prot · H409101 · 2017-04-27 00:00:00 — Därför, fru ålderspresident, yrkar jag bifall till reservation 3, som handlar om just detta. Vi moderater anser att mer värdefull skog och natur behöver skyddas, men minst lika viktigt är alltså att förvalta redan skyddad natur på ett bra sätt. Annars går inte bara värdefulla naturvärden om intet utan också legitimiteten för politiken. Låt mig återvända till naturhänsynen i själva brukandet av skogen – till det som brukas kallas för generell hänsyn. Skogsbrukets naturvårdsarbete har tagit sjumilakliv framåt sedan den nuvarande skogsvårdslagen trädde i kraft , och denna utveckling har skett på frivillig grund och bland annat drivits fram av miljöcertifieringarna inom skogsbruket. när en avverkning görs tas i regel en lång rad olika hänsyn och en mängd åtgärder vidtas för att skydda värdefull natur eller för att skapa miljöer och strukturer som gynnar den biologiska mångfalden. Konkret handlar detta bland annat om att spara värdefulla träd, att skapa död ved, förebygga körskador, lämna kantzoner intill vatten och mycket mer. Vid sidan av den generella hänsynen, som kan beskrivas som en vardagshänsyn som ständigt tas i samband med att olika åtgärder i skogen genomförs, gör också skogsägare mycket stora frivilliga avsättningar av mark. har skogsägare avsatt 1,3–1,produktiv skogsmark, helt frivilligt, i syfte att skydda värdekärnor och andra områden med höga naturvärden. Fungerar då miljöhänsynen i skogen? Ger den resultat? Svaret på båda frågorna är ja. Forskning från bland annat Skogforsk och SLU visar att de åtgärder som vidtas i skogsbruket, till exempel skapande av högstubbar och lämnande av så kallade hänsynsytor, ger effekt. Tittar man på viktiga indikatorer för att följa upp miljökvalitetsmålet Levande skogar ser man att utvecklingen går åt rätt håll. Det finns alltmer hård död ved och mer äldre lövrik skog. Andra indikatorer pekar också åt helt rätt håll. Vi moderater tycker att det är viktigt att fortsätta att utveckla och följa upp miljöhänsynen i skogsbruket för att säkerställa att man vidtar rätt åtgärder. Resultat och effektivitet behöver även inom detta område stå i centrum, tycker vi. Jag vill också lyfta upp behovet av att regeringen ser över tillämpningen och utformningen av artskyddsförordningen liksom hanteringen av nyckelbiotoper. Om delvis detta har redan en riksdagsmajoritet gjort ett tillkännagivande till regeringen, och alldeles uppmanade LRF Skogsägarna tillsammans med de fem stora skogsägarföreningarna detsamma i ett öppet brev till statsministern. I brevet beskrivs en växande oro över rättslöshet och oförutsägbarhet i myndighetsutövningen. Detta måste regeringen ta på allvar och åtgärda. Avslutningsvis, fru ålderspresident, vill jag komma tillbaka till vilken enorm potential skogen och skogsnäringen har. Skogen är en av våra absolut viktigaste nycklar till ett mer klimatsmart och hållbart samhälle. Låt oss använda den nyckeln och öppna för en växande biobaserad ekonomi. I detta anförande instämde (M), (L) och (KD). 172 (SD): För betänkande MJU13 Skogspolitik vill jag först och främst yrka bifall till reservation 5, En kompletterande arbetsmetod för skydd av värdefull skog, samt till reservation 10, Skogsbruk och skogsskötsel. Men vi står givetvis bakom samtliga av reservationer. En skogsindustri i absolut världsklass utgör en hörnsten för svensk ekonomi. har världsledande kunskap vad gäller både förädling och miljövänlig produktion av skogsråvara. Skogen täcker mer än halva yta och är också betydelsefull för friluftsliv, turism och vårt gemensamma kulturarv. vill i enlighet med förvaltarskapstanken bevara ett varierande skogslandskap med biologisk mångfald där både brukad och obrukad skog har sin givna plats. Det finns en potential för ökat utnyttjande av skogen som resurs, vilket skulle generera ytterligare exportintäkter och tiotusentals nya jobb, inte minst i skogslänen. har kunniga och seriösa skogsägare, men det är också värt att påpeka att branschen pressas