prot · H409107 · 2017-05-09 00:00:00 — Efter de militära framgångarna, inte minst det pågående återtagandet av , måste det internationella samfundet bistå i att blicka framåt för att säkerställa stabilisering och långsiktig återuppbyggnad. engagemang för och hela dess befolkning är brett och långsiktigt. En femårig strategi för utvecklingssamarbete med kommer att lanseras och omfatta . Fokus kommer att vara på freds- och statsbyggande samt jämställdhet för att främja en fredlig och demokratisk utveckling i . Ministern för internationellt utvecklingssamarbete och klimat, , besökte den 4–landet för att befästa det svenska stödet och tala om stödbehoven med irakiska företrädare, och civilsamhället. Ministern besökte även staden , som befriades från Daish , för att ta del av det återuppbyggnadsarbete som pågår i befriade områden. Regeringen har bidragit till i med . Stödet syftar till att stödja insatser för att stabilisera områden som befrias från Daish genom återuppbyggnad av infrastruktur och säkerställandet av tillgång till grundläggande samhällsservice. Detta underlättar för internflyktingar att flytta tillbaka till sina hem. Fonden bidrar till stabiliseringsåtgärder i i nordvästra och planerar även insatser i när staden väl befriats. Den omfattande mineringen i bidrar till ytterligare svårigheter för återvändande. har därför stött minröjningsinsatser i med genom och . arbetar också aktivt för ökat EU-engagemang i till stöd för långsiktig stabilisering och reformering av säkerhetssektor samt för politiska reformer. Som en del i detta arbete verkar för att EU upprättar en civil stödinsats. I verkar för att stödja FN:s politiska mission i , Unami, och dess arbete för att främja nationella åtgärder för fredsbyggande och stabilisering. I säkerhetsrådet verkar vi också pådrivande för att humanitära frågor ska få ökad uppmärksamhet av det internationella samfundet, inklusive stärkta resurser för FN:s humanitära arbete inför ett fullt återtagande av . Därtill verkar för att kvinnor bättre ska inkluderas i freds- och försoningsprocesser och för att stödja ytterligare åtgärder för att förebygga könsrelaterat våld. påtalar även vikten av koordinering inom och mellan FN och det internationella samfundet, inte minst bland EU:s medlemsstater, för att säkerställa samordning och effektivt utförande av stödinsatser. Det är dock viktigt att poängtera att vägen framåt måste utgöras av en inkluderande politisk process som innefattar nationell försoning, reform, dialog, respekt för folkrätten, rättsstatens principer och de mänskliga rättigheterna. 31 (KD): Tack, utrikesministern, för svaret! Jag är dock inte nöjd, för det finns inga direkta öronmärkta medel till återuppbyggnaden av Nineveslätten. De kristna folkgrupperna syrianer, kaldéer, mandéer och assyrier i har blivit marginaliserade på grund av religiös och etnisk diskriminering och förföljelse . tvingades över 200 000 kristna invånare på flykt från Nineveslätten och av terrororganisationen staten. De ställdes inför ultimatum: att konvertera till islam eller bli dödade. En del kidnappades. Andra dödades, och deras egendom konfiskerades. De flesta kristna invånare flydde till den kurdiska regionen, och även yazidierna utsattes för samma övergrepp. De systematiska övergreppen är ett folkmord som har erkänts av i en resolution . Flera nationella parlament har också erkänt övergreppen som folkmord. Jag har personligen motionerat i riksdag om ett erkännande långt innan frågan blev aktuell för beslut i . Men tyvärr röstade majoriteten av riksdagspartier emot ett erkännande. bör erkänna folkmordet och verka för att även erkänner det. Jag måste säga att jag är besviken på utrikesminister i det här fallet och på regeringens hållning och feghet i frågan. Beslutet att vägra erkänna folkmordet är ett stort svek mot de drabbade folkgrupperna. Att inte kalla saker för dess rätta namn hjälper tyvärr inte de drabbade etnoreligiösa folkgrupperna. För att kristna flyktingar ska kunna återvända hem