prot · H409124 · 2017-06-13 00:00:00 — § 1 Anmälan om ersättare för statsråd Förste vice talmannen anmälde att (MP) skulle tjänstgöra som ersättare för statsrådet (MP) och tills vidare. § 2 Anmälan om ersättare Förste vice talmannen anmälde att (MP) skulle tjänstgöra som ersättare för Per (MP) för hans ledighet –. § 3 Ärende för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: KOM(2017) 289 till trafikutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . § 4 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2016/17:UbU21 En försöksverksamhet med branschskolor Miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2016/17:MJU24 Ett klimatpolitiskt ramverk för 2016/17:JuU15 Tillsammans mot brott – ett nationellt brottsförebyggande program 2016/17:JuU25 om upprättandet av tillfälliga gränskontroller vid inre gräns 2016/17:SoU21 Driftsformer för universitetssjukhus 2016/17:FiU40 Ett starkare skydd mot orättvisa betalningsanmärkningar § 5 Svar på interpellation 2016/17:528 om rättslösa och hemlösa barn 1 Statsrådet (S): Tack, , för interpellationen! har frågat mig vad jag avser att göra för att säkerställa att barn som har föräldrar som nekas försörjningsstöd får sina behov tillgodosedda. har också frågat mig vad jag avser att göra för att hemlösa barn med försörjningsstöd ska få tillgång till ett tryggt boende och inte behöva bo på vandrarhem och liknande under långa perioder. Regeringen har tagit del av och Rädda Barnens rapporter om hur barn påverkas vid vräkning, trångboddhet och hemlöshet. Att barn drabbas av detta riskerar att allvarligt äventyra barnens uppväxtvillkor, hälsa och utveckling. För barn i familjer som tvingas leva på försörjningsstöd, särskilt , blir situationen naturligtvis ytterligare påfrestande. Regeringen har en grundläggande strävan att skapa förutsättningar för mer jämlika uppväxtvillkor för alla barn. Barnfamiljer med låg ekonomisk standard behöver fortsatt stöd, och den omfördelande profilen i familjepolitiken behöver förstärkas. Att förbättra situationen för familjer med låg ekonomisk standard är prioriterat. Regeringen har insatser och långsiktiga strategier inom flera områden, bland annat den ekonomiska familjepolitiken och arbetsmarknads- och utbildningspolitiken. Regeringen har också tillsatt en särskild utredare som ska göra en översyn av socialtjänstlagen, bland annat utifrån ett förebyggande perspektiv. Ur barnrättsperspektiv är det viktigt att föräldrar med minderåriga barn får stöd för att komma in på arbetsmarknaden. Att föräldrar får arbete får många positiva effekter för barnen. Det förbättrar familjens ekonomiska situation och får då positiva följdverkningar också inom andra områden, till exempel i fråga om möjligheten att skaffa sig ett stabilt boende. Enligt socialtjänstlagen ska barnens bästa särskilt beaktas vid åtgärder som rör barn. Vad som är barnets bästa får avgöras från fall till fall utifrån en bedömning av förhållandena i det enskilda ärendet. Det torde vara i enlighet med barnets bästa att föräldern kommer ur sitt biståndsberoende och tar ett arbete. Men det innebär också att barnets situation ska uppmärksammas vid bedömningen om det finns goda och godtagbara skäl för föräldern att inte stå till arbetsmarknadens förfogande. Om fattar beslut om ett avslag på en biståndsansökan på grund av att föräldern inte levt upp till kraven för rätt till försörjningsstöd ska ändå , till följd av sitt yttersta ansvar, se till att familjen inte hamnar i en nödsituation. Det kan betyda att behöver vidta åtgärder på andra sätt än genom utbetalning av försörjningsstöd. måste, efter sedvanlig individuell bedömning, se till barnets situation och bistå barnet och dess föräldrar med särskilda insatser så att barnet har en så stabil livssituation som möjligt. Jag förutsätter därmed att barnperspektivet beaktas i ärenden som rör ekonomiskt bistånd. Regeringen har gett i uppdrag att genomföra en nationell kartläggning av hemlöshetens omfattning och karaktär avseende . Av