prot · H409104 · 2017-05-03 00:00:00 — Vi talar om tiotusentals personer, mellan 80 000 och 100 000 sammanlagt, som för fred och frihet har räckt upp sin hand för att frivilligt delta i det så viktiga arbetet med att skapa lugn i oroshärdar runt om i världen. De har ryckt in när det varit jordbävningar och människor lidit, när det har varit ebolautbrott i och människor har dött som flugor. Alla dessa har ryckt in och faktiskt riskerat sitt eget liv. Man är som veteran inte själv i detta. Man har anhöriga. Man har vänner. Man har arbetskamrater. De omfattas alla av den insats man gör. När veteranernas insatser hedras och uppmärksammas omfattas även de. Vem är veteran, herr talman? Jag är rätt övertygad om att vi alla känner någon och har någon i vår bekantskapskrets. Det har till och med herr talman – det vet jag. Det är kanske inte alltid de berättar om sina insatser – av olika orsaker gör de kanske inte det. På detta sätt kan man även hissa flaggan för de tysta personerna. Att vara veteran är att ha befunnit sig i situationer runt om i världen som medfört att man kommer hem med ovärderliga egenskaper och erfarenheter som många av oss andra inte har. Jag skulle som arbetsgivare, när jag ska anställa en person och går igenom personens cv, studsa till extra när jag ser att personen i fråga har varit aktiv i en internationell insats, och jag skulle fråga kring detta. Det är en merit. Dessa personer har en laganda, kamratskap och ledaregenskaper. De har också en erfarenhet av att utstå ganska påfrestande eller väldigt påfrestande situationer. De som kommer hem, herr talman, har till allra största del dessa erfarenheter och kompetenser med sig. Men alla kommer inte hem fysiskt eller psykiskt hela. För detta har vi ett särskilt ansvar. Det gäller både militära och civila veteraner. När jag står här , efter en andra omgång, känner jag mig stolt. Jag är stolt över veteranernas insats för vårt land, i fredens och frihetens tjänst. Vi är skyldiga er alla ett stort tack från djupet av våra hjärtan, särskilt vi som sitter i denna kammare och som tar det yttersta beslutet att skicka iväg er. Jag är stolt över att alliansregeringen satte en veteranpolitik på pränt. Det är några utredningar som har lett till veteranpolitiken. Men det finns fortfarande utestående delar i veteranutredningarna, där bland annat en allmän flaggdag ingår, som behöver utvecklas. Det är nuvarande regerings ansvar. Jag är stolt över mitt eget parti, som har ett partistämmobeslut i ryggen. Jag är stolt över moderata motionärer. Det är inte bara jag som har motionerat om detta. I och med dagens breda majoritet för förslaget får också , , , i och , som inte längre sitter i men som gjorde det under förra mandatperioden, sina motioner med samma slutsats och tema tillgodosedda. Allmänna helgdagar (förnyad behandling) Jag är framför allt stolt över det arbete som veteranorganisationerna och också anhörigorganisationer bedriver. Jag är stolt över Försvarsmaktens del i detta när det gäller att på alla sätt och vis utveckla sitt omhändertagande av de veteraner som återvänder. Där finns det utvecklingspotential för de arbetsgivare som inte tillhör Försvarsmakten men som i sina anställningslistor också har veteraner med erfarenheter. Jag är också stolt över de journalister och debattörer som har påverkat processen i denna riktning. Det har gjorts av bland andra och . Det låter nästan som om jag står och talar på en Oscarsgala. Men vad jag vill säga med detta är att det är tillsammans som vi kan påverka. Det är tillsammans som vi kan driva utvecklingen. Vi kan faktiskt stå här , med en mycket bred majoritet i , och säga att vi, med regeringens hjälp, kommer att införa en ny flaggdag. Det händer inte . Men detta görs i ett väldigt vällovligt syfte. Det är med stor stolthet, med ett varmt hjärta och med mycket heder och respekt som jag riktar ett tack till bland annat de veteraner som har samlats i kammaren för att lyssna på debatten och som har gjort sig förtjänta av detta. