prot · H409128 · 2017-06-19 00:00:00 — Även hon misslyckades med att hålla sig till sanningen när hon i en debattartikel om skatt på reklam blandade ihop tillkännagivanden och årtal. Var det 2002 eller 2008 som tillkännagivande till regeringen kom? Statsrådet verkade inte veta och verkade inte heller ha bemödat sig med att vinnlägga sig om fakta innan hon började formulera sin debattartikel, trots att hon hade gott om tid. Även om kulturministern är dålig på att hålla reda på sina papper och är notorisk i sina KU-återfall får hon nästan betraktas som tvåa och slagen av regeringens egen , nämligen inrikesminister . Han glömmer inte eller blandar bort sina anteckningar. Han far helt enkelt med osanning när det passar honom – och därtill inför . blev intervjuad i TT om förändringar i ståndpunkt rörande om en EU-gränsstyrka skulle kunna sättas in mot medlemsstaters vilja. Han lät då påskina följande: att samtliga partier ställt sig bakom position och att han förankrat regeringens linje i justitieutskottet. Han menade också att om ett land efter att ha gått igenom hela trappan motsatte sig insatser skulle dessa vara tvingande. Till saken hör att både och hade invändningar och motsatte sig förslaget som det var utformat. Detta kom även till utryck i justitieutskottets protokoll. Gransknings-betänkande Vissa frågor om statsråds tjänste-utövning m.m. (kapitel 4) För ordningens skull vill jag säga att det inte går att tillföra något till protokollen i efterhand om detta inte har anförts på mötet. Vid en utfrågning med under KU:s förra vårgranskning frågade jag inrikesministern vad detta betydde, och han svarade då: Det beror helt enkelt på den kultur som har för att justera protokoll. Du kan ändra mening fram till dess att protokollet är justerat. Några partier valde att använda den möjligheten för att efter utskottets sammanträde justera sin ståndpunkt. Det var ingen ståndpunkt som framfördes på mötet. Betänk att som jag precis sa finns ingen möjlighet att ändra mening efter att mötet avslutats och protokollet justerats. Inrikesministern satt alltså på en öppen utfrågning och försökte sig på en liten rövare inför hela utskottet – detta trots att han alltså hade tillgång till nämnda protokoll och gott om tid att förbereda sig inför KU:s utfrågning. I samband med KU:s granskning har han dessutom framhärdat i sin uppfattning snarare än att be om ursäkt och försöka rätta till problemet i efterhand. Som utskottet har framhållit förutsätter den konstitutionella kontroll som utförs av att utskottet kan lita på att de uppgifter som lämnas är riktiga, att de ger en rättvisande bild av det som granskas och att inga väsentliga fakta utelämnas. KU har i tidigare ställningstaganden understrukit att uppgifter som lämnas till ska vara korrekta och att medvetet vilseledande uppgifter självfallet aldrig kan accepteras och står i strid med saklighetskravet i regeringsformen. Man kan ju ställa sig frågan varför vi ens anordnar möten mellan utskotten och regeringens representanter om de för det första inte bryr sig om att ta till sig vad som sägs där, för det andra inte ens bryr sig om att läsa protokollet och för det tredje sedan ljuger om det inför KU. Om detta kan vi säkert vara överens allesammans. går jag över till vår reservation, nämligen den som handlar om rikspolischefen och hans tillskyndare . Jag har tidigare talat om vikten av att förhålla sig saklig när man agerar som statsråd och inte blanda ihop sina roller som minister och som partipolitiker. Detta klarar inte av då han ständigt skyndar till sin socialdemokratiska skyddslings försvar. Rikspolischefen har inte fått sin position på grund av kompetens och kunnighet om polisiära frågor utan snarare på grund av sina kontakter med höga socialdemokratiska företrädare. Här kan jag i viss mån känna sympati för , som måste hålla ihop partiet som han måste försvara en uppenbart oduglig myndighetschef. Och det är då det kan bli så fel. Det som har hänt är att rikspolischefen i en