prot · H40981 · 2017-03-16 00:00:00 — hade hört en del alternativa inlägg här där någon skulle ha sagt att allt var bra 2006. Det sas inte i den här kammaren. Jag kan inte riktigt säga vad som mer sas i de inlägg som inte hölls och som bara tycks ha hört. En sak som han sa var dock intressant, och det gällde utanförskapet. Han sprider återigen den lite mytiska bilden av att det fanns ett stort utanförskap och att de borgerliga lyckades få ned det. Det är viktigt att känna till att det som definierar som utanförskap är att man är innanför de stödsystem som finns i samhället, till exempel a-kassa eller sjukförsäkring. Vad de borgerliga gjorde var dels att få en massa människor att lämna a-kassan, dels att få människor att lämna sjukförsäkringen genom att de helt enkelt inte fick sjukförsäkring trots att de var sjuka. Det är såklart en lite lustig definition av utanförskap att man är innanför skyddssystemet. Jag skulle vilja att förklarade detta lite grann och bekräftade att det är så han menar att utanförskapet ser ut. Som han ser det är man alltså i utanförskap om man befinner sig innanför de stödsystem som vi har i samhället medan man inte är i utanförskap om man till exempel bor på gatan och inte får ta emot något stöd alls från samhället. 6 (M) replik: hämtar uppenbarligen sin verklighetsbeskrivning från rubriker i tidningar. Därmed blir den grund och svår att kommentera i sin helhet. Jag väljer därför bara att korrigera : Hans beskrivning stämmer över huvud taget inte, och det är anmärkningsvärt att en person som har ägnat hela sitt liv åt partipolitik eller politisk aktivism inte har någon form av grundläggande kunskaper. Utanförskapet mäts av SCB, och måttet inkluderar alla de grupper som har någon form av stöd från samhället – även dem med försörjningsstöd. De personer som hamnar utanför exempelvis sjukförsäkring eller arbetslöshetsförsäkring fångas alltså upp i utanförskapsmåttet. Det säger är helt enkelt dravel. 7 (V) replik: Då tror jag att bekräftade det jag sa. Jag känner väldigt väl till hur utanförskapsmåttet kom till och hur det i panik yxades fram efter valsegern 2006 eftersom ingen, inklusive de borgerliga själva, riktigt kunde veta vad det var som de borgerliga hade talat om före valet. Det är riktigt att även försörjningsstöd räknas som utanförskap. Då har vi alltså precis den situation jag talade om. Om man blir utkastad från olika typer av försäkringsstöd och inte söker något försörjningsstöd – till exempel i den form som statsminister talade om runt 2010–2011 där man kan försörja sig genom att exempelvis få stöd av sin partner, sina föräldrar eller sina barn – räknas man enligt inte in i utanförskapet. Det är precis det som leder till det som många forskare pekar på, nämligen att utanförskapsmåttet är oerhört dåligt. Det innebär att länder med välutvecklade socialförsäkringssystem och skyddsnät för medborgarna kommer automatiskt dåligt ut eftersom det ser ut som att många människor där är i utanförskap. Motsatsen är att se på hur många människor som är sysselsatta. Det är det som är intressant att se – hur stor andel av befolkningen som är sysselsatt, det vill säga har jobb som man kan försörja sig på. Där visar det sig att klarar sig väldigt bra, och klarar sig förstås bättre än när partikamrater och själv var en del av regeringen. Traditionsenligt har det varit så i i modern tid: Det går inte så bra för landets ekonomi eller arbetsmarknad under borgerligt styre. Det fick vi se exempel på också senast. Men det är bra att bekräftar den bild jag har, det vill säga att han använder det utanförskapsmått som i och för sig är värdelöst för att försöka förstå vad det är som händer i samhället. 