prot · H50950 · 2017-12-14 00:00:00 — Om kvaliteten i undervisningen ska stärkas måste den stärkas i alla klassrum i alla skolor. Det finns ett finskt mantra som säger att varje skola ska vara en bra skola. Att detta mantra bör genomsyra hela skolväsendet är jag fullkomligt övertygad om. Därför är de satsningar som görs för att säkra en långsiktig finansiering av just undervisning och elevhälsa väldigt viktiga. Det finns ett avtryck av detta i den stora skolsatsning som görs i budgeten. Det här ger en signal till skolans huvudmän, kommuner och fristående skolor, om att den satsning som regeringen gör är avsedd att vara långsiktig. Kvalitet skapas med resurser, men det skapas med långsiktiga resurser som huvudmännen kan lita på finns kvar även efter ett regeringsskifte. 43 (L) replik: Kvalitet och resurser hör ibland ihop, men de behöver inte göra det. Om vi har problem med matematikundervisningen är det inte självklart rätt att sätta in ytterligare människor som inte kan något om matematik i ett sådant klassrum. Kvaliteten i resurserna måste säkras om man ska få effekt när resurserna sätts in. Därför funderar jag rätt mycket över hur vi ser till att rätt kvalitet hamnar på rätt ställe så att fler elever lär sig mer. Jag funderar också över vad det innebär för resurserna där de behövs allra mest när regeringen nu successivt, tydligt och skarpt bygger ut alla system . Kan det vara så att den kraftiga utbyggnaden av innebär att kvalitetsresurser som skulle ha behövts någon annanstans i samhället inte kommer att finnas där, till exempel i eller gymnasiet? Statsrådet har rätt i att har låg arbetslöshet nu i högkonjunktur. Men kan det vara så att när resurserna är väldigt ansträngda i samhället så är det svårt att bygga ut utbildningssystemet med hög kvalitet? Lurar man dem som går in i utbildningssatsningar i stället för att hjälpa dem? Enligt min gamla erfarenhet ska man när det är väldigt hett på arbetsmarknaden se till att de som är långt ifrån nya jobb befinner sig så nära arbetsmarknaden som möjligt. Men om de inte gör det utan i stället går en fortbildnings- eller utbildningssatsning som har låg kvalitet blir de inlåsta i den, och då missar de den skarpa högkonjunktur som vi har just . Det här är otroligt avgörande i konjunkturpolitiken. Eftersom har ansvar för många av de verktyg som finns inom konjunkturpolitiken vill jag höra hur denna avvägning sker. Finns det en risk att den kraftfulla satsning som görs, med alltifrån lärarutbildningen till yrkesvux och andra insatser i , innebär att de som skulle vara nära arbetsmarknaden, när det är som hetast där, missar chansen att få in en fot på nya jobb? I så fall blir det ännu svårare för dem att klara sig när lågkonjunkturen kommer. 44 Statsrådet (S) replik: Jag har mycket stor respekt för det som formulerar i frågan. Jag har också noterat att jag inom ramen för den diskussion vi hade på folkbildningens område hörde ett liknande resonemang från Liberalernas representant i kulturutskottet. Där gick resonemanget ut på att man visserligen tyckte att det var rätt med den stora satsning som regeringen gjorde på studieförbund och folkhögskolor. Men ändå tillförde man inte några pengar eftersom man tyckte att det var fel tajmning. Bekymret är bara, , att just den satsningen på innebär att de som står längst ifrån arbetsmarknaden får bättre, större och rikare möjligheter att komma till arbetsmarknaden via utbildning. Den satsning som till exempel görs via folkhögskolor är som gjord för, och också designad för, att säkerställa att just de som står allra längst ifrån får lättare att komma till utbildningen. Den dystra läxa som vi lär oss av dagens arbetsmarknad är att vi politiker må säga vad vi vill. Arbetsgivarna har redan bestämt att det krävs en fullständig gymnasieutbildning för att människor ska ha en stark ställning på arbetsmarknaden. Då blir det upp till oss att säkerställa att alla kan få denna gymnasieutbildning och att de som inte får en fullständig gymnasieutbildning vid sitt