prot · H50950 · 2017-12-14 00:00:00 — Vi gör detta med en tydlig, stark och långsiktig resursförstärkning i svensk skola, där resurser viktas mer till de skolor och elever som behöver dem bäst. För de skolor där behovet är som störst innebär detta upp till 25 procents ökning av medlen till undervisning och elevhälsa. Stödet kan exempelvis gå till mindre klasser för de yngre eleverna, fler anställda inom undervisning och elevhälsa, avlastning för lärare, högre lärarlöner eller utökad kompetensutveckling för lärare. Med denna förstärkning kommer vi upp i OECD-snittet vad gäller de resurser som tillförs skolans kärna: undervisning och elevhälsa. Vi kan inte slå oss till ro med att konstatera att skolan speglar samhället. Skolan formar också samhället. Som miljöpartist har jag en jämlik skola som en av mina absoluta hjärtefrågor. Vi visar nu att vi är beredda att göra den prioritering som profession och forskning efterlyser, där staten ska återta ett ansvar för likvärdighet i skolsystemet. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionerna. 35 i (C) replik: Jag tackar för anförandet. tillhör samma parti som utbildningsministern, men han finns inte i kammaren, så jag tänkte passa på att ställa en del frågor till henne kopplat till utbildningspolitik, även om det gäller sådant som hon valde att inte ta upp i sitt anförande. Vi hade en genomgång i utskottet för inte så jättelänge sedan gällande de riktade statsbidragen, som enligt på olika sätt har bidragit till minskad likvärdighet. Då blir frågan hur tänker när man inte rör de riktade statsbidragen. Ni lyfter ju de här satsningarna, som givetvis var viktiga att göra. Men när det gäller de riktade statsbidragen: Ni har lagt fram mandatperiodens sista budget och har haft ett antal budgetar på er. Jag tror inte att den här problemställningen har varit okänd tidigare heller. Därför skulle jag vilja ställa frågan varför i regering väljer att låta de specialdestinerade statsbidragen vara kvar på det här sättet, när man vet att de inte bidrar till att öka likvärdigheten. 36 (MP) replik: Det finns alltid problem med riktade statsbidrag. Vi vet att de inte alltid är så träffsäkra. hamnar de fel. Det är alltid ett bekymmer man har – hur snävt ska man göra ett riktat statsbidrag? Det är alltid olyckligt när det inte hamnar där det är avsett att hamna. Men tyvärr är det inte så att vi åker ut med pengapåsen till var och en. hamnar det fel, och det är olyckligt. 37 i (C) replik: Jag tackar för svaret. Jag tänker också på en annan del som har varit väldigt tydlig. Under alliansregeringens år hade en företrädare i utskottet som med emfas hävdade att vi sprang åt fel håll med som utbildningsminister. sa också ganska tidigt att det inte skulle ta så att ändra på det som hade varit fel. Men när man nu tittar på karriärtjänster i utanförskapsområden och annat som regeringen har drivit ser man att det påminner väldigt mycket om sådant som alliansregeringen initierade. Det gäller bland annat hur man stöttar dem. Jag har tidigare berömt Samverkan för bästa skola, men det fanns ju ett embryo till det redan tidigare på . Är inte egentligen bilden lite felaktig? Har vi inte en ganska stor samsyn vad gäller den delen av utvecklingen? Det handlar inte minst om hur man stöttar utanförskapsområden, till exempel nu med förslaget om karriärtjänster. tidigare retorik om att vi sprang åt fel håll kanske inte riktigt stämde med verkligheten. Det är snarare så att vi har ganska stor samsyn om vad man behöver göra för de mest utsatta områdena. 