prot · H50932 · 2017-11-16 00:00:00 — Vi är beredda att göra det under FN-flagg och under EU- och Natoflagg. Från sida ser vi att militär närvaro tyvärr, måste jag säga, alltför ofta är en förutsättning för att kunna göra civila insatser. Då måste vi se att det inte är med skohorn som vi visar oss beredda att göra denna typ av insatser. Vi måste i stället, också när vi fokuserar på vårt eget försvar, ha beredskap och vilja att agera militärt utanför våra gränser för att kunna klara just krishantering. Den militära närvaron är ofta, som sagt, en förutsättning. Det framgår också av vår reservation att vi tycker att balansen i regeringens skrivelse i denna del borde ha sett annorlunda ut. Det skulle ha främjat läsningen av skrivelsen. Jag står självklart bakom denna reservation, men jag tänker för tids vinnande inte yrka bifall till den i detta läge. Jag kommer tillbaka till reservation 5. Fredsfrämjande och fredsbevarande är viktigt, men också fredsframtvingande måste kunna vara möjligt. skapas inte dessa mandat, och vi vet varför. Det är delvis på grund av säkerhetsrådets oförmåga i de mest allvarliga konfliktsituationerna. Skrivelsen anger att nationella säkerhet bygger på militär alliansfrihet. Om detta råder oenighet i denna kammare. Det är bedömning likväl som Alliansens samlade bedömning att den militära alliansfriheten skapar osäkerhet för oss själva och för omvärlden. har många bilaterala avtal – lapp på lapp men ingen söm. Natomedlemskapet utgör i grunden säkerhet inte bara för utan också för alla de länder som vi säger att vi ska bygga säkerhet tillsammans med. De har valt Nato, alla utom . Det är därför vi i vår gemensamma reservation nr 5, som jag yrkar bifall till, markerar att bör söka medlemskap i – för vår säkerhet och för vår gemensamma säkerhet i denna del av världen. Med det, herr talman, ber jag att få yrka bifall till reservation 5. 8 (SD) replik: utgör ett militärt potentiellt hot mot . Det verkar alla vara överens om här inne. Då är frågan hur man ska hantera detta. Är det bra att man upplåter svenska hamnar för bygget av Nordstream 2? Det är min första fråga. Min andra fråga är: Om man är emot en överstatlig försvarslösning i EU – är det då bra att man röstar för en försvarsunion i ? 9 (C) replik: Det är spännande att lyssna till . Jag kan bara instämma i mycket av vad tidigare konstaterade: är i denna debatt nog en kraft på många ben – fler ben än vad de själva har. Måhända är det några ryska ben som kommer in i diskussionen, dolda av Nordstream eller något annat. samlade politik för internatio-nell civil och militär krishantering Med den nationalistiska extremagenda som vi kunde höra göra sig till tolk för i ett tidigare samtal uppfattar jag att egentligen är ett säkerhetshot mot oss i . De har inte lösningar, utan de har hot mot vår gemensamma säkerhet. Jag hörde en retorik som lät väldigt lik den ryska i diskussionerna om till exempel och Libyeninsatsen. Jag förstår att detta med ryska kopplingar har sina särskilda spår inom . Vi har också märkt det när vi har sett hur röstar i just . Där röstar de ofta på den linje som efterfrågar. Från vår sida har vi varit tydliga när det gäller det nya läget för Nordstream 2. Vi tycker att borde ha kapacitet och en lagstiftning för att kunna hantera också säkerhetssidan av denna typ av insatser. Vi jobbar nu aktivt för att få till stånd en lagstiftning som gör att vi på nationell nivå kan ha en åsikt om hamnbolags agerande. 