prot · H50923 · 2017-10-25 00:00:00 — § 1 Anmälan om vice ordförande i utskott Förste vice talmannen anmälde att (MP) valts till vice ordförande i justitieutskottet under (MP) ledighet den 19 oktober 2017−30 . § 2 Anmälan om granskningsrapport Förste vice talmannen anmälde att följande granskningsrapport hade kommit in från och överlämnats till finansutskottet: RiR 2017:22 Regeringens hantering av rekommendationer från EU, IMF och § 3 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2017/18:23 till utrikesutskottet 2017/18:29 till socialutskottet 2017/18:34 till socialförsäkringsutskottet 2017/18:27 till skatteutskottet 2017/18:30 och 33 till socialförsäkringsutskottet § 4 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2017/18:FiU6 Redovisning av AP-fondernas verksamhet 2017/18:TU3 Regelförenkling för sjöfarten § 5 om lärdomar av flyktingsituationen betänkande 2017/18:SfU8 om lärdomar av flyktingsituationen (skr. 2016/17:206) 1 (M): om lärdomar av flyktingsituationen Jag vill börja med att yrka bifall till den moderata reservationen. Sedan vill jag säga något kort om . är en myndighet under . Den har till uppgift att granska den verksamhet som staten bedriver. För att tala klarspråk: granskar hur regeringen, staten, använder skattebetalarnas pengar. Det är alltså viktigt att ta intryck av vad säger. I den här rapporten ger fem särskilda rekommendationer till regeringen. Det handlar om att förvarstagande ska vara ändamålsenligt för situationen. Det handlar om att det behövs en mer generell översyn av det regelverk som tillämpas. Syftet är, som vi ser det, att få ett fungerande återvändande, och här behövs en skärpning. är tydlig här. Vi moderater ser också ett behov av förbättrade riskbedömningar, vilket också gör. Dessa bedömningar, som görs hos , har också diskuterats livligt, och det är uppenbart att de här riskbedömningarna är för dåliga eftersom många personer avviker och går under jorden. beräknas närmare 50 000 personer göra detta. Det är nu vi börjar tala om skuggsamhället. Vi moderater menar också slutligen att det behövs fler förvarsplatser. Det är totalt oacceptabelt att personer inte sätts i förvar på grund av att det saknas plats. Det är lite märkligt att det nordligaste förvaret finns i . Detta skapar stora problem för norra . Därför behöver vi minst ett nytt förvar där. Jag tycker att det är mycket anmärkningsvärt att regeringen inte som gått har tagit tag i förvarsfrågan när det gäller behovet av ett utökat regelverk, förbättrade riskbedömningar och fler platser. En viss förstärkning har gjorts, men i allt väsentligt har den avsett övergång från tillfälliga platser till ordinarie platser, det vill säga att den egentliga ökningen är alltför liten för att svara mot behovet. Kan denna handlingsförlamning bero på att man inte är överens inom regeringen? Kanske kan vi få ett svar från regeringspartierna . 2 (SD): Vi är här för att debattera och diskutera vilka lärdomar man kan dra av flyktingkrisen, som den kallas, 2015 med anledning av skrivelse och regeringens svar på denna skrivelse. Inledningsvis vill jag, eftersom det redan har yrkats bifall till reservation 1, yrka bifall till reservation 2. I den granskningsrapport som har kommit från lyfts, precis som var inne på, en hel del punkter där man faktiskt borde ha kunnat agera på något annat sätt. Det är uppenbart att det finns, eller åtminstone fanns, brister i hur regeringen och myndigheter agerade . För oss som har varit engagerade i frågan är detta inga nyheter. Skulle man ha diskuterat flyktingpolitiken, asylpolitiken och migrationspolitiken i stort hade det funnits betydligt mer att uppmärksamma, men det tänker inte jag göra här och , utan jag tänker fokusera på den rapport som har kommit, på de rekommendationer som har givits från och på de områden där vi inte tycker att regeringen gör tillräckligt mycket. Vi har i en följdmotion fyra separata yrkanden. Det första handlar om ett kapacitetsanpassat mottagande. Det är uppenbart