prot · H40955 · 2017-01-17 00:00:00 — § 1 Meddelande om frågestund Talmannen meddelade att frågestund skulle äga rum . § 2 Anmälan om faktapromemorior Talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2016/17:FPM51 Meddelande om revidering av EU:s policy för utvecklingssamarbete KOM(2016) 740 till utrikesutskottet 2016/17:FPM53 Meddelande om handlingsplan för att stärka arbetet mot bedrägeri med resehandlingar KOM(2016) 790 till justitieutskottet § 3 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2016/17:FöU3 Försvarspolitik 2016/17:CU6 Associationsrätt 2016/17:CU7 Ersättningsrätt 2016/17:KU5 Uppföljning av tillämpning av subsidiaritetsprincipen 2016/17:KU10 Granskning av statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning § 4 Svar på interpellation 2016/17:162 om strukturerade politiska dialog med 1 Utrikesminister (S): har frågat mig om det är min bedömning att påtalanden som görs i den strukturerade dialogen med skiljer sig från påtalanden som görs i samband med bilaterala besök och vilken skillnaden i så fall är. Vidare frågar på vilken nivå jag avser att den strukturerade dialogen ska föras samt om jag kommer att verka för att under dialogen ska söka samråd med oppositionella iranska grupper eller vända sig till exiliranier som arbetar för mänskliga rättigheter och som själva inte kan komma till tals med den iranska regimen. Situationen gällande de mänskliga rättigheterna i är fortsatt mycket allvarlig, bland annat när det gäller respekt för religionsfrihet och för konvertiter. Situationen för mänskliga rättigheter tas upp vid alla våra politiska möten med , som statsråden , och gjorde under sina besök i och som kabinettssekreterare gjorde vid sitt besök . Jag har också själv lyft dessa frågor med utrikesminister under hans besök i . Som skriver har och kommit överens om att inleda en strukturerad politisk dialog, där mänskliga rättigheter ingår. Syftet med den strukturerade dialogen är att på minister- eller statssekreterarnivå på ett samlat sätt diskutera bilaterala frågor, som ett komplement till de kontakter som redan sker. Skillnaden jämfört med bilaterala möten är således främst att dessa möten ska ske återkommande och på ett mer strukturerat sätt följa upp ett antal centrala frågor. Oavsett vilket format vår dialog sker i ligger regeringens engagemang för mänskliga rättigheter i fast, och de svenska budskapen ändras inte. Vi har en tradition av att vara tydliga när det gäller demokrati och mänskliga rättigheter. Detta ska genomsyra vår dialog, oberoende av mötesformen. Det arbete som civilsamhället gör för att uppmärksamma kränkningar av mänskliga rättigheter i är viktigt, och regeringen stöder dessa ansträngningar. Vi träffar återkommande civilsamhällesorganisationer på olika nivåer och inhämtar deras synpunkter. Den svenska ambassaden i för också en aktiv dialog på plats i . Vi fortsätter också att vara pådrivande i dessa frågor inom FN och EU, bland annat genom att stödja FN:s specialrapportör för mänskliga rättigheter i , , vars mandat tillkom på svenskt initiativ. Regeringen kommer även fortsättningsvis att driva frågan om mänskliga rättigheter med , såväl bilateralt som multilateralt. 2 (KD): Jag vill börja med att tacka för svaret och för att utrikesministern är här . har inlett året som ordförandeland i . Ambitionsnivån är hög och åtagandena därmed många. Det som föranleder mina frågor är alltså relation med och mer specifikt den så kallade strukturerade politiska dialogen, som regeringen nu inlett med den iranska regimen. Sanktionerna mot har hävts, och det har gått skytteltrafik mellan de svenska regeringsbyggnaderna och regimen i . Näringsminister , energi- och samordningsminister , folkhälso- och sjukvårdsminister och kabinettssekreterare har alla hunnit besöka . Det är klart att man kan fråga sig vad som mer konkret föranleder besöken i , särskilt när utbytena och förhandlingarna mellan våra länder nu kröns med att statsminister reser till för att