prot · H50944 · 2017-12-06 00:00:00 — Det är genom ett sådant ställningstagande vi verkligen skulle öka tryggheten för . Vi lever kvar i något slags dubbelmoral där vi tror att vi ska få hjälp från Nato, men vi är inte medlemmar. , utredare av säkerhetssamarbete – utredningen blev färdig – har uttryckt att omvärlden redan på ett sätt ser oss som medlemmar av Nato. Han slog fast att ett svenskt Natomedlemskap skulle öka förutsägbarheten. Vår omvärld ser det som att vi tillhör Nato, men vi har inte skyddet. Därför är det många länder som inte förstår hållning, och det är många bland svenska folket som inte heller gör det. Det steg som vi nu kommer att ta är bra; det är ett steg på vägen. Men hoppas att det inte ligger alltför långt bort för att bli en fullvärdig medlem av Nato. Det skulle på riktigt öka tryggheten för svenska folket – både för oss och för vår omvärld. Det skulle hjälpa till att skapa trygghet också för våra grannar. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 10.) § 7 Internationellt bistånd deltagande i det permanenta strukturerade samarbetet inom Europeiska unionen betänkande 2017/18:UU2 Utgiftsområde 7 Internationellt bistånd (prop. 2017/18:1 delvis) 86 (M): Naturligtvis står bakom alla sina reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till vår reservation 8. Budgetramarna är redan antagna, så vi deltar inte i beslutet om biståndsram och fördelning av anslag i punkt 3. Nya utvecklar synen på den obalanserade och underfinansierade budgeten i ett särskilt yttrande som hänvisar till vår budgetmotion. ska vara ett generöst biståndsland, där varje krona går till de människor som behöver det mest och där biståndet gör skillnad på riktigt. Biståndet har under den senaste mandatperioden hanterat flera hastiga politiska förändringar som riskerar att påverka både kvalitet och förutsägbarhet. Det finns brister i uppföljningen. Kriserna i världen är färre men värre och pågår längre. Det är uppenbart att hela styrningen av biståndet i stort måste ses över. Det gäller våra styrdokument, processer och regelverk. Grunden är tydlig. har länge haft och ska fortsätta att ha ett av världens mest generösa bistånd. Biståndsviljan hos svenska folket är fortsatt hög, och enprocentsmålet har stort stöd. både kan och ska göra mer; därför måste biståndet utvecklas för att vara relevant, effektivt och användbart och göra riktig skillnad. Nya utmaningar och förutsättningar påverkar dagens internationella biståndssamarbete rejält. Genom hållbarhetsmålen är världen överens om vad som är problemen, men det finns olika sätt att komma fram till lösningarna. När grundläggande värderingar om demokrati och öppenhet utmanas måste vi också ha en tydlig politisk idé om biståndets roll. Det svenska biståndet ska bidra till att omvandla förtryck till frihet, fattigdom till framsteg och resursslöseri till hållbar utveckling. Öppenhet och handel är vägen till välstånd och ett redskap för ökad förståelse och tolerans. Biståndet ska alltid främja demokrati, mänskliga rättigheter och hållbar utveckling samt hävda rättsstatens principer, internationell rätt och jämställdhet. Flera stora biståndsgivarländer har en tydlig koppling mellan sin biståndspolitik och sina utrikespolitiska mål och värderingar. Här behöver bli bättre. Vi vill se en starkare koppling mellan svensk utrikespolitik, biståndspolitik och fördelningen av bistånd samt en större samstämmighet mellan biståndet och vår säkerhetspolitik, internationella insatser och konfliktförebyggande arbete. Biståndspolitiken handlar om vägval och om att prioritera begränsade resurser. Med tanke på de enorma humanitära behoven ska biståndet fokuseras där det behövs mest för att lindra nöd och hindra död. vill stärka det humanitära stödet vid kriser och katastrofer. Den rödgröna regeringen höjer nu budgetmedlen till bistånd, men bara en mindre del av detta går till det humanitära. Det är fel prioritering när det behöver satsas mer där nöden är som störst. Den svåra situationen i världen