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkande nr 29, särskilt i den del som handlar om att äntligen göra veterandagen till en allmän flaggdag. 82 (C): Vi har i , efter beslutet i kammaren om återremiss, på nytt behandlat ärendet om allmänna helgdagar, där flaggdagarna är en del. I riksdagsdebatten yrkade jag för del bifall till ett förslag om ett tillkännagivande till regeringen om att skulle bli allmän flaggdag. Eftersom det innebar att majoriteten i förändrades i denna fråga kom det i debatten ett yrkande från Socialdemokraterna om återremiss av ärendet till . Jag har i den tidigare debatten lyft fram betydelsen av det högtidlighållande av veterandagen som Försvarsmakten ordnar . Vårt land ska givetvis på olika sätt hedra personal som deltagit i och deltar i nationella och internationella militära operationer och högtidlighålla minnet av dem som stupat och omkommit. , efter den förnyade behandlingen, innehåller KU-betänkandet ett nästan enhälligt tillkännagivande till regeringen om att göra veterandagen till allmän flaggdag. Det är nu enbart som är emot det. I samband med den förnyade behandlingen uttalar vi i KU oss positivt för att veterandagen ska högtidlighållas och även utvecklas till att vara där samtliga veteraner, militära och civila, som gjort internationella insatser för fred och frihet ska uppmärksammas. Allmänna helgdagar (förnyad behandling) Jag yrkar för del bifall till utskottets förslag i KU-betänkandet om allmänna helgdagar, som innehåller ett tillkännagivande till regeringen om att göra till allmän flaggdag. 83 (L): Även jag, från Liberalernas håll, ska göra processen kort – det gäller något som har varit en väldigt lång process. Jag ska hänvisa till det anförande som höll i debatten . Han framhöll, som före detta ordförande i , hur tacksam och glad han var. Det var som lyfte frågan om betydelsen av en flaggdag för våra veteraner. och har mycket förtjänstfullt redogjort för hela händelseförloppet. Vi liberaler yrkar med glädje bifall till utskottets förslag i betänkandet om tillkännagivandet och ser fram emot att få fira en riktig flaggdag . Kanske hinner vi göra det detta år. 84 SKÅNBERG (KD): har enats om att föreslå att ska göras till allmän flaggdag. högtidlighålls just denna dag som veterandag inom Försvarsmakten. har medverkat i internationella fredsinsatser. De kvinnor och män som utsatt sig själva för risk och fara i fredens tjänst förtjänar vår tacksamhet och vårt stöd. Det är därför som vi firar veterandagen . har utifrån initiativ som tagits av allianspartierna dessutom tagit ett beslut som uppmanar regeringen att göra veterandagen till en allmän flaggdag. överlämnade delbetänkandet Den svenska veteranpolitiken – Statligt bidrag till frivilliga organisationer som stödjer veteransoldater och anhöriga . överlämnade utredningen sitt slutbetänkande Svensk veteranpolitik – Ett ansvar för hela samhället. I slutbetänkandet föreslog utredningen bland annat att skulle bli allmän flaggdag och benämnas veterandag. I försvarsutskottets betänkande 2015/16:FöU8 föreslogs att skulle ställa sig bakom ett tillkännagivande till regeringen om det som utskottet anförde om förslag. Det fanns då en reservation som är borta , och kammaren biföll utskottets förslag. ser positivt på att veterandagen utvecklas till när samtliga veteraner, militära och civila, som gjort internationella insatser för fred och frihet uppmärksammas. Att göra veterandagen till allmän flaggdag är ett sätt att utveckla högtidlighållandet av veterandagen, och därför anser ett närmast enigt utskott att bör bli allmän flaggdag. 