10 (SD) replik: Jag tror att är inofficiell mästare i den här kammaren i att prata utan att svara på en enda fråga. Det får jag ge dig; det är duktigt av dig! Jag ska räkna mina ben när jag går bort och sätter mig. Jag har bara två, men uppenbarligen har jag kanske fler. Jag ska ta och räkna så får vi se. Jag frågade om det är bra att man upplåter svenska hamnar för att bygga en rysk pipeline vid namn Nordstream 2 som hotar vår säkerhet. Den hamn som uppläts i röstade ditt parti för att upplåta. Du svarade inte på min fråga vad gäller försvarsunionen och omröstningen i parlamentet. I stället står du och pratar på om en massa andra saker och insinuerar saker om mig som inte stämmer. vet mycket väl att det var vårt parti som var först med att varna för att höll på att bygga upp en kapacitet och hade en agenda för att börja bedriva en mer imperialistisk politik. Då blev vi hånade för det. Den statsminister som ledde den regering som ingick i kallade försvaret för ett särintresse med mera. Det kanske är så att projicerar sin ryssvänlighet på oss. Det är mycket möjligt. Ni vill gå med i Nato, där är medlem – en auktoritär stat. Det kanske har någonting med det att göra; gillar auktoritära byggen av olika slag. är en auktoritär stat, är en auktoritär stat och EU är ett auktoritärt bygge. EU har blivit en lämplig kanal för er att bedriva er globalistiska agenda på, för när ni bedriver politik nere i kan ni säga en sak där och sedan säga en annan sak här. På det sättet lurar ni svenska folket. Det är precis det du fortsätter att göra när jag inte får svar på mina frågor. 11 (C) replik: Från vår horisont och sida var vi tydliga med att vi ansåg att man måste säkerställa att vi har lagstiftning på plats för att kunna ta den säkerhetspolitiska hänsynen. Det är staten som måste ta denna hänsyn. Det är inte hamnbolag eller enskilda kommuner som bedriver säkerhetspolitik. Det är ett nationellt åtagande. Därför krävde vi att man skulle ta denna typ av initiativ för att få en lagstiftning på plats. Detta arbete pågår just , och det är viktigt. samlade politik för internatio-nell civil och militär krishantering Vi säkrade också att och , som var den mest speciella hamnen, inte blev aktuella för Nordstream 2. Det gjordes inte på grund av ett nationellt ställningstagande utan på grund av den regionala beslutsrätten. Därmed är det tydligt att skulle vi ha haft lagstiftningen på plats hade vi argumenterat för att säga nej i båda fallen till Nordstream. Det är väldigt tydligt. säger nej till en EU-armé. Däremot säger vi ja till samarbete också i EU när det gäller försvar därför att vi vet att det bygger vår gemensamma säkerhet. Vi är inte som – nationalister som räds omvärlden och vill lösa sina ångestproblem eller rädslor för de andra genom att bygga murar, stänga igen och stoppa. De enda svar som har på alla frågor, oavsett vad de handlar om är: invandrare, stäng och stoppa så att vi är själva. När jag hör på argumentation, herr talman, hör jag en auktoritär lösning. 12 (L): Efter terrorbombningen i förberedde sig det internationella samfundet för en insats i . Den dåvarande generalsekreteraren för Nato, , lyckades då i en enda mening fånga och definiera den nya, globala, ömsesidiga säkerheten när han sa: If we don’t go to , will come to us. Det är precis så det är . Det som händer och som hotar säkerheten i ett hörn av världen kommer snart att hota säkerheten och stabiliteten i andra delar av världen. Därför är det otroligt viktigt att fortsätter att vara en stark och engagerad kraft för både militär och civil krishantering. Vi har låtit utvärdera den mångåriga insats som vi deltog i i , och på många punkter finns det anledning till självkritik när det gäller hur vi genomförde vårt arbete – inte så mycket kanske när det gäller de militära delarna som de civila och de politiska delarna. Men faktum kvarstår, herr talman. Efter nästan ett drygt decennium av svensk närvaro i har hundratusentals unga afghaner, både pojkar och flickor, fått utbildning. Sjukvård har tillgängliggjorts för den afghanska befolkningen. Den ekonomiska tillväxten har varit stark. Även om säkerheten i nu på nytt är satt under press är det här prestationer och framgångar som vi ska komma ihåg. Jag skulle i det här sammanhanget också vilja rikta ett tack till alla de personer, herr talman, som har deltagit i krishanteringsinsatser på den svenska statens uppdrag. Det gäller naturligtvis den militära personalen, men det gäller också alla de civila tjänstemän som gör en internationell insats. Det handlar