kartläggningen ska bland annat situationen för hemlösa barnfamiljer framgå specifikt. I uppdraget har även ingått att ta fram en plan, i samråd med berörda myndigheter, organisationer och forskare, för hur kartläggningen kan spridas och användas i det strategiska arbetet på olika nivåer inom område mot hemlöshet, speciellt mot bakgrund av flyktingsituationen. har tidigare tagit fram en vägledning för vräkningsförebyggande arbete som uppdateras. Även länsstyrelserna har fått i uppdrag att –2017 stödja och informera kommuner och andra aktörer med målet att underlätta inträdet på bostadsmarknaden, motverka hemlöshet och förebygga avhysningar. i ska lämna en samlad slutrapport . Positivt är att antalet vräkningar har haft en tydligt nedåtgående trend . Avslutningsvis vill jag säga att det är glädjande att konstatera att också bostadsbyggandet nu ökar kraftigt. Det ger förutsättningar för en bostadsmarknad som är mer i balans, vilket också gynnar ekonomiskt svagare grupper. 2 MAJ (V): Jag vill börja med att tacka för svaret. Att Rädda Barnens rapport visar att 5 000 barn i vårt land inte har ett hem är en fråga som verkligen måste tas på allvar. Rapporten från är horribel läsning. Det handlar om barn som vittnar om en vardag fylld med ångest och förtvivlan. När vissa barn kivas om vilken bok som ska läsas eller att det är dags att borsta tänderna står andra barn med en ryggsäck på ryggen och vet inte var de ska vakna . Det är verkligen fruktansvärt. Det finns självklart en rad olika skäl till att vi har barn som växer upp utan ett hem, till exempel den omfattande bostadsbristen. Och visst är ett eget arbete en fundamental del för att kunna leva ett gott liv och det förebyggande arbetet helt centralt för att människor inte ska hamna i utsatthet. Därför är vi glada att vi tillsammans med regeringen har fått igenom stora satsningar inom de här områdena. Men sociala problem är ofta mycket mer komplicerade än så. Att vara hemlös är mycket sällan ett val eller ett resultat av brist på motivation. Däremot finns det en rad andra skäl till att människor blir hemlösa som kräver andra åtgärder än dem jag har redovisat nu och dem som stadsrådet hänvisar till i sitt svar. Därför måste jag säga att jag blir orolig över statsrådets svar när det kommer till frågan om försörjningsansvar. är biståndet från villkorat. Stödet till boende kan när som helst avslutas om anser att någon av de vuxna i hushållet inte har varit tillräckligt aktiv i sitt bostadssökande eller arbetssökande. Det räcker med att en av föräldrarna felar för att hela familjen ska få avslag på stöd till sitt boende. Att fela kan vara att utebli från sin arbetspraktik en halv dag eller att inte redovisa vilka bostäder man sökt. Barn kan alltså från till en annan förlora sina grundläggande rättigheter. Ministern menar då att i de fall där barnfamiljer får avslag på ekonomiskt bistånd och barnen därmed förlorar sin försörjning ska ändå till följd av sitt yttersta ansvar se till att familjen inte hamnar i en nödsituation. Ministern förutsätter därför att barnperspektivet beaktas i de ärenden som rör ekonomiskt bistånd – punkt. Det sägs inget mer än det. Detta svar gör mig orolig av flera skäl. Det handlar dels om att länsstyrelsernas tillsyn och uppföljningar visar att barnperspektivet generellt inte uppmärksammas i tillräcklig utsträckning i handläggningen av ekonomiskt bistånd. Det handlar dels om att ministern bara förutsätter att barnperspektivet beaktas trots att vi pekar på att avslagen för försörjningsstöd ökar, även för barn. Men framför allt handlar det om att vi just har fått en rapport om att 5 000 barn lever i hemlöshet. En så hisnande siffra skulle för mig personligen, om jag var minister, innebära att jag inte förutsatte någonting. Jag skulle i stället vilja lyfta på varje tänkbar sten för att se till att barn får rätt till något så grundläggande som ett hem och en försörjning. Jag blir också lite fundersam över att stadsrådet i sitt svar hänvisar till att det pågår en översyn av socialtjänstlagen. Problemet är bara att ekonomiskt bistånd inte alls ingår i den utredningen. Mina frågor känns därför ganska obesvarade. Ska jag förstå det som att stadsrådet inte ämnar vidta några åtgärder för att säkerställa att barn som har föräldrar som nekas försörjningsstöd ska få sina rättigheter tillgodosedda? 