intervju med tidningen gjort diverse olämpliga uttalanden. Detta föranledde att han blev anmäld och utredd för tjänstefel. Justitie- och migrationsminister blev med anledning av detta intervjuad av och yttrade då följande: ”har markerat mot värderingar, och man ska vara klar över att SD inte är vilket parti som helst. – – – Jag tycker det är bra att rikspolischefen markerar mot värderingar som inte är i linje med vad svensk polis ska hålla sig till. Polisen och annan svensk statsförvaltning bygger på den grundläggande uppfattningen att alla människor är lika mycket värda. Där har en annan uppfattning. Därför tycker inte jag att det är märkligt att markera på det sättet.” Gransknings-betänkande Vissa frågor om statsråds tjänste-utövning m.m. (kapitel 4) Man när intervjun genomfördes pågick alltså ännu utredningen om tjänstefel. Detta innebär att justitie- och migrationsministern uttalade sig i ett pågående ärende. Han uttalade sig om den person som var under utredning och om den fråga som saken gällde. Detta ligger snubblande nära de förutsättningar som var för handen i ett annat ärende, där stadsrådet uttalade sig om en åklagares häktningsbeslut. Där konstaterade att statsråd med hänsyn till sin speciella ställning, även med beaktande av att de i och för sig i likhet med alla andra medborgare har rätt att göra uttalanden i olika sammanhang, bör visa viss återhållsamhet när det gäller uttalanden som rör myndighetsutövning mot enskilda eller tillämpning av lag. De uttalanden som jag talar om rör tillämpningen av lag eftersom statsrådet applicerade sin egen tolkning av bestämmelser om tjänstefel. har urskuldat sig med att han inte kände till att en utredning pågick och att han endast utryckt fortsatt förtroende för rikspolischefen. Men saken är den att ärendet har omskrivits i två av största kvällstidningar, vilket innebär att statsrådet borde ha känt till det om han skött sin omvärldsbevakning. Jag var själv utomlands men kände till hela händelseförloppet ändå. Ser man till vad statsrådet verkligen yttrat och vad som publicerats i medierna säger han ingenting om förtroende, utan han gör rent materiella tolkningar av lag i ett pågående ärende. Det får därmed anses klarlagt att statsrådet har farit med osanning. Detta är i sig självt allvarligt. Därför är det omöjligt för oss att inte reservera oss mot majoriteten i detta ärende. 36 (S): Inledningsvis vill jag framhålla att ett enigt utskott står bakom detta granskningsbetänkande. Det kan vara bra för allmänheten att känna till detta. Jag tänker även här ta upp ett speciellt granskningsärende, nämligen G9, om inrikesministerns uttalanden efter överläggning i om en europeisk gränsbevakning, som ligger under kapitlet ”Vissa frågor om statsråds tjänsteutövning m.m.”. besökte justitieutskottet för överläggning om kornmissionens förslag till förordning om en europeisk gräns- och kustbevakning. Av protokollet framgår bland annat att underlaget för överläggningen utgjordes av en promemoria från , att regeringens förslag till svensk ståndpunkt framgick av promemorian och att regeringen delade den vid sammanträdet framförda uppfattningen om vikten av att de svenska grundlagarna värnas, liksom rätten att söka asyl. Det framgår vidare av protokollet att företrädarna för , , , , och förklarade att de ställde sig bakom regeringens ståndpunkt. Precis som vi hörde framförde företrädarna för enligt protokollet att de stödde regeringens ståndpunkt i förhandlingarna men att de av principiella skäl motsatte sig att EU inkräktar på medlemsstaternas rätt att kontrollera och upprätthålla sina gränser. Av protokollet framgår vidare att företrädaren för framförde att hon inte ställde sig bakom regeringens ståndpunkt, då förslaget är alltför långtgående och leder till mer överstatlighet. Protokollet från justitieutskottets sammanträde justerades . Gransknings-betänkande Vissa frågor om statsråds tjänste-utövning m.m. (kapitel 4) I en intervju med TT som publicerades på webbplats uppgav