om hur kraftfullt misstroendeinstrumentet är, att det ska användas väldigt försiktigt och så vidare. Jag håller med om detta. Men har vi en situation i landet som vi inte är vana vid, nämligen att inget av de traditionella blocken har en egen majoritet. Därför blir detta ett instrument som kommer att användas oftare i riksdag. Jag tycker inte att det är det minsta konstigt. Det heter också att vi har en orolig omvärld. Det har vi, herr talman, men då är det ännu viktigare att vi avsätter en regering som inte tar säkerheten på allvar. 5 (MP): Statsministern åtnjuter fulla förtroende. Att statliga tjänstepersoner medvetet bryter mot svensk lag är förstås oacceptabelt. De brister och missbedömningar som har förevarit har såväl myndighetspersonal som statsråd och statssekreterare fått ta konsekvenserna av. Regeringen har vidtagit ett antal åtgärder för att utreda Transportstyrelsens upphandling av it-drift och för att säkra att säkerhetsklassad information hos andra myndigheter hanteras på ett korrekt och säkert sätt. Hos finns ingen tvekan om att statsministern tar dessa frågor på största allvar. Statsministern har inte tagit denna fråga med ro. Att saknar förtroende för statsminister och den rödgröna regeringen är vare sig oväntat eller okänt. För att tydliggöra detta behöver man knappast använda sig av missförtroendeförklaringar i parti och minut. Det tycks gå inflation i hoten om missförtroendeförklaringar. Prövning av yrkande om misstroende-förklaring mot statsminister (S) Som har nämnts är det inte första gången som SD provat att väcka yrkanden om misstroende mot statsministern och andra statsråd. Man gillar inte regeringens politik, och då hotar man med misstroendeförklaring. När något händer, innan man egentligen vet vad som har skett och sakliga utredningar och granskningar har fått ha sin gång, ropar man på missförtroendeförklaringar. Missförtroendeförklaring är ett kraftfullt verktyg. Det är ett vapen som är tänkt att fungera som en yttersta garanti för parlamentarismen. Svenska folket har rätt att förvänta sig att det inte används slentrianmässigt eller som en del i det politiska spelet. Jag yrkar på den miljöpartistiska riksdagsgruppens vägnar avslag på förslaget om att uttala misstroende mot statsminister . 6 (V): Dagens misstroendeomröstning har ingen rimlig grund. anser inte att detta är seriöst, och vi ser därför inget skäl att stödja yrkande. I det senaste valet sa svenska folket sitt. Man röstade fram denna riksdag, och utifrån valresultatet kunde tillträda som statsminister. När då meddelade att han inte ville bilda regering med tog vi konsekvensen av det. I statsministeromröstningen valde vi att avstå från att rösta. Vi har agerat som ett oppositionsparti, som vänsteralternativet i svensk politik. Vi har dock varit ett konstruktivt oppositionsparti, och vi avser att fortsätta vara det. Vi har förhandlat med regeringen om överenskommelser och budgetar, där vi har bidragit till att både bygga ut välfärden och öka jämlikheten. Men är inte en del av regeringen. Vi är i opposition, och därför kommer vi att avstå i dagens omröstning. Överläggningen var härmed avslutad. Ärendet om misstroendeförklaring mot statsminister (S) skulle nu avgöras. För bifall till yrkandet krävdes enligt 13 kap. 4 § regeringsformen att mer än hälften av ledamöter röstade ja. Beslutet skulle enligt riksdagsordningen fattas genom omröstning med omedelbar rösträkning. Talmannen konstaterade att mindre än hälften av ledamöter hade röstat ja, och kammaren hade således avslagit yrkandet om misstroendeförklaring mot statsminister . Partivis fördelning av rösterna: För bifall:41 SD, 1 M, 1 - För avslag:112 S, 24 MP Avstod:77 M, 22 C, 21 V, 19 L, 16 KD Frånvarande:1 S, 5 M, 6 SD, 1 MP, 2 - § 2 Förnyad bordläggning Följande dokument bordlades för : Yrkandet om misstroendeförklaring mot försvarsminister (S) Talmannen meddelade att prövningen av yrkandet skulle äga rum . § 3 Anmälan om ordförande i utskott Talmannen anmälde att (M) valts till ordförande i för (M) ledighet –. § 4 Anmälan om faktapromemoria Talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2017/18:FPM1 Direktiv om ändringar sjöarbetskonvention KOM(2017) 406 till trafikutskottet § 5 Anmälan om granskningsrapport Talmannen anmälde att följande granskningsrapport hade kommit in från och överlämnats till försvarsutskottet: § 6 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2017/18:14 