prot · H409128 · 2017-06-19 00:00:00 — Det har varit ett par tillfällen när vi varit tvungna att titta på bostäder – utrikesministerns och försvarsministerns bostäder – och huruvida de har varit jäviga eller inte jäviga och så vidare. Gransknings-betänkande Vissa frågor om statsråds tjänste-utövning m.m. (kapitel 4) Det vi har kommit fram till när det gäller försvarsminister bostad är enbart att statssekreteraren som försvarsministern hyrde indirekt av tidigare var anställd vid Försvarsmaktens ledning och dessutom ledamot i styrelsen. Utskottet anser att lämpligheten i att statssekreteraren gavs ansvar för myndighetsdialogen med Försvarsmakten i frågor som gällde relationen mellan Försvarsmakten och Stiftelsen kan ifrågasättas. Där sätter vi punkt! Men utskottet gör något viktigare. Vi säger samfällt att utifrån de frågor som väckts i granskningen anser utskottet att det kan finnas skäl för regeringen att överväga behovet av att tillhandahålla bostäder, och i så fall på vilket sätt, åt statsråd som inte är bosatta i . Jag skulle säga att detta är den gode revisorn som pekar framåt. Utskottet vill inte ha fler sådana ärenden. Vare sig de är solklara, befinner sig i gråzonen eller är helt felaktiga vill vi inte pröva sådana ärenden fler gånger. Det vore en god gärning om regeringen ville tillhandahålla bostäder. Det vore dessutom en god affär för staten eftersom bostäderna knappast lär förlora i värde . Jag vill säga något om granskningsärende nr 9 om statsrådet felaktiga uppgifter om EU-gränsbevakning. Det finns två uttalanden av inrikesministern efter en överläggning i justitieutskottet om europeisk gränsbevakning. Utskottet kan konstatera att av utredningen i ärendet framgår att inrikesministern under intervjun med företrädare för lämnade felaktiga uppgifter när det gällde stödet i . Därutöver framgår av vår granskning att i samband med utfrågningen i lämnade han felaktiga uppgifter när det gällde vad som framförts på justitieutskottets sammanträde. Det ena är allvarligt, och det andra är ännu mer allvarligt. Det innebär att inrikesministern har brustit i sitt uppgiftslämnande till . Vad innebär det? Jo, han har därmed försvårat den konstitutionella kontrollen. Det ser vi mycket allvarligt på. I granskningsärende 30 är det statsrådet reklamskatt som avhandlas. I den aktuella granskningen noterar vi att den tidigare regeringen föreslog en sänkning av reklamskatten för vissa periodiska publikationer men inte ett avskaffande av densamma. Kultur- och demokratiministern avsåg enligt svar att i den aktuella debattartikeln lyfta fram att den tidigare regeringen inte helt avskaffade reklamskatten. Men utskottet kan alltså konstatera att tillkännagivande om reklamskatten gjordes , varför uppgiften om att majoritet gav den tidigare borgerliga regeringen i uppdrag att avskaffa reklamskatten helt enkelt är felaktig. 47 HANS (S): Jag kan glädja herr talmannen med att även detta anförande blir kort. Mycket är sagt. Jag tänkte koncentrera mig till frågan om bostäder för statsråd. betänkande Vissa frågor om statsråds tjänste-utövning m.m. (kapitel 4) bostadsmarknad är het. Rubrikerna i tidningarna handlar om svartaffärer. Det handlar om barn till ledamöter i som får går före till lägenheter. Det handlar om hur hovets hundratals lägenheter distribueras till kungabarnens kompisar. Det handlar om allt möjligt annat i den delen. Staten disponerar de facto många lägenheter i , direkt eller indirekt, via sitt ägande. Ändå råder en situation där det inte bara nu utan också har varit problem med statsråden och deras bostäder. Statsråd i tidigare regeringar har mot regler bott kvar i lägenheter. Jag ska inte nämna namn – det förlänger debatten, och det är onödigt. Det har funnits tidigare statsråd som inte har varit knutna till Försvarsdepartementet men ändå har fått lägenheter via en till försvaret närstående militär stiftelse. Jag ska inte nämna namn på dem heller. Bostäder i är problematiskt. Jag förstår inte varför vi ska utsätta statsråd, partierna, regeringen eller för att i onödan dra politik i tvivel när staten disponerar så många lägenheter. Det är självklart att en person från ska kunna bli statsråd i . Man ska inte behöva vara född i staden och ha stått i bostadskö sedan man var barn för att få en bostad om man blir statsråd i . Det är orimligt. Den frågan måste lösas. 