3 Statsrådet (S): Tack, , för frågan och för inlägget! De här barnen är en utsatt grupp om de inte får tillräckligt bra stöd. Här kommer också andra aktörer som skolan och fritidsverksamheter in. Jag är glad över de gemensamma ansträngningar som vi har gjort för att stärka barnfamiljers ekonomi. har inte ansvar för bostadsbyggande. De har det yttersta ansvaret när det gäller människors situation i ekonomiska eller sociala sammanhang, till exempel, så att ingen faller utanför. Men de har inte ansvar för att se till att det finns bostäder i största allmänhet i en kommun. I verkligheten har många socialtjänster fått göra det i alla fall genom det som kallas den sekundära bostadsmarknaden där man försöker så mycket man kan att stödja personer som har svårt att hitta en bostad genom att göra det åt dem. Därför är det viktigt att bostäder byggs, och det byggs mer än någonsin . När det gäller mitt svar om socialtjänstlagen är skälet till att jag nämner den att det finns en tydlig ambition i direktiven att stödet från och också den sociala barn- och ungdomsvården, där ju många familjer finns med, ska vara mer förebyggande än . Man ska också förenkla sättet att arbeta, utan att göra avkall på kvalitet eller rättssäkerhet, och tänka på ett annat sätt som innebär att man kan göra insatser innan saker och ting har gått för långt. Därför tycker jag att det är väldigt relevant att ha med detta i mitt svar. Det är nämligen så jag har tänkt. Dessutom är barnperspektivet viktigt i direktiven. Som också vet kommer vi att göra till lag och kommer mycket snart med ett sådant förslag. Socialtjänster som jag besöker anstränger sig verkligen att stödja personer och inte minst familjer som är i nöd och där barn kan komma i kläm. Jag träffar också många barn som lever i den här situationen, och inte sällan tar de ett ganska stort vuxenansvar därför att de har hela den här logiken i huvudet i stället för att tänka på sådant som vi kanske hellre skulle vilja att barn tänker på. Jag går inte och väntar. Jag har vidtagit alla de här åtgärderna för att kunna stärka barns situation och stödja personer så att de kan komma in på arbetsmarknaden. Jag kommer att skärpa uppdragen till om jag ser i en kartläggning att man behandlar kvinnor och män olika vid ansökan om försörjningsstöd. Det är viktigt för mig att man också ser kvinnor som personer som ska stå till arbetsmarknadens förfogande. I och med att vi också lägger förslag om att göra till lag kommer vi att genomföra ett kunskapslyft som ska omfatta nyckelmyndigheter. De är många, och där kommer också att ingå. 4 MAJ (V): I ett av världens rikaste länder finns tusentals barn som inte har tillgång till något så grundläggande som ett hem. Tusentals föräldrar vet inte vilken säng de ska lägga sitt barn i , om det ens finns en säng eller om den sovplats de kommer att kunna erbjuda sina barn kommer att vara en trappuppgång. Det kan låta som att jag tar i, eftersom det faktiskt låter helt overkligt, och som att jag försöker finna ord för att spetsa till den här debatten. Jag önskar verkligen att det var så, men det här är den brutala verkligheten för tusentals barn och föräldrar i ett av världens rikaste länder. Därför reagerar jag ganska starkt på stadsrådets svar om att arbete är vägen fram. Självklart är arbete en förutsättning för egen försörjning. Det vet de vi pratar om mer än några andra. Men för dem är det sällan så enkelt som att bara ta ett arbete. Då hade de gjort det för länge sedan. Jag tycker att vi ska vara noga med orden när vi pratar om dem som drabbats allra hårdast i vårt samhälle. Eftersom det är så att en förälders misstag