38 (MP) replik: Ja, jag tycker att vi har en samsyn, och den samsynen har vi väl utvecklat . Varje regering lägger fram förslag. Om det sedan kommer en ny regering finns det ingen anledning för den att sopa undan allt som den tidigare regeringen har gjort. Man plockar så att säga russinen ur kakan och vidareutvecklar eller förändrar dem på ett sådant sätt att de går in i ens egen politik. Om det finns ett förslag som man kan omforma skulle det vara dumdristigt att sätta sig ned och börja om igen. 39 (V): Som flera tidigare talare vill jag ta upp den tragiska och sorgliga händelsen i . före debatten fick reda på att det är fråga om en person som jag har träffat ett antal gånger. Den elev som blev mördad på skolan i hette och var en av aktivisterna i sittmanifestationen som handlade om en human flyktingpolitik och stopp för utvisningarna till . Jag vill passa på att sända styrka, kärlek och stöd till hans vänner. Tyvärr har han ingen familj i , men till hans bekanta och vänner vill jag i alla fall skicka allt stöd och all kärlek jag kan. Jag vill gå in på en annan fråga som har berört och upprört många av oss . Det handlar om hashtaggen #metoo. Den kan och ska ses som en revolution, en nödvändig revolution när det gäller att synliggöra och bekämpa de strukturella problem som finns i fråga om jämställdhet. Vi har hört många historier från skolan och till och med förskolan om hur flickor får lära sig att när en pojke jagar eller slår en betyder det att pojken tycker om en lite extra mycket; ni vet det där man har fått höra om att kärlek alltid börjar med bråk. Sexuellt ofredande, när en kille tar en tjej mellan benen eller på brösten, förklaras bort med att killen är barnslig, omogen eller inte har förstått sin handling. Och det finns alltför många fall där män vars övergrepp når rättssalen behandlas på samma sätt – som om de inte förstod, som om de var dumma i huvudet. Alla måste gå i skolan. Därför är det viktigt att skolorna tar tag i det förebyggande och åtgärdande arbetet mot sexuella trakasserier och sexuellt våld. Skolan är dessutom en av de vanligaste platserna där unga tjejer utsätts för sexuella trakasserier. Därför bör och Skolinspektionen jobba mer riktat med arbetet mot sexuella trakasserier. Jag är glad att statsråden och utbildningsministern var hos oss och pratade om just de frågorna. Jag upplever att det ändå finns en stor samsyn i fråga om att det behöver göras något extra. har stödmaterial för arbetet med värdegrund. Där inkluderas sexuella trakasserier. Frågan är hur effektivt det är, när många verksamma inom skolområdet vittnar om att sexuella trakasserier är så pass normaliserat som det är. Vi ser ett behov av att prioritera det arbetet och att inte inkludera det enbart i värdegrundsarbetet som en kränkning bland många. I Friendsrapporten beskriver organisationen att de har mött flera elever och lärare som är så vana vid sexuella trakasserier att de ser det som en del av vardagen och att det helt enkelt är så killar och tjejer beter sig mot varandra. Vi vill att får i uppdrag att ta fram ännu ett stödmaterial, specifikt för att motverka förekomsten av sexuella trakasserier, och att Skolinspektionen får i uppdrag att kartlägga och utreda skolornas arbete mot sexuella trakasserier. Skolan, men även förskolan, har en viktig roll när det gäller att bryta dessa destruktiva könsnormer. Det ligger i deras uppdrag . Dessvärre visar det sig att skolan och förskolan snarare konserverar gamla könsrollsmönster i mångt och mycket. Därför anser vi att all personal i skola och förskola ska ha genuskompetens och genomgå utbildning om sexuella trakasserier. Sex- och samlevnadsundervisningen har visat sig vara undermålig, och lärare saknar tillräcklig kompetens. För att undervisningen inte bara ska bli teknisk bör ämnet vara integrerat även i andra ämnen, såsom naturkunskap, samhällskunskap, svenska samt idrott och hälsa. Därför bör lärarutbildningen i dessa ämnen också innehålla sex- och samlevnadskunskap. Genom kampanjen metoo har vi fått se strukturerna bakom sexuella trakasserier och övergrepp avslöjas. Men den här gången måste vi se till att förändringen sker även i klassrummen och i vardagen. Jag vill gå vidare och tala om en av huvudfrågor. Det handlar om vinstjakten, det fria skolvalet och huvudmannaskapet för den svenska skolan. För exakt sedan meddelade friskolan Vittra Sjöstaden, en F−9-skola i , att skolan läggs ned. Det är en skola som ägs av , som i sin