om sjuksköterskor, det handlar om brandsoldater och det handlar om poliser och om tjänstemän från Lantmäteriet med mera. De civila tjänstemännen nämner jag särskilt, för de omfattas inte av ett särskilt skydd och en särskild rätt till hjälp på samma sätt som den militära personalen gör . Jag tycker att det är mycket illa att regeringen inte vinnlägger sig om att hålla skyddet, hjälpen och stödet till våra civila tjänstemän i nivå med det som gäller för den militära personalen. samlade politik för internatio-nell civil och militär krishantering befann sig mer eller mindre ensam långt ifrån ära och redbarhet och en fungerande rättsstat. Hon hade en utsatthet som jag vill bedöma att svenska militärer inte möter på sina camper. Likväl har de civila tjänstemännen inte motsvarande skydd, och det här bör förändras. Alliansen utvecklar i reservation 5 de fördelar som ett Natomedlemskap innebär. Jag träffar ofta mina politiska motsvarigheter ute i , och de brukar ibland dunka mig i ryggen och säga: Ni i är helt fantastiska! Ni deltar i stort sett i alla Natoinsatser och är mer Natoanpassade än flera Natoländer, och ändå vill ni inte bli medlemmar och få ett inflytande i den här föreningen. Hade vi varit medlemmar skulle vi med automatik haft ett institutionaliserat inflytande i den här organisationen och i alla de insatser som vi deltar i tillsammans med Nato, vilket i princip är alla under . Det är också viktigt att framhålla att i den tid av oro som vi nu lever i, där vi inte längre enbart sysselsätter oss med krishantering i annat land utan också funderar över vårt eget nationella försvar och vår nationella säkerhet, betyder Natomedlemskapet otroligt mycket. Precis som det står i reservation 5 finns det ingen annan enskild åtgärd som kan vidtas för svenskt vidkommande som ger en sådan förstärkning av vår nationella säkerhet. hör man, herr talman, i medier och på andra håll att det sägs att ansträngningar att hålla sig nära Nato, som tar sig uttryck i form av värdlandsavtal, av att vi är guldpläterade partner och av att vi deltar i alla Natos olika insatser, är ett sätt för den nu sittande regeringen och kanske försvarsministern i all synnerhet att smyga in i Nato. Då vill jag bara säga: Det går inte att smyga in i Nato hur mycket man än försöker. Nato handlar om transparens. Det handlar om politiska beslut på högsta nivå. Det kommer att krävas en proposition till riksdag, det kanske kommer att krävas en folkomröstning och det kommer att krävas ett anslutningsförfarande. Det går inte att göra smygvägen. Till dem som tror detta, att om man bara håller sig tillräckligt nära smyger man in, vill jag säga: Glöm det. Det är bara medlemskapet som ger den kollektiva säkerheten och de ömsesidiga försvarsgarantierna och det är bara medlemskapet som ger en förstärkt nationell säkerhet. Med det, herr talman, yrkar jag bifall till reservation 5 och 9. 13 (KD): debatterar vi regeringens skrivelse samlade politik för internationell civil och militär krishantering samt en hel del motioner som ryms inom detta område. Regeringen konstaterar i skrivelsen att vi lever i en oroligare och mer osäker värld med ett ökat antal konflikter som också har en mer direkt påverkan på . Vidare drar regeringen slutsatsen att efterfrågan på resurser för att hantera världens kriser är betydligt större än befintlig kapacitet. Här har regeringen rätt. samlade politik för internatio-nell civil och militär krishantering I ett svenskt bidrag till ökad stabilitet i vårt absoluta närområde och i vår omvärld ingår givetvis en palett av insatser med fokus på att förebygga krig och konflikter genom exempelvis stöd till en demokratisk utveckling, respekt för mänskliga fri- och rättigheter och ett fungerande rättssystem. I dagens debatt ligger fokus på hantering av de kriser och konflikter som vi omgärdas av . Låt mig börja med FN, herr talman. FN är på många sätt en helt unik organisation. Ingen annan organisation samlar världens stater för att arbeta för fred, stabiliserande