gör att bland annat olika FN-organisationer snabbt måste kunna agera där de gör mest nytta. Vi anser därför att obundna medel, det så kallade kärnstödet, till de multilaterala organisationerna ska ökas ytterligare, men vi vill också utvärdera hur de investerade biståndspengarna används. Senast lanserade en rapport om just detta. Kärnstöd är bra, men de öronmärkta pengarna, som det redan är bestämt vad de ska gå till, gör FN-organen svårstyrda och ineffektiva. föreslår helt enkelt ett stopp för allt som inte är kärnstöd. Vägen ur fattigdom går via ekonomisk tillväxt och handel. Vårt bistånd ska därför öka möjligheterna för fattiga människor att ta del av utbildning, hälsovård och jobb. På så vis kan de dra nytta av och bidra till den ekonomiska tillväxten. Miljöproblem, migration, handels- och säkerhetsfrågor är integrerade delar av utvecklingsagendan. Biståndet ska därför också bidra till en förbättrad miljö, begränsad klimatpåverkan och ett hållbart nyttjande av naturresurser. Sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter, SRHR, är grundläggande rättighetsfrågor. Där har vi stor samsyn. SRHR och vaccin är effektivt och bra bistånd. Både SRHR och vaccin utmanas nu och måste värnas. ska därför satsa mer på exempelvis vaccinalliansen . Kvinnors och barns rättigheter och möjligheter ska prioriteras och prägla utformningen av all utvecklingspolitik. Våra krav måste här vara tydliga: Kultur, religion och tradition kan aldrig motivera avsteg från principen om jämställdhet, icke-diskriminering och alla människors frihet och lika värde. Utveckling drivs ytterst av människors egen vilja och förmåga. Vår utgångspunkt är människors behov och förutsättningar, inte staters eller regeringars. För att främja rättsstatens principer vill utöka förmåga att genomföra demokratibistånd. Svenskt bistånd ska stödja frihetskämpar och stärka yttrandefriheten eftersom mänskliga rättigheter och grundläggande fri- och rättigheter är en förutsättning för långsiktig utveckling. Vi ser med oro på det krympande utrymmet för det civila samhället. Fattigdomsbekämpning genom breda fredsinsatser är effektiv biståndspolitik. Detta drar den nuvarande regeringen ned på. ska fortsätta att fokusera en stor del av sitt bistånd på konfliktdrabbade länder och postkonfliktländer. Ofta krävs både fredsfrämjande och långsiktiga utvecklingsinsatser. bör verka för att civila och militära resurser används i koordinerade insatser samordnade av FN eller Nato, EU och AU. Ett effektivt bistånd kan inte bygga enbart på god vilja utan måste leverera verkliga resultat. Därför behövs forskning, fakta och statistik. kräver en ansvarsfull hantering av biståndsmedel. Därför har vi varit osams med nuvarande regering om regeringens slappa hantering. Regeringen är KU-anmäld för hanteringen av biståndet med snabba kast och hot om att lägga två tredjedelar av biståndsbudgeten på flyktingmottagning i . Så sent som fick vi veta att regeringen aktivt mörkat vad gäller kampanjen till , där man redan kritiserats hårt för att ha använt biståndspengar till kampanj. Detta är nu också KU-anmält och ska granskas. Det finns uppenbarligen mer. Nuvarande regering har brustit på många sätt. Det finns mycket att förklara. Därför är det anmärkningsvärt att biståndsministern inte är på plats för dagens debatt. Enligt kalendariet är anledningen en utrikes resa. Det är faktiskt en dålig prioritering av ministern att missa debatten om sin sista höständringsbudget. Vi ställer höga krav på ansvar för hanteringen i . Ansvaret för resultat innebär också högt ställda krav på våra samarbetspartner när det gäller ekonomisk styrning, redovisning och rapportering, kamp mot korruption och att snabbt agera mot missförhållanden. Om kraven inte möts ska det få konsekvenser, exempelvis genom stoppade utbetalningar och genom omprövningar. Biståndet kan och bör användas till mer och till fler insatser och åtgärder. På samma sätt som vi har ett brett säkerhetsbegrepp behöver vi ett brett biståndsbegrepp. Det handlar om innovation och förnyelse. ska därför verka för ett uppdaterat regelverk som bättre speglar dagens behov, och fokus ska vara på vad som händer bortom biståndet. 