är det viktigt att återuppbygga och öka säkerheten och tryggheten på . De som ministern hänvisar till går inte till drabbade kristna folkgrupper på . Jag är stolt över insatser när det gäller bistånd i allmänhet. Men denna min oro bekräftas av ärkebiskopen från norra , , som var på besök här i . Han bekräftade då för biståndsministern att stödet inte kommer till kristna områden. Återuppbyggnad av befriade områden från terrorgruppen var temat på ett seminarium som arrangerades av i riksdag just för att uppmärksamma frågan. satsar 25 miljoner på olika FN-projekt via United Nations Development Programme. Det är en stabiliseringsfond för olika stödinsatser som syftar till att stödja insatser för att stabilisera områden som befriats från Islamiska staten med mera. Detta är en skrattretande liten summa, för behovet är mycket stort. I förhållande till behovet är det en droppe i havet. FN, EU och kan göra mer för dessa behövande medmänniskor. Utan stöd och hjälp blir deras enda alternativ att emigrera till . Min fråga är: På vilket sätt kommer att agera via och EU och hjälpa till med återuppbyggnaden av kristna områden på och göra det möjligt för flyktingar att återvända hem? 32 Utrikesminister (S): Du kan vara stolt över vad gör, . Det vill jag absolut hävda. Vi är en av de absolut största bidragsgivarna. Vi ger till FN-organen, och vi ger kärnstöd – icke öronmärkt stöd. Vi ger till det som jag nämnde, , som används just för att bidra till stabiliseringsåtgärder i och som också planerar insatser i . Vi har en plan för utveckling i landet på 1 miljard. är ett av de mest generösa länderna. Vi är förstås beroende av att verka via FN-organ och andra väl etablerade organ som är aktiva i . Skulle vi skämmas? Nej, absolut inte. Tvärtom är , vilket också irakierna själva påpekar, ett av de länder som är mest aktiva och även mest generösa. Då har jag ändå inte nämnt det humanitära stöd som vi bidrar med. gör dessutom insatser för minröjning och specifika insatser som förstås också måste till för att människor ska kunna återvända. Det finns alltså ingenting att skämmas för när det gäller våra insatser i . Tvärtom är de mycket aktiva på såväl det politiska som det humanitära och det militära spåret. Vi gör så mycket vi kan, och vi måste förstås samarbeta med andra länder för att se till att det riktas och används på rätt sätt. Men vi är i en situation där av krig, sanktioner och sekteristiskt våld har lett till svåra politiska och sociala utmaningar. Det kräver både långsiktigt och brett engagemang i . Den strategi som man inledde 2004 hade fokus på demokratisk samhällsstyrning, MR, handel, industri och finansiella system. Den förra regeringen beslutade att fasa ut utvecklingsbiståndet till , men vi har beslutat oss för att anta en ny utvecklingsstrategi från och med . Dessutom har vi alla dessa insatser. Vi har också inom ramen för den regionala Mellanöstern- och Nordafrikastrategin och Syrienkrisstrategin andra projekt med verksamhet i : Kvinna till kvinna, UNFPA:s regionala flyktingprogram och så vidare. Vi har alltså en femårig biståndsstrategi som vi lanserar under detta år med en budget på . Där tar man ett långsiktigt helhetsgrepp, och inkluderande politiska processer där minoriteter deltar är avgörande. Det humanitära stödet är också mycket stort: och fram till under detta år. Det handlar om FN-organ verksamma i , där UNHCR mottar . De har en central roll inte bara när det gäller att ta hand om de människor som tvingas på flykt utan också för att möjliggöra återvändande till befriade områden. kan förstås inte göra allt, och det tror jag inte heller att vill påstå. Men när det gäller att du skulle behöva skämmas tycker jag verkligen inte det. Vi är mycket aktiva på alla dessa tre spår. 33 (KD): Jag tror att utrikesministern missförstod mig. Jag är stolt över humanitära insatser världen över. Jag sa att jag skäms över att regeringen och inte har erkänt folkmordet på kristna och andra etnoreligiösa minoriteter, vilket gjorde . Medmänniskor lever i misär på flyktingförläggningar och vill återvända hem. En återuppbyggnad och en fredad zon för kristna på skapar hopp om en ny framtid och är räddningen för kristenheten i landet. Utrikesministern var ivrig och kampanjade hårt för att få en plats i . Det finns en stor förhoppning på från flera hundra tusen nya svenskar med ursprung i att på riktigt ska stå upp för deras anhöriga via och EU. Förhoppningen är att aktivt driver en återuppbyggnad bland annat på och möjliggör en fortsatt existens för kristna folkgrupper i deras eget hemland. De kristna områdena på och delar av är nu befriade, och det är dags att hjälpa till med återuppbyggnaden med öronmärkta medel till just detta område som har blivit förstört av terrorgruppen . Det är dags att göra det möjligt för flyktingar att återvända till sina hemtrakter. Allt stöd som går via Bagdadregeringen kommer inte fram till dessa områden. Att biståndsminister har besökt har inte hjälpt de kristna folkgrupperna och yazidierna som är mest utsatta på grund av sin tro. Biståndsministern har besökt och och sunni- och shiadominerade områden men inte de kristna områdena på . De mest drabbade är just kristna och yazidier, och de finns inte i staden . En hel del av de insatser som nämndes är riktade till just . Detta bekräftar ointresset av att hjälpa kristna och andra etnoreligiösa minoriteter som anser sig vara svikna av den irakiska regeringen som inte skyddat dem från övergrepp och av FN och andra internationella organ som väljer bort dem när det gäller återuppbyggnad av deras områden. Var finns de öronmärkta insatserna för just kristna folkgrupper på och för yazidier i Sinjarområdet? Borde inte dessa två folkgrupper och områden prioriteras och återuppbyggas för att skapa hopp om en ny framtid för de drabbade och göra det möjligt för dem att återvända till sina hemtrakter? Låt mig återge vad en kvinna med tre små barn på en flyktingförläggning sa: Vi är svikna av västvärlden. Många utländska delegationer kommer och går och filmar oss utan någon direkt hjälp. Vi känner oss som boskap i en bur och orkar inte mer. Vi är övergivna och har förlorat allt, och våra familjer har splittrats. Snälla hjälp oss så att vi får återvända hem! Folk skriker efter hjälp att återvända hem. Mina frågor är: På vilket sätt kommer konkret att verka för att hjälpa kristna invånare som är på flykt att återvända till sina hemtrakter på ? Kommer att via verka för en fredad zon för kristna invånare på i enlighet med resolutionsbeslut ? Det är nödvändigt och det enda som kan säkra de kristna folkgruppernas framtida existens i landet. 34 Utrikesminister (S): verkar bilateralt och också genom EU och FN för att främja en demokratisk och fredlig utveckling i . Regeringen för kontinuerligt dialog med representanter för centralregeringen i men också med KRG för ökad respekt för mänskliga rättigheter, folkrätt och rättsstaten. Försvarsminister , statsministern, och jag själv har besökt landet inom loppet av . Vi talar regelbundet med civilsamhällets representanter, och de multilaterala organisationer som är på plats i landet. träffade jag – och det har jag gjort också efter det – den yazidiska överlevaren för att tala om den utsatta situationen för minoriteter, inte minst kvinnor från minoriteterna. tog också emot Mosuls ärkebiskop . Det är vår fasta ståndpunkt att varaktig fred bara kan säkerställas genom att det hela irakiska samhället deltar i den politiska processen. Vår princip är att vi ska verka via FN-organ och andra mycket väl etablerade organisationer. Det mesta av stödet är inte öronmärkt, utan det är kärnstöd så att man faktiskt ska kunna använda det till dem som har störst behov. Dit hör förstås den här gruppen, och därför är mycket av stödet till för att hitta vägar till en återuppbyggnad och till att tillåta att människor återvänder. Det innehåller hela skalan från minröjning till att man kan återuppbygga säkerhet. Sedan behövs dessutom stöd till säkerhetssektorn i . Det behövs en rad