bland annat träffa president . Enligt pressmeddelandet från är goda relationer särskilt viktigt nu när har tagit plats i . Jag skulle vilja be utrikesministern beskriva varför det är särskilt viktigt med just nu när vi har platsen i säkerhetsrådet. Det var särskilt viktigt för att vi skulle få alla dessa länder att rösta på oss, men hur ser strategin ut nu? Jag vill också veta mer om varför den feministiska regeringen så högt tycks prioritera relationen till en av världens mest kvinnofientliga regimer. Vad kan vi få ut av partnerskapet? är inte vilket land som helst. Det är en partner med tydliga stormaktsambitioner. De iranska interventionerna i , , , och visar på just detta. Den iranska regimen är också en oberäknelig partner. Det är en teokratisk diktatur som tvingar sin befolkning till strikt religionsutövning, som den lierar sig med ett land som – ett land som förtrycker alla religiöst troende och har en personkult där den förste har fått en upphöjd, gudaliknande ställning. Ideologiskt och teologiskt har dessa stater ingenting gemensamt, men de förenas likväl. stöder de shiamuslimska krafterna i , liksom den shiamuslimska gruppen i . Men är inte begränsat till en religiös samhörighet. Sunnimuslimska Hamas får helhjärtade stöd. Trots sanktioner från omvärlden har valt att återkommande skicka vapen till den palestinska terrororganisationen. Med tanke på att den iranska regimen prioriterar krig framför frihet och de mest basala mänskliga rättigheterna för sitt eget folk vill jag gärna att utrikesministern redogör för vilka de centrala frågor är som nu vill ha ett fortlöpande samarbete kring. 3 (S): Det är angeläget att debatten om mänskliga rättigheter och religionsfrihetens ställning i kommer upp. Både kristna och judar som bor i har det ofta svårt. En iransk jude berättar för den finska tv-kanalen att judar diskrimineras i den offentliga förvaltningen men också att identiteten som judar och iranier är lika viktig för dem och att de tror att situationen för judar i kommer att bli bättre. I stora delar av töms befolkningen på kristna, men i ökar andelen kristna människor. har den ökat med 31 000 människor . Trots det förekommer svåra förföljelser, speciellt av dem som har konverterat, som utrikesministern också nämner. Det ska vi inte blunda för. Assyrier och armenier har sin tro skyddad i lagen, men trots det har det förekommit förföljelser. Både judar och kristna har i hyfsat stor utsträckning rätt att utöva sin religion i . Jag tänkte i samband med den högst angelägna frågan om religionsfrihet lyfta upp bahaiernas situation. Bahai är en världsreligion men inte så känd i . Den är också den yngsta av världsreligionerna. Jag tänkte i fyra punkter ta upp vad den som bekänner sig till bahai utsätts för. Det första är ekonomisk förföljelse. Det pågår just nu en ekonomisk apartheid riktad mot bahaier, och situationen har faktiskt försämrats sedan president tog över 2013. Bahaier kan inte anställas i offentlig sektor. Arbetstillstånd för bahaier återkallas med jämna mellanrum, och muslimer i den privata sektorn pressas att avskeda bahaier. Det senaste exemplet är , då 124 bahaiägda affärer stängdes i provinserna . Den andra punkten jag tänkte ta upp är blockerandet av unga bahaiers utbildning. Tusentals unga bahaier nekas systematiskt rätten att gå på högskolor och universitet. Grundskoleelever trakasseras och hotas med avstängning, enligt punkt 65 i FN:s årsrapport. Bahaierna startade ett eget nätverk för högre utbildning: BIHE, Bahá’í . har kallat detta för en handling av självbevarelse. Den tredje punkten: Uppvigling till hat och antibahaipropaganda sprids regelbundet i iranska medier, och antalet dokumenterade antibahaiartiklar i iranska medier mer än tredubblades 2016 – 11 270 stycken jämfört med , då det var 3 229. Den fjärde och sista punkten: attacker och våld. , , rapporterades att bahaianhängaren , en äldre och respekterad man, enligt lokala medier återfunnits död i provinsen . Han hade brännmärken över hela kroppen. knivhöggs Farhang , , i provinsen . Min fråga till utrikesministern är: I denna angelägna dialog med den iranska regimen, kommer utrikesministern också fortsatt att följa upp bahaiernas situation? 