åtgärder och krishantering. En av FN:s viktigaste uppgifter är att bidra till fred och säkerhet i vår värld. Men det är en organisation med stora problem. befinner sig som FN-medlem jämte en rad mångfasetterade länder, många med en syn på demokrati och mänskliga rättigheter som skiljer sig avsevärt från vår egen. Det är därför centralt att FN höjer tempot i reformarbetet. I som kom till 1945 tas det inte hänsyn till den komplexa värld vi lever i . Det leder till att säkerhetsrådet, genom vetorätten, alltför ofta står inför låsningar. Utan en förändring som möjliggör för FN att kunna ingripa i högre grad i konflikter och skydda utsatta grupper kommer inte tilltron till FN att kunna bestå. nya FN-ambassadör har tagit stort utrymme i debatten om en välbehövlig FN-reform. Det behöver även göra. vill se kraftfulla åtgärder för att förhindra den stora omfattningen av sexuella övergrepp i konflikter runt om i världen. Den reaktion som möttes av inom FN-systemet när han slog larm om att fredsbevarande soldater begått sexuella övergrepp mot barn i är givetvis helt oacceptabel. Att någon agerar visselblåsare enligt sin övertygelse om vad som är moraliskt rätt, i syfte att dessa fruktansvärda brott ska komma ut i ljuset, får aldrig någonsin leda till att den som agerar beskylls för att ha agerat oriktigt. Händelsen visar dock på en kultur inom FN som innebär att anställda inte känner att de kan agera när de stöter på felaktigheter eller, som i detta fall, grov brottslighet. Det är en fråga som måste prioriteras inom ramen för svenskt FN-engagemang. En annan allvarlig brist inom FN:s fredsbevarande insatser är alla kompetens- och resursproblem. För att komma till rätta med undermålig utrustning och låg utbildningsgrad måste vi kunna kräva höjd kvalitet för att internationella fredsinsatser ska kunna fungera tillfredsställande. När det gäller Nato delar vi regeringens bedömning om ökat samarbete med Nato. Men vi anser att det inte är tillräckligt. Nato har sedan organisationen bildades varit en hörnsten i den europeiska säkerheten. Nato utgår från artikel 51 om varje lands rätt till enskilt eller kollektivt självförsvar vid ett väpnat angrepp från ett annat land. Nato kan erbjuda den säkerhet vi inte själva klarar av att bygga upp. Genom Nato kan vi också tillföra länder som behöver det vår egen kompetens, som vi kan ta emot hjälp i de situationer där vi saknar resurser. Kärnan i Natosamarbetet utgörs av Natos artikel 5 om det kollektiva försvaret och medlemsländernas skyldighet att bistå ett annat medlemsland vid ett angrepp. Nato är en mellanstatlig allians där beslut fattas genom konsensus. Med den ryska aggressionen mot och den illegala annekteringen av 2014 har Nato återtagit fokus på det kollektiva försvaret och betonar vikten av att vara medlem, vilket också har betonats i den här debatten, jämfört med att, som är , vara partnerland. Endast medlemsländer kan räkna med att omfattas av försvarsgarantierna. samlade politik för internatio-nell civil och militär krishantering väljer vi som sagt att samarbeta och i stor utsträckning förlita oss på Nato. väljer vi att stå utanför beslutsprocessen. Vi vill ha organisationens hjälp, och vi vill hjälpa till. Men vi vill inte vara med och styra dess utveckling. I vår alliansgemensamma reservation betonar vi därför att Nato är det försvarssamarbete som på allvar kan höja vår försvarsförmåga, öka stabiliteten i vårt närområde och ytterst stärka säkerhet. De bilaterala samarbeten, utan gemensamma försvarsgarantier, som regeringen upprättar med enskilda Natoländer är inte tillräckliga. Vi anser att bör fördjupa sitt samarbete med Nato och verka för en svensk anslutning. Jag vill därmed yrka bifall till reservation 5. Vårt samhälle blir, liksom de flesta samhällen i världen, alltmer beroende av informationsteknik. Vi ser allt fler, både lyckade och misslyckade, försök från stater och organisationer som vill påverka andra staters angelägenheter. antogs alldeles som medlem i . Det ser vi