87 (SD): Att bidra till utveckling och fattigdomsbekämpning och att verka för mänskliga rättigheter är djupt förankrat i . Det är något vi ska vara stolta över. satsas stora pengar på biståndsbudgeten, och ligger regeringens biståndsram på närmare 43 miljarder. Insatserna för de mest utsatta där de skulle göra som mest skillnad menar vi dock är alltför svaga. Även om mediebevakningen inte är lika intensiv när det gäller flyktingkrisen som 2015 pågår det fortfarande flera kriser runt om i världen. Omfattande kränkningar och ökat våld i delstaten i har tvingat 620 000 rohingyer att fly till . Där lever de under eländiga förhållanden, och ännu saknas tillräckliga medel. I har 2 miljoner människor flytt från bombattacker och flyganfall. Detta är en av världens största, mest akuta kriser och kanske dess mest bortglömda kris. För inte så länge sedan gick jag själv igenom Programmes olika insatser i landet. som fler än 17 miljoner människor är i behov av livsmedelsassistans kan Programme endast ge hjälp till ungefär 7 miljoner människor. I ett sådant scenario förstår jag varför människor är så fruktansvärt desperata att de flyr till krigets . I har över halva befolkningen, 12 miljoner människor, tvingats fly. En halv miljon människor har dödats, och hundratusentals människor har kidnappats, torterats, utnyttjats eller skadats som en följd av de problem som finns i landet. Även om det har lugnat sig i flera delar av landet är det mesta lagt i ruiner, och människor är i stort behov av humanitärt stöd. Dessutom pågår en stor svältkatastrof och matkris i flera delar av . 20 miljoner människor i , och är i akut behov av humanitär hjälp. Sydsudan, som är ett av världens mest fattiga länder, tvingas nu genomlida största flyktingkris. Det är på grund av de fruktansvärda fakta som jag just radat upp som , utöver det generella biståndet, önskar satsa ytterligare av biståndsbudgeten på flyktinghjälp i olika krisers närområde. Detta skulle till exempel kunna räcka till ca 300 000 tält, 1,3 miljoner vinterpaket med bland annat en kamin samt 2,7 miljoner nödpaket till familjer genom UNHCR. Vi skulle även kunna bidra med ca 600 000 paket med vinterkläder för barn, 250 000 skolpaket med material för 12 miljoner barn, 600 000 välkommen-till-världen-paket, 1,2 miljoner svältkatastrofpaket, 800 000 flyktpaket till barn, 500 000 paket med vätskeersättning och lika många paket med nötkräm för undernärda genom . Utöver detta önskar vi satsa 3,5 miljarder i långsiktig flyktinghjälp på bland annat infrastruktur och utbildning för vuxna. har minoriteter i bebott Nineveslätten i forntida assyriska riket. har antalet boende i området minskat drastiskt som en följd av det försämrade säkerhetsläget i och . När terrororganisationen staten tog kontroll över området förvärrades situationen ytterligare. Islamiska staten fördrev och/eller mördade ett stort antal människor, tog över deras tillgångar och förstörde deras hus, kyrkor och infrastruktur. Tusentals år gamla och ovärderliga kulturskatter förstördes. Många av invånarna i området har länge önskat mer självstyre, då historien tydligt har visat hur det kan gå när de inte har självbestämmande. Resultatet blev att den irakiska regeringen skapade en självstyrande assyrisk provins på . staten har äntligen fördrivits från området, men det mesta är lagt i ruiner. Trots detta vill många människor flytta tillbaka till sina hem och försöka bygga upp sina liv igen, vilket är fullt förståeligt. Men faktum kvarstår: Hus, sjukhus, skolor, vägar, elektricitet och det mesta av infrastrukturen behöver återuppbyggas. Utöver detta kämpar de syrianer, assyrier, kaldéer med flera som bor i området för att försöka behålla sin identitet. De flesta talar fortfarande arameiska, det språk som man talade i det forna assyriska riket. Men i takt med att den kristna gruppen blir