prot · H409117 · 2017-05-31 00:00:00 — Det är viktigt att man ser det här och inte bara fastnar i siffrorna utan kan se de långa linjerna i denna del. Jag hörde tala om att vi har minskat vår andel av världens export . När vi talar om siffror är det intressant att se det hela från en annan horisont. Vi har kanske köpt mer? Det framgår inte, för importen redovisas inte. Vi kan ha varit med och bidragit till den ökning som har skett för , , eller . Detta är ju den andra sidan av myntet. Det är naturligtvis intressant att också ta in sådant när vi diskuterar de här frågorna. Export är i grunden förbjuden i svensk lagstiftning. För att export ska tillåtas krävs att det finns ett försvarspolitiskt skäl. Det ska inte stå i strid med vår utrikespolitiska linje. Detta är grunden för hela kontrollverksamheten. Det handlar dock om komplexa frågor, inte minst med tanke på att allt som granskas i redogörelsen inte är krigsmateriel. En del kan vara tyg som används till uniformer eller för andra ändamål. Det kan vidare handla om Scanialastbilar som köps in av någon. Plåt finns med på listan. I många stycken gäller det andra saker än vad de flesta tänker på, såsom JAS, kanoner och kraftfulla vapen. Detta är bra att fundera över när man diskuterar framtida lagstiftning. Strategisk export-kontroll 2016 – krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden Som framgår av regeringens redogörelse är det också en säkerhetspolitisk fråga för . Om vi skulle vara helt beroende av import påverkas vår säkerhetspolitik. Vi får kanske inte tillgång till allt. Vi blir beroende av de stora aktörerna. Om är en del av detta har vi också möjligheter att vara med och påverka regelverk eftersom vi är en exporterande stat. Vi har också möjligheter att få tillgång till god teknik och utrustning för vårt eget försvar. Detta är alltså ytterst en säkerhetspolitisk och försvarspolitisk fråga. Därför är det självklart för att se exporten som viktig. finns det till skillnad från tidigare en del texter långt bak i redogörelsen där det står att vi är en neutral stat. Det beror på att det handlar om en gammal förordning och en gammal historia, vilket framkommer i dessa bedömningar. För att få en något mer allsidig bild måste man läsa detta tillsammans med vad som har hänt på EU-nivå och tillsammans med en del av de nya överenskommelser som har tillkommit. Regeringen är ytterst ansvarig för exporten. Eftersom vi har ett system med delegation delegerar regeringen till ISP:s generaldirektör. Generaldirektören har ett råd, i vilket bland andra jag ingår. Det är dock generaldirektören som på delegation fattar beslut. Jag misstänker att detta är en av de frågor som kommer att finnas med när man diskuterar den nya lagstiftningen och hur detta ska tydliggöras och synliggöras. Jag hoppas verkligen, herr talman, att vi nu får se en skärpning, för vill se en skärpning av lagstiftningen. Vi står samlat bakom den kompromiss som vi enades om i . Där fanns någon reservation från respektive , men i övrigt hade vi en samsyn. Detta är naturligtvis bra och viktigt. När vi lämnade över utredningen trodde vi att det skulle bli en snabb proposition. Så blev inte fallet. Vi kunde i den propositionsförteckning som kom notera att den skulle lämnas in . har våren snart passerat och vi övergår . Ännu har vi inte sett någon proposition. Många av oss trodde att det hängde samman med , och möjligen var det så. För före lät det när vi behandlade betänkandet i utskottet som om det skulle komma en lagrådsremiss och en proposition . får vi besked om att det ska komma en proposition före och uppenbarligen ingen lagrådsremiss. Det har alltså kommit lite olika bud under resans gång, herr talman. Jag hoppas verkligen att vi får ett tydligt besked, för många parter behöver klarhet om lagstiftningen. Därmed yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. 