kan få konsekvensen att barn inte har något hem ställde jag frågan till statsrådet om vad skälet är till att försörjningsplikten går före individers och framför allt barns rätt till bistånd till sin försörjning. Jag fick inget svar på det, men vad jag förstår står anledningen till det att finna i ett avgörande från Regeringsrätten. Där har man ansett att en makes underhållsskyldighet beträffande den övriga familjen får anses primär i förhållande till de övriga familjemedlemmarnas rätt till bistånd enligt socialtjänstlagen. Regeringsrätten fann att den andre makens underlåtenhet att stå till arbetsmarknadens förfogande innebar att övriga familjemedlemmars rätt till bistånd bortföll. Det här avgörandet ligger nu till grund för riktlinjer för såväl som de flesta kommuner runt om i landet. Avgörandet har därför fått betydande inverkan i barns liv. Det är egentligen mycket märkligt eftersom en lag i denna dom ställs över en annan lag utan att det står angivet att så ska ske. Det är för mig helt oförenligt med kravet att barns bästa ska beaktas när det gäller ekonomiskt bistånd. För mig känns det konstigt att det finns ett regelverk som kan innebära att ett barn inte får rätt till sina grundläggande rättigheter bara för att en av föräldrarna inte har kunnat leva upp till krav och att det i sin tur är ett resultat av ett avgörande från Regeringsrätten som ingen verkar ha tittat närmare på. Därför hade jag verkligen hoppats på att jag skulle få ett svar från statsrådet att lagstiftningen kring detta bör utredas, speciellt med tanke på att vi ska göra till lag. när statsrådet känner till omständigheterna kring försörjningsplikten är min fråga om statsrådet är beredd att se över om lagstiftningen behöver skärpas för att stärka barns rätt. 5 Statsrådet (S): Som jag sa ser jag över socialtjänstlagen utifrån barnperspektiv också. har ett ansvar att se till barns bästa och till barns behov, och de måste också skydda barn. Jag ser över socialtjänstlagen som har direktiv om att man i sitt arbete ska se till barns bästa, och jag kommer att göra till lag. Det är för att inskärpa betydelsen av barns rättigheter och vad det faktiskt innebär i olika avväganden. Sedan tycker jag, och det tror jag att vi är överens om, att arbete och inkomst för föräldrarna är viktigt. Det är lika viktigt för pappor som för mammor. Då måste man också få allt möjligt stöd för att kunna stå till arbetsmarknadens förfogande. Därför är det viktigt för regeringen med insatser till exempel när det gäller vuxenutbildning eller andra åtgärder för att komma närmare arbetsmarknaden. De här olika insatserna och utredningarna som vi gör vill jag ska främja barns rättigheter. Barn ska inte komma i kläm i sådana här situationer, och därför vet jag att arbetar med de här frågorna. 6 MAJ (V): Jag vill tacka statsrådet för debatten och för klargöranden. Det här är en fråga som för en rödgrön regering borde ligga tämligen högt på den politiska dagordningen. Jag måste säga att en rapport som Rädda Barnens lämnar mig sömnlös. Jag kan inte sluta tänka på hur det hade varit för mig att inte kunna ge mina barn ett hem. Jag blir illamående av att tänka på de konsekvenser det kan få för de barn som drabbas, och jag blir vettskrämd av tanken att det här skulle kunna handla om mig. Ingen av oss vet vad livet har att erbjuda, och det är just med den insikten som vi har byggt ett land där vi ska vara garanterade grundläggande rättigheter. Därför skrämmer det verkligen mig när vi inte lyckas erbjuda barn en fast bostad. I ska varje unge ha ett eget hem. Oavsett vilken klassbakgrund dina föräldrar har eller vilka öden som kommer att drabba dig under livets gång är vi skyldiga att göra allt vi kan för att se till att våra barns grundläggande rättigheter tillgodoses. Förutom det statsrådet redogjort för önskar jag att statsrådet efter den här debatten också är beredd att se över lagstiftningen och överväga hur barn ska kunna ha rätt till sin försörjning och till en bostad. Den här delen ligger ju inte inom utredningen av socialtjänstlagen eftersom det här också berör ekonomiskt bistånd. Jag hoppas verkligen att statsrådet kommer att överväga att titta på vad man kan göra när det gäller den här domen. Jag tror att även statsrådet vill vända på varje sten för att se till att våra barn är trygga. 