mindre finns också en risk för att dess språk, kultur och identitet hotas. Regeringen bör stötta minoriteter som bor på , när det gäller att de ska kunna behålla sin identitet, samt bidra till återuppbyggnaden efter islamisternas fruktansvärda härjningar. Vi föreslår därför att satsningar ska göras inom biståndet för att återuppbygga områden som förstörts i krig och dit människor börjar vilja flytta tillbaka. Nineveslätten är ett tydligt exempel på ett sådant område. Regeringen prioriterar, inte helt oväntat, annorlunda i sin biståndsbudget. Man prioriterar bland annat en strategi för . Det handlar om , där delar går till Palestinska myndigheten, som uppmuntrar och belönar terrorism och sprider antisemitism. Genom Sida gör man likaså utbetalningar som åtminstone historiskt har gått till mycket tvivelaktiga grupper i och – för att nämna ett par exempel. Jag skäms över detta och kan inte förstå att regeringen inte gör mer för att säkerställa att viktigt stöd inte går till fel mottagare. Regeringen gör dessutom avräkningar på 2,7 miljarder av biståndsbudgeten för flyktingmottagning i . Glädjande nog har avräkningarna i biståndsbudgeten nu minskat, vilket är en direkt följd av ett minskat asylmottagande i . Detta är någonting som förespråkat. Vi ser nu därför hur mer resurser kan användas till de mest utsatta i stället för till förhållandevis välmående migranter. Den enda kostnaden för flyktingmottagning som biståndet bör bekosta menar vi är vidarebosättning via UNHCR. Med mindre avräkningar kan vi stärka den faktiska biståndsbudgeten med 250 miljoner mer än regeringen, utöver andra effektiva åtgärder. Att regeringen beviljar amnesti för ensamkommande från – vissa kanske helt och hållet saknar asylskäl – som insatserna för flyktingar internationellt är alltför svaga i förhållande till biståndsbudgetens storlek är en ytterst märklig prioritering. Detta är ett av skälen till att jag stolt kan yrka bifall till reservationer 9 och 14. Med biståndsbudget kan vi faktiskt göra skillnad på riktigt. 88 (C): Världen blir bättre. när vi firar av självständighet i förhållande till ser vi en framgång för demokratin i vår närmiljö. Vi ser och vet vad det betyder för våra grannar och för oss. Det är en bild att ta med framåt när vi bistår våra EU-grannar i det östliga partnerskapet. Det handlar om att de ska bli fria från – fria och självständiga. Världen blir bättre, men vår världsbild släpar efter. – frid över hans minne – gjorde tydligt för oss att våra fördomar lurar oss att se det som var och inte det som är. Mödradödligheten har gått ned. Fler barn vaccineras. Fler människor får tillgång till rent vatten. Den extrema fattigdomen har halverats , i millenniemålens spår. Vår generation har möjlighet att utrota den extrema fattigdomen till 2030. Vår generation har möjlighet att ge alla flickor utbildning och möjlighet att gå ut hela . Vår generation kan ge flickor rätt att äga, ärva och få tillgång till land och rätt att försörja sig själva och att starta företag. Vår generation kan möta klimatutmaningarna med klimatsmarta ekonomiska styrmedel och lösningar och med ny teknik och anpassningar. Vi har en gemensam agenda. Vi har globalt enats om Agenda 2030 och Parisagendan. De är naturligtvis också styrande för det svenska biståndet, som vi ser det. vill se biståndet som en resurs bland andra för att mobilisera hela samhällen för resultat och inte bara prat. Vi står upp för att ta vårt ansvar, men vi kräver av andra aktörer att de gör detsamma, precis enligt Agenda 2030. Det är det nya. av de människor som lever i stor fattigdom bor inte i världens fattigaste länder utan i folkrika medelinkomstländer som , och . För att nå målen till 2030 måste verkligen alla länder ta sitt ansvar för en politik som utrotar extrem fattigdom. bistånd ska fokusera strategiskt, inte på allt och alla utan på de fattigaste länderna. Det ska fokusera på att motverka återkommande konflikter, som vi blivit alltför vana vid. Det ska fokusera på mänskliga