91 (L): Som framhöll här i talarstolen är det bara en förpostfäktning som försiggår i kammaren . Vi väntar alla spänt på det lagförslag som komma skall från regeringen. har valt att ha ett väpnat militärt försvar. Liberalernas uppfattning är att om vi kan ta oss den rätten kan även andra demokratier ta sig den rätten. Därför är vi inte generellt eller principiellt motståndare till export av krigsmateriel. Strategisk export-kontroll 2016 – krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden gjordes ett tillkännagivande till regeringen här i kammaren. efterlyste då ett mer restriktivt regelverk vad gäller exporten till icke-demokratiska länder. arbetade och över valet , och den lämnade sitt slutbetänkande . Jag hade förmånen att delta i denna utredning. Det är min uppfattning att utredningen i en ganska bred politisk enighet, innehållande sex olika partier som finns representerade i kammaren, nådde viktiga framsteg när det gällde att skärpa regelverket. Det handlar om ökad transparens för våra affärer på försvarsmaterielområdet. Det handlar om att pröva följdleveranserna kontinuerligt och inte slentrianmässigt bara låta en leverans följas av fler. Det handlar om bättre uppföljning av de så kallade slutanvändarintygen, som innebär att vi genom fysisk inventering på plats förvissar oss om att de vapen som vi har skickat i en viss riktning också har stannat där. I samband med det föreslogs också resursökningar för ISP, . Inte minst blev utredningen tämligen överens om demokratikriteriet och hur detta skulle formuleras. Eftersom jag vet, herr talman, hur många veckor för att inte säga månader som gick åt till att formulera detta kriterium är det min starka förhoppning att regeringen när den nu förbereder förslaget vårdar den politiska enighet som uppkom. Det tror jag att man har allt att vinna på. talade om hur lätt det är att glömma soldatens förtjänster och insatser i tider av fred. Man kan väl på samma tema säga att vi också har en tendens i det här landet att ibland glömma obehagliga saker som har förevarit, till exempel på exportområdet. Det är inte en försvarsminister måhända tvingades avgå på grund av det som kallades för Saudiaffären. Men vårt minne är ibland kort, och därför, herr talman, väljer jag att ta det här tillfället att påminna om att det finns sidor av export av krigsmateriel som jag inte tror att någon i den här kammaren vill uppleva. 92 (MP): Många har av förståeliga skäl uppehållit sig vid , men jag vill faktiskt också tala om vad det egentligen gäller, nämligen rapporten om förra årets verksamhet. Då ser man att den största affären , på över 10 miljarder, gick till , ett land som aktivt bidrar till saudiernas bombningskampanjer i . har kommit fram till att åtta av tio anfall har varit mot icke-legitima mål. Det här visar problemet med vapenexporten på ett tydligt sätt och att dagens regelverk inte funkar. Vi bidrar aktivt till att människor dör i . exportaffärer ser vi nu resultatet av. Det finns gott om bilder på internet på al-Shabab-milis och Daish och från . De står där med svenska vapen som har kommit på villovägar. Det gör de lätt när man inte begränsar exporten till demokratiska stater med fungerande kontroller. Därför är det av yttersta vikt att vi stoppar försäljningen till icke-demokratiska stater. Dessa vapen kommer nämligen garanterat att upprätthålla dessa diktaturers makt över sin befolkning – patriarkalt förtryck i , tortyr i andra länder. Strategisk export-kontroll 2016 – krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden Här finns ingen kompromiss. Det står redan i dagens lagstiftning att vapenexporten inte ska underminera utrikespolitiken. Men svensk utrikespolitik är ju totalt entydig! Den är feministisk, alltså ska den vara emot förtryck av kvinnor. Den är demokratisk, och den är emot tortyr. Det är därför uteslutet att sälja vapen till länder som sysslar med sådant. Ju fler diktatorer i