till utbildningsutskottet 2017/18:15 till näringsutskottet § 7 Svar på interpellation 2016/17:583 om politisering av utredningsväsendet 7 Justitie- och inrikesminister (S): har frågat statsministern dels om inte statsministern ser en allvarlig risk i att trovärdigheten för utredningsväsendet allvarligt skadas när det politiseras genom att ett stort antal utredningsuppdrag ges till utredare som inte står fria från den dagsaktuella partipolitiken, dels hur statsministern ser på utredningsväsendets roll i den svenska demokratin och hur statsministern vill utveckla densamma. Interpellationen har överlämnats till mig. Jag vill börja med att understryka att beslut om att utse utredare fattas på saklig grund efter noggranna överväganden. Som har uttalat kan politisk erfarenhet vara en saklig grund bland flera när det ingår i utredningsuppdraget att lägga fram förslag som innebär sådana avvägningar mellan olika intressen där politiska värderingar spelar en viktig roll. Detta innebär att politiker, till exempel riksdagsledamöter, ibland utses till utredare. Så skedde även under alliansregeringarna –2014, då politiker vid ett flertal tillfällen utsågs till utredare. Jag kan inte se att det under den nuvarande regeringen skulle ha skett någon förändring som kan leda till att utredningsväsendets trovärdighet skadas. Utredningsväsendet spelar en viktig roll i den svenska demokratin. Det är av central betydelse för regeringens möjlighet att lämna förslag om bland annat lagstiftningsåtgärder till . Regeringen kommer att verka för att utredningsväsendet även i fortsättningen kan leverera beslutsunderlag av hög kvalitet, men ser inte behov av att vidta några särskilda åtgärder. 8 (M): Jag tackar justitie- och inrikesministern för svaret, även om jag ställde interpellationen till statsministern, vilket jag gjorde eftersom detta är en fråga som är av övergripande karaktär och handlar om hur regeringens arbete i stort genomförs. En central del av regeringens arbete är utredningsväsendet. Det är en viktig del för att få fram de underlag som ligger till grund för regeringens förslag till lagstiftning, som vi fattar beslut om här i kammaren. Det är alldeles givet så att regeringen har och ska ha rätten att tillsätta sina utredningar och formulera deras direktiv. Regeringen har här en stor frihet, men med denna frihet följer ansvar. Man har, tycker i alla fall jag, ett stort ansvar för att slå vakt om utredningsväsendets självständighet och därmed det höga förtroende som utredningssystemet åtnjuter. uppfattar jag dock, herr talman, att regeringen underminerar tilltron till utredningsväsendet genom att politisera det och låta än den ena, än den andra partikamraten leverera – om uttrycket tillåts – beställningsjobb. Ministern sa i sitt svar att politiker, till exempel riksdagsledamöter, ibland utses till utredare. Men är det inte så att vi talar om några enstaka utredare som råkar vara riksdagsledamöter eller på annat sätt har en koppling till dagspolitiken, utan nuvarande regering har gjort detta till lite av en trend. Det har blivit extremt vanligt förekommande att de särskilda utredarna har en partinål på kavajslaget. Som av en händelse råkar också de politiker som blir utsedda till utredare vara socialdemokrater, miljöpartister och i något enstaka fall vänsterpartist. Listan över statliga utredningar som leds av personer som inte står fria från dagspolitiken börjar nu bli väldigt lång. , riksdagsledamot för , fick utreda hyresgästernas ställning. , riksdagsledamot för S, utreder apoteksmarknaden. , MP:s förra partisekreterare, utreder det kontroversiella förslaget om ett nytt friår, eller alterneringsår, som är det nya ordet från regeringen. , riksdagsledamot, gruppledare och migrationspolitisk talesperson för MP, utreder lagliga vägar in i . , den förra miljöministern, utreder miljöövervakning. , riksdagsledamot och energipolitisk talesperson för , utreder frågor om energieffektiviseringar. Den senaste utnämningen var väl av Nooshi Dadgostar, som är riksdagsledamot för regeringens stödparti och utreder byggrätter. Jag tycker att det är alldeles uppenbart att det inte rör sig om några enstaka eller något enstaka fall. Vi ser här en tydlig trend: att regeringen låter partivänner få ansvar för viktiga statliga utredningar i frågor som är av ganska känslig karaktär. Migrationspolitiken är laddad. Där hade det verkligen tjänat att ha en utredare som står fri från dagspolitiken och kan ta fram ett underlag som kan skapa förutsättningar för breda överenskommelser. Jag måste verkligen fråga statsrådet om inte regeringen ser något problem med den trend som man har skapat. Är inte regeringen bekymrad? Ser inte regeringen åtminstone en risk för att alla dessa politiska utredare faktiskt undergräver tilltron till utredningsväsendet och att det i sig är ett demokratiproblem? 