prot · H50936 · 2017-11-23 00:00:00 — är av staten ålagt att skapa företagsekonomisk vinst och har därutöver ett avkastningskrav som innebär att staten kräver utdelning till statskassan på den redovisade nettovinsten. Avkastningskravet leder till starkt fokus på att skapa vinst. tvingas därmed att se till marknadsandelarna i en snäv vinstmaximering. Det gör att resenärers behov inte prioriteras. har bolaget till exempel beslutat att ta bort försäljning av utlandsresor över disk och genomfört begränsningar i sovvagnstrafiken. Järnvägssystemets uppsplittring har generellt lett till att vi har fått en mängd olika bolag vars drivkraft är vinstmaximering för varje enhet. Med ett sådant system kan avisningslokaler för tågen prissättas så att de inte används, och plogtåg kan hyras ut som godståg för att det lönar sig bättre. En väl fungerande infrastruktur är avgörande för industri och export såväl som för regional utveckling och människors resande. En fungerande och väl utbyggd tågtrafik som sätter resenärerna i centrum är enligt vår uppfattning av central betydelse för att uppnå ett hållbart transportsystem för hela landet. För en sådan inriktning krävs dock att ges förutsättningar att prioritera samhällsnytta före kortsiktiga vinstintressen. Samhällsnyttan är ingens ansvar i rådande situation, och skattebetalarna riskerar att få bära de kostnader som aktörerna kan undkomma. Avkastningskravet missgynnar även den regionala utvecklingen, eftersom SJ tvingas välja bort lågtrafikerade sträckor. Många resenärer måste därför välja flyg eller bil i stället. Effekten är helt orimlig om vi vill minska klimatpåverkan. Om SJ inte hade haft ett avkastningskrav skulle bolaget kunna sänka priserna på biljetter och förbättra servicen och därmed prioritera samhällsnyttan. Vi har en reservation i ämnet , men i och med överenskomna regler lyfter jag i stället fram en annan reservation, som jag tar upp senare i mitt anförande. Jag står givetvis bakom alla våra reservationer. Jag ska ta ytterligare ett exempel på hur staten som ägare skulle kunna ge lite tillbaka av den natur som vi har exploaterat i vår färd mot det fantastiska välfärdsland som är. tycker att vattenkraften är fantastisk. Den är en del som tillsammans med skogen och gruvorna har bidragit till den välfärd som vi kan ta del av. vill se en stark vattenkraftproduktion som kombineras med biologisk mångfald och uppsatta miljömål. Men då krävs långsiktiga spelregler för både industrin och energiproducenterna samt tydliga krav från politiskt håll. Ett exempel på hur man skulle kunna kombinera olika intressen i vattenkraftsproduktion är Letsi kraftstation, som ägs av och ligger i kommun mellan och Vuollerim. För att utnyttja en högre fallhöjd och därmed öka effekten har man här valt att leda om vattnet genom en tunnel i berget. Resultatet är en av längsta torrlagda älvfåror, . Det finns dock möjlighet att med relativt små medel återföra en del av vattenflödet för att på så sätt återskapa lite liv i den torrlagda älvfåran. Genom att låta ett par procent av det totala flödet i stället gå ovan jord skulle man kunna ge liv åt älvfåran, vilket kan gynna såväl den biologiska mångfalden som fisket, turismen och lokalsamhället. och jag tycker att därför bör uppdras att utreda investeringskostnaderna för att återföra ett ekologiskt hållbart flöde av vatten till den torrlagda delen av . Det finns säkert moderna lösningar som även skulle kunna bidra med produktion i tappvattnet som den ödelagda älvfåran skulle få liv. Här passar det utmärkt, fru talman, för mig att yrka bifall till reservation 13. Det finns mycket att säga om staten som ägare av bolag eller egendom. Vad jag emellertid tycker är märkligt är att inte är intresserad av att få veta resultaten av försäljningar som görs. fattade beslut om att skulle sälja 5–av markinnehavet till förmån för landsbygdsutveckling. Gott nog, och tanken och argumenten är bra. Med dessa ingångar påbörjades utförsäljningen av statens skogsinnehav. Men hur blev