48 (M): Det var synd att inte nämnde några namn. Då hade vi kanske äntligen fått en debatt till skillnad från en lång rad anföranden. Jag får den stora äran att som sista talare avsluta anförandena om granskningsärendena i 4 kap. i betänkandet. Jag tänkte enbart uppehålla mig vid det jag har djupdykt i i ärendehanteringen, det som många fler har talat om, nämligen Stiftelsen . Jag kan inte nog understryka att jag delar uppfattningen som jag tror att de allra flesta har i bostadsfrågan för statsråden. Det är en fråga för regeringen att lösa och ingenting för oss i . Nog torde det vara den ordningen även för statsråden, inte bara vad gäller det rent praktiska utan även det rent säkerhetsmässiga. Många statsråd får en stor framträdande roll och har personskydd på olika sätt. Detta hänger självklart ihop med var de vistas i . Det är en del av utskottets mening när frågan passas till regeringen att detta borde man definitivt lösa. Det är också mångas personliga mening. Jag går över till själva granskningsärendet. I en serie artiklar i uppmärksammades att försvarsministern genom fick tillgång till en lägenhet i . Vid granskningen ställde KU frågan hur detta gick till. Det var alltså ett tips inifrån om att man kunde söka bostäder hos stiftelsen. När man övergår från att vara riksdagsledamot till statsråd måste bostadsfrågan lösas med kort varsel. Vad är MHS-Bostäder? utses av ÖB. I styrelsen sitter bland annat militärer på höga poster knutna till Försvarsmakten. Försvarsmakten lyder, som bekant, under Försvarsdepartementet och försvarsministern. Detta är detsamma som nära förhållanden där man självklart måste titta på hur de förhåller sig till varandra. betänkande Vissa frågor om statsråds tjänste-utövning m.m. (kapitel 4) Till yttermera visso, som också ingår i anmälan, finns vissa intressekonflikter mellan bostadsstiftelsen och Försvarsmakten då stiftelsen vill förvärva ett antal fastigheter. De hanteras av . Affärens omfattning ekonomiskt gör att den faller under ett regeringsbeslut. En väv vävs samman. Frågan om jävsförhållandet, herr talman, är huruvida försvarsministern, ytterst ansvarig för departementet, har deltagit i någon av beredningarna av fastighetsförvärvet eftersom han efter sitt tillträde som minister som statssekreterare anställde tidigare generallöjtnanten och chefen för ledningsstaben och högkvarteret , som alltså gick från Försvarsmakten in i . satt också i den här bostadsstiftelsen fram till före sitt tillträde som statssekreterare. Det är klart att det här är väldigt nära förhållanden, som vi inte har kunnat bortse från. Dessutom har gjort en revision och tittat lite extra på hanteringen – hur man anvisar lägenheter från bostadsstiftelsen, vilka som ska anses som verksamhetsstöd och hur bostadsförmedlingstjänsterna går till. Man har haft vissa rekommendationer. Den som hanterat myndighetsdialogen med Försvarsmakten om rekommendationer är just tidigare generallöjtnant . Detta är såklart något som kan liknas vid jävsliknande förhållanden. Det är i alla fall mycket olämpligt att regeringen och ytterst försvarsministern har utsett statssekreteraren att hantera detta. Det berör ju och spiller självklart över på försvarsministern som ytterst ansvarig. För att sammanfatta: Nej, jäv har inte kunnat beläggas hos försvarsministern vad gäller förhållandena vid fastighetsförvärvet. Vi har kunnat konstatera att bostadsfrågan har skötts på vederbörligt sätt. Dock är det högst olämpligt att statssekreteraren sköter myndighetsdialog i ärenden som han i olika befattningar haft del i, både som försvarsmaktsanställd och som del av MHS-Bostäder. Som sista talare vill jag framföra ett enormt stort tack till mina kollegor i KU. Det är ett sant nöje att gå till jobbet i ert sällskap. Vi hanterar den, tycker jag, svåra och omfattande granskningen både men framför allt med både entusiasm och glädje och även med stor seriositet. Liksom tidigare talare kan jag inte nog understryka – med hur många streck som helst – och framhålla vårt fantastiska kansli, som sliter dagar och nätter för att ge oss ett underlag som är juridiskt tungt och kräver extra detaljer för att sätta vår uppmärksamhet på det som den bör sättas på. En god sommar tillönskar jag er alla och även talmannen! Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets anmälan lades till handlingarna. § 6 Kommittéberättelse – kommittéernas verksamhet Kommittéberättelse – kommittéernas verk-samhet Gransknings-betänkande Vissa frågor om statsråds tjänste-utövning m.m. (kapitel 4) betänkande 2016/17:KU24 Kommittéberättelse – kommittéernas verksamhet (skr. 2016/17:103) 49 (S): Vi har behandlat betänkandet Kommittéberättelsen – kommittéernas verksamhet . För den som inte känner till det är det så att regeringen tillsätter olika kommittéer, tillika arbetsgrupper, för att förhandla sakfrågor eller annat som kräver en djupare och bredare kontroll. Det kan till exempel vara frågor som rör konsekvensanalys för den personliga integriteten, könsneutrala beteckningar på yrken och uppdrag, lättläst svenska i och regeringens arbete med långsiktig idé‑ och politikutveckling. Utskottet avstyrker efter förenklad beredning de motionsyrkanden som rör en fråga som utskottet behandlat tidigare och som en del av er känner till . Något i detta betänkande som jag särskilt vill nämna är ett uttalande från , där jag själv har suttit tillsammans med många av de andra KU-ledamöterna. överlämnades slutbetänkandet Så stärker vi den personliga integriteten. Utredaren hade i uppdrag att bland annat följa upp och analysera effekterna på lagstiftningsarbetet av förstärkningar av grundlagsskyddet för den personliga integriteten genom införandet av 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen. Utredaren noterar att kommittéförordningen saknar krav på konsekvensanalys av förslag i förhållande till 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen och till den personliga integriteten över huvud taget. Utredaren anser att det är angeläget att statliga kommittéer och särskilda utredare blir bättre på att uppmärksamma och tillämpa bestämmelsen. Kommittén föreslog därför att regeringen ska införa en bestämmelse i kommittéförordningen med innebörden att om ett förslag har betydelse för den personliga integriteten i det fall som avses ska konsekvenserna beskrivas i betänkandet. Eftersom har föreslagit att regeringen för in bestämmelsen om konsekvensbeskrivning när det gäller den personliga integriteten i kommittéförordningen vill utskottet inte föregripa beredningen av utredning. Utskottet avstyrker därför motionsyrkandena. Jag hade ett annat upplägg, men strök sig. Då föll mitt anförande lite grann. Jag hann inte vara med. Men får jag passa på. Detta är mitt sista anförande av många i raden. Min sommar ska förhoppningsvis delvis spenderas i en . Jag önskar utskottet och kansliet en riktigt skön sommar med ledighet från KU:s kontroll och hoppas att ni får sköna dagar med nära och kära borta från vår granskande roll. För den som tycker att det är trist och behöver lite tröst: Sommaren går fort – det är snart höst! Kommittéberättelse – kommittéernas verk-samhet 50 (M): Menar du att man inte ska ägna sig åt KU:s kontroll ? Det är ju då vi har tid att verkligen borra ned oss i alla felaktigheter som begås. Jag ska fatta mig kort eftersom KU24 gäller en regeringsskrivelse som föreslås läggas till handlingarna. Det känns odramatiskt, men det finns faktiskt en sak som jag tycker är värd särskild uppmärksamhet. Jag backar bandet till fjolårets administrativa granskning. KU konstaterade då att andelen parlamentariska kommittéer av traditionellt snitt har minskat. Det har blivit jämförelsevis vanligare med