hårt av låga marginaler, bland annat till följd av höga skatter och byråkrati. har aldrig haft så mycket skog som . Det är ett resultat av en aktiv skogspolitik . Ungefär en tredjedel av skogsmarkerna är undantagna från aktivt skogsbruk, vilket inkluderar formellt skyddad skog, frivilliga avsättningar och improduktiva arealer. Vi anser att det är korrekt att skyddsvärda biotoper värnas och att betydande arealer undantas från avverkning, men vi prioriterar inte fler och större naturreservat. Det är delvis en kostnadsfråga för samhället, och dessutom uppstår en indirekt kostnad för hela näringen när produktiva områden tas ur bruk. Vi börjar nu se effekterna av , som ofta är utformade utifrån förhållanden på kontinenten men har begränsad relevans för svenska förhållanden. Man vidtar till exempel genom det så kallade art- och habitatdirektivet alltför långtgående åtgärder för att skydda arter som inte är hotade i , vilket är en orimlig ordning. har stora arealer ungskog – – som behöver röjas för att ge de träd som blir kvar de bästa förutsättningarna för tillväxt och kvalitet. anser att en väl utformad rådgivningsinstans i samarbete med skogsnäringen skulle kunna öka skogsägarnas incitament för att röja rätt och . Det handlar om att lära sig när, var och hur man röjer. Vi vill också se en ökad behovsanpassad forskning för att öka tillväxten, ta fram nya avverkningsmetoder och minska körskador efter avverkning. Sämre beten, kalhyggen och andra marker som inte hyste skog eller hyste dålig skog kan en generation längre fram i tiden anses ha blivit så värdefulla att de har fått skyddsstämpel. En viktig lärdom är att vi på kan skapa värdefulla naturmiljöer. Naturen jobbar liksom på. En avverkad skog kan mycket väl hysa stora naturvärden. Nyckelbiotopernas tillkomst har blivit till stor del nackdel för många markägare. De hamnar ofta i en exproprieringsliknande situation utan möjlighet till rimlig kompensation. Men den vackra skogen har liksom inte kommit till av en slump, av en naturens nyck, utan det ligger ofta generationers omsorg och långsiktighet bakom. Det är ett hot mot äganderätten när en skogsmiljö där ägaren själv har skapat de höga naturvärdena tas ifrån ägaren just på grund av sina höga naturvärden. Äganderätten urholkas med den nuvarande hanteringen av nyckelbiotoper. Industrin kan inte utifrån certifieringsorganens krav köpa in virke från skogar som klassas som möjliga nyckelbiotoper. För att det ska bli en ekonomisk uppgörelse för markägaren måste ett område som pekats ut som möjlig nyckelbiotop skyddas i ett formellt avtal. Det ursprungliga syftet med uppdrag att inventera nyckelbiotoper var att skaffa sig kunskap om hur skogsområden skulle prioriteras i fråga om officiellt skydd. Och även om beslutar att inte skapa ett formellt skydd för en möjlig nyckelbiotop kvarstår den likafullt i förteckningar över nyckelbiotoper och kan alltså i praktiken inte avverkas. Nya ställningstaganden kring möjliga nyckelbiotoper görs mycket sällan, och rutiner för avförande av möjliga nyckelbiotoper som inte leder fram till formellt skydd saknas . Det har vidare visat sig att nyckelbiotoperna inom en och samma region ofta innehåller samma biologiska mångfald avseende rödlistade arter. Detta indikerar dels att många arter som legat till grund för skapandet av nyckelbiotoper kan komma att avföras från rödlistan, eftersom de är betydligt vanligare förekommande än vi har känt till, dels att onödigt många biotoper som skyddats har liknande artsammansättning av sällsynta arter inom regionen. har fattat ett framsynt beslut genom att frysa nyckelbiotopsinventeringen i nordvästra , från i och uppöver landet. De svårigheter som finns kring tillämpningen av nyckelbiotopsbegreppet tydliggörs här genom att detta område präglas av stora sammanhängande områden av gammal skog, där gränsen för enskilda nyckelbiotoper ofta är flytande och diffus. beslut fick utstå en hel del onyanserad kritik. Miljöengagerade forskare skrev på upprop, och ett antal