4 AMINEH KAKABAVEH (V): Tack, utrikesministern, och tack, , för interpellationen! Den är jätteviktig, och det är viktigt att engagerar många människor här i och i riksdag. Naturligtvis är detta viktiga frågor när nu har inlett en diplomatisk relation eller en handelsrelation med . Som sagt är det flera ministrar som har besökt , och också statsministern ska åka dit snart. Vi vet också att svenska företag flyttar till eller ökar sin etablering där. ser vi att många aktivister och personer i ledningen för arbetarorganisationer är fängslade. De som jobbar mot barnarbete är fängslade – det är en rad namn som vi har upprepat i den här talarstolen. Det finns också forskare från som sitter i fängelse. Det råder könsapartheid i . Detta borde engagera oss alla, inte minst de ministrar som åker dit och möter regimen. är inte vilken stat som helst. Där gäller könsapartheid. Kvinnor kan till exempel inte gå på en fotbollsmatch på en eller andra platser där det finns män. Det är ett problem. Kvinnors arvsrätt och vittnesrätt är bara hälften av männens. Sådant är det land man har att göra med. Jag vet att utrikesministern är väldigt engagerad i kvinnorättsfrågorna. Jag vet att detta är viktigt för och för , och därför har jag förväntningar på att utrikesministern med statsministern och den delegation som ska åka tar upp frågan om de arbetaraktivister som sitter åratal i fängelse. Kommer man att kräva att de ska blir frisläppta? Etablerar man företag ska man anställa arbetare, och de som kräver rättigheter för arbetarna ska inte sitta i fängelse. Samma regler som gäller för LO, och andra borde gälla också för anställda i svenska företag i eller i andra länder. Därför är min fråga om utrikesministern kommer att kräva, påpeka eller göra ett medskick med statsministern om att ska släppa de arbetaraktivister och politiska fångar som sitter i fängelse bara för att de kräver mänskliga rättigheter. I den fråga jag ställde till utrikesministern precis nämnde jag en rad kvinnor som sitter i fängelse. De är sjuka, de har barn, de får inte den vård de behöver och de torteras. Det finns många listor på sådana individer, människorättsaktivister. Om nu är den enda feministiska rösten i FN och världen måste vi visa allvar i denna fråga. Alla ska ta ansvar, inte bara utrikesministern. 5 (L): Detta är ett synnerligen angeläget ämne. Sanktionerna mot har hävts. Det återstår att se hur följer de förpliktelser man har och uppfyller det man har lovat i det avtalet. När nu sanktionerna har hävts och har fått normaliserade förbindelser med flera andra länder, eller det åtminstone förs mer dialog och man kan importera och investera mer än tidigare, fortsätter dock förtrycket i landet. är, precis som har nämnts, inte vilken stat som helst. Det är ett land som hänger sina medborgare i lyftkranar. Det är en regim som skickar folkets pengar till Hizbullah, Hamas och , eller åtminstone till Hizbullah och , i stället för att investera i sjukvård och skolor. Det är ett land som ger sina kritiker elchocker under fötterna och som kedjemördar journalister. Det är en fruktansvärd regim. Den är djupt sexistisk, och det råder könsapartheid, som nämndes av Amineh Kakabaveh . Då är frågan: Ska man föra dialog med en sådan regim? Svaret på den frågan är väl rimligen att vi måste vara beredda att föra dialog med alla under olika omständigheter. Men en dialog får inte ersätta offentligt uttalad tydlig kritik. Problemet med vår nuvarande regering är att den har en oerhört tydlig kritik gentemot vissa stater men är närmast knäpptyst gentemot andra regimer. I fallet med tycks det nödvändiga behovet av tydligt artikulerad kritik – att är en tydlig röst och påtalar de brister som finns och de övergrepp som sker – ha ersatts av