världen som får mindre och mindre tillgång till vapen, desto bättre blir det. har rätt i att det är någon annan som säljer, men man måste gå före! Jag tror inte att någon här i kammaren säljer droger för att någon annan annars säljer, utan vi gör det moraliska valet att inte sälja droger till barn och ungdomar. Jag vet att någon annan gör det, men ju fler det blir som inte gör det, desto svårare blir det för övriga att upprätthålla illegal verksamhet. av jordens korruption kan härledas till vapenindustrin, och det försvagar vår demokratiska stat. Vi ska också ta hänsyn till säkerhetspolitiska skäl när det gäller vapenexporten, men de skälen försvagas ju när det leder till massflykt och förtryck i andra länder. Även de försvarspolitiska skälen är svagare än förut. I princip alla vapensystem är totalt beroende av samarbeten och licensköp från andra länder, så vi har ingen egen, oberoende försvarsindustri. Stora delar av den är dessutom ägd av utländska företag. Skälen för försvagas alltså, och skälen emot förstärks. Vi behöver ett absolut förbud för export till icke-demokratiska länder. Man kan inte heller göra en tvärsäker skillnad mellan aktiva vapen som dödar direkt och till exempel övervakningsutrustning eller stridsledningsutrustning. Vi vill väl inte heller hjälpa länder att övervaka kvinnorörelser och frihetshjältar? Det ska vi ju inte heller bidra till. Varje litet kryphål är det döden som kryper igenom! har herr talmannen upptäckt att min tid är slut, men jag vill säga en liten sak till. De anställda i försvarsindustrin är ju otroligt duktiga och kompetenta människor. En tredjedel är ingenjörer. De är perfekta när det gäller aerodynamik, materialteknik, reglerteknik och datateknik! Hela skriker efter dem! Om några av dem sysslar med annat än vapenexport kan de bidra väldigt mycket till utveckling. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 15.) § 12 Övergripande miljöfrågor Miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2016/17:MJU22 93 (S): Vi ska nu debattera miljö- och jordbruksutskottets betänkande 22 Övergripande miljöfrågor. I betänkandet finns ca 20 motionsyrkanden från allmänna motionstiden , som framför allt rör . Det handlar till exempel om tillståndsprocessen, handläggningstider och talerättsfrågor. ”Bestämmelserna i denna balk syftar till att främja en hållbar utveckling som innebär att nuvarande och kommande generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö. En sådan utveckling bygger på insikten att naturen har ett skyddsvärde och att människans rätt att förändra och bruka naturen är förenad med ett ansvar för att förvalta naturen väl.” Så, herr talman, inleds . Det är en oerhört viktig lag som uttrycker dessa fundamentala värderingar och principer och som kom till för att ta ett samlat juridiskt grepp om regler för miljöhänsyn. Det gör att lagen spänner över ett brett fält av områden och behandlar såväl regler för naturreservat som tillstånd för och tillsyn över olika typer av kommersiell verksamhet. Det finns också straffrättsliga inslag i lagen. Att verksamhet som på olika sätt har inverkan på miljön prövas är nödvändigt för att vi ska kunna följa utvecklingen i miljön och arbeta för de mål vi sätter upp. Men vi kan också konstatera att dessa processer ibland är onödigt knöliga och tar . I betänkandet beskrivs en rad initiativ som regeringen tagit för att jobba med frågan om att förenkla tillståndsprocesserna för att de inte ska dra ut . Till exempel i den nyindustrialiseringsstrategi som regeringen tagit fram framgår att man arbetar med olika åtgärder och förslag för att effektivisera prövningen. Det finns en rad målsättningar. 