olika insatser för att se till att det blir stabilitet i landet. Jag vet att det är en diskussion om det här med fredade zoner, men jag vill också varna för att fredade zoner kan bli dödsfällor. Det är otroligt viktigt att veta hur zonerna ska utformas, och än så länge har ingen på ett trovärdigt sätt kunnat visa exakt hur de ska utformas. Men det handlar om att se till att det kan bli en fredlig utveckling i som tillåter människor att känna sig säkra nog att återvända till de platser som är deras hem. Vi ger också stöd till FN:s politiska mission i som arbetar just med sådana här nationella åtgärder som fredsbyggande och försoning. Där ingår stöd till nationella processer för dialog mellan sunni och shia, kurder, kristna, yazidier och andra grupper och för att verka för ökad respekt för internationell humanitär rätt och mänskliga rättigheter. Vi driver alltså på i alla de internationella sammanhangen för tydliga åtgärder. Vi uppmärksammar särskilt minoritetsgrupper, och det ingår i vår politiska dialog också. Som sagt har vi ett mycket generöst ekonomiskt stöd för återuppbyggnad och humanitär hjälp. Vi arbetar också aktivt för att försvara och skydda individens frihet att välja religion eller trosuppfattning. Vi står upp för att försvara de här rättigheterna, inte minst inom EU där det läggs fram resolutioner om detta. Det här ser vi som mycket viktigt också på lång sikt för för att skapa en inkluderande politisk dialog. 35 (KD): Låt mig bara klargöra för ministern att ett regionalt självstyre, en fredad zon, är underställt Bagdadregeringen. Det här medger parlamentet och konstitutionen. Det skulle göra att de kristna, även yazidier och turkmener i , skulle få en något mer fredlig utveckling i de här områdena som de verkar i. Det talas om demokratisk utveckling i . Det vill vi alla ha, men verkligheten är annorlunda och konstitutionen är annorlunda. Presidenten måste vara kurd. Premiärministern måste vara shia. Talmannen måste vara sunni. Det är en sekteristiskt byggd konstitution som ned i leden diskriminerar de mest utsatta – de kristna och yazidierna. De ställs inför ultimatum. De passar inte in i mönstret. De är diskriminerade och förföljda och de behöver den här fredade zonen. De behöver öronmärkta pengar för att kunna leva och verka i sitt eget hemland. En återuppbyggnad skapar hopp om en ny framtid. Det är det som är räddningen för kristenheten i . Jag har personligen besökt norra och träffat många flyktingar och tagit del av deras berättelser som fortfarande gör ont att minnas. Det är smärtsamt att komma ihåg att medmänniskor har fått gå igenom hela den här resan. Men de har en stark längtan och vill återvända till sina hemtrakter. Debatten handlar om de kristna folkgruppernas framtida existens i . Min fråga är: Kan utrikesministern tänka sig att stödja en direkt öronmärkt satsning på just det här området för att skapa stabilitet, trygghet, säkerhet och en hållbar utveckling just för de kristna i Nineveområdet? 36 Utrikesminister (S): Jag håller med om beskrivningen av hur Daish begår grova, systematiska och omfattande övergrepp mot de mänskliga rättigheterna och internationell humanitär hjälp. Jag har själv lyssnat på många av dem som drabbas, och det är helt riktigt som säger att det är viktigt att vi inte glömmer bort det här lidandet. Vi fördömer förstås Daish och dessa brutala övergrepp. Vi är också tydliga med att straffrihet inte är något alternativ för de här brotten. Tillsammans med EU uppmuntrar vi att ansluta sig till ICC, den . Gör de det får domstolen möjlighet att undersöka uppgifter om folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser för att kunna ställa dem till rätta. Det handlar också om att se till att hela den interna processen i kan bli en inkluderande politisk process. Vi arbetar sällan med öronmärkt stöd. Vi tycker inte att man ska göra det. Vi tycker att man ska ge till , så att de kan bedöma utifrån de viktigaste behoven. Och vi menar att kristnas behov av skydd på till