första stora försök får många möjligheter att komma tillbaka och göra den. Det är just precis det som handlar om. Inom ska vi göra så gott vi kan för att säkra kvaliteten. Vi ska lägga stora och goda resurser, vilket det också görs, på att säkra kvaliteten i undervisningen. Jag vill här hänvisa till den mycket viktiga satsning som görs i budgeten på det som kallas nationella skolutvecklingsprogram där man via en gedigen, evidensbaserad och forskningsbeprövad kompetensutveckling säkerställer att lärarna kan stärka sin undervisning i dagens skola. Jag tycker att satsningarna hänger ihop. Jag är inte orolig över att de ska motverka varandra. 45 (KD) replik: Jag vill ta upp en sak som jag inte hörde att kunskapsministern tog upp i sitt anförande och som jag i stället lyfte fram. Det gäller antimobbningsarbetet. Att barn mår bra och känner sig trygga är en förutsättning för att de ska kunna lära sig någonting över huvud taget i skolan och för den kommande utvecklingen. Jag sa i mitt anförande att den senaste PISA-undersökningen talade om att var sjätte svensk 15-åring har blivit mobbad minst . Det kan vi inte acceptera. Det ska vara nolltolerans mot mobbning och andra kränkande beteenden och trakasserier av olika slag. Det krävs att skolorna använder sig av ett systematiskt arbete mot mobbning. När självt gjorde utvärderingen om de antimobbningsprogram som används i skolorna visade det sig inte bara att de inte hjälpte så mycket utan också att de kunde ha motsatt effekt. Jag är nyfiken på om kunskapsministern tycker att man har åtgärdat de här problemen man såg när man utvärderade det 2011. Om man inte är nöjd, vilka åtgärder ser kunskapsministern behövs för att vi ska kunna få ett fungerande antimobbningsarbete ute på skolorna? 46 Statsrådet (S) replik: Tack, , för den väldigt angelägna frågan! Den tid vi lever i visar med all önskvärd tydlighet hur viktigt det är med ett arbete för att säkra trygghet och säkerhet på våra skolor. Det är inte bara den rapport som hänvisar till som har gjort ett djupt avtryck på mig. Det gäller också de studier som gjorts via som visar vilken utsatt situation många lärare och ibland också rektorer har på våra skolor. Jag finner ändå en viss tröst i att den svenska skolans antimobbningsarbete har blivit väldigt mycket bättre. Den som följer stora enkätstudie – i hastigheten tappar jag namnet på den – där man återkommande mäter vad elever, föräldrar, lärare och också skolledare tycker om skolan, attityderna till skolan, ser att både lärare och föräldrar uppfattar att arbetet mot mobbning har blivit bättre. Ska man därmed vara stolt och nöjd? Nej, jag är nog rätt stolt över det antimobbningsarbete som görs i svenska skolor, men absolut inte nöjd. Man kan inte vara nöjd så länge vi fortfarande har de väldigt besvärliga siffror vi har. Men vi ska nog ta fasta på det positiva arbete som har gjorts i många skolor och se till att det finns förutsättningar att stärka det. För att göra det krävs det en huvudmannaorganisation – kommuner och fristående skolor – som tar sitt arbete med att säkra trygghet och kvalitet på skolan på allra största allvar. Det krävs ett systematiskt kvalitetsarbete och en utvärdering av det egna arbetet som kan gå framåt. Här är de stora insatser som görs inom nationella skolutvecklingsprogram och också inom Samverkan för bästa skola väldigt viktiga för att ge rektorer och lärare de verktyg de behöver i det här arbetet. 