19 myndigheter har getts i uppdrag att arbeta med förenklingsfrågorna. har en central roll i det här arbetet och är den myndighet som rapporterar om hur arbetet går. I den senaste rapporten framgår att arbetet går framåt och ger resultat, även om det finns mycket kvar att göra. Trots detta, herr talman, finns det i betänkandet ett tillkännagivande från de borgerliga partierna och . Det är lite svårt att se vad de tänker sig att detta tillkännagivande ska resultera i, eftersom det som sagt pågår ett ganska omfattande arbete på flera olika nivåer och särskilt mot bakgrund av att ett nästan likadant tillkännagivande i ett betänkande från näringsutskottet klubbades här i så sent som och bereds i . Det blir, herr talman, nästan lite löjeväckande, som om den högsta prioriteten är att ordna en pinne till i statistiken över tillkännagivanden. En del av betänkandet tar upp talerätten för miljöorganisationer. Det är en fråga som också har vållat allmän debatt på en hel del håll runt om i landet. behandlar vi förslag om inskränkningar i denna rätt. Ofta hänvisas i diskussionerna till Århuskonventionen. Enligt den har vi åtagit oss att se till att allmänheten ges rätt till information samt att delta i beslutsprocesser och överklaga vissa beslut som påverkar miljön. Men det är inte bara en fråga om att leva upp till konventionen. Det ska också vara en rimlig ordning att vi tillser allmänhetens insyn i och inflytande över det som även är allmänna intressen. Detta målas ofta upp som ett hot mot äganderätten. Men det är viktigt att komma ihåg att äganderätten inte är absolut. En avvägning ska ske mot allmänhetens intressen – så som det också uttrycks i grundlagen, till exempel för en långsiktigt hållbar ekologisk utveckling. Juridiken och rättsliga prövningar är ett grundläggande verktyg för att göra dessa avvägningar och lösa konflikter. Jag uppfattar inte heller att det finns någon här som i grunden ifrågasätter den ordningen, även om det ibland kan låta så på brösttonerna i debatten. Sedan finns såklart alltid ett utrymme för att diskutera gränsdragningar. Frågor om hur omfattande talerätten ska vara är också föremål för utredning just . Den bör avvaktas. Det finns också i betänkandet ett förslag från om en närmare samverkan mellan forskning och näringsliv avseende substitution av farliga ämnen. Det är en mycket viktig fråga som behöver fungera bättre. Det är därför glädjande att regeringen varit tydlig med att den avser att inrätta ett substitutionscentrum just för att åstadkomma samverkan och kunskapsspridning. Substitution, det vill säga att de regelverk som finns ska verka drivande för att farliga ämnen ersätts av mindre farliga, är en viktig princip i kemikaliepolitiken. Trots att principen är fastslagen anser vi att mer behöver göras. Där är såklart ökad samverkan mellan forskningen och näringen helt avgörande. Det är särskilt för mindre företag svårt att själva sitta inne med den expertis som krävs för att sätta sig in i och hålla sig ajour med forskning och best practice, inte minst eftersom allt detta också sker i en global kontext. Just detta ska ett substitutionscentrum kunna hjälpa till med. Det har också potential att stärka konkurrenskraften hos svenska företag genom att dessa kan ligga i framkant. På uppdrag av regeringen har en utredning tittat på hur ett sådant centrum kan utformas. Den bereds nu inom . Men regeringen har varit tydlig med att ett centrum för substitution ska komma till stånd. Det är bra. Därför finns det ingen anledning för utskottet att föra fram förslag som det har fört fram, även om det är både bra och viktigt. Det är helt enkelt redan på väg. Jag vill med detta yrka bifall till förslaget i betänkandet. Men jag vill också avsluta med lite ilska, frustration och tacksamhet. innan jag skulle upp i talarstolen kom en flash om det vi har befarat, nämligen att president tänker dra ur det globala klimatavtalet. Det gör mig arg, frustrerad och orolig. Det internationella klimatarbetet står och faller inte med , men det vore oärligt att påstå att det inte spelar någon roll. Tvärtom är det viktigt vad en av världens stora supermakter gör. gör det mig också tacksam över situationen i det här landet och i kammaren. Vi är såklart oense om mycket. Det vore konstigt annars. Men vi tar tillsammans ett ansvar för denna mycket allvarliga fråga. Det finns egentligen bara ett parti i kammaren som inte gör så, nämligen . Till er andra: Tack för samarbetet och för de konstruktiva konflikter som utmanar och berikar debatten! 