9 Justitie- och inrikesminister (S): Först vill jag ta upp det formella. Att utse en utredare är en grannlaga uppgift. Det är väldigt mycket som ska vägas in. Det är oftast en svår uppgift att genomföra utredningar, och den man utser måste kunna klara sin uppgift: att ge ett bra beslutsunderlag till regeringen. Jag har suttit i regering och har varit med om att utnämna ett stort antal utredare, både politiker och icke-politiker, till både parlamentariska kommittéer och enmansutredningar. Väldigt ofta behövs en jurist för att göra en utredning. De allra flesta utredare är jurister. Men ibland är politisk erfarenhet helt avgörande för att uppdraget ska lyckas. Det är inte alltid så att de jurister man utser gör ett bättre jobb och gör de allra bästa utredningarna och att politikerna gör sämre utredningar. Det finns nog, skulle jag vilja säga, en del exempel på att utredningar tvärtom misslyckats när det varit fråga om att man så att säga haft en helt annan bakgrund. KU-utlåtandet säger tydligt att politisk erfarenhet kan vara en saklig grund för utredningsuppdrag, och det får naturligtvis prövas från fall till fall. påstår att det här missbrukas. För detta har han inga belägg. Han påstår att vi använder politiker oftare än den förra regeringen. Han visar inga belägg för det. Han nämner i sin interpellation fem rödgröna exempel och lägger till två i debatten. Han hävdar att dessa sju exempel undergräver tilltron till utredningsväsendet. Det är rätt hårda ord. Jag påstår att den här regeringen inte gör annorlunda än vad den borgerliga gjorde. Vi har just nu 193 utredningar igång i . Interpellanten nämner att det finns politisk bakgrund i sju av dessa. Med dessa sju menar han att man undergräver utredningsväsendet. Vi har på just nu 27 pågående utredningar. En av dem genomförs av en riksdagsledamot. Man kan då gå tillbaka och se hur den borgerliga regeringen gjorde. Interpellanten angav sju namn. Jag kan med lätthet räkna upp tio namn på borgerliga ledamöter som genomförde utredningar. , centerpartist, utsågs till utredare av skolfrågor. , folkpartist – liberal – utredde ett samordnat insolvensförfarande. , folkpartist, utredde veteransoldatfrågan. , moderat, utredde fristående vuxenutbildning. , kristdemokrat, utredde radio och tv i allmänhetens tjänst. , kristdemokrat, utredde föräldrastödsfrågan. Dialog med kommuner om flyktingmottagande hette en utredning som gjordes av , moderat. – en gång till var det , folkpartist, som fick uppdraget. – , centerpartist. – , före detta statssekreterare hos Liberalerna. Ni har gett mig sju namn. Jag kunde med lätthet ta fram tio namn. Mina frågor till interpellanten är: Var lika upprörd då? Hur många interpellationer skrev han till om att och hans regering underminerade utredningsväsendet? Sprang han benen av sig för att i den här talarstolen trycka till den dåvarande statsministern i den frågan? Svaret är naturligtvis nej. Det gjorde han inte. 10 (M): Den här debatten tar en ganska väntad inriktning. Det var precis detta jag hade förväntat mig. Men för mig är det alldeles uppenbart så att mitt uppdrag som riksdagsledamot är att granska den sittande regeringen. Den sittande regeringen representeras i den här debatten av . Jag tycker att det finns skäl att ifrågasätta en del av de utnämningar som den här regeringen har gjort. Jag framhåller i min interpellation att det absolut finns fall där det kan vara rimligt att utse en riksdagsledamot. Det är inte så att varje aktiv politiker per automatik är diskvalificerad som statlig utredare. Det är alldeles riktigt att även alliansregeringen tillsatte ett antal utredningar som leddes eller genomfördes av politiker. är det dessutom parlamentariska beredningar där det verkligen finns en anledning att utse just politiker eftersom det handlar om att få en bred politisk uppslutning. Jag har själv jobbat i den statliga miljömålsberedningen där en representant från varje parti har tagit ansvar för att vi nu