85 NOOSHI DADGOSTAR (V): Allmänna helgdagar (förnyad behandling) Vi diskuterar betänkande rörande allmänna helgdagar. Det råder i all huvudsak bred enighet kring utskottets svar på motionerna i det här betänkandet, och det är bra. På en punkt är det beklagligt att utskottet har valt att ställa sig bakom några enskilda motioner från M-ledamöter om att göra den så kallade veterandagen till allmän flaggdag. Som vi skriver i vår reservation utesluter inte att det kan finnas skäl att ändra vilka dagar som bör vara allmänna flaggdagar. Det kan då finnas flaggdagar som bör tas bort, och det kan finnas andra dagar som borde bli nya allmänna flaggdagar. Så har också resonerat tidigare och under olika majoriteter. Förordningen om allmänna flaggdagar har inte heller ändrats . Det är rimligt, för detta är inte en fråga som lämpar sig för billiga poänger och hastigt agerande. Utöver den principiella beredningsfråga som vi har uppe i vår reservation är det också en grannlaga uppgift att precisera vad det faktiskt betyder att eventuellt ha en flaggdag för veteraner. Inte heller detta lämpar sig för ett snabbt agerande. Det finns olika grupper av människor som med risk för eget liv, med eller utan uniform, under olika omständigheter och med olika typer av mandat, har gjort viktiga insatser för utomlands. Detta är insatser värda att uppmärksamma och hedra i många olika sammanhang. Vi behöver ordentliga och inkännande överväganden innan skickar den här typen av specifika uppmaningar om flaggdag till regeringen. Detta är som sagt något som vi har haft bred enighet om i , och från sida är vi alltså inte beredda att lättvindigt skifta fot utan en bredare och mer sammanhållen diskussion om allmänna flaggdagar. Därför yrkar jag bifall till reservation 1 och i övrigt bifall till utskottets förslag. 86 (SD): Det går lite snabbt ibland, och så var det även i mitt anförande när det kom till vilka reservationer som vi skulle yrka bifall till. Jag yrkar härmed bifall till reservationerna 2 och 3. I detta anförande instämde (SD). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 15.) § 11 Redovisning av användningen av hemliga tvångsmedel betänkande 2016/17:JuU11 Redovisning av användningen av hemliga tvångsmedel (skr. 2016/17:69) vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 15.) § 12 redogörelse för tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll betänkande 2016/17:JuU12 redogörelse för tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll (skr. 2016/17:72) vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 15.) § 13 Våldsbrott och brottsoffer betänkande 2016/17:JuU20 87 (M): ska vi diskutera och debattera justitieutskottets betänkande som handlar om våldsbrott och brottsoffer. Rubriken på det här ärendet betecknar två väldigt centrala delar i rättsskipningen. Våldsbrott har vi behandlat här i kammaren när vi fattade beslut om att skärpa straffen för allvarliga våldsbrott genom att göra förändringar i straffskalorna, någonting som är ett uttryck för att man har mindre och mindre tolerans mot våld mellan människor. Det är en effekt av att människor har blivit mer socialiserade och lever tätare tillsammans, och det finns också skäl för samhället att markera mot våldsbrottslighet. På motsatta sidan av gärningsmannen finns alltid ett brottsoffer när det gäller våldsbrott. Brottsoffer är personer som av olika skäl inte alltid har möjlighet att komma till sin rätt. Det kan handla om att polisen inte utreder de brott som man rätteligen tycker borde utredas. Det kan till och med handla om att man helt enkelt inte får hjälp i en akut situation, och det är naturligtvis oacceptabelt. Sådant handlar om andra saker än just det här ärendet, men det är sådant som har effekt på våldsbrott och brottsoffer. och flera av våra kamrater i Alliansen har uppfattningen att regeringen borde gå längre i ett antal olika frågor. I ett längre perspektiv kan jag väl säga att jag tycker att det är lite tråkigt att framför allt Socialdemokraterna under tidigare mandatperioder haft ett ganska svagt intresse när det gällde just brottsoffer. Detta kom till exempel till uttryck bland annat i att ingen ville debattera frågor om brottsoffer inför det förra valet. Jag hoppas att det är något annorlunda , men kanske inte helt och fullt. Då hade kanske några av de motioner som finns bifallits. Innan jag går vidare vill