exempel Nineveslätten hör dit. Det är också inriktningen på en stor del av arbetet. Det måste det vara i fortsättningen också. Resten är en politisk process. Där talar vi direkt med centralregeringen i och med KRG för att trycka på för att det ska vara framtiden för , en inkluderande politisk process där man upphör med förtrycket och förföljelserna av till exempel kristna; men också andra minoritetsgrupper far illa i . Jag tycker att vi har markerat mycket starkt mot det, och vi kommer att fortsätta markera starkt mot det. Vi måste också stödja egen process när det gäller att hitta lösningar som handlar om hur man ska fatta beslut och hur man ska organisera sitt samhälle. Där kommer vi att fortsätta bidra. Överläggningen var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2016/17:463 om folkmordet 37 Utrikesminister (S): har frågat mig om beredningen av frågan om att erkänna folkmordet fortfarande pågår inom . Han har frågat om det är mitt ställningstagande att regeringen av principiella skäl inte ska ta ställning till massövergreppen i , och hur det i så fall förhåller sig till löfte under valrörelsen att erkänna folkmordet. har även frågat om jag, om regeringen av principiella skäl inte ska ta ställning till massövergreppen, kan redogöra för vilka de principiella skälen är. Utan tvekan begicks omfattande övergrepp mot den armeniska folkgruppen och andra minoriteter under i det sönderfallande . Skildringarna av vad som hände är fruktansvärda. Regeringen gav i uppdrag att på en principiell och allmän nivå belysa relevanta rättsliga, historiska och andra aspekter på förhållningssätt och benämningar i anslutning till historiska massövergrepp. Som jag har beskrivit i större detalj i samband med tidigare interpellationsdebatter i denna kammare visar rapporten hur svåra och mångfasetterade dessa frågor är. I rapporten diskuteras också en rad olika förhållningssätt. I rapporten görs också en tydlig uppdelning mellan förhållningssätt till samtida respektive historiska massövergrepp. Rapporten har överlämnats till regeringen, och något ytterligare arbete med frågan pågår inte . Regeringen instämmer i den allmänna uppfattningen i rapporten om vikten av överväganden om hur ett svenskt agerande kan tänkas påverka parterna i konfliktdämpande och försonande riktning. Enligt rapporten är regeringsuttalanden som fastställer historiska fakta inte helt oproblematiska. De kan uppfattas som normerande för forskningen och strida mot den akademiska principen om kritiskt tänkande. I fråga om massövergreppen i det sönderfallande är det viktigaste att de berörda gemensamt analyserar och kommer fram till ett förhållningssätt till övergreppen. Rapporten visar hur viktigt det är att lära av historien för att förhindra upprepning av massövergrepp i vår samtid. Detta är en fråga om respekt för folkrätt och mänskliga rättigheter som är grundläggande i svensk utrikespolitik. 38 (L): Det är intressant att utrikesministern avslutar med en mening om att lära sig av historien. Vi har nämligen inte lärt oss av historien. Turkar och kurder i våldtog systematiskt och assyriska, armeniska, pontisk-grekiska kvinnor och flickor under folkmordet. Det var en del av folkmordet. Först våldtogs de; sedan tvingades de ut på dödsmarscher i den syriska öknen. Jag vill citera ett ögonvittne, på engelska: It was a very common thing for them to rape our girls in our presence. often they violated eight‑ or ten-year-old girls so that they were unable to walk and were shot instead. Man våldtog flickor, och efter att de hade våldtagits kunde de inte ta sig genom den syriska öknen. Då sköt man och dödade flickorna. Man spetsade gravida kvinnor. Det här var ett folkmord där man systematiskt utnyttjade och mördade de kristna minoriteterna när riket höll på att falla, för att skapa en turkisk nationalstat. Den turkiska staten har gjort det till sin nationella identitet att förneka det här folkmordet. Det verkar ni inte inse, . Folkmordet är levande. Jag kan inte återvända till