att det mottagandesystem vi har i inte kan ta emot hur många som helst. Det har blivit uppenbart, tack och lov, för troligtvis samtliga i den här kammaren . Det är också uppenbart att man bör låta det här ta mer plats när det gäller hur vi utformar vår migrationspolitik. om lärdomar av flyktingsituationen Jag tyckte att det var intressant att läsa hela granskningsrapporten eftersom man där talar även om den flyktingsituation som rådde , då man fattade ett antal tuffa beslut och faktiskt redan då insåg att det finns begränsningar i vad vi kan göra. Vi bör ha en bättre beredskap. Vi bör kunna sätta in olika former av stoppmekanismer tidigare om det behövs. Vi bör också ha ett helhetsgrepp när vi diskuterar mottagande. Det har som bekant tappats bort någonstans på vägen . Ett konkret förslag på vad man skulle kunna göra för att förbättra möjligheterna är att se till att , som inte bara redan nu sysslar med prognoser för framtiden utan också faktiskt handhar kontakt med kommuner och handhar egna boenden, tydligare för en dialog och har ett informationsutbyte med regeringen kontinuerligt om hur prognoserna sammanfaller med den faktiska kapaciteten. Då kan man dra i nödbromsen än vad som skedde. gjorde man det först när vi hade en situation då personer inte hade någonstans att ta vägen och vi inte ens kunde registrera dem när de kom över våra gränser. Det är uppenbart att informationen fanns men inte nådde fram, och det kan man inte acceptera. Det har också varit uppenbart att informationsflödet inte bara mellan och regeringen utan överlag bland de olika myndigheter som är involverade i mottagandet och som på något sätt har ansvar för olika delar inte har fungerat optimalt. Det samordnande ansvaret har också varit otydligt. Vi har en situation där vissa länsstyrelser har kickat igång och sagt att det är en krissituation just nu och börjar arbeta med sitt krisberedskapssystem, medan andra har tyckt att man kan fortsätta hantera situationen på vanligt vis. Det bör finnas en tydlig ordning där en situation som identifieras som ett krisläge ska rapporteras uppåt och fortsätta uppåt ända tills någon säger: Okej, nu har vi koll på den här situationen och för det vidare ned till övriga myndigheter. Då kan alla vara med på samma läge och det finns en tydlig ansvarskedja. Vilka har ansvar, vem definierar när det är krisläge och hur ser man till att alla som arbetar på motsvarande nivå inom samma omfattning faktiskt gör det på samma sätt? Där finns det uppenbara brister, och där finns det något som man kan ta till sig och agera på. Ett område som vi inte håller med vare sig regeringen eller om och som kommer att debatteras och fattas beslut om är vad man ska göra gällande själva mottagandet. kommer vi att besluta, tyvärr, i om att ska förändras så att man snabbare i akuta lägen ska kunna uppföra tillfälliga boenden eller andra boenden för att helt plötsligt ta emot väldigt många människor som kommer hit. Det är en ordning som inte är hållbar . Det är en ordning som, enligt vår bedömning, inte kommer att fungera väl i samhället eller tas emot på ett bra sätt. Det är också en kostsam ordning. Vi måste självklart ha en krisberedskap för att hantera om ett av våra grannländer drabbas av ett plötsligt krisläge och vi får ett stort, plötsligt, inflöde av personer som behöver någonstans att ta vägen. Vilka fastigheter ska kunna nyttjas på vilket sätt? Vilka är redo att finnas där med extra rum? om lärdomar av flyktingsituationen Om vi ska ha boenden för att hantera en sådan situation ska de vara i egen regi och kanske kunna nyttjas på ett annat sätt. Vi har ett yrkande som syftar på just det, nämligen att ska ha ansvar för alla boenden i egen regi, och det ska finnas en beredskapsplan för hur de ska nyttjas och hur vi ska ta det ansvaret. Vi vill inte se några förändringar i lagstiftningen gällande hur man snabbt ska kunna uppföra nya fastigheter eller bostäder. Det sista vi yrkar på i vår följdmotion handlar om hur personer som