rättigheter, demokrati, ett rättvist rättsväsen, utbildning, jämställdhet, handelsrelaterat bistånd, lokalt ägarskap och klimatet. Det räcker inte, fru talman, att man i budgeten som vi behandlar – och då menar jag inte bara vår egen del av den, som vi behandlar , utan helheten – talar 200 gånger om Agenda 2030. Det krävs andra åtgärder för att det ska hända saker. Vi ser att människors frihet utmanas. har den globala ofriheten ökat, enligt . Vi ser hur mänskliga rättigheter hotas. Kvinnors rätt till sina kroppar och sina val angrips av rädda män i Vita huset och och i andra länder. Vi ser hur hbtq-personer hotas och mördas. Jag ska snart träffa några personer som utsätts för den typen av hot. Vi ser hur civilsamhällets utrymme krymper, likaså yttrandefrihet och pressfrihet. De oliktänkande pekas ut och sätts i fängelse utan rättssäker grund i alltför många länder. Det finns krafter som inte ser att mänskliga rättigheter är universella, krafter som bygger murar och system för att stoppa mänskliga rättigheter vid sina gränser. Men vi och vårt bistånd får inte låta oss hindras. Vi måste vara smartare och hitta vägar att stötta och främja dem som står upp för att bryta ofrihet till frihet. Vårt bistånd ska göra skillnad. Det ska vara strategiskt, fokuserat och värdebaserat. Vi måste vara beredda att markera tydligt om det går fel i länder där vi verkar, så som till exempel skedde – och här vill jag ge regeringen beröm – när det gällde . När man slår ned oppositionen och fängslar oppositionella är det rätt att tydligt markera att det demokratibistånd som har gått via regeringen då dras in. Så måste vi göra också i andra länder. står upp för att av bni ska gå till bistånd för att nå målen till 2030. Vi är beredda att anslå additionella medel för att klara klimatet. Men vi anser självklart att hela vårt bistånd ska användas för klimatanpassning och klimatåtgärder. Om vi inte använder vårt bistånd på det sättet riskerar vi att kasta det andra biståndet i sjön, så att de åtgärder vi vidtar går till spillo till följd av klimatförändringarna. Det handlar alltså om att förebygga också här – förebygga att människor tvingas på flykt, förebygga nya konflikter. Vi vill ha bistånd för utveckling som blir inkluderande och socialt, ekonomiskt och ekologiskt hållbar. Det hade varit spännande att få föra ett samtal om biståndet och Agenda 2030 med regeringen. Tyvärr har jag fått notera att bistånds‑, utvecklings- och klimatminister är på utlandsresa. Jag försökte, fru talman, se vad för typ av resa som prioriterades före deltagande i behandlingen av utskottsbetänkandet, men det framgick inte av hemsidan. Det hade varit klädsamt med sådan transparens, men den saknades. Men vi kanske får besked i den här debatten av andra företrädare för regeringspartierna om vad som föranledde den prioriteringen. Även när vi diskuterade internationellt samarbete saknades regeringen. båda budgetdebatter sker alltså utan regeringen närvarande, och det tycker jag är anmärkningsvärt, fru talman. Jag yrkar bifall till reservation nr 10 under punkt 5. När det gäller anslaget har vi avstått i utskottet. Jag ser inte att det skulle finnas något yrkande just där, så det blir väl inte föremål för ställningstagande, fru talman. 89 (V): Åhörare, lyssnare, ledamöter! vill se en rättvis och jämlik värld där alla människor har samma möjligheter och samma frihet att leva det liv de vill. Utvecklingspolitiken är ett viktigt medel för att nå detta samhälle, och biståndet är en del av detta. Vår värld präglas av djupa orättvisor. Klyftorna är stora mellan fattiga och rika länder, mellan fattiga och rika människor och mellan kvinnor och män. Världens åtta rikaste människor äger lika mycket som den fattigaste halvan av jordens befolkning. Över 650 miljoner människor saknar tillgång till rent vatten. dör en kvinna till följd av komplikationer vid en graviditet. Av dessa dödsfall sker i fattiga länder. Världen skulle kunna se annorlunda ut. Det finns tillräckligt med resurser för att utrota