positivt på. Däremot finns det en problematik med just omhändertagande av den kompetens vi nu kommer att få genom deltagandet. I har sex myndigheter ett av regeringen utsett ansvar för cybersäkerheten. Dessa myndigheter ingår i Samverkansgruppen för informationssäkerhet. anser att den svenska cybersäkerheten bör samlas under ett och samma tak, dels för att kunna ta hem och samla kompetensen från Nato, dels för att lättare kunna ha överblick och utkräva ansvar i en skarp situation. Europeiska unionen är den viktigaste säkerhetspolitiska arenan. EU har breda möjligheter att bygga säkerhet med hjälp av såväl diplomati, medling och konfliktförebyggande som förtroendeskapande åtgärder samt nationell civil, polisiär och militär förmåga. När det gäller den militära förmågan står EU inför ett viktigt skede i och med nya steg mot ett närmare mellanstatligt samarbete. EU:s framtida försvar debatterade vi i denna kammare . kommer också Pesco att debatteras. Därför väljer jag att inte fördjupa mig om det samarbetet . Avslutningsvis menar jag att i av stora internationella utmaningar ska vara en stark aktör som tar sitt ansvar för att sträva mot internationell fred, säkerhet och utveckling. Vårt deltagande i civil och militär krishantering är viktigt. Med det instabila läge som råder, inte bara långt bort utan också i vårt direkta grannskap, krävs det mer internationell samverkan. Ett höjt stöd till freds- och säkerhetsfrämjande insatser är därför en nödvändighet i av internationell oro. Det är därför av stor vikt att också fortsättningsvis bidrar till både etablerade och nya insatser inom fredsfrämjande, säkerhetsfrämjande och konfliktförebyggande verksamheter inom Nato, EU, FN och . 14 (S): är antagligen det land eller i varje fall ett av de länder som sett till folkmängden har bidragit med flest personer till civila och framför allt militära krisinsatser runt om i världen från FN:s bildande och framåt. är en aktiv bidragsgivare när det gäller både civil och militär krishantering. samlade politik för internatio-nell civil och militär krishantering I de här debatterna fokuseras det ofta på just den militära krishanteringen. Men jag tycker att på ett förtjänstfullt sätt lyfte fram att en stor del av verksamheten handlar om det civila. Vi borde ärligt talat ägna det mer uppmärksamhet. bidrar med kvinnor och män till internationella insatser i internationell tjänst som organiseras av FN, Nato, EU och olika koalitioner av länder. Insatserna genomförs på inbjudan av länder. Det är viktigt att vi fortsätter att göra det, inte enbart för att bidra till säkerhet utan också för att öka vår egen säkerhet. Vi ska fortsätta delta i de internationella insatserna, av solidaritet med andra länder och andra människor men också av egenintresse. Genom att öka säkerheten i världen ökar vi nämligen också säkerheten här hemma i . Vi bidrar till en regelbaserad världsordning. För ett litet land som är det viktigt att en sådan världsordning finns, att den följs och att den upprätthålls. Det ska vi fortsätta göra. Och det är just en regelbaserad världsordning vi vill fortsätta sprida över världen. ska i alla sådana arbeten, både civila och militära, vara pådrivande för respekten för mänskliga rättigheter. Det gäller även att kvinnors rättigheter och deltagande i samhällslivet och när det gäller att lösa konflikter ska respekteras samt att rättsstatens principer ska respekteras. Det är ytterst därför vi är ute på de internationella insatserna, vare sig de är civila eller militära. Det är de värdena vi står för och vill sprida i världen. Då måste de värdena också prägla insatserna. Jag tycker att pekade på just det på ett mycket förtjänstfullt sätt tidigare. De som genomför insatserna måste också hålla sig till de grundläggande värderingar som vi vill stödja och sprida. Och de som bryter mot dem måste straffas. Därför är det viktigt för svensk del, vilket regeringen också pekar på i sin skrivelse, att både uppmuntra och skydda visselblåsare i olika internationella