särskilda utredare eller kommittéer som har någon form av parlamentariskt samråd kopplat till sig – nästan som en liten sidovagn, kan man säga. Utskottet konstaterade att det finns olika förklaringar till den här utvecklingen, till exempel det parlamentariska läge som uppstår när en regering inte har egen majoritet i . Då kan det vara bra för regeringen att på något sätt involvera oppositionspartierna utan att för den skull låta utredningen få formen av en fullskalig parlamentarisk kommitté. Det finns andra godtagbara skäl att tillsätta expertutredningar, med eller utan parlamentariska inslag, men jag går inte närmare in på det här. De skälen kan man läsa mer om i utskottets ställningstaganden i fjolårets betänkande KU10. Nej, herr talman, jag står här i talarstolen för att få fört till protokollet att KU välkomnar att regeringen har tagit till sig utskottets påpekanden vad gäller behovet av en översyn av kriterierna för redovisningen av det parlamentariska inslaget i kommittéväsendet. Det låter stolpigt och är det också, men det är en viktig sak – inte minst med hänsyn till utredningsväsendets grundläggande värde i svensk förvaltningstradition och inte minst som konsumentupplysning till väljarna. Det måste gå att på ett enkelt sätt hitta information om att till exempel en parlamentarisk referensgrupp är knuten till en viss utredning och vilka som sitter i den gruppen. I regeringens kommittéberättelse finns det nu uppgifter om dessa referensgrupper och annat parlamentariskt samråd, och det är som sagt något som utskottet verkligen välkomnar. För övrigt vill jag passa på att önska herr talmannen och alla oss andra en riktigt skön sommar. 51 (SD): Jag får erkänna att jag satte upp mig på listan av rent taktiska skäl, ifall det skulle bli några utfall eller påhopp med anledning av vårt särskilda yttrande. Så blev inte fallet, och med tanke på att jag drog över tiden i mitt förra anförande vill jag bjuda tillbaka genom att önska alla en härlig sommar och på återseende möjligt. Kommittéberättelse – kommittéernas verk-samhet Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 7 Ny kommunallag och Kommunala och regionala frågor Ny kommunallag och Kommunala och regionala frågor betänkande 2016/17:KU30 Ny kommunallag (prop. 2016/17:171) och betänkande 2016/17:KU17 Kommunala och regionala frågor 52 (SD): har i detta betänkande en lång rad reservationer som vi självklart står upp för, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna 2 och 5. Den kommunala självstyrelsen fyller , om jag har räknat rätt. Det finns en lång historia att berätta om det, men jag kommer att nöja mig med en sammanfattning med tanke på att tiden är begränsad. kommuner har nämligen en lång historia med ursprung i städerna och den medeltida socknen. Socknarna började bildas och var uppbyggda kring kyrkorna. Efter reformationen fick socknarna ansvara för den allmänna skolgången, och fick de även uppgiften att ha omsorgen om de allra fattigaste. Successivt ökade städernas självstyre, och socknen förvandlades mer och mer till en allmän borgerlig sammanslutning genom separation av kyrkan och statliga angelägenheter. antogs kommunalförordningarna, och upphöjdes dessa till lag. Detta lade grunden för det svenska kommunsystemet och även den kommunallag vi ska diskutera här i riksdag. Initialt baserades kommunerna som sagt på dåtidens socknar, och därför fanns i början inte mindre än nära 2 500 kommuner i . har mycket hänt. består av endast 290 kommuner och 20 landsting. Demografiska förändringar genom invandring och fortsatt urbanisering har fortsatt att förändra de kommunala och regionala förutsättningarna dramatiskt. Det är med dessa ändrade förutsättningar i åtanke som vi bör se över hur nutidens och framtidens spelregler för våra kommuner och landsting ska se ut. Regeringen presenterar nu ett förslag till ny kommunallag. Sammanfattningsvis reglerar lagen våra kommuner och våra landstings organisation och olika ansvarsområden. I kommunallagen regleras även vad kommunerna