jag för ordningens skull yrka bifall till reservation 3 under punkt 6. Vi står naturligtvis bakom alla reservationer där finns angivna som reservanter, men för tids vinnande yrkar jag endast bifall till reservation 3. Jag kan börja med att säga någonting om just hedersrelaterat våld, för det är vad reservation 3 avser. Hedersrelaterat våld är någonting som ibland uppmärksammas av rättsväsendet, och de brottsoffer som vågar stå emot kan råka väldigt illa ut. Det vet vi genom fallen Pela och Şahindal, personer som vågade stå emot men som ändå drabbades av det yttersta våldet. Båda två hedersmördades. Det finns tusentals personer i som lever under inflytandet av en hederskultur, vilket får en mängd olika konsekvenser. Alla blir dock begränsade i sin frihet, och det är någonting som vi tycker är väldigt allvarligt. Man kan inte leva sitt liv på det sätt som vi tycker att man ska kunna leva i , alldeles oavsett om man är kvinna eller man. Det här drabbar dock främst yngre kvinnor. Man får inte välja vem man ska gifta sig med. Man får inte välja vem man ska umgås med. I värsta fall utsätts man för väldigt allvarliga repressalier från familj, nära anhöriga och släktingar om man bryter mot de hedersnormer som finns. Det här kan vi aldrig acceptera, och vi måste gå längre när det gäller alla ansträngningar för att komma åt den här typen av brottslighet. Här handlar det om en mängd olika åtgärder. Man kan tycka att en kartläggning kanske inte behövs, för detta borde vara väl känt, men jag är inte så säker på att det är så. Det finns anledning att titta närmare på det här men också se vilka kunskaper som finns till exempel inom socialtjänsterna i olika delar av för att hantera just brottsoffer som man uppmärksammar är utsatta för någonting som kan vara uttryck för hederskultur. Jag vet att många brottsoffer förlitar sig på att få hjälp kanske av , eftersom det kan handla om att man måste flytta och bo på ett annat ställe för att kunna leva på det sätt man själv vill. Men på många ställen är tyvärr förståelsen ringa. Det finns också goda exempel på hur man arbetar med problemen, och jag tycker att vi ska ta fasta på de goda exemplen. Där ska vi inhämta kunskap och använda den i alla sammanhang där frågorna är aktuella. Naivitet hjälper ingen. Det finns en naivitet i dessa frågor. Det kan till exempel vara så att pratar med anhöriga till brottsoffret och får en helt annan bild. Då förstår man inte hur man ska värdera och validera den information som har kommit fram. Jag ska också nämna några av de andra viktiga områdena. Jag tänkte särskilt tala om våld mot äldre. Antalet äldre människor i ökar. Det är en naturlig följd av utvecklingen, och åldrandet ska också vara förenat med god livskvalitet. Det gäller också i det avseendet att man inte ska utsättas för våld eller brott. Äldre behandlas illa inom omsorgen. Om våld förekommer är det något som gärna tystas ned från verksamhetsutövarnas sida. Vi vet att det förekommer. Vi vet också att det förekommer problem med relationsvåld mot äldre, och även funktionshindrade ska nämnas. Det är också ett stort problem. Det handlar om sköra och värnlösa människor. De blir illa åtgångna av den typen av brottslighet. Vi moderater har pekat på något som gjordes , nämligen att ge i uppdrag att titta närmare på vilka möjligheter det finns att använda olika straffskärpningsgrunder så att straffen blir strängare när man inriktar sig mot skyddslösa, värnlösa och äldre personer. Det finns anledning att titta närmare på de frågorna. Trots att det var något som gjordes finns skäl att gå vidare när det gäller lagstiftningen mot tvångs- och barnäktenskap, det vill säga att förhindra att unga gifts bort mot sin vilja. Det finns lagstiftning , men det finns anledning att titta närmare på om det går att göra mer. Just att unga gifts bort mot sin vilja är också starkt förknippat med hederskultur. Där är det oftast inte den som ska gifta sig som får bestämma vem han eller hon ska gifta sig med utan