något man kallar för en strukturerad dialog. Men en strukturerad dialog, herr talman, innebär talepunkter som man fattar beslut om inom och inom . Det innebär att våra diplomater och utrikesministern och andra statsråd sitter ned bakom stängda dörrar och läser utifrån sina talepunkter, och den iranska regimens företrädare kan låta det hela gå in genom ena örat och ut genom det andra. Sedan kan de svara med att säga att alla övergrepp egentligen bara begås av den mörka högern i det iranska etablissemanget och att man behöver mer tid för att modernisera landet och bli mer pragmatisk. En strukturerad dialog kommer inte att innebära att blir mer demokratiskt. Det betyder inte att vi inte ska ha en strukturerad dialog. Precis som jag nämnde menar jag att vi visst kan ha det, men det måste ske parallellt med tydligt artikulerade markeringar som synliggör övergreppen i och tydligt visar att står på den iranska demokratiska oppositionens sida. Jag saknar detta från regeringens sida . Man är väldigt tydlig mot , och en rad andra länder, men inte när det gäller . I stället nästan överbetonar man nödvändigheten av dialogen, som inte sker med den iranska befolkningen utan med den iranska regimen. Det är klart att man kan sitta med en officer från Basijmilisen eller revolutionsgardet och säga att vi i tycker att det är viktigt att de inte torterar människor. Men det kommer inte att innebära att människor slutar att torteras i . Kombinationen av en strukturerad dialog och en tydligt artikulerad kritik är viktig. Man förde en sådan dialog med . Det ledde praktiskt taget ingenvart. Frågan är hur regeringen ser på detta att vara tydligare i sin öppna kritik mot den iranska regimens övergrepp. 6 (S): Jag tror att är det land i världen som man minst kan anklaga för att inte driva frågan om kvinnors rättigheter. Vi är den första feministiska regeringen, och vi har även en feministisk utrikespolitik. Det står också väldigt tydligt på vår agenda, både nationellt och i , att detta är en viktig fråga för oss. Det handlar både om kvinnors rättigheter och om barns, inte minst unga flickors, rättigheter. Jag tror att många upplever den linje vi driver som en provokation. Vi driver den väldigt offentligt och har en hög svansföring när det gäller den feministiska politiken. När det gäller kan vi säga att kärnenergiprogrammet har varit en form av dialog där FN har varit involverat. Man kan se en tydlig skiljelinje mellan den linje som har stått för och den som Trump i den offentliga debatten har sagt sig stå för. Jag tycker inte att det är någon självklarhet, även om det i väldigt många avseenden är en fruktansvärd regim, att man inte ska ha någon form av dialog över huvud taget. Jag tycker ändå att man har uppnått en seger: att nu har lovat att begränsa sitt kärnenergiprogram. Självklart får man följa upp det, så att de verkligen uppfyller sina förpliktelser som är kopplade till det, man jag tycker ändå att det är en seger för världens säkerhet. Ju mer vi kan begränsa potentialen för kärnvapen, desto bättre är det för hela vår värld. Det gäller över huvud taget. Där har också varit drivande för att begränsa kärnvapen. Slutmålet är att de inte ska finnas alls. Men i fråga om ett sådant här land med en fruktansvärd regim är det extra viktigt att bekämpa kärnvapen, för de kan verkligen bli ett säkerhetshot. När det gäller mänskliga rättigheter har man inte på något sätt tonat ned de frågorna. Det är en självklarhet att det inte är acceptabelt. Förtrycket är horribelt. Det handlar naturligtvis om människorättsförsvarare och alla oppositionella som råkar illa ut. Det handlar om fackliga personer och om kvinnor, som bara på grund av sitt kön är utsatta. Vi ser att kvinnors sexuella och reproduktiva rättigheter är kraftigt begränsade. Vi ser våld mot kvinnor från myndigheterna. Men det är även våld i familjen utan att man gör någonting åt det. Vi kan se att flickor också inbegrips i detta. Det är tidiga äktenskap. Ett tidigt äktenskap