8 (M) replik: kommer med en rad alternativa uppfattningar. SCB har mätt utanförskapet – . Detta är ingen innovation . Det är rent nonsens igen. Enligt definition skulle det ha skapats 250 000 hemlösa uteliggare under alliansåren som inte skulle ha varit i någon form av trygghetssystem. Det är också givetvis bara totalt nonsens. Var skulle minskningen av utanförskapet ha tagit vägen annars, menar ? Det fattigdomsmått som är etablerat på Europanivå pressades ned radikalt . Om jag minns rätt i huvudet gick det från av befolkningen när med flera styrde till när Alliansen styrde. Det är en mycket kraftig minskning av fattiga i . När Alliansen lämnade ifrån sig regeringsmakten hade också den högsta sysselsättningsgraden i hela Europeiska unionen. I gamla kommunistländer och annat gav staten ut egna tidningar med alternativa fakta till medborgarna. Det har vi sett en växande förekomst av i debatten också , fast kanske från lite andra rörelser. Men här håller vi oss till de fakta som finns från myndigheter och som mäts på ett seriöst och officiellt sätt. har faktamässigt fel på varenda punkt han har nämnt. Jag tycker, fru talman, att det nästan är lite oanständigt av en politiker att bete sig på det sättet. 9 (S) replik: Jag tror att vi ska påminna oss själva om att är en klassisk nyliberal. Han är uppväxt i , och han använder ofta ord som är lite svårbegripliga. Jag ska ställa en enkel fråga till , som säger att det gick så bra för den förra regeringen, regering. Hur gick det med arbetslösheten – steg den eller minskade den? Inte ens kan säga att det är fel, för så var det. Det gäller ungdomsarbetslösheten, långtidsarbetslösheten och hela vägen. Det gick inte bra. En annan fråga jag har är: Vad är moderat arbetsmarknadspolitik? Är det det gamla vanliga om att nu sänker vi skatterna? Är det det gamla vanliga om att vi måste sänka trösklarna, och då blir det sänkta ingångslöner? Är det det gamla vanliga om att vi nog måste se över anställningstryggheten och kanske försämra lite för att öka på flexibiliteten? Är det det gamla vanliga om att a-kassan, arbetslöshetsförsäkringen, är för hög och bara ökar på arbetslösheten? säger : lägger vi ned Arbetsförmedlingen! Han öppnar upp för en jättestor privatisering med sin tanke när han står här och drömmer om valseger . Förmodligen drömmer han då också om att han är stödd av i det hela, nu när ni har öppnat upp för samtal mellan er i arbetsmarknadsutskottet. 10 (M) replik: ordförande frågade här om allt och inget på samma gång, kan man konstatera. Han ville ha en förklaring av hela arbetsmarknadspolitik. Sedan kom ett inlägg som sisådär stämmer överens med verkligheten och hur det ligger till. Det går givetvis inte att besvara allt det där , så jag förstår inte riktigt varför arbetsmarknadsutskottets ordförande över huvud taget begärde replik om han inte har någon fråga i sak. Sakärendet handlar om hur vi ska få Arbetsförmedlingen att fungera bättre. Jag kan ändå svara om detta med arbetslösheten, som väl var den tydligaste fråga som kom ur mun. Det handlar om två delar av arbetslösheten. Det finns den arbetslöshet som är konjunkturberoende, och det finns den arbetslöshet som brukar kallas strukturell arbetslöshet som är den som politiken styr över med sina reformer. Man kan konstatera att den del av arbetslösheten som politiken styr över med sina reformer minskade rejält under alliansåren, och den har faktiskt , , stått helt stilla. Inte en enda promille nedåt har den strukturella arbetslösheten rört sig. , , ja, alla professionella bedömare gör samma analys: Regeringens politik minskar över huvud taget inte den delen av arbetslösheten som politiken styr över. Sedan går arbetslösheten ned lite grann i tack vare att vi har högkonjunktur och tack vare att vi har en riksbank som stimulerar ekonomin hårt. Vi är glada för att arbetslösheten vänder nedåt, men det är inte den förda politikens förtjänst, utan det är högkonjunkturens förtjänst. Jag ska rätta mig själv lite grann. och påpekar faktiskt att den strukturella arbetslösheten, alltså den som politiken styr över, går ned lite grann eftersom regeringens politik trycker ut av arbetskraften i utanförskap, och den försvinner därmed från arbetslöshetsmåttet. På grund av att ni ökar utanförskapet och att färre människor arbetar blir det alltså en liten effekt uppåt. 