det? Sålde man till de målgrupper som antogs i riksdagsbeslutet? Blev det förstärkning av utkomstmöjligheterna i landsbygd? Ingen utvärdering har gjorts, och tydligen är inte heller intresserad av det. Samma sak gäller utförsäljning av bolag eller delar av dessa som regeringen utför. Jag håller med om att staten inte ska hålla på med verksamheter som andra kan göra bättre eller effektivare. Men så är inte fallet med alla avregleringar och utförsäljningar. Man kan läsa i de borgerliga motionerna att de gärna ser att staten inte ska vara ägare till exempelvis , som var uppe här i debatten. Vi hörde i anförandet att man vill sälja . Sedan är man tydlig med att pengarna ska användas till att betala av på statsskulden. Vid en snabb analys skulle man kunna säga att det låter klokt. Men när det sedan uppkommer underskott året efter, eftersom man bara har riktat in sig på att sänka skatter för dem som tjänar mest, blir konsekvenserna att man lånar upp igen. Summa summarum: Bolaget och egendomarna som staten ägde är borta. De rika har blivit ännu rikare, och lånen är tillbaka på samma summa. Kort sagt: Det är det som brukar vara konsekvenserna av borgerlig politik. Jag lyssnade på tal när han blev nyvald partiledare för . Han sa något i stil med att han tänker ta upp positiva egenskaper eller argument som hans motståndare har. Rättare sagt: Han efterlyste en vuxnare eller snällare ton i debatter, som jag uppfattade det. ska jag försöka göra samma sak, fru talman. , moderat riksdagsledamot, skriver i en enskild motion att det vore önskvärt att regeringen gjorde en översyn av huruvida det är möjligt att låta statliga företags huvudkontor lokaliseras utanför storstäderna. Han beskriver i sin motion som ett exempel på ett företag som skulle kunna överväga att ha sitt huvudkontor nära sina produktionsenheter. Jag skulle personligen kunna skriva under på allt han skriver i motionen. Jag håller inte med om allt skriver eller tycker, men i fallet om huvudkontor säger jag bara kort: Det är bra tänkt av en moderat riksdagsledamot! 5 (L): Liberalerna är socialliberala parti. Vårt parti vilar på en idé att hålla två tankar i huvudet . Vi har både ett socialt perspektiv, för att värna de svagaste i samhället, och ett liberalt perspektiv, för att vi älskar att se självständiga individer växa, utvecklas och starta företag. Kombinationen av dessa två perspektiv till en välbalanserad helhet är grunden till socialliberalismen. I balansen mellan det sociala och det liberala har vi en osviklig optimism och tilltro till människan och det samhälle som vi tillsammans har skapat för att upprätthålla medborgarnas fri- och rättigheter. Vi tror på människan, och vi tror att marknadsekonomi är en av de främsta formerna för individens självförverkligande. Vi tror på en marknadsekonomi som stärks av vissa kontrollmedel och ramar från det offentliga om förtroendet mellan individ och marknad skulle riskeras. Vi ser värdet i en stark offentlig sektor, men i vårt samhälle driver inte staten egna bolag som riskerar att leda till snedvriden konkurrens. Statens uppgift är att undanröja marknadskrafter, inte att försöka tränga sig in och störa dessa. I vårt perspektiv kan det aldrig vara statens uppgift att äga och driva bolag. Statens uppgift är att ange de ramar och de regler som ska gälla för näringslivet och företagen – inte att äga dessa. Människor som vågar ta risker och förverkliga sina drömmar är fantastiska människor. Staten ska finnas där för dem som ett skyddsnät om entreprenörens drömmar inte skulle slå in. Staten ska inte lägga krokben för företagarna eller använda sina omfattande resurser för att driva företag och konkurrera med just dessa fantastiska entreprenörer. Jag har varit företagare och känner till många av de förutsättningar som finns. Det är ett fantastiskt glädjeämne, men jag kommer ihåg de stunder då det var tungt att jobba och skapa tillväxt i , de gånger då man inte bara behövde sig mot tung regelbörda utan dessutom bevittnade oskälig