är i sig ett övergrepp mot barnet. Det är också påtvingade äktenskap för både unga flickor och vuxna kvinnor. Hela statsapparaten är i grunden diskriminerande. Preventivmedel är en sådan fråga. Det begränsar man nu kraftigt. På väldigt många områden kan man se att de mänskliga rättigheterna och de fackliga rättigheterna är under all kritik. Det handlar också om kvinnors rättigheter och om barns rättigheter. Detta är huvudfokus för i vår utrikespolitik. Det är också så, precis som utrikesministern säger, att vi i alla kontakter vi har med för upp frågan om mänskliga rättigheter. Det kommer vi självklart att fortsätta med. Men jag tycker att det är märkligt att man inte ska få ha någon dialog med stängda dörrar och att allting måste vara offentliga möten. Då kan man säga: Man vet aldrig vad som sägs bakom stängda dörrar. Men fokus är tydligt. Vi vill ha en säkrare värld. Men vi vill också driva på framåt när det gäller mänskliga rättigheter och kvinnors rättigheter. Jag tror inte att något land skulle ifrågasätta just och tänka att just vi skulle acceptera kvinnoförtrycket i . Jag tror att det är väldigt långsökt. Men vi får arbeta på många olika sätt för att förbättra både i och i hela världen. 7 Utrikesminister (S): Jag ska svara på frågorna. Varför är detta viktigt för säkerhetsrådet? Varför ska vi ha de här kontakterna med ? Jag ska säga någonting om vår feministiska utrikespolitik. Framför allt kommer jag att bevisa att har fel i sina påståenden om att vi inte också skulle kritisera öppet. Och jag ska säga hur vi gör det. Men principen handlar faktiskt i grunden om kontakt eller isolering. Vilken väg vill vi välja? Hur ska vi balansera dessa intressen, som handlar om att man faktiskt har fått det här kärnavtalet med och om att man ska kunna ha en dialog och också kunna kritisera. Först och främst är mänskliga rättigheter en central del av vår utrikespolitik. Det är någonting som vi tar upp i alla relevanta sammanhang. kommer vi, som utlovat, att sammanställa offentliga rapporter om situationen för mänskliga rättigheter i länder från världens alla regioner. Inte minst genom våra ambassader följer vi utvecklingen mycket noga. Vi uppvaktar också värdländernas regeringar när så behövs – det gör vi regelbundet. Vi anordnar via ambassaderna dialoger och kontakter med civilsamhället, alla dem som annars kanske inte har en röst. Det är ett arbete som är särskilt viktigt för länder som , där situationen för mänskliga rättigheter är mycket oroande och därför viktig att beakta. Vi tar förstås upp våra åsikter också i EU-samarbetet. Det är ju den viktigaste plattformen vi har – också för vårt arbete för mänskliga rättigheter i . EU har fördjupat och breddat relationerna med , och vi arbetar aktivt för att mänskliga rättigheter ska utgöra en central del av EU:s relationer med . genomfördes samtal mellan och specifikt om mänskliga rättigheter. Det kommer att följas upp i en särskild MR-dialog framöver. antog vi också rådsslutsatser från EU – det är klart att vi blir starkare när vi är 28 medlemsländer – i linje med de svenska positionerna, som tydligt markerade oro över situationen för MR, inklusive användningen av dödsstraff och bristande respekt för yttrandefrihet och andra grundläggande rättigheter. uppmanades också att säkerställa lika rättigheter för kvinnor och personer som tillhör etniska och religiösa minoriteter. På plats i uppvaktar EU, inklusive förstås, de iranska myndigheterna när det gäller enskilda fall eller planerade avrättningar. Vi deltar ständigt i planeringen och genomförandet av sådana uppvaktningar. Varför behövs detta inom FN? Jo, ingår , tillsammans med , och , i den kärngrupp som lägger fram en årlig resolution i , alltså rådet för mänskliga rättigheter, om att förlänga mandatet för specialrapportören för mänskliga rättigheter i . är det den pakistanska kvinnan som är specialrapportör. Hon gör ett otroligt viktigt arbete för att dokumentera och uppmärksamma kränkningar av mänskliga rättigheter. Vi fortsätter att verka för att stödja henne i hennes arbete. Vi deltar också i den återkommande granskningen som görs av situationen för MR i , alltså . Vi uppmanar förstås att samarbeta med oss kring detta. Självklart arbetar vi med feminismen och en feministisk utrikespolitik för att se till att i alla sammanhang särskilt uppmärksamma kvinnornas situation. Jag kan återkomma om bahaiernas och andra MR-aktivisters situation . 