Ygeman att regeringen hade fått stöd i för linjen att en europeisk gränsstyrka ska kunna sättas in om ett medlemsland missköter bevakningen av EU:s yttre gräns. Han uttalade vidare: ”Jag är mycket glad över att samtliga partier ställt sig bakom det som är position.” Samma vår, 2016, granskade utskottet inrikesminister agerade i i fråga om EU:s gränskontroller höll utskottet en utfrågning med honom. Han fick bland annat frågor om uppgiften i intervjun med TT om att samtliga partier i justitieutskottet hade ställt sig bakom regeringens ståndpunkt. I denna del uppgav då bland annat att ingen avvikande mening hade meddelats vid sammanträdet. Han förklarade: ”Det beror helt enkelt på den kultur som har för att justera protokoll. Du kan ändra mening fram till dess att protokollet är justerat.” Några partier valde att använda den möjligheten för att efter utskottets sammanträde justera sin ståndpunkt. Det var ingen ståndpunkt som framfördes på mötet. I e-post till en av anmälarna har justitieutskottets kanslichef på fråga uppgett att protokollet från justitieutskottets sammanträde inte innehåller några uppgifter som inte framkom vid sammanträdet. Enligt kanslichefen brukar dock företrädare för utskottets kansli i efterhand stämma av urvalet av det som har anförts vid sammanträdet med ledamöterna och då göra tillägg eller strykningar om det är något som bedöms behöva förtydligas eller som ledamoten anser är relevant eller inte. Jag vill också ta upp saklighetskravet. Av 1 kap. 9 § regeringsformen följer att domstolar samt förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör offentliga förvaltningsuppgifter i sin verksamhet ska beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet. Den yttre ramen för objektivitetsprincipen följer av samma kapitel och samma paragraf, medan dess närmare innehåll fås genom bland annat uttalanden av justitieombudsmannen och Justitiekanslern samt av Högsta förvaltningsdomstolens avgöranden vid dessa instansers prövning och granskning av konkreta myndighetsbeslut och myndigheters ageranden. har vid en tidigare granskning redogjort för betydelsen av saklighetskravet. Det finns i ett granskningsbetänkande /08. Genom en skrivelse till begärde utskottet svar på ett antal frågor. Utskottet fick en svarspromemoria utarbetad inom . Av denna promemoria framgår att vid sammanträdet med justitieutskottet framfördes ett antal synpunkter av riksdagspartiernas företrädare, bland annat av företrädare för , . Det framgår vidare av promemorian att inrikesministern inte uppfattade att någon synpunkt hade karaktären av en avvikande mening i förhållande till regeringens slutliga ståndpunkt vid sammanträdet och att uttalandena vid intervjun var en konsekvens av detta. Mot bakgrund av det sagda utgick inrikesministern från att frågan om avvikande mening hade förtydligats i protokollet efter det att sammanträdet avslutats, och inrikesministerns uttalanden vid utfrågningen i ska ses i ljuset av just detta. Gransknings-betänkande Vissa frågor om statsråds tjänste-utövning m.m. (kapitel 4) Sedan gäller det utskottets ställningstagande. Vi kan konstatera att det av utredningen i ärendet framgår att inrikesministern under intervjun med företrädare för lämnade felaktiga uppgifter när det gällde stödet i . Såsom ansvarigt statsråd ansvarar inrikesministern för sina uttalanden och därmed även för att de uppgifter som han lämnar är korrekta. Därutöver framgår det av utskottets granskning att inrikesministern i samband med utfrågningen i KU också lämnade felaktiga uppgifter när det gällde vad som framförts vid justitieutskottets sammanträde. Som utskottet tidigare framhållit förutsätter den konstitutionella kontroll som utförs av utskottet att man kan lita på att de uppgifter som lämnas är riktiga och ger en rättvisande bild av det som granskas och att inte väsentliga fakta utelämnas. Det inträffade innebär att inrikesministern har brustit i sitt uppgiftslämnande till utskottet och därmed försvårat den konstitutionella kontrollen. Som representant för regeringspartierna är det bara att beklaga detta. Men KU ger en rättvis bild och gör en rättvis bedömning. 