konkurrens från offentliga företag på en privat marknad. I min hembygd finns det otaliga exempel på när det offentliga bedriver verksamhet som i bästa fall är ett slöseri med skattebetalarnas pengar och i värsta fall är en direkt näringsfientlig verksamhet som slår ut och tär på de småföretagare som finns i hembygden. Man kan fundera över varför man tar risken att exempelvis öppna ett gym när den kommunala simhallens gym tillåts gå med stor förlust år . Det är ju inte alldeles logiskt. Jag inser att problemet inte är att det finns offentliga företag, utan problemet är när man som politiker driver företag med skattemedel för det egna nöjets skull. Ett konkret sådant exempel är tolkförmedlingen i , som har startats. Man har som offentlig aktör slagit ut de privata företag som har funnits där. Vi behöver som offentliga aktörer vara vaksamma på de konsekvenser av vårt agerande som vi gång efter annan utsätter många mindre företag för när vi startar sådana här verksamheter. I kammaren debatterar vi hur statliga företag ska skötas. Det kan inte bara ske med perspektivet att man ska skapa långsiktiga värden och vara en aktiv, professionell och ansvarsfull ägare av dessa bolag. Vi måste vidga perspektivet: Hur påverkas de företag som finns på dessa marknader? Exempelvis kan man fråga sig ifall vi som stat ska äga ett flygbolag som flyger människor till semesterresmål – ibland är det en statssekreterare som vill ha några ytterligare semesterdagar. Måste staten äga en tågoperatör som ibland bedriver högljudd lobbning gentemot sin ägare? Måste staten äga fastighetsbolag och göra sitt bästa för att få en så stor utdelning som möjligt i dessa fastighetsbolag som man bedriver en vinstjakt? Man kan fråga sig ifall det är ett samhällsuppdrag som dessa bolag har eller ifall det är andra som kan sköta de uppgifterna mycket bättre. Vi liberaler ser väldigt positivt på de utförsäljningar som regeringen har gjort och konstaterar att det är tack vare marknadsmotståndarna i som försäljningarna har gjorts möjliga. Det är sannerligen märkliga tider när regeringen med ena handen tar emot vinster från bolag som ägs av det offentliga och med andra handen försöker förbjuda vinster i de privata bolag som verkar i det offentliga. Med det sagt kan jag och Liberalerna konstatera att staten kommer att kvarstå som en stor företagsägare . Ägandet ska då ske på ett exemplariskt sätt. De statliga bolagen ska ha fokus på att skapa långsiktiga värden, och det offentliga ska vara en aktiv och ansvarsfull ägare av dessa bolag. I de fall bolagen har ett samhällsuppdrag ska detta givetvis skötas väl. ska de statliga bolagen leda genom det goda exemplet och gå i bräschen när det gäller hållbarhet, öppenhet och ett inkluderande företagsklimat. Alliansregeringens reformer inom exempelvis Global Reporting Initiative borde leva vidare, likaså arbetet med en jämnare styrelserekrytering när det gäller erfarenhet, bakgrund, ålder och kön. Avslutningsvis ska jag bara kommentera en kollegas anförande. nämnde att han gärna ser att utlokaliserar sitt kontor så att det hamnar nära de produktionsanläggningar som finns. Det välkomnar givetvis jag. får gärna lokalisera sitt kontor så att det hamnar där det en gång började: i . kommer ju från . Jag yrkar bifall till båda alliansreservationerna. 6 (V) replik: Tack, , för ditt anförande! Du sa i ditt anförande att du inte vill att staten ska vara aktör där den stör marknaden. Det finns privata aktörer som störs av staten som ägare. Då frågar jag: Tycker du inte att staten är lämplig som ägare av en bank, till exempel? Sedan har jag en fråga till. Den berör egentligen inte statliga bolag eller företag. Men du tog själv upp detta med vinster i välfärden. Tycker du att det är okej att 4–5 miljarder av skattebetalarnas pengar försvinner i vinst och att mycket av detta inte beskattas i ? Tycker du att det är okej? Det är två enkla frågor. 