tjänstemän på valde att bedriva politisk miljöaktivism genom att offentligt ta avstånd från ledningens beslut. Den mesta kritiken har utgått från den i vårt tycke felaktiga uppfattningen att stora områden med skyddsvärd skog nu riskerar att avverkas eftersom under pausen inte skulle identifiera och avgränsa nya nyckelbiotoper. Medvetet eller inte blandas korten bort genom att begreppet nyckelbiotop framställs som en skyddsform. valde att fastställa ett nytt åtgärdspaket för nyckelbiotoper i nordvästra . I syfte att säkerställa kunskapsinhämtande fortsätter nu inventering av områden med nyckelbiotopskvalitet och andra skogar med höga naturvärden i området. Parallellt förstärks arbetet med metodutveckling för målet att slutföra processen . Värt att notera är att avgränsas inte några nya områden som nyckelbiotoper. Jag skulle benämna detta som ett försiktigt och i vårt tycke fegt steg tillbaka av . uppdrag har aldrig varit att avgränsa nyckelbiotoper och heller inte att nyttja nyckelbiotoperna för att förhindra att skogen avverkas. För sådana åtgärder har tillgång till andra verktyg. Slutligen anser att en av de bärande principerna för samhällets välstånd är respekten för den enskildes egendom. Den svenska skogsmodellen med två övergripande och jämställda skogspolitiska mål, miljömålet och produktionsmålet, ska bevaras och utvecklas vidare i samråd med skogsnäringen. Vi anser att den mest framgångsrika skogspolitiken uppnås genom frivillighet och information snarare än genom detaljstyrande lagar och regleringar. 173 (C): I denna debatt vill jag i linje med yrka bifall till reservation 3. Därefter vill jag konstatera att den svenska skogen ger oss jobb. Den ger oss en levande landsbygd, och den ger oss exportinkomster en masse. Därtill ger den oss en unik möjlighet att gå mot det bioekonomiska samhället, det cirkulära samhället med den cirkulära ekonomi där vi använder oss av förnybara ämnen och resurser i stället för ändliga resurser. Till detta ska läggas något som jag tror att vi alla tycker är viktigt, nämligen att alla som bor i vårt land på något sätt har en relation till skogen. Vi beundrar den, vi vandrar i den och vi utnyttjar den på allehanda sätt därför att vi känner glädje i den. Som jag ser finns ett antal hot mot jobben och exportinkomsterna. Vad kan detta vara? Jo, det finns ett antal hot i form av skatter och avgifter som gör att vi inte kan behålla alla de jobb som ger utveckling i skilda delar av landet. Det finns hot kring att vi inte själva kan bestämma över hur vi ska förvalta myckenheten av skog i vårt land, det vill säga att Brysselsystemet tar över det som jag hoppas att vi alla tycker att vi ska besluta om i denna kammare, bland annat. Det finns också hot kring något jag tycker är väldigt viktigt, nämligen äganderätten. Den inskränks i form av att förfogandet över det som någon äger begränsas i takt med att tiden går. Jag vill här, fru ålderspresident, kungöra att för del är det ingen tvekan om att vi står upp för det privata ägandet, som innebär att det finns ett förfogande över det man äger och att man får nyttja det man äger. Detta har lett till att vi har förvaltat vår skog på ett klokt sätt. Som flera talare har sagt här har vi en myckenhet av skog i vårt land som vi förmodligen aldrig har haft tidigare. Detta påstår jag, rätt upp och ned, beror på det privata ägandet, som också har inneburit att man har kunnat förfoga över det man äger. Vi har mycket välbevarade skogar i en myckenhet som säkert aldrig funnits tidigare. Dessa skogar innehåller dessutom, bland annat beroende på att det är många ägare, en diversitet när det gäller den biologiska mångfalden. Under alliansregeringen lanserade vi något som döptes till Komet. Det var ett sätt att engagera dem som äger något i att delta i arbetet med att skydda det som vi kanske alla anser måste bevaras , till exempel orörda skogar. Den nuvarande regeringen har förnyat programmet, och det tycker jag är jättebra. Problemet är emellertid att man inte har