37 (SD) replik: Jag kanske får be om ursäkt. Jag var måhända lite för snabb på knappen. Men i inledningen av anförande fick jag nästan intryck av att det var en del saker som kanske inte riktigt var med verkligheten överensstämmande och att man läste handlingarna lite som en viss herre på sydligare breddgrader läser . Uppfattade jag korrekt? Anförde hon att vi var helt eniga i betänkandet eller att vi var helt eniga när det gäller just detta ärende? Det får bli en första kontrollfråga. 38 (S) replik: Vi var helt eniga i betänkandet, inte just i fråga om denna beslutspunkt. 39 (SD) replik: Då kanske jag inte var för snabb i alla fall, för som vet har vi faktiskt lämnat in en reservation, vilket betyder: Nej, KU är inte helt enigt i betänkandet som sådant. Det finns en reservation och två särskilda yttranden från . Gransknings-betänkande Vissa frågor om statsråds tjänste-utövning m.m. (kapitel 4) Sedan skulle jag vilja fråga om en annan sak. När hon redogjorde för omständigheterna och den information som hade kommit från justitieutskottets kanslichef kunde jag nästan få intrycket av att man ville förminska och förringa detta: Jo, men det kanske var som inrikesministern sa, att det fanns en möjlighet att göra den här typen av ändringar i efterhand. Men i kanslichefens e-postmeddelande står det uttryckligen att så inte var fallet. Då undrar jag varför valde att utelämna just den delen när hon refererade till detta e-postmeddelande. 40 (S) replik: Det är väldigt enkelt. På s. 333 i betänkandet står precis den text som jag läste upp. 41 (M): Jag hade tänkt att uppehålla mig kort vid granskningsärendet om inrikesministerns uttalande om den europeiska gränsbevakningen. Men efter inlägg känner jag ett ännu mindre behov av att utveckla detta. Vi har fått det väl beskrivet, tycker jag. Jag kan lyfta fram någonting som jag tycker att det är av betydelse för KU att verkligen inskärpa. Ett statsråd har brustit i sitt uppgiftslämnande till KU. Det är vi i KU överens om. Det allvarliga i detta är just att det försvårar för KU att utöva kontrollmakten. Det är allvarligt. Det är vi överens om, och det är stort, tycker jag. 42 (MP): Det är en lång debatt, så även jag ska fatta mig mycket kort. Vi är nu inne på det sista kapitlet, nr 4, i vårens granskningsbetänkande. Jag har egentligen bara tänkt tala om en av granskningarna som inte har varit uppe tidigare i debatten. Det är ett granskningsärende som rör den förre migrationsministern uttalande om dem som jobbade som tolkar i samband med militära insats i . Vi har inte påpekat brister där, men vi har en del kommentarer i vårt betänkande. begärde 24 personer som jobbat som tolkar i samband med militära insats asyl i . Dåvarande migrationsministern uttalade att det skulle vara helt orimligt om en person som var anställd av svenska staten skulle kunna få en förmånligare behandling än en som inte var det. Frågan kom senare att lösas genom en ordning som innebär att tolkar med skyddsbehov får komma som flyktingar till . När det gäller denna fråga har utskottet en kommentar. Även om uttalandet beskrev gällande lagstiftning kunde det, taget ur sitt sammanhang, tolkas som att det berör möjligheten att ansöka om uppehållstillstånd. Det är självklart angeläget att ett statsråds uttalande ger en så fullständig bild som möjligt av relevanta omständigheter. 