tur ägs av ett riskkapitalbolag, som i sin tur har börsnoterat bolaget. Bolaget är mest vinstdrivande skolföretag. Och man lägger ned skolan på grund av bristande elevunderlag, menar man. Trots enorma vinster inom koncernen tvingas nu elever att söka sig till andra skolor inom koncernen i andra områden eller till andra skolor, om de vill det. Det här är inte hållbart. Och svensk skola har inte alltid sett ut på det här sättet. Vi fick ännu en rapport , från två lärare som jag själv har träffat på en konferens med LO, och om att ge alla elever samma förutsättning. Det var rubriken. De två lärarna är engagerade mot just vinstjakten som deras arbetsgivare har bedrivit . Lärarna blev avskedade från sina arbeten efter konferensen, med hänvisning till: ingenting. Men alla på skolan – alla elever och all personal – vet och vittnar om att det handlar om deras kamp mot vinstjakten, som de för på sin fritid. Det är anledningen till att har sparkat lärarna. De har jobbat i 16 respektive i den svenska skolan, om jag inte minns fel, och har kämpat för att alla elever ska ha rätt till en jämlik och likvärdig utbildning. Det är inte acceptabelt att riksdag och invånare i landet går med på att fortsätta ha experimentverkstad med svensk skola, att fortsätta med experiment med privatiseringar och att tillåta bolag att bokstavligen handla med barn på börsen. Det är inte acceptabelt att skolor läggs ned på grund av att bolagen vill vara ekonomiskt lönsamma. Det är inte okej att man, trots enorma vinster, ger sin personal lägre löner i snitt än de kommunala skolorna gör. På handlar det om i snitt i lägre lön. I slutänden handlar dessa frågor om vinster, det fria skolvalet och huvudmannaskapet om någonting annat. Det handlar om vilken sorts skola och därmed vilken sorts framtid vi vill ha i vårt land. Vill vi ha en framtid där elever från olika socioekonomiska bakgrunder inte längre möts i skolan? Eller vill vi ha ett samhälle där elever kan mötas oavsett om man är barn till en person som tillhör en högre socioekonomisk klass i samhället eller inte? Jag väljer det . Jag och strävar efter att vi ska en skola som ser till att barn med olika bakgrunder möts och att man utvecklas tillsammans och utvecklar varandra. I budget – talespersonen är inte här och kan alltså inte svara för sig, men det brukar inte flyktingar vara heller när talar om dem – är det bland annat  minus när det gäller de anställda på lågstadiet  minus när det gäller lärarlöner  minus till forskning via  minus till sameskolorna  minus till stärkt likvärdighet och kunskapsutveckling. Är det det som Alliansen kan tänka sig att kanske få stöd av efter nästa val? Blir en röst på allianspartierna kanske en röst på dessa minusposter? I ärlighetens namn har vi inte fått något tydligt besked om hur en sådan regering skulle se ut och om Alliansen kan tänka sig att få stöd av . Om vi går vidare till och budgetar ser man snabbt en röd tråd. De nedskärningar som gör gör även vissa allianspartier i mångt och mycket i sina egna budgetar. vill minska med bland annat inom det här utgiftsområdet. vill minska med . ser det inte riktigt på det sättet. Vår vision går ut på att ha en jämlik och likvärdig skola. Även om budgeten inte löser alla problem i svensk skola är vi nöjda, stolta och glada över att vi tillsammans med regeringen har tagit fram en budget som innebär mer satsningar. Den bryter det mönster som funnits , som innebar att skattesänkningar prioriterades före skolbarnen, att privata aktörer som var ute efter vinst gynnades och att vinst gick före lärarna och personalen i skolan. Vi är också stolta över de satsningar som vi har varit med om att driva igenom när det handlar om gratis simundervisning för ungdomar och om – det som vi debatterade i går – höjd bidragsdel i studiemedel med och om övriga bidrag som vi har lyckats att få med i budgeten. Med detta sagt vill jag yrka bifall till utskottets förslag till beslut. 