insatser. Det handlar om de som slår larm om insatsers eller personals egna övergrepp mot den befolkning de egentligen är sända för att hjälpa. Det är ett beteende som aldrig kan accepteras eller tolereras. Som jag sa inledningsvis fokuseras mycket av debatten om civila och militära insatser på just det militära. Det är det som får mest medial uppmärksamhet och mest uppmärksamhet i våra politiska diskussioner. Det är inte konstigt. Det ligger stor dramatik bakom att sända kvinnor och män på internationella uppdrag. De sänds in beväpnade i de kanske värsta konflikthärdarna med en uppenbar risk för sina egna liv. Det är inte konstigt att det genererar mest debatt. Men låt oss också komma ihåg alla dem som deltar i civila insatser och som också riskerar sitt liv och sin säkerhet. Det pratar vi kanske inte alltid tillräckligt mycket om. Det är viktigt att vi samordnar de civila och militära insatserna. Denna samordning måste stärkas, eftersom det är därigenom som vi bland annat kan öka säkerheten för den personal som deltar, vare sig de gör det under civila eller militära former. Grunden för allt vårt deltagande, och det har alltid varit viktigt för svensk del, är att det ska finnas ett stöd i folkrätten. Det är något som också måste prägla allt vårt deltagande i framtida insatser, och det är någonting som vi är noga med att pröva här i varje gång vi fattar beslut i om att ska delta i internationella insatser. En av de första och viktigaste frågorna då är: Vilket stöd finns det i folkrätten för den här insatsen? samlade politik för internatio-nell civil och militär krishantering Avslutningsvis, herr talman, vill jag yrka bifall till utrikesutskottets förslag i betänkande 8. 15 (L) replik: Låt mig inleda med att säga att jag tycker att hade många poänger i sitt anförande, inte minst när han berörde de civila insatserna. Det där föranleder mig att ställa en fråga. Jag antar att är medveten om att vi har en lag som gäller för militär personal och som innebär extra hjälp och extra stöd på olika sätt, inte bara till den soldat som gör en insats utan också till dennes anhöriga. ligger det ett förslag från en offentlig utredning om att motsvarande skydd ska finnas också för civil personal. I det sammanhanget, herr talman, vill jag kort berätta att jag var på ett seminarium där ett antal sjuksköterskor som hade rest från för att hjälpa till i ebolaepidemin i västra berättade om sina erfarenheter. De åker ned mer eller mindre ensamma och ska ta sig till sitt tjänstgöringsställe, och de utsätts för i stort sett samma risker och hälsofaror som våra soldater och påverkas lika starkt av det som de har upplevt. Därför vill jag ändå höra med om han är villig att medverka till att en sådan här lagstiftning kommer på plats. Det handlar ju om rättvisa villkor på en arbetsmarknad, låt vara internationell, för svensk personal. Sedan kan jag inte låta bli att notera att uttalade i en intervju i i att han saknade socialdemokrater som var för ett Natomedlemskap och att han vill se och höra fler sådana i partiet. Jag undrar vad det var som föranledde det uttalandet. Avslutningsvis vill jag återkalla mitt yrkande om bifall till reservation 9. 16 (S) replik: Tack till för frågorna! har själv varit högst instrumentell i att utveckla hur vi faktiskt tar större ansvar för militär personal under och efter deras insatser och brukar i olika debatter här i , på seminarier och annat återkomma till att det vore rimligt att utveckla stödet också för den civila personalen. Jag delar den uppfattningen, och finns det någonting vi kan göra för att hjälpas åt i våra båda partier för att bringa någonting sådant framåt bidrar jag gärna till det. Jag tycker att det är viktigt att all personal som är ute i internationella insatser liksom deras anhöriga får ett stöd både under och efter insatsen. Stödet har förbättrats för den militära personalen. Det kan säkert bli ännu bättre, men det finns definitivt också anledning att följa efter för den civila personalen.