47 (KD) replik: Det är lovande att det börjar kännas positivare och att man börjar uppleva att antimobbningsarbetet går framåt. Men det är så pass viktigt att vi inte bara kan gå på känsla. menar att det ska vara obligatoriskt för skolhuvudmännen att enbart använda evidensbaserade antimobbningsprogram. Frågan är alldeles för viktig för att man bara ska känna någonting. Vi måste använda metoder som är grundade i vetenskap och beprövad erfarenhet. I mitt anförande tidigare var mitt förslag att bör få ett uppdrag att göra en uppföljning av den utvärdering av metoder mot mobbning som gjordes 2011 och att det också kan rekommendera de program som kan användas och som vilar på vetenskap och beprövad erfarenhet. Jag är nyfiken på kunskapsministerns åsikt om det. 48 Statsrådet (S) replik: Jag tänker inte stå här och lova nya uppdrag till . Det jag kan lova är att regeringen kommer att fortsätta det ihärdiga arbete som vi har lagt ned på att säkerställa att det finns bra material för skolorna att arbeta med. I det förra replikskiftet med var vi inne på betydelsen av kompetensutveckling för att stärka kvaliteten i undervisningen. Den kompetensutveckling som vi har satsat mycket är de nationella skolutvecklingsprogrammen. Där får lärarna möjlighet att tillsammans i kollegialt samarbete med stöd av skolledningen säkerställa att de på ett evidensbaserat och på forskningen baserat sätt arbetar med att stärka kvaliteten i undervisningen. Kvaliteten i undervisningen är vad antimobbningsarbete går ut på. Det ska inte bedrivas som projekt vid sidan av. Det ska inte hanteras på temadagar och i särskilda satsningar. Det ska genomsyra hela skolans arbete och vara en fråga som är en kärnuppgift i undervisningen. Skolutveckling bygger på kvalitet i undervisning. Det bygger också på att värdegrundsuppdraget och kunskapsuppdraget förstärker varandra och går hand i hand. Jag är övertygad om att vi bäst stärker det arbetet genom att säkerställa att lärare och rektorer har de verktyg de behöver för att i undervisningen och i skolans vardag på ett systematiskt sätt stärka det här arbetet. Det ska inte ske via olika tomtebloss som kommer, tänds och försvinner igen. Här är de nationella skolutvecklingsprogrammen väldigt viktiga men också Samverkan för bästa skola. Vi vet att svaga kunskapsresultat och otrygghet ofta går hand i hand. Vi vet också att på de skolor där utmaningarna är som störst kanske också behovet av ett antimobbningsarbete är extra viktigt att möta. Tack vare Samverkan för bästa skola har ett stort arbete igång med att stärka kvaliteten i undervisningen också när det gäller att motverka mobbning. 49 (M) replik: Låt mig inledningsvis tacka statsrådet för att hon tar sig tid, deltar i debatten och visar budgeten, och de folkvalda den respekt och det allvar de förtjänar. Det är glädjande att ni är här under hela denna långa debatt som äter upp vår lunchtid. Ordning och reda, trygghet och arbetsro är nödvändigt för att man ska ha en fungerande lärmiljö. Det gäller inte bara för elever utan också för att det ska vara en dräglig och bra arbetsmiljö även för lärarna. Enligt har den föga smickrande positionen som världsledande när det gäller raka motsatsen. Vi är världsledande i sen ankomst, vi är världsledande i oordning och vi har väldigt hög frånvaro för väldigt många av våra elever, I Skolinspektionens enkät uppger hälften av eleverna att de störs på lektionerna på ett sådant sätt att det skadar undervisningen. En av fyra lärare uppger att man har utsatts för hot eller våld i samband med sin tjänsteutövning. Det är inte en trygg arbetsmiljö – där man kan leverera och där man kan fokusera på kunskapsuppdraget – när man ständigt behöver vara orolig eller vara på vakt i förhållande till sin omgivning. Alliansens och uppfattning är att det behövs reformer för att förtydliga befogenheter och ansvar i skolan. Vi behöver omdömen i ordning och uppförande. Vi behöver evidensbaserade arbetssätt när det gäller hot, trakasserier och kränkande behandlingar, som vi hörde redogöra för. Och vi behöver återupprätta lärarnas auktoritet så att de kan ha det ledarskap som behövs i klassrummet. Jag tänker inte ställa den retoriskt tråkiga frågan om regeringen tänker ta detta på allvar, utan jag tänker ställa den ärliga frågan: När och hur tänker man ta detta bekymmer på allvar? 