40 Statsrådet (S): I går firades lucia i många skolor i . Luciafirandet är en ljus tradition i . Det är tradition och det är glädje. Vilken kontrast mot gårdagens oerhört sorgliga händelse! Att dödligt våld tar plats i den svenska skolan är avskyvärt. Till alla elever, lärare och personal vid gymnasium vill jag säga att vi lider med er och vi sörjer med er. Tillsammans med er vill vi kämpa för en trygg skola. Skolsverige står bakom alla som sörjer vid gymnasium. Sedan regeringen tillträdde har fler än 200 000 människor ett jobb att gå till. ekonomi är urstark. Arbetslösheten är låg, sysselsättningen är den högsta som har uppmätts av . Om vi ska titta på sysselsättningen för unga måste vi gå – före räntan på – för att hitta lika höga sysselsättningstal. Men den starka arbetsmarknaden finns inte för alla. Det är många människor som far illa på den svenska arbetsmarknaden. En sådan viktig utmaning är de många ungdomar som går ut gymnasiet utan en fullständig gymnasieexamen. som 350 000 personer är arbetslösa finns det fler än 100 000 lediga jobb. Personer utan en slutförd gymnasieexamen löper avsevärt större risk för arbetslöshet jämfört med personer som har en gymnasieexamen. Nästan alla i en årskull börjar gymnasiet, men så mycket som går ut gymnasiet utan en fullständig examen. Till detta ska läggas att gymnasieskolans introduktionsprogram har vuxit kraftigt . I årskurs 1 är nu gymnasieskolans introduktionsprogram större än samtliga yrkesprogram tillsammans. talade tidigare här i talarstolen om vikten av att säkerställa att fler blir behöriga till gymnasiet. Men det är också väldigt viktigt att vi säkerställer att alla kan gå ut gymnasiet med en fullständig gymnasieexamen. Av de elever som påbörjade ett introduktionsprogram 2011 var det knappt en femtedel som hade en gymnasieexamen . Därför föreslår vi ett tillskott på för att utveckla introduktionsprogrammen, och det finns med i den budget som ligger på bord. Arbetet med introduktionsprogramsutvecklare för att stärka det lokala utvecklingsarbetet är väldigt viktigt. Vi utökar lovskolan med särskilda medel för elever på språkintroduktion. Det är några exempel på hur vi arbetar för att stärka övergången från introduktionsprogram till nationellt program. Det är ett mycket viktigt arbete i . Gymnasieskolans yrkesprogram är basen för industrins och välfärdens kompetensförsörjning vid sidan av den viktiga roll de har för att säkra ungdomars möjligheter till jobb. Den borgerliga regeringen menade säkert väl när man skickade signalen till elever och föräldrar att yrkesprogrammen inte skulle leda till högskolestudier, men så fel det blev. Utvecklingen när det gäller yrkesprogrammen är oerhört negativ, och vi ser nu effekten för ungdomarna, för arbetsgivarna och för arbetsmarknaden. Många företag är i behov av att rekrytera, men det största hindret är brist på människor. Jag och säkert många med mig i den här kammaren reser runt mycket i landet. De arbetsgivare som jag träffar vittnar om och om igen om hur stort behovet av arbetskraft är. Väldigt ofta behövs det sådan arbetskraft som är utbildad på gymnasieskolans yrkesprogram. För att öka yrkesprogrammens attraktivitet föreslår regeringen att yrkesprogrammen ska ge behörighet till högskolan, och det gör vi utan att göra avkall på bredden och djupet i yrkesämnena. Jag har nog aldrig varit med om en så samstämmig kör av bifall till dessa förslag. Bifallen kommer från organisationerna på arbetsmarknaden. Både fackliga organisationer och arbetsgivarorganisationer står i kö för att berätta hur viktigt det är att de här förslagen genomförs. Även de som inte hörs lika mycket i debatten – eleverna som går eller skulle kunna gå på yrkesprogrammen – har all anledning att välkomna dessa förslag. De kommer att ge större möjligheter till anställning, till arbete utomlands, till att starta eget eller till att läsa vidare på högskolan – möjligheter som vi tycker att eleverna på yrkesprogrammen bör kunna ha. Vidare behöver kvaliteten på yrkesprogrammen utvecklas. I budgeten ingår ett antal förslag som