får lov att göra, villkoren för arbetet i kommunfullmäktigeförsamlingarna och nämnderna samt den ekonomiska förvaltningen i kommunerna. Ny kommunallag och Kommunala och regionala frågor Enligt kommunallagen får kommunerna själva ta hand om angelägenheter av allmänt intresse. Det gäller sådant som har anknytning till kommunens område eller dess invånare. En kommun kan däremot normalt inte åta sig uppgifter som staten eller annan kommun ansvarar för. Det förslag som har att ta ställning till är i grunden en total omskrivning och modernisering av nuvarande lagstiftning men innebär i sak inte några större förändringar – tyvärr, ska sägas. är ett relativt ungt politiskt parti. Detta till trots har vi under de senaste mandatperioderna fått erfara hur det politiska spelet runt om i kan gå till i praktiken på många håll. Vi har kunnat observera flera ohederliga allianser. Genom dessa har det gamla politiska etablissemanget gjort allt i sin makt för att utesluta från vad de sett som sina egna politiska salonger. Detta har i praktiken medfört ett politiskt landskap som färre och färre människor känner tilltro till. Sakpolitiska frågor har blivit sekundära, och ansvaret gentemot de egna väljarna har i många fall lagts åt sidan. När de gamla maktbalanserna hotas får tyvärr politiken stå tillbaka. Då får folket och väljarna stå tillbaka, och då får också demokratin stå tillbaka. Politisk retorik och tjuvnyp har naturligtvis alltid funnits. Det är dock min bestämda övertygelse att det är för att fler och fler väljare ser de gamla partiernas direkta ovilja att ta ansvar som vi ser ett nytt politiskt landskap ritas upp där tilltron till och viljan att engagera sig i de traditionella politiska partierna minskar. I har vi representativ demokrati. Det innebär att våra medborgare väljer de politiker och politiska partier som bäst speglar deras åsikt. Vi som har äran att vara folkvalda ska således representera folket och våra väljare. Vi ska spegla samhället i stort och den flora av åsikter som finns. Vad händer då, herr talman, om detta på något sätt brister? Vad händer när politiker glömmer vem de i första hand företräder? Låt mig bli väldigt konkret för . Det yttersta uttrycket för demokrati är våra fria och hemliga val. För att kunna göra ett val som sammanfaller med de egna åsikterna måste väljarna redan före valet känna till de olika alternativ som finns i så hög grad som möjligt. Om väljarna exempelvis skulle haft klart för sig före valet att det inte spelade någon roll vilket parti inom Alliansen de röstade på eftersom dessa ändå tänkte ingå något så finurligt som decemberöverenskommelsen, som innebar att de sa upp sin rätt att agera som opposition, är jag övertygad om att många väljare hade valt annorlunda. Varför nämner jag då allt detta när vi nu diskuterar kommunallagen? Det hela är egentligen mycket enkelt. Runt om i vårt land – i kommuner, landsting och regioner – pågår det politiska spelet. Detta spel är tyvärr allt annat än hederligt. Det är vi politiker som måste ta ansvar. Vi är ytterst ansvariga för att spelet ska bli mer hederligt. Politiken och politiska sakfrågor måste återigen stå överst på den politiska dagordningen. Då duger det inte att hålla gamla politiska vänner om ryggen. Då duger det inte att svika sina löften till väljarna. Då duger det inte att låtsas som att man är ett politiskt alternativ när man i själva verket sätter sig i majoritetens knä. Ny kommunallag och Kommunala och regionala frågor Ni som suttit i en fullmäktigeförsamling vet hur vanligt det är med så kallade oppositionspartier som kanske inte ens lägger fram egna budgetförslag i fullmäktige. I stället har de på sin höjd en budget med några få ändringsförslag som utgår från majoritetens budget medan de är överens om av allt annat. Jag menar att väljarna förtjänar mer än så. De förtjänar tydlighet, och de förtjänar ärlighet Det är bland annat med anledning av detta som nu föreslår en rad förändringar i kommunallagen. I vår motion följer 13 olika förslag