50 Statsrådet (S) replik: Tack för frågan, ! Den svenska skolan ska präglas av ordning och reda. Hot och våld ska inte ha någon plats i svensk skola. De möjligheter som finns för lärare och rektorer att säkerställa att hot och våld inte förekommer ska användas. Lektioner ska börja . Lektioner ska sluta . Lektioner ska genomföras. Den som bekymrar sig över ordningen och redan i skolan kan med fördel studera en granskning som Skolinspektionen presenterade för . Man hade gjort flygande inspektioner i ett antal fristående gymnasieskolor för att se hur det såg ut på lektionerna. Det visade sig att en hel del lektioner inte var lektioner. En hel del lektioner innebar helt enkelt att ungdomar satt i uppehållsrum och höll på med sina mobiltelefoner. I den svenska skolan ska det inte bara vara ordning och reda. Det ska faktiskt också vara ett fokus på kunskap och bildning. Vi ska från regeringens, och gärna också från , sida inskärpa och framhålla hur viktigt det är att skolans uppdrag är fokuserat på kunskap och bildning, att lektionerna används till undervisning, att undervisningen håller en hög kvalitet och att undervisningen leder till goda resultat som eleverna kan använda sig av i yrkeslivet, i kommande studier och som ansvarskännande samhällsmedborgare. Men vi ska också ge de rektorer och lärare som verkar i svensk skola den kraft och den självständighet som de behöver för att kunna upprätthålla dessa regler. Där inger den svenska skolan, som ibland styr mot annat än kunskap och bildning, en viss oro. 51 (M) replik: Tack, statsrådet, för svaret! Det är mycket glädjande om vi kan få en mer seriös och mer framåtsyftande diskussion när det gäller just fokus på kunskapsuppdraget. Det behövs ordning och reda i skolan för att man ska kunna uppnå det. Det känns som att statsrådet är på rätt spår när det gäller att hitta vägarna framåt. Men det behövs fortfarande konkreta åtgärder för att säkerställa att vi får den ordning och reda som behövs i klassrummen. Jag ska ge ett par exempel. Lärarnas kompetens på området behöver stärkas. Lärarutbildningen innehåller alldeles för lite klassrumskunskap, alldeles för lite ämnesdidaktik och alldeles för lite ledarskap för att man ska vara väl när man kliver in i klassrummet. Många lärarstudenter vittnar om att de inte upplever att den utbildning de får, oavsett om de tycker att den är bra eller inte, rustar dem för klassrumssituationen. Alliansen har föreslagit förändringar. Från regeringen är beskedet än så länge det rakt motsatta: Inga förändringar av lärarutbildningen ska göras, och ingen uppdatering behövs. Sedan gäller det att återupprätta lärarnas auktoritet i klassrummet, vilket är nödvändigt för att kunna skapa ordning och reda och för att kunna ha en effektiv undervisning. Då krävs det att lärarna får chansen att verkligen utveckla sitt ledarskap på plats. Det handlar om att ta bort onödiga arbetsuppgifter, att ta bort administration och att se till att lärarna har kompetensen, som jag var inne på tidigare, och att de får fokusera på kunskapsuppdraget. Här har det tyvärr gått åt fel håll . Båda lärarfacken vittnar om att administrationen ökar. Detta är två tydliga medskick till ministern när hon går på julledighet. Det finns två konkreta förslag från Alliansen som man kan få stöd för och ta tag i omgående när vi ses igen. 52 Statsrådet (S) replik: Tack, , för möjligheten att tala om behovet av ordning och reda i skolan! Jag minns mycket väl ett möte som jag var . Det gällde ett samarbetsprojekt. Dåvarande hade gjort en genomgång av hur man skulle arbeta för att skapa trygghet i hela samhället och ville beskriva hur man skulle samarbeta med skolan. Det visade sig att det var svårt att få skolan att vara med på den typen av samarbete. Skälet var att skolorna var rädda om sitt marknadsvärde. De ville inte synas tillsammans med polisen. De ville inte tala om att de samarbetade med polisen. Det kunde nämligen göra att söktrycket minskade. Det kunde leda till att marknadsföringen av skolan blev svårare. Jag har en mycket stor respekt för våra lärare och rektorer som ska upprätthålla ordentliga ordningsregler på våra skolor som de sneglar på vad som gör en skola till en populär skola. Detta är ett av många exempel på hur det kan gå när skolor