här i med brett stöd har kunnat fatta beslut om en långsiktig klimatpolitik. Det som jag är bekymrad över är inte bara antalet utredare som råkar ha en partinål utan också innehållet om man tittar lite grann på vilka frågor det är. Jag tycker att man gör det alldeles för lätt, som ministern försöker att göra i svaret, att bara fokusera på antalet och ha som försvarstal att räkna upp ett antal exempel på utredare som hade partinål under Alliansens tid. Om vi tittar på de utredningar som har varit under den här mandatperioden kan vi exempelvis ta utredning om vinster i välfärden. Vi har väl knappast sett en mer politiskt laddad fråga som varit uppe för debatt och utredning. Den utredningen är inte bara ideologiskt tillsatt utan också ideologiskt driven. Vi har haft ett beställningsjobb från regeringen om att den ska komma med ett förslag om vinstförbud. Det har framför allt varit drivet av . Man tillsätter en lojal socialdemokrat som skickligt försöker runda de uppenbara frågor som borde tagits upp i utredningen om till exempel hur ett förslag om vinstförbud förhåller sig till regeringsformen och inte minst . Det var frågor som redan uppmärksammades av lagrådet tidigare när den dåvarande socialdemokratiska regeringen försökte införa stopplagen. För mig är det alldeles uppenbart att det här finns ett antal utredningar som är väldigt problematiska där det är riksdagsledamöter eller andra som , tidigare kommunstyrelseordförande i , som utreder och där underlagen som tas fram inte är vad de borde vara. Vi riksdagsledamöter och och hans ministerkollegor borde få underlag för beslut som så långt det är möjligt är fria från personliga ställningstaganden och inte är färgade av egna politiska agendor utan ger ett beslutsunderlag för regeringen att ta ställning till och utarbeta sina förslag utifrån. När man till exempel utser , som har jobbat och slitit för att det ska införas ett friår, och ger honom i uppdrag att utreda hur de reglerna ska se ut och om det finns för- eller nackdelar med ett friår är det klart att det blir ganska märkligt. Man kan verkligen med kraft ifrågasätta om den utredningen lever upp till kraven om självständighet och konstitutionell självständighet. Min fråga kvarstår. Har inte regeringen någon som helst självinsikt här? Ser inte regeringen att det är problematiskt med vissa av de utredningar man gör? 11 Justitie- och inrikesminister (S): Vad som är problematiskt eller inte beror helt och hållet på vilken utgångspunkt man har i vissa debatter. Det är klart att inte tycker om att vi vill begränsa vinstuttaget från välfärdssektorn. Då är det klart att han motsätter sig att det över huvud taget tillsätts en sådan utredning. Han hade nog i sakfrågan haft invändningar mot det alldeles oavsett vem vi hade tillsatt. Jag redovisade i mitt inlägg ungefär hur bilden ser ut när det gäller de utredningar vi har. Vi har just nu i 193 pågående utredningar. har kunnat dra fram att sju av dem leds av politiker. Sedan har vi naturligtvis de parlamentariska utredningarna. Men vad jag förstår ifrågasätter inte dem. Det är väl rimligt att det är politiker där. Det är en självklarhet. Av de 193 är det en väldigt liten andel där vi använder politiker. På mitt departement har jag just nu 27 pågående utredningar varav en leds av riksdagsledamoten . retirerar i debatten och säger: kanske det kan vara bra att ha sådana utredare. Det är bara det att just de utredare som den här regeringen tillsatte inte är bra och att de uppgifter som de fått inte är bra. Men de tio politiska utredarna som jag hänvisade till i mitt tidigare inlägg, de som regering tillsatte, var tydligen bra. Man kommer lite grann att tänka på uttrycket: Vad far gör är alltid det rätta. var inte i den här kammaren engagerad för att ifrågasätta den borgerliga regeringens tillsättande av utredningar. Men när han nu har sin oppositionsroll finner han plötsligt anledning att anmärka på det, tar till jättestora ord och säger att regeringen undergräver förtroendet för utredningsväsendet. Han har inte kunnat visa några som helst belägg för att användningen av politiska utredare har ökat , inga belägg alls. Han drar fram enstaka namn. Då kan jag kontra med att vi hade ungefär samma bild under den förra regeringen. Jag kan dessutom lägga till två namn till på politiska utredare. Det ena är HG , som har ansvar för Sverigeförhandlingen. vet att HG var statssekreterare åt .