7 (L) replik: Tack för frågan, ! Jag tycker givetvis att det är problematiskt att vi har ett så stort offentligt ägande i . Det försökte jag vara tydlig med. Jag ser det som en anomali. Men ser jag att det finns ett samhällsuppdrag som vi behöver tillgodose i hela landet. Men det är fortfarande ett undantag och en anomali. Jag kan exempelvis inte förstå varför man i nu ska bygga ett hotell. Det finns flera hotell. Varför ska man bygga ett hotell med skattebetalarnas pengar när det redan finns flera kommersiella hotell? I har vi elever som inte presterar i skolan. Vi har ett utanförskapsområde. Det är den näst mest segregerade staden i . Ändå ska man lägga pengar på att bygga ett hotell. För mig är det en helt orimlig politisk prioritering. Vi vill fokusera på det som är vår kärnverksamhet. Det är det som är min poäng. Jag tycker inte att vi bör vara ägare av en bank – det säger jag som svar på den frågan. Jag tycker inte att problemet när det gäller vinster i välfärden är vinsterna i sig. Jag tror att vi som offentliga politiker och företrädare har misslyckats med något. Vi har inte styrt upp de regelverk och de kontrollmekanismer som möjligen finns i dessa sektorer. Vi har exempelvis finanssektorn. När den marknaden öppnades var det väldigt många olika regler som kom till för att man skulle få en styrning på det området. Detta borde vi ha gjort – och vi bör göra det – inom denna sektor. Problemet är inte vinster. Problemet är att barn får en undermålig utbildning. Det är de skolor som inte levererar den kunskap som vi önskar att våra barn ska ha som bör stänga, inte de som levererar vinst, som Engelska skolan. 8 (V) replik: Tack för svaren, ! Det som förbryllar mig är att du säger att problemet inte är vinsten. Jag håller med om att kvaliteten är viktig. Men för mig är det ett problem om 4–5 miljarder av de pengar som är avsedda för verksamheten inte hamnar i verksamheten. Det är ett problem för mig. Jag är förvånad över att du inte alls tycker att det är ett problem att 4–5 miljarder av pengarna försvinner. Du säger att du inte tycker att staten ska vara ägare av en bank. Berätta för mig hur det skulle snedvrida konkurrensen att staten är ägare av en bank! När ditt parti satt i regeringsställning sålde ni Nordea för sammanlagt över 60 miljarder. Ni sålde statliga bolag för över 160 miljarder. Ni gjorde dåliga affärer med 100 miljarder. Ni säger att ni ska betala av på statsskulden. Ja, men när ni avgick hade statsskulden blivit större. Ni lämnade ett underskott efter er. Summa summarum innebar den politik som du står för, , att de som redan hade mycket fick ännu mer. Statsskulden hade blivit lite större. Vi hade blivit av med det som ni sålde för 160 miljarder, det som vi ägde tillsammans. Jag vill bara höra: Hur kan du försvara dessa bitar? Det är okej att man säger: Vi gör oss av med statsskulden. Men ni gjorde skattesänkningar med de pengarna. När de pengarna sedan inte räckte lånade ni tillbaka. Lånen var lika stora. Man hade sålt för 160 miljarder av det som vi ägde tillsammans. Vi stod på samma ruta. Berätta för mig hur du kan tycka att det är försvarbart! 9 (L) replik: Tack för replikskiftet, ! Jag hade gärna velat ställa en följdfråga till din fråga. Men den första fundering jag har efter att ha fått frågan är följande: Är uppfattning att vi inte ska ha privata banker? Är tanken att det är vi från det offentliga som ska bedriva bankverksamheten? Om det är slutsatsen av den här argumentationen är jag djupt bekymrad. Å andra sidan har vi skilda ideologiska uppfattningar i dessa frågor. Jag tycker att det var rätt avvägning när vi gjorde en försäljning av de aktier som vi hade i Nordea. Det var en mycket väl prioriterad avyttring av det statliga ägandet, och jag hade gärna velat se att vi gjorde omprioriteringar i de andra bolagen i en kommande översyn. Jag tycker som sagt inte att det är korrekt att vi ska vara både spelare och domare när det kommer till de här frågorna. Vi ska sätta ramarna, och vi ska sätta de regelverk vi vill ha på exempelvis bankmarknaden, som är internationell. Vi som politiska företrädare äger