kommer till vår gräns ska hanteras, om det kommer många på en och samma gång. var inne på det här med förvar. I granskningsrapporten nämns förvar i samband med att det var många människor som kom hit. De hann inte registreras och inhystes i lokaler i väntan på att över huvud taget komma in i systemet. Det aktualiserade den lagstiftning vi har när det gäller förvar, hur länge man får hålla personer i förvar och under vilka omständigheter. Lagstiftningen behöver säkerligen ses över i fråga om förvar i stort. Vi tycker till exempel att möjligheten att använda förvar bör nyttjas i större omfattning på andra områden. Men när det gäller just ankomst till driver vi frågan om transitzoner vid våra gränser. Ingen person som saknar giltiga handlingar, såväl id-handlingar som handlingar som styrker att man redan på förhand har en säkerställd uppehållsrätt i landet, ska kunna komma in i landet utan att ha passerat en transitzon, registrerats där och fått ett ärende öppnat, så att man får motsvarande handlingar. Man får någon form av identitetshandlingar, någon form av uppehållsrätt. Det må vara som asylsökande eller något annat. Det ska inte vara möjligt att komma in i utan giltiga handlingar. Man ska i så fall vara i en transitzon. Och det ska inte behöva räknas som att man tas i förvar. 3 (S): Vi debatterar nu regeringens skrivelse om av flyktingsituationen – beredskap och hantering. Jag börjar med att yrka bifall till förslaget i socialförsäkringsutskottets betänkande 8 och avslag på reservationerna. samlade bedömning är att regeringen och följde förberedda rutiner och att de tillämpade en övad organisation för krishantering. är den övergripande bedömningen att beredskapen brast i vissa avseenden, vilket föregående talare har tagit upp. och andra myndigheter var inte tränade för att samverka med varandra vid en så stor och komplex händelse som flyktingsituationen utgjorde. Man hade till exempel inte övat . Det lyfter upp i sin rapport. Bedömningen var dock att och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i huvudsak lyckades fullfölja sina kärnuppdrag under flyktingsituationen. Samhället klarade i stort sett av att ta emot och ordna tak över huvudet för det stora antalet asylsökande. Svårigheterna utgjordes inte av brister hos enskilda myndigheter utan berodde främst på hinder i regelverk, brister i samhällets samlade kapacitet och bristande samverkan. hade utvecklat sin beredskap för ett stort antal asylsökande, men arbetet hade till stora delar skett inom den egna organisationen. om lärdomar av flyktingsituationen En central och kritisk fråga när det gäller beredskapen för mottagande av asylsökande handlade om boendekapaciteten, vilket föregående talare också har tagit upp. höjde ambitionen till 16 000 asylsökande – har man nästan glömt att det såg ut på det sättet , trots att det är så nära inpå. bedömer dock att planen inte innehöll åtgärder som kunde förväntas leda till så hög boendekapacitet på så i verkligheten. Det berodde inte minst på att boendekapaciteten begränsades av faktorer som låg utanför kontroll, till exempel upphandlingsregelverk. I likhet med utvärderingar av andra kriser och extraordinära situationer framgår det att myndigheter tenderar att fokusera på sitt eget kärnuppdrag i en krissituation, ofta på bekostnad av samverkan med andra aktörer. prioriterade att registrera och ordna boende åt asylsökande. prioriterades andra arbetsuppgifter ned. Det innebar ökad arbetsbelastning och förlängd vistelsetid i de senare skedena av asylprövningen. Det märker vi också . Det har alltså medfört att ett stort antal personer vistas i landet under delvis oklara rättsliga förhållanden. instämmer i bedömning om att tillgången till boenden utgjorde ett reellt kapacitetstak för samhällets förmåga att uthålligt ta emot ett stort antal asylsökande. Ändå lyckades det svenska samhället som helhet ordna tak över huvudet för 163 000 människor . infördes inre gränskontroller, och antalet asylsökande minskade