11 (S) replik: Jag talade om hög eller låg arbetslöshet, och vi fick nu höra säga att det beror på om arbetslösheten är strukturell eller konjunkturell. Jag ställde en enkel fråga om arbetslösheten, och hade kunnat säga att den antingen är högre eller lägre – den är ju lägre, så är det – utan att behöva ramla in i någon typ av retorik som gör det svårt att förstå vad han säger. Samma sak händer när jag ställer en massa frågor. Då säger han att de inte har med saken att göra. Vem är det då som har ansvaret? Är det myndigheten som står för arbetsmarknadspolitiken, eller är det regering och riksdag? Det är väl en enkel fråga? Om arbetsmarknadspolitiken inte fungerar och man ger fel verktyg till en myndighet, är det myndighetens fel då? Men om man ger myndigheten möjligheter och verktyg så att det verkligen biter och för deras jobb framåt så att det fungerar och folk får hjälp att komma från arbetslöshet till arbete är det bra. Vad säger utifrån hans nyliberala ideologi är att vi ska privatisera. Men ansvaret ligger alltid på politiken. Det ligger inte på myndigheten. Ansvaret på myndigheterna är att de ska följa det som riksdag och regering bestämt. hade vi en moderat arbetsmarknadsminister som bestämde över Arbetsförmedlingen, och resultaten och förtroendet rasade. Min fråga är återigen: Vem bär ansvaret – myndigheten eller politiken? 12 (M) replik: har med eftertryck visat att han inte gillar att diskutera komplicerade och komplexa samband, att få svåra frågor eller att bena ut saker i grunden. Däremot gillar att höja rösten, nästan skrika lite, och tillskriva sina politiska motståndare olika typer av värderingar eller åsikter som de kanske har eller inte har – det är modellen i stället. Det tror jag inte är ett bra sätt att vinna förtroende hos svenska folket på. Det är kanske därför som det inte går så bra för parti heller. Jag tror inte att det är ett bra sätt att vinna popularitet eller för den delen förtroende för en seriös politik i tider av populism att skrika på och härja mot sina motståndare och vägra diskutera sakfrågan. Det blir inte bra, , när man ska sköta politiken på det sättet. Därför är det desto viktigare att man pratar om sakfrågan. Här handlar det alltså om hur Arbetsförmedlingen ska förbättras så att de människor kan få hjälp som ditt parti, din regering, lämnar i hopplöshet, i våld och i utanförskap och utan framtidsutsikter, utan föräldrar som någonsin går till ett jobb och utan tron till att man själv kan slita i skolan och få in en fot på arbetsmarknaden. Det är snart 1 miljon människor som regeringen lämnar helt utanför arbetsmarknaden. Här tar Alliansen ett litet steg för att de människorna ska få bättre förutsättningar. ordförande kan inte då göra bättre än att raljera. Det är beklagligt, fru talman. 13 (SD): Socialdemokraterna, och instämmer i betänkandets grundläggande utgångspunkter. Så långt är allt väl. Sedan kommer de illa dragna slutsatserna av detta. Socialdemokraterna, och anser att regeringen har vidtagit åtgärder. Må så vara, men vad har de här åtgärderna lett till? Det nämns ingenstans. Det är en fullständig avsaknad av kvantitativa målsättningar där man kan säkerställa en positiv utveckling via delmål. Det är inte värdigt för skattebetalarna. I stället använder Socialdemokraterna, och sig av omätbara begrepp. Man nämner exempelvis att det arbetsmarknadspolitiska regelverket har förenklats. Man nämner att samverkansmöjligheterna med kommunerna har förbättrats. Förenklingar och förbättringar betyder inget om de inte kan visa på mätbara resultat i form av reguljära arbeten. Arbetsförmedlingen å sin sida hänvisar till en intern förnyelseresa – det är generaldirektörens favoritord – som ska vara klar . Arbetsförmedlingen ska i denna förnyelseresa öka sitt fokus på att utvärdera myndighetens arbete och insatser. Arbetsförmedlingen ska även ha stort fokus på att utveckla relationerna till arbetsgivare. Nivån på denna målbild säger lite om var Arbetsförmedlingen befinner sig . Frågan är om denna målbild speglar även regeringens ambitionsnivå. I sådana fall är det riktigt allvarligt. Borde inte skattebetalarna kunna förvänta sig mer för 80 miljarder? Målet för alla åtgärder på arbetsmarknaden, inklusive styrningen av Arbetsförmedlingen, måste vara att få in ett ökat antal individer i reguljära arbeten, inte minst de som står längst ifrån arbetsmarknaden, och den effekten har uteblivit. Att i det läget välja att inte undersöka möjligheten till andra alternativ är enbart oansvarigt och ingenting annat, särskilt med tanke på de lärorika internationella exempel som finns. Men vi kan även titta på svenska exempel. , med Socialdemokraternas goda minne, har privata aktörer släppts fram i Arbetsförmedlingens utbud, främst gällande arbetsmarknadsutbildningar men även inom rehabiliteringstjänster och stöd till långtidsarbetslösa. Det som är kvar hos Arbetsförmedlingen är den rena matchningen. Även där pågår en intern studie. Sedan lite drygt tillbaka redovisar Arbetsförmedlingen resultat för upphandlande aktörer inom insatsen Stöd och matchning. Ett ratingsystem med tre stjärnor beräknat på leverantörens resultat ligger till grund för bedömningen. och ligger till grund för ratingsystemets uppbyggnad och metodik. Det här finns alltså till viss del redan. De försök som har gjorts tidigare med jobbcoacher och etableringslotsar var kostsamma och hade mycket tveksamma resultat. Så är det. Men problematiken var inte i huvudsak att man öppnade för privata aktörer utan att man hade en fullständig avsaknad av kontroll, vilket jag ofta har framfört från den här talarstolen och i debatter med Alliansens företrädare i talarstolarna här framför. Arbetet med ratingsystem åtgärdar till viss del den problematiken. De utmaningar vi står inför på arbetsmarknaden låter inte vänta på sig. Mitt i en högkonjunktur är närmare 1 miljon människor i utanförskap och bidragsberoende. Inte ens , under de mest gynnsamma omständigheterna, lyckas Arbetsförmedlingen med att få ut folk i arbete. Då menar jag icke-subventionerade, riktiga arbeten. Arbetsgivarna signalerar att det är svårt att hitta rätt arbetskraft. Det är så det ser ut. Arbetsförmedlingen har haft mycket på sig att effektivisera sin verksamhet, men dras trots detta med mycket låga förtroendesiffror och sviktande resultat. anser, och ansåg redan i vårt budgetförslag , att Arbetsförmedlingen i dess nuvarande form bör reformeras. Förnyelseresan måste vara slut. Arbetsförmedlingen kan inte tillåtas ägna sig åt navelskåderi i all evighet. Givet det läge vi är i nu måste vi agera. Vi måste våga pröva en annan modell. ställer sig därav bakom att utskottet föreslår att regeringen bör ge , och vi yrkar avslag på reservationen. 14 (S) replik: Det är på det sättet att har inlett ett samarbete med i arbetsmarknadsutskottet. Jag är därför lite nyfiken på varför säger att det är dags att privatisera. Tilläggsdirektivet går nämligen ut på att Arbetsförmedlingen bara ska ägna sig åt myndighetsutövande. Resten ska privatiseras. Är och nyfikna på hur det skulle se ut, eller tycker man att det borde vara på det sättet? Det är ganska intressant. Det kommer att bli en debatt i kammaren om vinster i välfärden – om hur vi ser på hur skattebetalarnas pengar används, vilken kontroll det finns av det och så vidare. Har tagit ställning när det gäller det? Du säger att det får vara slut på förnyelseresan, att det har tagit , . Men det var den borgerliga regeringen som körde Arbetsförmedlingen i botten. Det finns det belägg för. Det finns det också belägg för. Arbetsförmedlingen upphandlar från privata, externa aktörer för . Det är ganska mycket. 180 000 människor finns i verksamheter som andra utför och som Arbetsförmedlingen köper. Det tycker jag är ganska mycket. Och siffrorna går åt rätt håll, trots den ansträngda situationen. Hur ser på detta? Ska allt utom myndighetsuppdraget privatiseras? 