tillfört några nya resurser i sammanhanget. Jag tror att vi alla är överens om sättet att skydda det som vi måste skydda för framtiden, till exempel något som är orört eller som innehåller något specifikt som vi vill bevara. Detta är nödvändigt, men då fordras att vi tillför resurser på området, speciellt det som bygger på frivillighet. Jag säger detta mot bakgrund av att jag värnar den äganderätt som är skyddad i vår egen grundlag men också i de konventioner som vi lyder under, alltifrån till som vi har skrivit under – för övrigt är vi, som alla känner till, medlemmar i . I denna sena timme ska jag inte förlänga debatten, fru ålderspresident. Jag yrkar återigen bifall till reservation 3. Jag står självfallet bakom alla ytterligare reservationer, men för tids vinnande nöjer jag mig med det. I detta anförande instämde (M), (L) och (KD). 174 (V): Den största delen av yta är täckt av skog. Det möjliggör för de vilda djuren att leva fritt i naturen. Det öppnar för spännande upplevelser för oss människor, till exempel att jogga, att plocka svamp och att gå ut med hunden. Ja, skogen är en av få platser i vårt samhälle där vi skyddas från vardagens stress och puls. Skogen skapar också fantastiska möjligheter för så kallad ekoturism, att människor från andra länder och även från kan njuta av den svenska vildmarken. Men det är också från skogen som man får träråvara som kan användas till i stort sett allting från plankor för att bygga hus till textilier, kartonger och papper. Restprodukterna kan bli biobränsle som kan driva våra fordon. Skogen ska räcka till mycket. Här är det viktigt att hitta rätt balans. Jag är mycket oroad över tillståndet i de svenska skogarna. Vi oroas med rätta över skövling av så kallad tropisk skog i fjärran länder. Men hur är det egentligen ställt här på hemmaplan? Skogen växer visserligen så att det knakar. Men är det skogar med stor biologisk mångfald, eller är det timmeråkrar? Det är en relevant fråga att ställa sig, tycker jag. Enligt ett av våra 16 miljömål ska vi ha levande skogar i . Med det menar vi skogar med en stor variation och biologisk mångfald. Merparten av skogarna ser dock inte ut på det sättet. Just miljömålet om levande skogar är ett av de totalt 16 miljökvalitetsmålen som inte kommer att uppnås med fattade beslut om styrmedel. Här finns det med andra ord mycket att göra. Några av de förslag som tar upp i betänkandet är att man ska fortsätta att skydda mer skog. Vi välkomnar att det i den budget som klubbades och som stöder finns en historiskt stor satsning på att skydda mer skog. Det är bra, men man måste också se till att det blir ekologiskt representativa miljöer. Det är inte bara storleken som räknas utan också innehållet. Det behöver ställas högre krav på de så kallade frivilliga avsättningarna, så att även de blir miljöer av stort värde och hög kvalitet. Vi behöver inte bara skydda mer skog, utan vi behöver också ett bättre brukande av skogen. Det behövs större mångfald i skogsbruket. Merparten av skogsbruket i är så kallat trakthyggesbruk. Man slutavverkar och hugger ned hela skogsarealen. Därför vill vi i stödja så kallat hyggesfritt skogsbruk eller plockvis skogsbruk, där man inte hugger ned hela skogen utan tar de träd som är störst och mest mogna för stunden. När man pratar om ett mer varierat skogsbruk kan det också handla om att det behövs större mångfald i så måtto att det är mer än barrträd som ska växa i . Det behövs mer lövskog, och det behöver stimuleras. Vi i vill att man ser över hela skogsvårdslagstiftningen. En sådan översyn pågår delvis. Jag är lite orolig för att man inte tar det helhetsgrepp som vi i vill se. Det bästa vore om skogsvårdslagen skulle kunna ingå i . Tanken om frihet under ansvar måste överges. På vilka andra viktiga politikområden säger man att aktörerna har frihet att bestämma själva? Vi anser också att det behöver införas sanktionsmöjligheter inom ramen för skogsvårdslagstiftningen. Det ska helt enkelt löna sig att göra rätt. Men det ska också få