43 (C): Gransknings-betänkande Vissa frågor om statsråds tjänste-utövning m.m. (kapitel 4) Jag har några kommentarer till kapitel 4. Jag vill inleda med ärendena som handlar om utrikesministerns relation till ett fackförbund och försvarsministerns relation till en militär stiftelse. Båda dessa handlar om ministrarnas problem med att skaffa lägenhet i samband med att de blev statsråd och inte bodde i . Som jag nämnde inledningsvis i tidigare anförande har KU uttalat att det vore rimligt om regeringen gjorde ansträngningar för att underlätta för statsråd att skaffa bostäder. Anmälningarna avser frågan om det har varit jäv. KU har funnit att det inte har varit jäv för utrikesministern eller försvarsministern i fråga om detta. Men en del andra problem har framkommit i samband med denna granskning. Det är diarieproblem men också en jävssituation, kan man väl uttrycka det som, när statssekreteraren vid Försvarsdepartementet fick i uppgift att sköta kontakterna mellan Försvarsdepartementet och den stiftelse han själv arbetade i styrelsen för. Där påtalar vi vissa problem. Sedan gäller det statsministerns och utrikesministerns användning av ordet diktatur. Det har anmälts. Anmälaren menar att man i uttalanden om närmast borde vara skyldig att använda ordet diktatur. Jag tycker att det är ett viktigt principiellt uttalande som görs av KU. Vi uttalar att särskilt inom utrikespolitiken kan man inte binda statens företrädare vid att använda sig av vissa ord. Diplomatin kräver att man har ett visst utrymme att använda ord som passar in i sammanhangen för att kunna föra en konstruktiv debatt med olika länder. KU har därför i det här sammanhanget valt att säga att det var okej att inte använda ordet ”diktatur”. Jag tycker att det är viktigt att vi också i det här sammanhanget visar vad som är en rimlig hantering från statsrådens sida. Inrikesministern har blivit anmäld för ett uttalande som gäller datalagring, där man menar att han har uttalat sig på ett sätt som inte överensstämmer med rättspraxis efter ett beslut i som har sagt att man inte kan tvinga telekomföretagen att stå för datalagringen. KU har dock bedömt att uttalandet som inrikesministern har gjort i det här sammanhanget handlar om att vi för att klara brottsbekämpningen har behov av att det finns sådana här uppgifter. KU har därför funnit att detta uttalande inte strider mot sakligheten. Det handlar alltså om behovet, inte ett konstaterande om man får lagra eller inte lagra. Det är också en viktig del att klara ut för framtiden: Var går gränsen för våra statsråd? 44 (V): Då är vi inne på sista avsnittet i granskningsdiskussionen. Granskningsdebatten kanske är väl lite mycket sagt – en följd av anföranden. Två av dessa ärenden handlar om ministrars anskaffning av bostäder. Det gäller utrikesminister och försvarsminister . KU konstaterar att reglerna vad gäller jäv har följts i det här sammanhanget, men vi påpekar också att det kan finnas skäl för regeringen att se över möjligheten att faktiskt tillhandahålla bostäder till ministrar. Vi har ett system för oss riksdagsledamöter, där tillhandahåller bostäder eftersom vi har och vill ha ett system med riksdagsledamöter från hela landet. Det är viktigt att vi också kan ha ministrar som kommer från andra håll än huvudstaden. Att ha någonstans att bo är grundläggande för att fungera som minister, och det vore därför rimligt att regeringen tittar över detta. Det är väldigt märkligt att det ska vara upp till ministrarna själva att ordna bostad. Gransknings-betänkande Vissa frågor om statsråds tjänste-utövning m.m. (kapitel 4) I samband med granskningen har också relation till uppmärksammats. Man upptäckte att det fanns ett brev som inte var diariefört förrän . Diarieföringen och hanteringen av allmänna handlingar inom är någonting som KU har tittat på . Det har varit ett återkommande tema. Som jag sa i inledningen är det avgörande för att allmänheten ska kunna granska makten att man faktiskt vet vilka handlingar som finns och att diarieföringen fungerar. Jag utgår från att fortsätter att utveckla det systemet så att det fungerar fullt ut. Ett annat ärende som gäller är användningen av departementets Twitterkonto. Utskottet uttrycker det lite snyggare, men här kan man väl konstatera att en tjänsteman helt enkelt har varit klantig. Det är bra att departementet nu har tagit fram tydliga riktlinjer och instruktioner för hur sociala medier ska användas, och det har också spridits i både UD och . En