det är någon annan som har en bestämd uppfattning. Det kan vara gamla män som gifter sig med mycket unga kvinnor, och det kan vara fråga om relationer som vi har svårt att förstå. Under alla förhållanden finns anledning att göra mer. Det här är frågor som kan debatteras och diskuteras mycket mer än så. 88 (SD): I betänkandet Våldsbrott och brottsoffer finns ett gäng reservationer från oppositionen, där man på olika sätt vill förbättra situationen för vårt lands brottsoffer. Med all respekt för enskilda lagändringar, som exempelvis kan ge bättre upprättelse och en tydligare markering mot våldsbrott, är de grundläggande förutsättningarna allra viktigast. fanns ett parti i riksdag som föreslog att antalet poliser skulle utökas i vårt land. Inget annat parti tyckte att det var en nödvändig investering. Det var vi, , som föreslog att fler poliser skulle utbildas, och ni andra partier röstade emot. Om vi hade fått som vi hade velat hade det börjat synas fler poliser ute i tjänst. Men resultatet av samtliga resterande partier ger det antal poliser som finns tillgängliga . Det finns dessvärre otaliga brottsoffer som aldrig får sin polisanmälan behandlad. Det kan vara ett solklart fall med tydliga bevis och till och med ett erkännande från förövaren, men där ärendet inte kommit längre än till just en polisanmälan. Detta beror endast på att det finns för få poliser som ska hantera många anmälda brott. Med för få poliser som ska hantera många anmälda brott skapas en prioritering där vissa fall kanske avskrivs eller får vänta på att en utredare ska börja hantera ärendet. Denna situation, som alltför många brottsoffer får uppleva, är en samlad effekt av de ramanslag till som både Alliansen och de rödgröna partierna stod bakom 2015. Jag kanske inte behöver understryka att jag tycker att detta är helt uppåt väggarna. Jag känner verkligen med de brottsoffer som har råkat ut för ett brott där bevisläget kan vara klockrent men där regeringens underfinansiering av har gjort att brottsoffren inte får sin sak hanterad av polisen. Det finns tyvärr inget bättre ord att beskriva detta, herr talman, än att det är skit. Det finns en välkänd ordning i det här landet, nämligen att när ett våldsbrott har inträffat finns oändliga resurser, stöd och politisk omtanke om brottslingen, men är det rätt sparsmakat med energi för brottsoffren. , ni vet, vår rikspolischef i landet, har på ett tydligt sätt exemplifierat just detta. När en 22-årig flicka kom i vägen för en mördare på ett asylboende ojades det i direktsändning i SVT över vilket trauma mördaren bar med sig och vad denne eventuellt hade varit med om för hemskheter. Detta är ett klassiskt synsätt för liberaler och partier på vänsterkanten. När ett brott begås är det ingen som fokuserar på att markera mot den brottsliga handlingen eller att visa stöd för brottsoffret. Allt fokus läggs på brottslingen och om den personen har haft för få fritidsgårdar att välja mellan när denna har växt upp. Vi känner igen debatten. I det här betänkandet står bakom en reservation om att markera tydligare när äldre personer, som kan ha svårt att värja sig, utsätts för ett brott. Vi menar att det är självklart att det ska ses som en försvårande omständighet och därmed leda till en tydligare straffpåföljd om någon exempelvis överfaller och rånar en pensionär som har svårt att värja sig. De rödgröna partierna yrkar avslag på de motionerna. I stället är de alltid nöjda. Det finns faktiskt en punkt i som hanterar äldre och straffpåföljder, bland annat straffmätningen när äldre personer har begått ett brott. Då ska domstolarna beakta brottslingens ålder vid straffmätningen så att brottslingen inte får ett alldeles för långt straff. Det kan enligt regeringen upplevas som lite extra tufft att sitta inne när man är äldre. Regeringen anser med andra ord att ålder har en betydelse vid straffmätningen i de fall där den äldre är en brottsling men att åldern inte har någon betydelse när den äldre är ett brottsoffer. Återigen