strävar efter att till exempel vara en skola som lockar många elever i stället för att vara en skola som säkerställer att det är kunskap och bildning som står i centrum. föreslår nu omdömen i ordning och reda. Det är ett förslag som jag aldrig har hört en lärare eller rektor framställa. talar också om behovet av auktoritet. Självklart ska lärare ha auktoritet i klassrummet, men den auktoriteten skrämmer man inte fram. Den skapar man genom respekt och genom att lärarna har en god förmåga att undervisa. Men det handlar också om att lärarna har inte bara föräldrarnas utan också rektorns och samhällets stöd i fråga om att upprätthålla skolans regler. Där är vår marknadsstyrda skola – som ibland strävar efter marknadsföring och popularitet snarare än efter kunskap, bildning, ordning och reda – ett bekymmer. 53 i (C) replik: Jag vill också tacka för deltagandet i debatten. Det var många viktiga frågor som statsrådet lyfte i sitt inlägg, men jag skulle ändå vilja få det förtydligat. När jag läste blev jag glad. Statsrådet hade tillsammans med skrivit om hur bra yrkesprogrammen är. Man ville lyfta fram vikten av att välja yrkesprogram. Man nämnde att det har funnits möjlighet att läsa in allmän högskolebehörighet. Därför blev jag lite ledsen och besviken när det i början av statsrådets anförande lät som att skulle ha varit intresserad av att man inte skulle ha den möjligheten. Det har varit möjligt hela vägen. Jag vill än en gång säga det. Jag skulle vilja fråga statsrådet om några saker som är kopplade till gymnasieutbildningen. är en oerhört kritisk faktor. Där skulle man behöva göra mer. Jag är intresserad av att veta på vilket sätt som statsrådet vill lyfta den frågan än mer. Jag vet att obligatorisk prao kommer och så vidare. Men det känns som att vägledningsfrågorna förtjänar ett större utrymme i den svenska skolan. Det är en del i att rusta unga människor för de viktiga val som de ska göra framöver. En annan fråga som jag skulle vilja passa på att ställa gäller något som kom upp i ett tidigare replikskifte. Det handlar om kvalitet och om flera olika delar i fråga om kvalitet. Vad är det som gör det så svårt att mäta progression? Skolor skulle kunna visa sin kvalitet, även om de inte har de högsta meritvärdena. Det känns oerhört viktigt för att det ska bli en rättvisande bild. Den sista frågan handlar om till exempel Volvogymnasiet i . Där är man oerhört orolig över den debatt som är kopplad till vinster i välfärden. Man är väldigt besviken på regeringen. 54 Statsrådet (S) replik: Tack, , för väldigt angelägna frågor! Vi börjar med studie- och yrkesvägledningen. Det är svårt att tänka sig när studie- och yrkesvägledning har varit mer viktig än , när vi har en stor grupp elever i den svenska skolan som har ett väldigt stort behov av att få veta mer om den svenska arbetsmarknaden och om vägarna till den svenska arbetsmarknaden. Ta till exempel de yrkesprogram som vi diskuterar . Yrkesprogrammen leder fram till yrken där det ofta är en väldigt god arbetsmarknad. Det är ofta, inte alltid, anställningsvillkor som står sig ganska väl på den svenska arbetsmarknaden. Det är yrken som leder till stora möjligheter till egenföretagande och till jobb utomlands. Men har vi en stor grupp nyanlända i den svenska skolan som kanske inte ser så ljust på dessa yrken som de förtjänar att ses. Här har studie- och yrkesvägledningen en väldigt viktig roll. Men jag ser också att det finns en viktig roll för studie- och yrkesvägledningen i fråga om att säkerställa att de många ungdomar som går ut gymnasieskolan med en ofullständig gymnasieexamen verkligen får chansen att veta mer om den svenska vuxenutbildningen. Tack vare den finns det ju goda möjligheter att komma igen och komma igen en gång till för dem som inte har klarat gymnasieexamen på första försöket. Vi har precis tillsatt en stor utredning som ska se över den svenska studie- och yrkesvägledningen. Jag har stora förhoppningar om att vi kan ta ännu fler steg för att säkra kvaliteten i den. Låt mig också lägga till att jag ser att de svenska arbetsmarknadsparterna, inte minst arbetsgivarna, har ett väldigt stort ansvar för att säkra att de svenska eleverna känner till vilka yrken det finns och hur fina dessa yrken är liksom för att öppna upp sina arbetsplatser för praktik och arbetsplatsförlagt lärande. 