15 (SD) replik: Kunskap är inte farligt, . Det här handlar om att en utredning ska få ett tilläggsdirektiv för att utreda om det skulle kunna vara en framkomlig väg. Då får man kunskap. Vi förutsätter att den här kammaren fattar beslut utifrån kunskap. Det är alltså någonting som inte bara vi borde vara glada för; även de rödgröna borde vara glada över att få mer kunskap om det här, för att kunna göra en bra bedömning av vilken väg man ska gå när det gäller Arbetsförmedlingen. Vi redovisade redan i samband med höstbudgeten vad vi tycker om Arbetsförmedlingens framtid. Oavsett Alliansens eventuella debattartiklar eller utskottsinitiativ tycker vi att Arbetsförmedlingens verksamhet behöver renodlas. Vi har inte gått lika långt som Alliansen redovisar, i sin debattartikel till att börja med och sedan i sitt utskottsinitiativ. Vi tycker dock att det är oerhört viktigt med kunskap, . Och det är exakt det vi får genom ett tilläggsdirektiv. Utredaren har dessutom en bakgrund i Arbetsförmedlingen och stor kunskap om Arbetsförmedlingens arbete. Jag tror att det kommer att bli värdefullt. Jag vill tillägga att det tog upp om etableringslotsar, jobbcoacher och andra misslyckanden var intressant. Det är på det sättet. I stod det till och med att det slussades pengar till IS genom de verksamheterna. Jag är alltså glad att vi fick in i majoritetens skrivning att ”en central del i en sådan reform är en rigorös uppföljning och kontroll, samt ett system där ersättning i huvudsak betalas ut efter uppvisat resultat”. 16 (S) replik: Vi och den som lyssnar på debatten kan notera att Sven‑Olof säger att det är deras gemensamma skrivning. Han är glad över att de texterna kom med i deras gemensamma skrivning. Jag får dock inget riktigt svar. Betyder det här att inte ställer upp på den rubrik som gick ut med? ”Lägg ned Arbetsförmedlingen” – det var den stora rubrik man gick ut med för att visa att Arbetsförmedlingen verkligen ska läggas ned . från har förfäktat den australiska modellen. Det kan jag förstå. Men betyder det här att står bakom det där med att lägga ned Arbetsförmedlingen, ? Det är ju er gemensamma skrivning. Ni är ute efter mer kunskap. Det är därför ni vill ha tilläggsdirektivet. Utredningen och har ett jättebrett uppdrag. Man ska titta på arbetsmarknadspolitik, på själva Arbetsförmedlingen och på hur de ska samverka för att få effektiv verkan i verkligheten. Men står här och säger att de står bakom den rubrik som lanserade om att lägga ned Arbetsförmedlingen? Eller har ni gått med på det för att lära er mer? De har nämligen bestämt sig; de har redan sagt att Arbetsförmedlingen ska läggas ned och att resten ska privatiseras. Min fråga till blir återigen: Står bakom att Arbetsförmedlingen ska läggas ned, via det här tilläggsdirektivet? Ni gjorde upp om texterna gemensamt, och ni hade kontakten med och kom överens om det. Men vill ni verkligen lägga ned Arbetsförmedlingen och privatisera allt? Det är en viktig signal att berätta om för svenska folket. 17 (SD) replik: Det är ganska anmärkningsvärt att arbetsmarknadsutskottets ordförande inte känner till och står bakom en gammal svensk statsförvaltningstradition när det gäller utredningar, nämligen att vi försöker fatta beslut på bra underlag. Det är en av grundpelarna i svensk statsförvaltning. Det är självklart positivt att ge tilläggsdirektiv. Vi kommer alla att få mer kunskap för att kunna fatta bra beslut. Sedan förstår väl också att resultatet av utredningen får visa var vi hamnar i slutänden. Men vår inriktning finns väl redovisad i vår höstbudget. Var vi hamnar får vi se efter att utredningen är klar. Såväl som andra har med höjda röster och stora och bombastiska ord här i talarstolen sagt att ”nu ska det göras si, och ska det göras så”. Det är ett ganska modest förslag vi kommer med . Vi föreslår ett tilläggsdirektiv till en utredning, . Det handlar inte om tredje eller fjärde världskriget. Det handlar om ett tilläggsdirektiv till en utredning – en gammal, beprövad och fin svensk tradition när det gäller utredningar som vi ska hålla fast vid. Det är positivt. Det finns absolut