ser vi en tydlig omsorg om brottslingens perspektiv och avsaknad av omsorg om brottsoffrets perspektiv. vill generellt att samhället ska få ett större och tydligare ansvar för brottsofferperspektivet. Därför vill vi att staten i fortsättningen ska ha huvudansvaret för att brottsoffer ska få sina skadestånd utbetalade av staten och inte att brottsoffren ska behöva vända sig till förövarna för att försöka få sina skadestånd utbetalade. Vi vill också se ett högre skadestånd gällande just våldsbrott eftersom vi helt enkelt värderar våldsutsattas kränkthet mer än exempelvis när någon upplever sig kränkt på grund av sin religiösa tillhörighet. står fortfarande bakom att det ska bli enklare för kvinnor som trakasseras, förföljs, hotas och utsätts för våld att få kontaktförbud utfärdade. Från första andetaget när en kvinna ansöker om kontaktförbud ska ärendet tas på största allvar, och samhällets hjälp och stöd måste finnas direkt. Det måste givetvis bli allvarligare konsekvenser för dem som ändå överträder ett kontaktförbud. I tidigare debatter har vi föreslagit fotboja som ett alternativ vid kontaktförbud. Men det absolut viktigaste är det jag inledde mitt anförande med, nämligen att brottsoffer måste få uppleva att deras anmälningar tas på allvar. Det måste finnas omedelbara resurser som direkt sätter igång. Det är oacceptabelt att det finns så många brottsoffer som lämnas åt sitt öde som sker . För att ändra på detta krävs ett politiskt ledarskap som förstår vad som behöver göras innan problemen uppenbarar sig. Ett sådant politiskt ledarskap finns dessvärre inte i överflöd i den här församlingen. Jag yrkar, avslutningsvis, bifall till reservation 1 om våld mot äldre och reservation 16 om statlig skadeståndsgaranti. I detta anförande instämde (SD). 89 (M) replik: säger att polisens bristande förmåga att utreda brott beror endast på antalet poliser. Han framställer som om de hade haft facit inte bara beträffande potatisen och utan också i det här fallet. Min fråga till är hur han förklarar den minskande brottsuppklaringsprocenten . Är det bara antalet poliser det handlar om, eller kan det vara någonting annat också? Det är liksom en ledande fråga till . Jag kan säga så här: De samhällsutmaningar som finns i innebär i och för sig att det behövs fler poliser. Det gäller inte minst de utmaningar som finns i utanförskapsområden eller, som polisen kallar dem, områden som är särskilt utsatta för allvarlig brottslighet. Där har polisen i många avseenden kapitulerat, liksom många andra myndigheter. Man har lämnat över det offentliga rummet till personer som är kriminella. Det är helt oacceptabelt, och för att återta territoriet där krävs det poliser. Vi moderater har därför föreslagit 25 000 poliser , men vi anser också att polisens effektivitet måste bli betydligt mycket högre. Det är någonting som inte ens nämner. Han säger att det endast handlar om antalet poliser. Det är inte bara överbudspolitik som leder till framgång utan också analys av vad som brister och kan bli bättre i det som är befintligt . Jag vill påstå att det krävs betydligt högre effektivitet och uppklarningsprocent hos polisen och att det beror på en mängd olika faktorer som ligger lite djupare men att det också krävs fler poliser. 90 (SD) replik: Till att börja med: Det är antalet poliser som är avgörande för att det ska gå att hantera de anmälda brott som läggs på hög. Det finns liksom ingen annan som kan göra det arbetet än poliserna själva. Det är ett uppdrag som är ålagt . Det är ansvar, och det är fler anställda som krävs för att hantera den mängden. När det gäller effektivitet tror jag att om man frågar poliserna själva runt om i distrikten om de jobbar effektivt svarar de nog att de hellre vill se fler poliser än effektivisera, att den största delen av lösningen ligger i antalet poliser och inte i att öka effektiviteten. Man kan säga att verkar ha en spåkula och ifrågasätta det, men vi har haft ett tydligt facit på utvecklingen i .