mandatet att styra marknaden, men vi ska inte spela matchen själva. Ledamoten är inne på en diskussion om vinster i välfärden där vi i stället diskuterar ett symtom eller möjligen vinster. Jag skulle dock säga att vinsterna bör visa att det finns ett utrymme i dessa verksamheter att förhoppningsvis bedriva en bra skola, som Engelska skolan gör, och gå med vinst. Frågan är: Varför lyckas inte skolan i ? Varför var de tvungna att lägga ned skolan i ? Det är för mig väldigt bekymmersamt, och jag hade önskat att vi kunde debattera de frågorna mycket mer. Jag vill att våra barn ska få en bra utbildning, oavsett vem som är aktör. 10 (KD): Jag ska börja med att yrka bifall till reservationerna 1, 3 och 11. Företagens möjligheter att hitta riskvilligt kapital till goda, marknadsmässiga villkor är ofta en nyckelfaktor för att trygga näringslivets möjligheter att utvecklas, växa och skapa nya jobb. Vi kristdemokrater anser att det huvudsakligen är privat kapital som ska riskeras när företag startas och utvecklas, oavsett om det rör sig om börsnoterade koncerner, medelstora företag i tillväxtfas eller affärsidéer i tidiga skeden. Det finns dock behov även av statliga marknadskompletterande insatser. Det omstrukturerade statliga riskkapitalet genom fond-i-fond-lösningen har dock gått mycket långsamt. ställde jag mig bakom att förändra strukturen för de statliga finansieringsinsatserna och inrätta detta nya statliga bolag, Saminvest. I och med detta ändrades också förutsättningarna för Fouriertransform och Inlandsinnovation, som en kollega från talade om . Vi kristdemokrater har hävdat att det har varit viktigt att fortsätta ta vara på den kompetens som dessa två bolag har samlat på sig kring kapital inom bilindustrin och inte minst, för Inlandsinnovation, i det geografiska området när det handlar om de norra delarna av . Norrlandsfonden är en annan del av den här verksamheten som just Saminvest inte är, och jag kommer ihåg att vi hade en diskussion om vad som egentligen skulle ingå i Saminvest. Om vi skulle göra om hela det statliga riskkapitalet, hur skulle det se ut? Vi kan som sagt konstatera att än så länge har det inte hänt vare sig det ena eller det andra. Att man lägger ned de här, numera, dotterbolagen har varken förändrat takten i nya satsningar eller huruvida man har tagit till vara den kompetens som har vunnits. är jag därför beredd att ställa frågan: Vad har vi egentligen Saminvest till? Det är en väldigt viktig fråga, för det handlar om otroligt mycket pengar. Detta med att se över den offentliga verksamheten och hur den motiveras anser vi kristdemokrater vara väldigt viktigt. Svenska staten äger 48 företag, varav man fattat beslut om att sälja några. I betänkandet ser vi att det är åtta stycken som är godkända för avyttring. Varje riksdagsledamot och varje medborgare borde fundera över om alla dessa verksamheter är lämpliga för staten att äga. Företagens närvaro på flera marknader riskerar faktiskt en osund konkurrens. Trots att vi har en lagstiftning som ska förbjuda statliga företag att just snedvrida konkurrensen och nyttja sin ställning har vi kunnat se en trend med en breddning av verksamheter som riskerar att ta marknadsandelar på bekostnad av privata aktörer. De statliga företagens agerande riskerar därför att bryta mot konkurrenslagen, som det ökar statens inflytande på de kommersiella marknaderna. Det är en utveckling i strid med syn på ett statligt ägande. Även myndigheter har gjort stora insteg på den öppna marknaden genom att delta i upphandlingar med varor och tjänster. Där ger jag en släng av sleven till våra samtliga partikollegor ute i kommuner och landsting som tycker att de bedriver fantastiskt bra verksamheter men inte har en tanke på att de kan slå undan benen för befintliga privata aktörer som bedriver verksamheter inom exakt samma område. Det här är allvarligt, för vi kan inte som detta sker säga att det är viktigt att det startas och drivs nya företag och att vem som helst kan göra det i . The