god följd av det här kanske är att tjänstemän kommer att ha lite extra koll så att man verkligen är inne på rätt konto när man hanterar departementens konton på sociala medier. Att departementen är aktiva på sociala medier är bra, men det ska vara korrekt information. Där har korrigerat det fel som begicks och också skrivit ett Twittermeddelande att man inte stod bakom den felaktiga tweet som kom ut. 45 (L): Här kommer ännu ett anförande i följden. Jag skulle vilja ta upp en av de anmälningar som inte hamnat på listan över de fall där KU uttalar brister men som ändå förtjänar några ord, för jag tror att där finns en viss visdom att dra, och det gäller ärende G21 gällande statsministerns och utrikesministerns användning av ordet ”diktatur”. Statsministern anmäls för att han i intervjuer inför en resa till har uppgett att han inte där avser att beteckna som en diktatur men att han avser att även i fortsättningen ta upp frågor om mänskliga rättigheter. Detta gör han trots UD:s rapport om mänskliga rättigheter i , där det tämligen tydligt påvisas att monarken har enväldig makt och att ”situationen för de mänskliga rättigheterna i är allvarlig och föremål för omfattande internationell kritik”. Till det kommer också en lång uppräkning av hur mänskliga rättigheter kränks i . Gransknings-betänkande Vissa frågor om statsråds tjänste-utövning m.m. (kapitel 4) Detta gör statsministern trots att utrikesministern i interpellationsdebatter också gett en helt annan bild av än statsministern, där hon räknar upp ett antal grova brott mot mänskliga rättigheter och fastslår att det är ”klart att man inte kan använda något annat ord än diktatur”. Anmälarens fråga är därför berättigad: Om UD och utrikesministern, som ju ska vara expert på utrikesfrågor och relationer, gör en tolkning av vad är, hur kan då statsministern ha en helt annan tolkning? Hur man än definierar begreppet ”diktatur” hamnar under den rubriken. Det är viktigt att fortsätter att vara en tydlig röst för demokrati och mänskliga rättigheter i hela världen. Vi kan inte ha olika måttstockar för olika statsråd. En utrikespolitisk linje måste hållas. Då är frågan om statsministern agerade fel när han använde ett annat begrepp än det som UD och utrikesministern använde. I förarbetena till regeringsformen står att regeringen som huvudregel ska uppträda som en enhet, men det finns inga formella regler för att man ska uppträda enigt. Däremot kan man naturligtvis med fog anse att det är bra för riket om en minister har samma linje som en annan, särskilt vad gäller utrikespolitiken. Statsministerns uttalande ger faktiskt uttryck för regeringens ståndpunkt att arbetet för att främja demokrati och mänskliga rättigheter inte i första hand genomförs genom att vi kategoriserar länders styrelseskick utan genom att aktivt verka för demokrati och mänskliga rättigheter i alla relevanta sammanhang. Utrikesministern har gett uttryck för samma ståndpunkt. Det måste helt enkelt inom ramen för arbetet till stöd för våra demokratiska värderingar vara möjligt att anpassa och nyansera uttalanden utifrån förutsättningar i olika situationer. Utskottet konstaterar också detta och anser att uttalandena inte kan anses strida mot de krav vi har vare sig på kategorisering av länder eller den sammantagna bild som regeringen förmedlar av vår förda utrikespolitik. Men, herr talman, att är en diktatur tror jag att vi alla i denna kammare och i regeringen står bakom, liksom att måste vara en tydlig röst i det långsiktiga arbetet för att stärka demokrati och mänskliga rättigheter överallt i världen. 46 SKÅNBERG (KD): Först vill jag beklaga att jag förväxlade statsrådet med statsrådet i mitt förra anförande. Den jag avsåg var statsrådet , och utfrågningen av honom finns på s. 3 i vårt granskningsbetänkande, delen om utfrågning. Jag tackar särskilt vice ordföranden för tillrättaläggandet. Vi är nu framme vid kapitel 4, som handlar om statsråds tjänsteutövning. Först och främst dyker bostäder upp igen.