konsekvenser om man gör fel. Så sker inte i den utsträckning som skulle behövas. Miljöhänsyn och allmän hänsyn måste väga tyngre. Här delar jag inte den bild av skogsbruket som har getts av tidigare borgerliga talare. ska produktion och miljö väga lika tungt, enligt skogsvårdslagen. Jag hävdar att det inte fungerar på det sättet. Jag ska ta upp ett exempel. Innan en slutavverkning ska göras i har möjlighet att ställa krav. Det ska skickas in en avverkningsanmälan till myndigheten. har på sig för att ställa krav på avverkningen. Om så inte sker kan avverkningen genomföras. Då är det en relevant fråga: Hur ofta ställer sociala eller miljömässiga krav på en avverkning i ? Journalisten skrev en uppmärksammad artikelserie i . Detta var just en de frågor som han tog upp. Han gick igenom de 67 000 avverkningsanmälningar som lämnades in . Av dessa 67 000 anmälningar var det endast åtta där ställde krav på hänsyn till människa eller landskap. Det kan inte vara rimligt. Avverkning av skog med höga naturvärden måste stoppas. Här är arbetet med så kallade nyckelbiotoper – alltså områden med väldigt höga naturvärden – helt avgörande. Vi i välkomnar att just meddelat att man nu ska återuppta inventeringen av nyckelbiotoper. Men vi ställer oss frågande till vad man ska göra med inventeringsarbetet, eftersom man säger att man inte ska registrera och märka ut de områden som har inventerats. Här måste regeringen agera. Vi i vill också stärka samrådsförfarandet vid slutavverkning av skog. Det ska inte vara så att när man kommer hem från semestern är skogen där man kanske brukade promenera med hunden plötsligt förvandlad till en stubbåker. Berörda ska alltid kunna säga sitt inför en planerad avverkning. Därför behöver samrådsförfarandet i stärkas. Därmed vill jag yrka bifall till reservation 7, som handlar om just dessa frågor. Så kallade produktionshöjande åtgärder, som främmande trädslag som kanske växer snabbare i , stubbrytning, gödsling för att öka skogstillväxten eller dikning, behöver regleras tydligare i . Det är inte okej med de stora ingrepp som inte är tydligt reglerade. I grunden handlar den här debatten mycket om hur man ser på skogen och ägandet. Som vi har hört här tidigare från de borgerliga partierna och kan man tycka att ägande ger rätt och därmed en väldigt stor frihet att själv bestämma över skogen, oavsett hur det påverkar oss andra. Men man kan också resonera som vi gör i . Skogen är en kollektiv nyttighet som vi alla ska ha rätt till. Kort och gott handlar det om: Är det skogsbolagens vinstintresse som ska styra, eller är det allmänhetens rätt till marken som ska väga tyngst? Där tycker vi att allmänheten ska få ett mycket större inflytande än vad man har . För oss blir det fullt logiskt att kritisera dogmen om frihet under ansvar, att kräva större insyn i skogsbruket, att verka för mer skonsamma och varierade skogsbruksmetoder, att skydda mer skogsmark och att verka för större biologisk mångfald och ökad social hänsyn. Kort och gott: att verka för ett hållbarare skogsbruk och för ett ökat skydd av skogen. 175 (M) replik: Det är alltid spännande med skogsdebatt där deltar, för det ger möjlighet till en ideologisk debatt, en debatt om synen på äganderätt, en debatt om synen på brukanderätt och på gränsen mellan vad staten ska göra och inte ska göra, gränsen för hur mycket vi i den här kammaren ska lägga oss i vad andra människor gör med sin mark. Det är dock väldigt deprimerande, fru ålderspresident, att lyssna till beskrivning av svenskt skogsbruk och hans syn på detta och höra om hans enorma misstro mot svenska skogsägare. Jag försökte beskriva en bild som är sann, en bild som stöds av myndigheterna. Det är bara att titta på den statistik som presenterar. Där ser vi att utvecklingen i skogen går åt rätt håll. Vi ser att de privata skogsägarna gör stora frivilliga insatser. Vi ser att dagens modell med frivillighet fungerar. Men enligt och är det så att och vet bäst. Svenskt skogsbruk utformas bäst här i riksdag. Jag är av en annan uppfattning, fru ålderspresident. Jag tror att det är skogsägare som bäst vet hur svenskt skogsbruk ska utformas. Vår uppgift är att utforma en ramlagstiftning. Utifrån den ska skogsägarna utforma sitt brukande. Jag vill ställa en fråga till . Tycker att vi också ska införa samrådsplikt för alla lantbrukare? Ska en lantbrukare vara tvungen att samråda med sina grannar innan han eller hon ska få tröska sin havreåker? 