kommer att ha stor betydelse i verkligheten. Vi avsätter för att utveckla det arbetsplatsförlagda lärandet, ett område där kvalitetsbristerna är omvittnade, inte minst i Skolinspektionens många rapporter. Vi arbetar också hårt för att säkra tillgången på yrkeslärare, vilket kanske är det största problemet i vår gymnasieskola liksom i övriga skolor. Det finns en skriande brist på lärare, och den går igen i princip samtliga utbildningsformer. Till detta avsätter vi i nästa års budget. Det är en liten men välkommen satsning för att stärka rekryteringen av just yrkeslärare. Förutom dessa mycket viktiga investeringar i gymnasieskolan – som vi har gjort i årets budget och där det också ingår att vi säkrar tillgångar för att se till att yrkesprogrammen blir högskoleförberedande – förstärker vi också rejält. Vi bygger på tidigare investeringar som syftar till att hitta nya och bättre vägar till utbildning och jobb och slopa återvändsgränder, så att alla ska få en chans till livslångt lärande. Genom har vi redan infört en rätt till komvux för att stärka individens rättighet att läsa in en gymnasieexamen, någonting som är fullkomligt nödvändigt med tanke på att en så stor grupp unga lämnar gymnasieskolan utan en fullständig gymnasieexamen. Vi inför också ett nytt rekryterande studiestartsstöd. Det infördes , men det kommer att bli en mycket större möjlighet för ungdomar och lite äldre som står en bra bit ifrån utbildningen att ta det här steget att via utbildning komma in på arbetsmarknaden. Inom ramen för ett annat utgiftsområde diskuterade vi här i kammaren de mycket stora satsningar som regeringen gör på folkbildningen, på folkhögskolor och studieförbund. De ger goda möjligheter för ungdomar och äldre som tyvärr står långt från arbetsmarknaden att komma närmare och via en inkluderande och tillåtande pedagogik komma närmare den utbildning som behövs för att man ska kunna klara sig på arbetsmarknaden i . Men är större än så. Genom ges människor en chans att utbilda sig för att utvecklas inom yrket. Det handlar om att inte bara kunna få ett jobb utan kunna utvecklas inom jobbet, till exempel omskola sig till ett nytt yrke, få behörighet till en eftergymnasial utbildning, vidareutbilda sig för bättre karriärmöjligheter eller varför inte bilda sig för ett ökat och förbättrat deltagande i samhällsdebatten. Samhällsdebatten präglas av svartvita enkla lösningar. Då är betydelsen av en sann och äkta folkbildning större . Via ger vi människor möjlighet att utvecklas och stärka sin ställning på arbetsmarknaden, men också att komma igen i yrkeslivet. är inte bara ett ord, utan det innebär också avsevärda resurser. Räknar vi ihop regeringens sammanlagda satsningar omsluter totalt 10 miljarder , och med dagens satsningar är vi 2021 uppe i så mycket som 12 miljarder. De satsningar som görs är i stor utsträckning permanenta och statligt finansierade utbildningsplatser. Jag vill gärna ta tid i anspråk för att nämna två särskilt viktiga satsningar inom som syftar till att råda bot på de kompetensförsörjningsproblem vi har. Den första är den stora satsning som görs på yrkesinriktad vuxenutbildning. förstärker vi regionalt yrkesvux, som det kallas, med 6 750 nya platser. En del av dessa har reserverats för att man ska kombinera dem med sfi. Dessa pengar ger inte bara nya platser, utan de går också till en kvalitetsförstärkning. Det här är satsningar som kommer att underlätta rekryteringen av framtidens snickare, kallskänkor, industritekniker, elektriker, undersköterskor och anställda inom den växande besöksnäringen. Det råder stor brist på arbetskraft med kvalificerad yrkeskompetens, vilket är ett stort problem på arbetsmarknaden. Dessa förslag kommer att leda till en förbättrad matchning. Den andra satsning som jag vill nämna är förstås den mycket välkomna satsningen på . Det är en utbildningsform som har vuxit rejält , och vi bygger vi nu ut den ytterligare. Den ger väldigt goda resultat. Nio av tio är i jobb året efter att de har slutfört