7 Statsrådet (S): Tack, , för en angelägen debatt! Jag tar med mig vad vi har talat om här. Frågorna ligger högt på regeringens dagordning. Det är därför vi har satt igång med de olika åtgärder som jag har redogjort för. Socialtjänsterna jobbar hårt med det här, och i allt fler kommuner sker det färre vräkningar som faktiskt involverar barn. Man har med sig ett barnperspektiv när man gör olika bedömningar. Jag kommer att följa frågan noga, för den är verkligen viktig. Överläggningen var härmed avslutad. § 6 Svar på interpellation 2016/17:532 om jämställdhetsmyndigheten 8 Statsrådet (S): har frågat mig om någon konsekvensanalys har gjorts för beslutet att flytta ansvar från myndigheter som har nationella uppdrag inom delmålsområdet mäns våld mot kvinnor. Vidare har frågat på vilken grund i får en speciallösning där just deras verksamhet får stå utanför den nya jämställdhetsmyndigheten . Slutligen ställer frågan vilka åtgärder jag avser att vidta för att undvika kompetensförluster när organisationskommitténs slutredovisning ska göras och myndighetens verksamhet ska vara igång . I regeringens skrivelse Mål, makt och myndighet – feministisk politik för en jämställd framtid redogör regeringen för skälen för att inrätta en jämställdhetsmyndighet och för konsekvenserna. Ett viktigt skäl är att jämställdhetspolitiken över har byggts på tillfälliga satsningar med dåliga förutsättningar för långsiktig samhällsförändring. Jämställdhetspolitikens nuvarande organisering är splittrad över en rad myndigheter, vilket innebär bristande möjligheter för samordning och uppföljning. Frånvaron av en myndighet har minskat genomslagskraften för de satsningar som har gjorts och försämrat möjligheterna till bestående effekter av arbetet. viktigaste slutsats var att det krävs en permanent struktur på nationell nivå för att regeringen ska kunna säkerställa att politiska prioriteringar får genomslag i styrningen av myndigheter och verksamheter. gör bedömningen att regeringen behöver stärka långsiktigheten i genomförandet av jämställdhetspolitiken för att satsningar på tidsbegränsade insatser och projekt ska kunna genomföras på ett effektivt sätt. Regeringen bedömer att en viktig konsekvens av att inrätta en jämställdhetsmyndighet är att det möjliggör ett långsiktigt och strategiskt arbete som ger bestående resultat och effekter. En annan konsekvens är att arbetet på jämställdhetspolitikens område får en naturlig hemvist med de samordnings- och effektivitetsvinster detta sammantaget innebär för befintliga uppdrag på området som förs över till myndigheten. Flera uppdrag permanentas i och med att de förs över till jämställdhetsmyndigheten och samorganiseras med övriga närliggande uppdrag. Detta förväntas få flera positiva konsekvenser. Det innebär framför allt bättre förutsättningar för samordning och ett långsiktigt arbete inom jämställdhetsområdet med en permanent stödstruktur för berörda myndigheter, organisationer och yrkesverksamma. Utredningen om inrättandet av en jämställdhetsmyndighet, som tillsattes , ska förbereda och genomföra bildandet av en jämställdhetsmyndighet. I uppdraget ingår att föra över uppdrag och uppgifter från andra myndigheter. Utredaren ska vidta de åtgärder som krävs för att myndigheten ska kunna inleda sin verksamhet . Det framgår särskilt av utredningens uppdrag att upparbetad kunskap och erfarenhet ska tas till vara och att arbetet ska kunna bedrivas utan avbrott. Utredningen ska hantera dessa frågor i nära samarbete med de berörda myndigheterna. Regeringen har också gett bland annat i och , där Nationellt centrum för kvinnofrid finns, särskilda uppdrag att bistå utredaren i arbetet. Även