American dream har förvandlats till the Swedish dream. Men det är sannerligen ingen skön dröm man hamnar i om man får en hel kommun med riktig styrka bakom som konkurrent. I väljer man till exempel att starta ett kommunalt tvätteri. Jag nästan väntade på att staten skulle göra det, och man har faktiskt nästan redan gjort det – dock inte i bolagsform. I stället väljer man att låta Kriminalvården gå ut på den öppna marknaden och erbjuda tvätteritjänster med så låga anbud att kommuner och landsting väljer att ta dessa anbud utan att se konsekvenserna för arbetstillfällen och privata företag. Jag tycker att detta är oerhört allvarligt. Bolag ska vara bolag, myndigheter ska vara myndigheter och man ska inte leka affär om man inte kan driva affär. Inte ens när jag var liten och hade en leksaksaffär med en liten kassaapparat och en liten kundvagn, där man kunde lägga äpplen och päron, fungerade det att inte gå till kassan och betala för sig. Men det är vad man gör i de här offentliga verksamheterna när man inte tar ansvar för att de som faktiskt har producerat varorna och försett affären med dem kanske inte får betalt. Näringsministern, som är ansvarig för ägarpolitiken i det statliga ägandet av bolagen, och finansmarknads- och konsumentministern, som har ansvaret för förvaltningen av dem, bör överväga hur risken för konkurrens i högre grad ska kunna undvikas. Bland de statliga företagen har vi till exempel , som jobbar med anläggningsarbete, och hur många gör inte det? Vi har Swedesurvey, som sysslar med lantmäteritjänster i utlandet, och så har vi min favorit: det ryska bolaget som ägs tillsammans med staden . Det sistnämnda har jag talat om ett antal gånger tidigare, men jag har aldrig kunnat få ett svar på vad det är som gör att vi fortfarande tycker att just detta bolag är värt att ha. Till vilken vinst och till vilken samhällsnytta har vi det? Vi har också sett en trend med statliga företag som skapar inhouseverksamheter som agerar på den öppna marknaden, och det är inte i linje med bolagens uppdrag, anser vi. Det kan vara intressant med en transparent översyn av de statliga bolagens aktiviteter i form av intern verksamhetsutveckling som sträcker sig utåt, mot och i konkurrens med andra aktörer. Där anser vi att alla myndigheter också bör göra en översyn av vilka verksamheter som just är konkurrerande med privata företag. Det är det offentligas uppgift att ha något slags samhällsintresse, tycker jag. Det är viktigt att komma ihåg att det ska vara ett strategiskt viktigt ägande. Det ska finnas en poäng i att äga det för infrastrukturen, av säkerhetsskäl eller något annat som gör att vi i till exempel tider av kris ska ha särskild nytta av dessa bolag. Avslutningsvis: Allt kanske inte ska ägas av staten, men det som ägs av staten ska i alla fall inte konkurrera med privata verksamheter. 11 (V) replik: Tack, , för ditt anförande! Jag reagerade när du talade om att leka affär. Du ska få ett exempel där du får berätta om du tycker, som jag, att det är som att leka affär. När apoteksverksamheten avreglerades dök det upp apotek lite varstans. Man kan titta på vad som har hänt. Att distribuera läkemedel, som var statens uppgift, har blivit dyrare. Och vi har apotek runt varje hörn här i . Men tror du att de som bedriver apotek, vars kunder finns nära och som har bra marknadsandelar, skulle öppna ett apotek uppe i mina hemtrakter, till exempel? Det här är något som man kan kalla, som du sa, att leka affär – leka affär med samhällets pengar där det inte hade behövts avreglering. Jag har en fråga till. Vi var båda på ett seminarium om gruvverksamheter. Om staten inte hade varit ägare till när krisen kom 1982–1983 och staten pungade ut med i den tidens pengar ungefär en och en halv miljard, tror du att man hade hittat de pengarna om privata aktörer hade ägt ? Det såg inte ljust ut. Och tror du att de privata ägarna, om gruvan över huvud taget hade överlevt, skulle ha flyttat staden , som man gör ? 12 (KD) replik: Tack, , för frågorna!