8 (KD): Export av vapen, terrorism och interventioner i kringliggande länder är kännetecken för . Hur har vi inte i de svenska nyhetssändningarna sett bilder på skadade och döende barn i krigets ? Hur har vi inte i just denna kammare hört fördömanden av den syriska regimen? Enligt pressmeddelandet ska tala om utvecklingen i regionen med fokus på . Vad kommer statsministern att framföra till den syriska diktaturens främsta tillskyndare i regionen? Jag förutsätter att detta är avstämt med utrikesministern. Det skulle vara intressant att få reda på mer om det. I svaret på min interpellation får jag förklarat för mig att en strukturerad dialog, till skillnad från bilaterala möten, ska ske återkommande och att strukturen handlar om att det ska gå att följa upp en rad centrala frågor. Jag måste nog säga att utrikesministern är mig svaret skyldig. Vilka frågor, mer konkret, är det vi talar om, som på ett noggrant sätt ska kunna följas upp? Frånvaron av konkretion väcker en del misstankar om att denna dialog är ett alibi att använda sig av för att idka handel med regimen. Men en dialog måste kunna leda till mycket mer. Menar utrikesministern att vi ska bortse från , som tvärtemot den officiella retorik som hörs världen över pekar på en negativ och oroande utveckling i ? Amnesty slår fast att situationen vad gäller mänskliga rättigheter försämras stegvis och att ingen ljusning finns i sikte. Sedan den så kallade reformvänliga presidenten tillträdde 2013 beräknas minst 2 400 dödsstraff ha verkställts av regimen. Vi har hört många av kollegorna i nämna fler exempel på hur människor förtrycks. Vi har också hört om de politiska fångarna i . I vårt land har, som sagt, många iranier funnit sin . De följer nu med stor sorg sina anhöriga som fortfarande förtrycks i . De straffas för att de är oliktänkande eller har en annan tro och för att de är kristna. Även om kvinnor har rösträtt och utgör en majoritet av de universitetsstuderande utsätts de för omfattande diskriminering, precis som Amineh Kakabaveh var inne på. Det gäller äktenskap, skilsmässa, vårdnad av barn, arvsrätt och så vidare. Kvinnor stenas, som sagt, till döds i . Faktum är att samma månad som besökte dömdes en kvinna till stening i landet. hade definitivt inte någonting med det att göra. Men jag säger det lite för att problematisera vad det är som pågår med denna regim, som världen närmar sig. Intoleransen mot hbtq-personer är också omfattande. Enligt lagen döms personer som ägnar sig åt homosexuell handling till döden. Utrikesministern har klargjort att mänskliga rättigheter ska ingå i dialogen. Det låter bra. Här skulle en strukturerad dialog med mätbara mål och resultat kunna vara av värde. Men hur genomförs det i praktiken, mer konkret? 9 (S): Att utrikesministern säger att för upp frågan om mänskliga rättigheter och demokrati i dialog med är oerhört bra. Utrikesministern klargör också väldigt tydligt här i det arbete som pågår med för mänskliga rättigheter och demokrati. Kanske jag kan uttrycka det som att det är oerhört vackert att vi har en sådan demokrati att utrikesministern med en sådan transparens och öppenhet i riksdag kan visa på det arbete som pågår. För detta är jag oerhört tacksam. Jag tänkte lyfta upp bahaierna en gång till. Bahai grundades som en religion , och därför erkänns den heller inte riktigt som en religion i . Det är dock den största minoritetsreligionen i , med många miljoner följare. Många av dem har också flytt, och en del av dem har hamnat här i . De finns även i , , och .