55 i (C) replik: Tack, statsrådet, för svaret! Det blev lite ont om tid för att ställa frågorna på ett riktigt bra sätt. Jag skulle önska att statsrådet kunde lyfta fram en del av de väldigt högkvalitativa fristående gymnasieskolor som också är aktiebolag och så vidare, för det blir en sådan slagsida i debatten. Ministern nämnde det finska mantrat om att alla skolor ska vara bra skolor, och det är ju självklart även för alla oss som sitter här inne. Det är ingen som tycker att det är okej om underpresterar; vi vill ju att skolorna ska vara bra. Hur säkerställer vi då att de är bra, och hur säkerställer vi att inte minst många av de yrkesgymnasier som finns får förutsättningarna? Volvogymnasiet nämnde jag. Utskottet besökte även , kopplat till , och Lichron i är ett annat exempel på en väldigt bra skola. Man ser stora problem med den politiska retorik som gömmer mycket av de problem som man lyfter fram, och jag skulle önska att statsrådet ändå kunde se de delarna. Jag vill även säga något om progression. Vad är det som gör det så svårt att värdera de skolor som trots att det inte verkar så till exempel i betygsstatistiken faktiskt presterar riktigt bra? När man sätter fokus på de viktiga kvalitetsutvecklingsprogram som ministern nämnde, till exempel Samverkan för bästa skola, tror jag att det är viktigt att man också kan påvisa resultat på andra sätt. Jag skulle alltså gärna höra lite mer när det gäller Volvogymnasiet i och förutsättningarna för en fortsatt god utbildning som röner ett väldigt högt intresse, och jag vill också höra mer om progressionsfrågorna. 56 Statsrådet (S) replik: Det är ingen tvekan om att vi har fristående gymnasieskolor av mycket hög kvalitet. Jag kan lägga till det jättefina gymnasiet som jag besökte i . Vi har också Tekniska Gymnasium och Tekniska Gymnasium, som har det högsta söktrycket av alla gymnasieskolor i hela . Det finns många väldigt fina gymnasieskolor som drivs fristående, ofta i samarbete med stora industrier eller arbetsgivare. Från regeringens sida är vi väldigt angelägna om att säkra att vi har ett skolsystem där det finns fristående aktörer. Det som är problemet, , är ju den vinstdrift som gör att en del skolor prioriterar annat än kunskap och bildning. Där hade jag hoppats att vi skulle kunna vara överens om att kunskap och bildning ska stå i centrum för skolans verksamhet, inte att jaga efter vinster. Jag vill också passa på att tacka för det engagemang som visar för utbildningsfrågor i allmänhet och kanske folkbildningsfrågor i synnerhet. när vi diskuterade folkbildning kunde jag till min glädje se att ställde upp på samtliga de satsningar som görs i budgeten på folkbildningens område. Jag vill också passa på att tacka för det goda samarbete här i kammaren som ledde fram till att vi i går i regeringen kunde fatta beslut om tillläggsdirektiv till , där vi säkerställer att utredningen också ska titta på möjligheterna för elever som har en intellektuell funktionsnedsättning att kunna gå vidare till komvux, yrkeshögskola eller liknande. Jag vill här tacka men också och Lodenius för det stora arbete de har lagt ned i kammaren för att främja dessa elever, som tyvärr inte alltid får den uppmärksamhet de förtjänar. 57 (M): För ordningens skull och som allmän information kan jag berätta att vi nu förflyttar oss en liten bit i utbildningssystemet till högre utbildning och forskning. Svensk ekonomi går bra. Det är förstås glädjande att vi nu befinner oss i en brinnande högkonjunktur. Men säg den glädje som varar för evigt. Historien har lärt oss att hög- och lågkonjunkturer avlöser varandra, och därför är det viktigt att vi också rustar för framtiden. Regeringen agerar dock tvärtom.