fattigdomen och ge människor ett värdigt liv. menar att utveckling och fattigdomsbekämpning kräver åtgärder på en rad områden: skuldavskrivningar, en klimatpolitik där de rika länderna och de multinationella företagen tar sitt ansvar, ett stärkt regelverk för vapenhandel, tydligare globala regler för utländska investeringar, rättvisa handelsregler samt en effektiv biståndspolitik som följer biståndets principer. I grunden anser vi att det krävs en ny ekonomisk världsordning med en tydlig omfördelning av makt och resurser från rika länder och rika människor till fattiga länder och fattiga människor. Det samlade globala biståndet uppgår till , men för varje biståndskrona som går från den rika världen till den fattiga går i motsatt riktning i form av skatte- och kapitalflykt. Därför är det extra viktigt att värna biståndet och inte låta de i sammanhanget små beloppen gå till sådant som bör finansieras på annat sätt eller som redan har tillräcklig finansiering. Vi i är stolta över att ha varit med och förhandlat fram den största svenska biståndsbudgeten någonsin, en budget som innehåller viktiga satsningar för att stärka det fredsbyggande arbetet, jämställdhet, SRHR, mänskliga rättigheter, ytterligare utbyggnad av förnybar energi och en bättre miljö. ser vi att mycket behöver göras för att utveckla och stärka det svenska biståndet. Regeringen gjorde 2016 en nystart av politiken för global utveckling, PGU. Man kopplade samman PGU med Agenda 2030 och tydliggjorde ytterligare behovet av samstämmighet inom utvecklingspolitiken. efter att PGU först antogs är det dock uppenbart att svensk utvecklingspolitik fortfarande inte är samstämmig. De stora målkonflikterna och hindren för en kraftfull utvecklingspolitik kvarstår. Här finns vapenexporten, EU:s jordbrukspolitik och skatteflykten som några av de klarast lysande exemplen. Den svenska utvecklingspolitiken ska utgå från två perspektiv, nämligen fattiga människors perspektiv på utveckling och ett rättighetsperspektiv. För att nå framgång på dessa områden behövs ett tydligt könsperspektiv, något har krävt . Det är därför välkommet att regeringen har infört jämställdhet som ett av tre tematiska perspektiv i policyramverket. Jämställdhetsperspektivet måste också omsättas i praktiken genom hela den svenska utvecklingspolitiken. Trots att det råder bred enighet om att jämställdhetsfrågor är centrala både för utvecklingen i stort och i svenskt utvecklingssamarbete saknas tydliga siffror på hur stor andel av det svenska biståndet som går till flickor och kvinnor respektive pojkar och män. menar att i en värld där kvinnor systematiskt diskrimineras och åsidosätts bör ha som mål att avsätta hälften av biståndet eller mer till flickor och kvinnor. Att få bestämma över sin egen kropp och uttrycka sin egen sexualitet är en grundläggande mänsklig rättighet, men det är en rättighet som kränks och inskränks i många länder som bedriver utvecklingssamarbete med. Bristande tillgång till preventivmedel och sexualupplysning, bristande mödravård och starka begränsningar i aborträtten är centrala hinder för utveckling och fattigdomsbekämpning. Alltför många givare saknar viljan eller modet att engagera sig i dessa kontroversiella frågor. ser vi hur de krafter som motarbetar aborträtten är aktiva i många fattiga länder och flyttar fram sina positioner. Ett tydligt exempel är president beslut om att återinföra Policy, som hindrar från att finansiera organisationer som arbetar för aborträtten. har i flera rapporter granskat hur stor andel av det svenska biståndet som går till SRHR. presenterade de sin tredje rapport, som visar att stödet –2010 motsvarade av den svenska biståndsbudgeten. Nuvarande regeringen har själv uppgett att av den svenska biståndsbudgeten nu går till SRHR. SRHR måste prioriteras högre i vårt utvecklingssamarbete. Av den anledningen har drivit att av biståndsbudgeten ska öronmärkas för SRHR. En stor del av den västsahariska befolkningen lever under mycket knappa förhållanden i flyktingläger i .