sin utbildning. En viktig del av framgångsreceptet handlar förstås om arbetsgivarnas engagemang i utbildningen. I när utbildning krävs för att man ska få en stark ställning på arbetsmarknaden är det med stor stolthet regeringen lägger fram en sådan stark utbildningsbudget på bord. Också jag – metoo – har med förfäran men inte med förvåning tagit del av de upprop som har kommit på skolans område. Skolan är en del av samhället och speglar det, men skolan är också en arena där vi kan och ska göra skillnad. Skolan har haft ett starkt uppdrag att motverka traditionella könsmönster. De upprop vi nu har sett visar klart och tydligt att vi inte är i närheten av att vara framme. Vi vuxna har ett stort ansvar att säkra att inga unga någonsin ska utsättas för kränkningar, övergrepp eller sexism i skolan. Det ansvaret ska vi ta. De ungdomar, lärare och skolledare som har skapat dessa upprop har verkligen gjort sig förtjänta av att vi ger dem det stöd vi kan. Vi ska göra allt vi kan för att säkra en trygg skola. Jag vill tacka för en trevlig, debattglad och intressant termin tillsammans med utbildningsutskottet och tillönska alla kära kollegor i utskottet en god jul. 41 (L) replik: Tack, statsrådet, för julhälsningen och för inlägget! Detta är såklart saker och ting som hänger samman: behörighet till gymnasiet, förmågan att sedan genomföra gymnasiet, att introduktionsprogrammet växer och att kunskapslyft måste byggas ut. Allt detta hänger som sagt samman. kan man fundera över robustheten i ett system och hur man prioriterar mellan att göra nya saker och att se till att underhålla infrastrukturen. Det är inte utan att man kommer att tänka på andra system i samhället där vi har glömt bort att se till att infrastrukturen har hög kvalitet och där det sedan fallerar. Avvägningen mellan nya satsningar och kvalitet – behovet av att se att det inte bara handlar om nya resurser utan att man också ska ha kvalitet i resurserna – är något som jag funderar på när det gäller hela utbildningssystemet. I regeringens utbildningsbudget finns en otroligt intressant tabell som visar att de elever som går i skolor i utsatta områden också är de elever som har lärare och rektorer med kortast erfarenhet. Om skolan ska ha en kompensatorisk kraft och om man ska se till att det finns möjligheter för alla elever att lyckas, att fler blir behöriga till gymnasiet och att fler sedan också klarar gymnasiet måste man rikta kvaliteten i resursen dit där den verkligen behövs. Vi ser rätt tydligt att så inte är fallet. Att lärarutbildningen byggs ut och fylls av luft i stället för av elever med höga kunskapsresultat från gymnasiet kommer också att underminera systemet på lång sikt. Jag vill höra statsrådet filosofera något om behovet av att ha kvalitet i resurserna, och inte bara att i budgeten tänka på kvantitet i resurserna. Vi behöver verkligen se till att systemet håller ihop och att vardagen i varje klassrum är av väldigt hög kvalitet. 42 Statsrådet (S) replik: Tack, , för möjligheten att få filosofera lite! Det är en chans man inte tackar nej till. Ofta hör man att den svenska skolan inte lider brist på resurser. Det här är ett ofta upprepat ställningstagande. Jag minns mycket väl den intressanta genomgång vi fick från OECD-forskarna och den forskargrupp som hade samlat när man granskade den svenska skolan efter det katastrofala PISA-resultatet 2012. Jag hade trott att vi skulle få höra detta även från dessa forskare, men vi fick höra något annat. Vi fick höra att den svenska skolan visserligen har rätt gott om resurser men att den inte ens låg i närheten av toppen när det gällde resurserna till undervisning och elevhälsa. Det här är något som är värt att ta på mycket stort allvar. Jag är övertygad om – och regeringens satsningar visar att detta är en övertygelse som delas av hela regeringen – att ska vi få bukt med skolans resultatproblem, fortsätta höja kunskapsresultaten och därtill stärka likvärdigheten är det kvaliteten i undervisningen som måste stärkas.