mina släktingars hemtrakter eftersom folkmordet inte har erkänts, eftersom vi inte har några rättigheter där. De byarna är ockuperade av den turkiska staten. Tror du att vi har fått kompensation för att de byarna är våra? Tror du att det finns någon möjlighet för mig att åka dit och lägga ned en sten för att minnas alla de här personerna som har gått bort? Det finns ingen sådan möjlighet. Turkiska intellektuella som fattar att det här har hänt blir åtalade. Tal om folkmordet är ett brott enligt den turkiska lagen. Jag har en princip som jag tycker att den här regeringen borde arbeta efter. Om förövarstaten förnekar det den har gjort, ett folkmord, är det upp till andra länder att stå upp och påpeka att det har hänt. Landet tar inte sitt eget ansvar. Man förbjuder tal om folkmordet och har inte lärt sig av det , i samtiden. säljs flickor på slavmarknaden i . Särskilt yazidiska flickor, men kanske också kristna, som kanske är ättlingar till de här personerna, säljs på slavmarknaden i , på samma sätt som . Nej, vi har inte lärt oss av historien. Och Socialdemokraterna har definitivt inte lärt sig av historien. Jag var glad när statsministerkandidaten , på det assyriska nyåret i inför 2 000 personer, sa: Jag tänker erkänna folkmordet om jag blir statsminister. Jag var väldigt glad. Jag tyckte nämligen att hade svikit tidigare. Men ni sviker ännu mer. Ni lovar saker som ni kan genomföra, men ni genomför det inte eftersom ni anser att det är viktigare att fjäska för Erdoğan. Det är uppenbart att den syn på frågan förvandlades över när migrationssituationen förvärrades i och EU behövde teckna ett avtal. Jag förstår inte varför man måste blidka den turkiska regimen i det här läget. har erkänt folkmordet. , och har erkänt . , , , och erkände . , och till och med har på olika sätt erkänt det hela. Man måste alltså fråga sig varför det inte görs här. Utrikesminister påpekar att det är en känslig politisk fråga. Jag vill citera folkrättsprofessor kommentar till det här: ”Politik och folkrätt flyter ihop, det här är inte en fråga för domstolar enbart. Det är en politisk fråga i så varför skulle det inte vara en politisk fråga i andra länder?” Det enda jag vill veta, det enda jag vill ha svar på från utrikesministern, är: Tänker den socialdemokratiskt ledda regeringen erkänna det här folkmordet under den här mandatperioden, ja eller nej? 39 (L): sägs ha sagt: Vem minns armenierna? Det armeniska folket hade utsatts för folkmord under , i det som är och som var . Men det var ingen som kom ihåg armenierna. Det var ingen som engagerade sig i att verkligen skapa rättvisa efteråt och berätta om det, och väldigt många av offren var döda. Vad syftade på var att han tänkte göra samma sak, vilket han också gjorde mot judarna, även om Förintelsen var mer industriell med dödsfabriker och annat. Armenierna högg man ihjäl med lansar och sablar och knuffade ned i och , där de fick drunkna. Det är något med folkmordet på armenier som skiljer sig från andra. Det var ett folkmord där uppskattningsvis 1 miljon människor dödades. Det var inte bara armenier; det var också assyrier, syrianer, pontiska greker, och det var kristna. Man utropade jihad mot dem, och kurdiska klaner och den turkiska osmanska militären begick det här folkmordet. Men det som skiljer det armeniska folkmordet från många andra folkmord är att förnekelsen upprätthålls av en stat, . Det är en stor stat med 75 miljoner invånare. Hela den diplomatiska apparaten, tidningar, skolor, det officiella samhället, politiker, etablissemanget, domstolar – allting mobiliseras som om det mest centrala för regimens existens är att förnekelsen av folkmordet på armenierna upprätthålls. har en film premiär i . Den visas på en biograf i och heter The Promise. Det är en film som handlar om det armeniska folkmordet. Jag har fått möjlighet att gå på den premiären, och det ska bli mycket intressant. Filmen har visats på några filmfestivaler. Den handlar om tjej och en kille som blir tillsammans under det .