successivt. bedömer att ett fortsatt inflöde av asylsökande på samma nivåer som i hade lett till att myndigheter och kommuner knappast hade kunnat efterleva samtliga gällande författningar som syftar till att värna om liv, hälsa och rättssäkerhet. och kommunernas omfattande insatser var en förutsättning för att detta skulle lyckas. Och beslut om förtätning och sänkta kvalitetskrav vid boenden var rimliga i den situationen. Den förra regeringen införde visserligen vissa lättnader i plan- och byggförordningen, men dessa trädde inte i kraft i det mest akuta skedet utan kom . Det hjälpte alltså inte i just det läget. Regeringen gav i uppdrag att utreda hur upphandlingsreglerna skulle hanteras i en brådskande situation. Men först kunde redovisa hur reglerna kunde tillämpas. Och det var , med tanke på läget. Resurserna var också otillräckliga för myndigheterna när det gäller att fatta individuella förvarsbeslut inom den lagstadgade sextimmarsfristen, vilket också har tagits upp av tidigare talare. I den tillfälligt upprättade väntsalen i uppstod därmed en situation som av asylsökande kunde upplevas som ett frihetsberövande. Oklar ansvarsfördelning mellan och polisen för kontroll av in- och utpassering från kan också ha bidragit till detta. var inte avsedd för boende, men i brist på alternativa boenden kom migranter att vistas där än planerat. Det saknades dock bättre boendealternativ. Det fanns helt enkelt inga alternativ. om lärdomar av flyktingsituationen Migrationssituationen innebar att ställdes inför stora utmaningar och påfrestningar som i många hänseenden var unika. Det ställs stora krav när olika verksamheter måste anpassas mycket snabbt. Samverkan, samordning och ett ledarskap för en gemensam inriktning blir i en sådan situation helt nödvändiga. Det är positivt att regeringen avser att beakta bedömningar och arbeta vidare med rekommendationer för hantering av frågor om ansvar och analys. I utredningen ta emot människor på flykt – kartläggs händelseförloppet och utifrån det analyseras regeringens, de statliga myndigheternas, kommunernas och landstingens ansvar och beredskap inför situationen samt deras och civilsamhällets hantering av situationen. Detta betänkande bereds inom . Vi kommer självklart att följa regeringens arbete med att dra lärdom av flyktingsituationen 2015. Där utgör utredningen en viktig del. Vi konstaterar att till exempel reglerna om överprövning av upphandlingsbeslut ändrades 2016, och därmed har rättsläget förtydligats. Förändringar i plan‑ och bygglagen ska också kunna förenkla hanteringen vid ett akut skede. Vi anser att regeringen tar de steg som behövs för att möta den kritik som kommer från . Därför tycker vi att det saknas skäl för att göra ett tillkännagivande med anledning av bedömning. Överläggningen var härmed avslutad (Beslut fattades under § 15.) § 6 Åldersdifferentierat underhållsstöd och höjt grundavdrag för bidragsskyldiga föräldrar Åldersdifferentierat underhållsstöd och höjt grundavdrag för bidragsskyldiga föräldrar betänkande 2017/18:SfU9 Åldersdifferentierat underhållsstöd och höjt grundavdrag för bidragsskyldiga föräldrar (prop. 2016/17:216) 4 (KD): Fokus för den här debatten är ju socialförsäkringsutskottets betänkande nr 9 Åldersdifferentierat underhållsstöd och höjt grundavdrag för bidragsskyldiga föräldrar. I den proposition som ligger till grund för betänkandet föreslår regeringen bland annat en höjning av både av underhållsstödet för barn som och av grundavdraget för den som är underhållsskyldig. Det här är förslag aviserades av regeringen redan i budgetpropositionen . Eftersom motsatt sig förändringarna såväl i förra årets skuggbudget som i årets är det naturligt att vi också följer upp den hållningen nu när regeringen kommer med skarpa förslag. Vi vill alltså avslå både den föreslagna höjningen av underhållsstödet för barn och den föreslagna höjningen av grundavdraget för den underhållsskyldige. Jag vill därför inledningsvis yrka bifall till reservationen