som tar sikte på att stärka demokratin, öka allmänhetens förtroende för politiken och utjämna de politiska förutsättningarna i våra kommuner och landsting. Några av dessa vill jag särskilt nämna. För det första vill återta den kommunala självstyrelsen. Som jag nämnde i början av mitt anförande har denna princip nu funnits , om jag räknat rätt. Regeringen har dock, med stöd av den så kallade oppositionen, tillsammans drivit igenom lagar som flyttat makt från kommuner och landsting till och . Försämringen har drivits på av nuvarande såväl som föregående regeringar. Att personer som inte ens är svenska medborgare äger rösträtt i kommun- och landstingsvalen eller hur invandringspolitiken ska administreras lokalt beslutas nu till stor del helt över kommunernas huvuden. Det bör enligt vår mening stå varje kommun fritt att avgöra hur stort inflödet av så kallade ensamkommande och flyktingar ska vara. Genom lagstiftning som tvingar kommuner att ta emot ett stort antal flyktingar eller ensamkommande binder staten kommunerna vid långsiktiga ekonomiska och sociala åtaganden som medför negativa konsekvenser för kommunen. På flera håll i vårt land går socialförvaltningarna på knäna. Medarbetare drabbas av utbrändhet när tiden helt enkelt inte räcker till. Kommuninvånare får se hur hela bostadsområden tas över av kriminella gäng. Sjukvårdspersonal får placera patienter i korridorerna när rummen tagit slut. Blåljuspersonal utsätts för stenkastning när de försöker hindra upplopp i förorterna. De som ska lastas för denna utveckling är naturligtvis de politiker som inte har satt stopp, de politiker som har stått upp och talat om att vi borde öppna våra hjärtan, som socialarbetare, sjukvårdspersonal och blåljuspersonal går på knäna. Det handlar om lagar som har beslutats i denna kammare, lagar som genom ingrepp på den kommunala självstyrelsen fråntagit kommuner och landsting deras makt att själva sätta stopp. Det är dessa lagar som har möjliggjort denna drastiska omdaning av vårt samhälle. vill återföra makten till kommunerna. Vi menar att regeringen här och måste inleda en process med att omförhandla de svenska villkoren för medlemskap i , så att svenska kommuner och landsting helt slipper att styras från . Regeringen måste också komma med konkreta förslag på hur den kommunala självstyrelsen kan stärkas i dessa avseenden och hur makten faktiskt kan börja återföras till kommunerna. I vår motion lyfter vi också fram problemet med tomma stolar och politiska vildar. Tomma stolar är inte bara en förlust för det politiska partiet, utan framför allt är det en förlust för väljarna som i praktiken inte får utdelning för sina röster. Ny kommunallag och Kommunala och regionala frågor Argumenten mot att låta partierna tillföra kandidater efter ett val på sina erhållna mandat är ofta att det är partiernas ansvar att se till att det finns ersättare som är beredda att träda in. Men det är knappast någon hemlighet att detta inte är möjligt i alla situationer. är det ett samhällsproblem att intresset för att engagera sig i politiska partier faktiskt har varit i dalande. Genom att öppna för att låta partierna mellan val tillföra kandidater till fullmäktige skulle riskerna med tomma stolar minskas avsevärt, som väljarna skulle garanteras att deras röster faktiskt kommer att ge utdelning och räknas. vill också knyta mandaten tydligare till de politiska partierna. Politiska vildar ska därför, under förutsättning att de inte är personkryssade, kunna bli av med sitt uppdrag i såväl fullmäktige som i nämnder, styrelser, bolag och stiftelser. Personer som har blivit tillsatta exempelvis som kommunalråd eller som givits uppdrag i nämnder, styrelser och bolag ska kunna avsättas om vederbörande inte längre åtnjuter partigruppens förtroende. föreslår också en rättvisare fördelning av partistöd och politiska tjänster. I praktiken har lydelsen, stödet får inte utformas så att det otillbörligt gynnar eller missgynnar ett parti, fått ringa betydelse för det praktiska utfallet.