jättestora problem med Arbetsförmedlingen. Det största problemet är, förutom en något märklig intern kultur – men det kan vi ta vid ett annat tillfälle – den extremt dåliga uppföljningen. Du har själv erkänt att det är regeringens, politikens, ansvar att det är på det sättet. Man har inga kvantitativa mål. Man har inga kvantitativa delmål och ingen uppföljning. Man har bara floskler. Jag vet att till exempel arbetsmarknadsministern delar den uppfattningen. Hon har ju stått däruppe på huvudkontoret och skrikit och berättat om hur dåligt det går. 18 (C): Det var länge sedan som vi tillsammans anordnade seminarium om konkurrensutsättning av Arbetsförmedlingen. Det är trevligt att ha dig vid min sida under debatten. Det är fler än som ifrågasätter Arbetsförmedlingens effektivitet när det gäller förmedling av jobb. Förutom många arbetssökande och en majoritet av företagen som söker arbetskraft vill nu också en majoritet i arbetsmarknadsutskottet ta fram hur allt som inte är myndighetsutövning kan läggas ut på andra aktörer. har länge arbetat för detta och ser det som ett steg i rätt riktning som följer efter andra länders goda exempel. Vi har tittat mycket på . har genomfört en stor strukturförändring. Det har gjorts förändringar också på många andra håll. av svenska folket har förtroende för myndigheten, enligt Medieakademin 2016. Det har varit lågt förtroende för Arbetsförmedlingen ; det är inget nytt . Jag vill upplysa nuvarande regeringspartier om att vi lämnade ett uppdrag till , som konstaterade att – i slutet av en lång regeringsperiod när Socialdemokraterna styrde – genomsnittet var ett jobb per handläggare och år. Dåvarande generaldirektör konstaterade också att dessa siffror stämde. har jag diskuterat frågan, och lika har jag varit tydlig med att problemet inte handlar om enskilda handläggare på myndigheten, utan det är Arbetsförmedlingens uppdrag i kombination med strukturen på myndigheten som gör det näst intill omöjligt att göra ett bra jobb. Uppdraget för Arbetsförmedlingen har förändrats under . Personer som varit sjukskrivna eller arbetslösa länge gömdes då in i förtidspension eller åtgärder, men finns dessa personer hos Arbetsförmedlingens hägn för att steg för steg ta plats och få en plattform för ett fortsatt arbetsliv. ökar också antalet människor hos Arbetsförmedlingen som inte har någon erfarenhet alls av svensk arbetsmarknad. På det sättet görs det också en stor förändring i det uppdrag som Arbetsförmedlingen har. Över tid ser utmaningarna olika ut. Under lågkonjunktur är det oerhört svårt för många att komma i jobb. är det högkonjunktur, hjulen rullar och arbetsgivarna har svårigheter att få tag på rätt personer. Matchningsproblemen på arbetsmarknaden är enorma, vilket främst drabbar dem som söker arbete och arbetsgivarna som hindras att växa. Och det är där som AF inte fyller den funktion som de har uppdraget att göra och förväntas klara. Tudelningen mellan dem som har ett jobb och dem som inte har ökar . är det svårt för en enda aktör, som dessutom har en myndighetsroll, att möta arbetsmarknadens alla olika behov. Bara 12–av de lediga jobben går via AF. I stället förmedlas nio av tio jobb på andra sätt: genom vänner, arbetskamrater, släkt och andra kontakter. Men många som står utanför arbetsmarknaden saknar just de nödvändiga nätverken. Det är detta som är den allvarligaste bristen hos AF, att de som står längst från arbetsmarknaden inte får den stöttning, den hjälp och det nätverk som de så väl behöver. återupptog äntligen arbetsmarknadsminister översynen av AF, efter många påstötningar från och de andra allianspartierna. har länge försökt att få med allianskollegorna på att renodla myndighetsutövningen och konkurrensutsätta utbildnings- och jobbförmedlingsinsatserna för att få till stånd en bodelning av myndighetens olika roller. Redan i de första arbetsgrupperna som Alliansen tillsatte före valet ville vi få in att AF skulle reformeras, men vi fick inte med oss alla de andra partierna på det.