i betänkandet. Åldersdifferentierat underhållsstöd och höjt grundavdrag för bidragsskyldiga föräldrar Jag ska ta det hela förslag för förslag och börjar med den föreslagna höjningen av underhållsstödet. Skälen till att vi vill avslå detta i är huvudsak två. Det viktigaste är att vi från sida ser att det finns bättre sätt än den väg som regeringen väljer för att stärka barnfamiljernas ekonomi, framför allt för att stärka ekonomin för de föräldrar och familjer som är i en utsatt situation. Vi har flera förslag till detta i vår skuggbudget. Jag ska nämna de två viktigaste. Vi har i vår budget ett förslag om ett jobbskatteavdrag för föräldrar som skulle ge alla arbetande föräldrar – sammanboende eller ensamstående – en skattesänkning på . Vi har också föreslagit en rejäl höjning av den barnrelaterade delen i bostadsbidraget. Höjningen gynnar träffsäkert de familjer som har de minsta ekonomiska marginalerna. Vi har helt enkelt valt en annan väg. Ett ytterligare skäl är att det finns en risk att höjningen av underhållsstödet kan leda till att incitamenten minskar för föräldrar att själva komma överens sinsemellan om underhållsbidrag. Underhållsstödet är ju inte ett bidrag i vanlig ordning, utan det är tänkt som ett tillfälligt stöd där staten tar över en förälders ansvar efter en separation om paret inte själva kommer överens om den gemensamma försörjningen av barnen. Varje sådant fall måste dock ses som ett misslyckande, och målsättningen bör vara att föräldrarna själva ska ta det ekonomiska ansvaret för sina barn. Därför bör också underhållsstödet utformas i enlighet med detta. Vi menar att det här är ett steg i fel riktning. Det ska dock i sammanhanget sägas att flera förändringar till det bättre har gjorts . Inom ramen för alliansregeringen medverkade vi exempelvis till att de samarbetssamtal som kommunerna är skyldiga att tillhandahålla numera även tar upp ekonomiska frågor rörande barnet. Men vi välkomnar också att den nuvarande regeringen har infört en regel om att underhållsstöd, som huvudregel, numera inte utgår om den underhållsskyldige visar att denne i följd återbetalar rätt belopp till . Vi välkomnar även att har fått ett utökat uppdrag att informera föräldrar i frågor om underhållsstöd och underhållsbidrag. Likväl menar att den höjning av underhållsstödet som genomfördes för bara , tillsammans med den nu aktuella höjningen och den i budgetpropositionen aviserade ytterligare höjningen, riskerar att leda till att färre föräldrar anstränger sig för att själva komma överens om en lösning som är rätt för dem. Det är i sådana fall olyckligt eftersom det sannolikt försvårar samarbetet mellan föräldrarna. Men det är också olyckligt utifrån den slutsats som bland annat drogs av den så kallade , alltså att barn till särlevande föräldrar i genomsnitt skulle ha det betydligt bättre om föräldrarna frivilligt kommer överens om underhållsbidrag i stället för att använda sig av det statliga underhållsstödet. Jag går då går över till propositionens förslag om att höja grundavdraget för underhållsskyldiga. Det är väl delvis att se som en följd av de föreslagna höjningarna av underhållsstödet, och eftersom vi säger nej till dessa är det naturligt att vi också säger nej till höjningen av grundavdraget. Åldersdifferentierat underhållsstöd och höjt grundavdrag för bidragsskyldiga föräldrar Men vid sidan av detta ska det också framhållas att den föreslagna höjningen av grundavdraget ytterligare försvagar principen om föräldrarnas ansvar för sina barns försörjning. anser – precis som och Förvaltningsrätten i ger uttryck för i sina remissvar – att förslaget är mindre förenligt med de goda lagändringar som har genomförts med syftet att underhåll i första hand ska regleras direkt mellan föräldrarna. Avslutningsvis innehåller ju propositionen också ett förslag om att höja inkomstgränsen för barn utan att det påverkar underhållsstödets storlek. Det är en förändring som välkomnar. Att ungdomar får möjlighet att i större utsträckning sommarjobba och extrajobba är enbart positivt. Jag vill därför yrka bifall till reservationen i betänkandet. 