176 (V) replik: Jag instämmer fullt ut med om att det här blir en tydlig debatt i så måtto att vi på den ena sidan har dem som hyllar den privata äganderätten och anser att den ska ge näst intill oinskränkt rätt att göra som man vill och på den andra har sådana som jag, som tycker att samhällsintresset måste få väga betydligt tyngre än vad det får göra . Jag förstår inte, fru ålderspresident, vad problemet är med att utvidga samrådsförfarandet. är det väldigt olika hur samråd fungerar. En del skogsbolag sköter det på ett bra sätt. Andra struntar i praktiken i det. Bara för att man äger skogen tycker jag inte att man kan göra precis som man vill med den. Man behöver höra de människor som berörs av en slutavverkning innan den sker. Ett samrådsförfarande inom jordbruket har vi inga förslag om. Jag tycker inte att den parallellen är riktigt relevant i detta sammanhang. Jag vill passa på att fråga om reservation nr 3 om frivilliga avsättningar, vilka jag tycker kan vara ett viktigt komplement till exempelvis naturreservat som drivs av staten. Jag tycker att det är lite märkligt när man i den reservationen också säger att naturvårdsavtal och biotopskydd kan vara väldigt viktiga. Ifall man vill ha mer av naturvårdsavtal och biotopskydd måste man också avsätta pengar till skogsägarna. Men ni har avsatt otroligt mycket mindre än vad vi har gjort i budgeten. Varför avsätter ni inte pengar för det? 177 (M) replik: Vi har medel avsatta för detta. Det handlar om att prioritera de mest värdefulla naturområdena när man skyddar skog. Men för mig som moderat är det också väldigt viktigt att vi tar hand om den skog vi avsätter. Jag hörde inte ett ord, fru ålderspresident, i anförande om statens ansvar och om att staten faktiskt brister i sitt ansvar. Vi har enormt stora redan avsatta områden, formellt skyddade områden, där staten inte tar sitt ansvar för skötseln. Det är ett väldigt ensidigt fokus från och på skogsägarnas eventuella misslyckanden eller övertramp. Men man tycks vara helt blind inför det faktum att staten inte har tagit sitt ansvar och att staten inte alla gånger är bäst skickad att förvalta och sköta skogen. Jag läste en intressant rapport från , Skogliga konsekvensanalyser 2015 – SKA 15, som visade att andelen äldre lövrik skog kommer att öka i tack vare att arealerna ökar på den privat brukade marken. På de avsatta områdena, i naturreservaten, var prognosen att mängden kommer att minskas på grund av att staten inte genomför förvaltningsåtgärder och röjer undan till exempel en del gran för att gynna lövträden. Staten brister i sitt ansvarstagande, men de privata markägarna levererar resultat. Liknelsen om jordbruket handlar om att detta är pågående markanvändning. tycker inte att det är rimligt att lantbrukaren ska behöva samråda med grannarna för att få skörda höstvetet, men han tycker att skogsbrukaren ska behöva göra det för att få skörda gran och tall. I grunden är det ingen skillnad. Det handlar om att få skörda det som man har brukat och det värde som man har skapat. Jag beklagar, fru ålderspresident, att har en enorm övertro till politikens förmåga att reglera fram en önskvärd utveckling. Det planekonomiska tänkandet tycks leva kvar i , trots att man har övergett ”kommunisterna” i sitt partinamn. 178 (V) replik: Det enda som glömde i den där uppräkningen var . Ingenting av detta finns i vår politik. tillskriver mig en mängd ståndpunkter som jag inte står för och som inte finns i vår reservation eller vår motion i det här betänkandet. Icke desto mindre tycker jag att det här är en viktig debatt.