för dessa uppdrag är utgångspunkten att upparbetad kunskap och erfarenhet från angivna nationella uppdrag ska tas till vara samt att arbetet ska kunna bedrivas utan avbrott. Regeringen har förtroende för att utredningen och de berörda myndigheterna sköter sina uppdrag på bästa sätt. När regeringen tillsatte Utredningen om inrättandet av en jämställdhetsmyndighet var avsikten att uppdrag och uppgifter från fem olika myndigheter skulle överföras till den nya myndigheten, inklusive det nationella uppdraget om hedersrelaterat våld och förtryck vid i . En konsekvens av riksdagsbehandlingen blev att det nationella uppdraget om hedersrelaterat våld och förtryck fortsätter som ett tillfälligt uppdrag till utgången av 2020. Men i likhet med arbetsmarknadsutskottet bedömer regeringen att jämställdhetsmyndighetens uppdrag också bör omfatta frågor om hedersrelaterat våld och förtryck. bör särskilt inrikta sig på övergripande nationell kunskapsutveckling och strategiska, övergripande frågor så att myndighetens verksamhet och det uppdrag som utförs av i kan komplettera varandra. Mot slutet av uppdragsperioden bör en utvärdering genomföras av hur de statliga insatserna mot hedersrelaterat våld och förtryck är organiserade. Mot bakgrund av utvärderingen bör ställningstagande göras om i vilken form verksamheten bör fortsätta att bedrivas. 9 (C): Jag vill tacka statsrådet för svaret. Statsrådet har fått tre relevanta frågor från mig om arbetet med att inrätta en ny jämställdhetsmyndighet. Svaren blev: Nej, regeringen har inte gjort någon konsekvensanalys. speciallösning tar hon sina händer ifrån och skyller på riksdagshanteringen, trots att regeringen var involverad i förhandlingarna. Och frågan om kompetensförluster när verksamheter ska fråntas sina uppdrag och överföras i något som inte ens finns hänvisas till utredaren att lösa. Det är ett uppdrag som troligtvis hade bedömts som omöjligt om det hade funnits en konsekvensanalys. Att inte ha ett underlag, att inte veta vilka konsekvenser det får och i med det vilka åtgärder som krävs för att minimera förlusten är oansvarigt. Det är oansvarigt mot alla de kvinnor och män som är utsatta för våld, trafficking, prostitution och även hedersvåld. Vi håller med om att jämställdhetsarbetet i behöver få en mer sammanhållen styrning och högre prioritet. Men den främsta anledningen till min kritik mot det nuvarande förslaget om en jämställdhetsmyndighet är att den riskerar att införas på bekostnad av nuvarande verksamheter med expertkunskap, samverkan och strukturer för kunskapsspridning då dessa rycks upp från grunden. Finansieringen är också oklar. Jag utgår därför från att det är de befintliga verksamheterna som kommer att få betala och finansiera regeringens myndighet. Statskontoret är statens eget organ. Uppdraget är att se till att vi har en effektiv svensk statsförvaltning. De fick i uppdrag av regeringen att lämna förslag på hur strategisk, tydlig och hållbar styrning, organisering och ansvarsfördelning kan uppnås avseende de nationella uppdragen som de ovan nämnda myndigheterna har. I brist på en konsekvensanalys från regeringen får väl den här rapporten ses som det närmaste en konsekvensanalys i denna fråga. Kritiken i rapporten mot regeringens planer är tydlig. Man bedömer att det finns flera risker med att förändra organisationerna och ansvarsfördelningen, och att det kan komma att kosta genom både minskad produktivitet och effektivitet. De tre verksamheter som berörs av regeringens utredare jobbar med lite olika frågor. Men gemensamt för alla tre är att de inte enbart arbetar med frågor som rör jämställdhet. Deras arbete rör kriminella handlingar, våld mot både kvinnor och män, av kvinnor och män – även om det är en majoritet kvinnor som utsätts. Det är alltså inte helt självklart att de här frågorna ska organiseras under en jämställdhetsmyndighet. Delmålet om mäns våld mot kvinnor är betydligt mer komplext än de övriga delmålen och borde ha hanterats i särskild ordning.