5 (S): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i socialförsäkringsutskottets betänkande SfU9 om ändring i socialförsäkringsbalken när det gäller åldersdifferentierat underhållsstöd och höjt grundavdrag för bidragsskyldiga föräldrar. Därmed yrkar jag också avslag på reservationen. Underhållsstödet är ett stöd till barnet. Stödet förskotteras från det offentliga till den förälder som barnet bor hos om den bidragsskyldige föräldern av olika anledningar inte kan fullgöra sin underhållsskyldighet. Underhållsstödet garanterar att barn med föräldrar som inte bor ihop får ett visst bidrag till sin försörjning och kompenserar barnet för ett uteblivet underhåll. Vi höjde underhållsstödet med så att det nu ligger på . Grunden är att föräldrarna själva ska komma överens om att betala underhåll för sina barn. Underhållsstödet är till för de fall där den underhållsskyldige föräldern inte betalar underhållsbidrag eller betalar ett belopp som är lägre än . Jag tror att vi alla vet att barns behov varierar i takt med åldern. Det är också därför som vi föreslår att underhållsstödet differentieras och delas upp i två åldersgrupper, 0–och . Förslaget är att höja underhållsstödet med till för dem som är . En differentiering av underhållsstödet har flera fördelar. Dels tydliggör det att barns behov är olika, dels motsvarar det bättre de faktiska kostnaderna för barn i olika åldrar. Förslaget förbättrar också för ekonomiskt utsatta barn eftersom utsattheten är beroende av storleken på vilket ansvar hushållet har för försörjning. För att höjningen av underhållsstödet inte ska medföra att den bidragsskyldige förälderns betalningsbelopp blir alltför högt föreslås en höjning av grundavdraget. Trots höjningen av underhållsstödet 2015 har grundavdraget inte höjts . Åldersdifferentierat underhållsstöd och höjt grundavdrag för bidragsskyldiga föräldrar Flera utredningar har visat att bidragsskyldiga föräldrar är en ekonomiskt utsatt grupp. Många av de bidragsskyldiga föräldrarna lever under knappa förhållanden och klarar inte sin betalningsskyldighet. En höjning av grundavdraget skulle därför få som effekt att skuldsättningen minskar och leda till en förbättrad ekonomisk situation för bidragsskyldiga föräldrar med de lägsta inkomsterna. Förslaget är därför att grundavdraget höjs från till . föreslår vi även en höjning av beloppet för barns inkomster som inte påverkar underhållsstödets storlek. Beloppet ligger nu på och har inte ändrats . Förslaget är att det ska höjas till . Det vill vi göra för att uppmuntra ungdomar att få erfarenhet av arbetsmarknaden genom att sommarjobba och ha lite jobb vid sidan av studierna utan att detta påverkar underhållsstödet förrän de kommer över beloppet . 6 (M): Det nuvarande systemet med underhållsbidrag och underhållsstöd fungerar inte tillräckligt bra. De förändringar som genomfördes för inte så länge sedan och de förändringar som föreslås av regeringen är inte tillräckliga. Därför vill vi i i stället se ett system som kräver att föräldrar tar ett tydligare personligt ansvar för sina barns ekonomi. Detta skulle gynna alla inblandade, såväl föräldrar som barn. Men framför allt skulle det som sagt gynna barnen, vilket är viktigt att understryka. Dagens modell innebär att underhållet till barn med separerade föräldrar inte i tillräckligt stor utsträckning motsvarar de belopp som barnen har rätt till om reglerna om underhållsbidrag hade följts. I stället har det högsta beloppet i underhållsstödet kommit att uppfattas som norm för underhållet, vilket inte var avsikten från början. Detta har medfört att så många som fyra av tio barn inte får det underhållsstöd som de har rätt till om reglerna för underhållsbidrag efterföljs. Det innebär att de barn som befinner sig i de allra mest utsatta ekonomiska situationerna skulle ha haft rätt till mer , om rätt underhåll hade utbetalats.