94 (M): Låt mig börja med att instämma i det som avslutade med. Flashen gjorde även mig bekymrad. Än så länge är det obekräftade uppgifter. Låt oss hoppas att omvärldens ledare och det amerikanska folket in i det sista kan sätta press på president att ändra sig och stå fast vid det amerikanska beslutet om att vara en part i det avgörande och så viktiga globala klimatavtalet. Åter till debatten om MJU22 Övergripande miljöfrågor. Precis som var inne på är det ett spretigt betänkande. Det innehåller ett tjugotal yrkanden och förslag som rör allt från miljöprövningar till samverkan mellan forskning och näringsliv samt torv- och vindkraftsfrågor. Majoriteten av förslagen handlar dock om tillståndsfrågor och prövningsfrågor om exempelvis hur miljöprövningar genomförs, handlingstider och talerätt. Ett av miljöpolitikens absolut viktigaste och mest centrala verktyg är miljöprövningarna. Jag kommer i detta anförande därför att uppehålla mig vid dessa och särskilt vid behovet av att förenkla och förkorta tillståndsprocesserna. Dagens miljöbalk är långt ifrån en perfekt lagstiftning, men den lägger grund för en samlad och integrerad miljöprövning som belyser alla de olika miljöeffekter en verksamhet kan tänkas ha. Det skapar i sin tur förutsättningar för ett gott skydd av miljö och människors hälsa. Med detta sagt är det bara att konstatera att dagens miljöprövning dras med stora problem och brister. Särskilt anmärkningsvärda är de långa handläggningstiderna, men det finns också allvarliga brister vad gäller rättssäkerhet, enhetlighet och därmed också konkurrensneutralitet i tillståndsgivningen. Alliansregeringen genomförde dock flera viktiga reformer för att skapa en bättre ordning och tog en lång rad initiativ för att förbättra och effektivisera miljöprövningarna. Låt mig, herr talman, ta ett par exempel. Genom inrättande av de fem mark- och miljödomstolarna samt en mark- och miljööverdomstol ersattes de tidigare miljödomstolarna, fastighetsdomstolarna och . Därigenom koncentrerades handläggningen av miljömål liksom mål enligt samt fastighetsmål till de nya domstolarna. Det skapade förutsättningar för en bättre användning av kompetens och andra tillgängliga resurser och därmed för en effektivare ärendehantering av högre kvalitet. Även prövningen av tillstånd till mindre miljöfarliga verksamheter, så kallade B-verksamheter, koncentrerades från 21 länsstyrelser till 12 – detta också i syfte att skapa en effektivare ordning, inte minst för att skapa förutsättningar för en mer enhetlig prövning över landet. Dessutom förtydligades miljöprövningsdelegationernas och länsstyrelsernas roller, och flera uppdrag gavs till bland annat att ta fram och genomföra konkreta åtgärder för att bland annat korta handläggningstiderna. Alliansregeringens viktiga reformer skapade förutsättningar för en effektivare miljöprövning av högre kvalitet. måste mycket fortfarande göras, men den nuvarande regeringen har visat sig vara oförmögen när det gäller att ta itu med de långa handläggningstiderna. Många företag vittnar om att miljöprövningen skiljer sig åt beroende på var i landet man befinner sig. Det är, för att använda statsministerns uttryck, inte okej. Miljöprövningen måste vara noggrann, effektiv och rättssäker. Det ska inte spela någon roll till vilken domstol eller till vilken länsstyrelse man vänder sig för att få sin ansökan prövad. Det är inte heller rimligt att det ska ta åtskilliga år för att få ett miljötillstånd. är det alltså helt oacceptabelt långa handläggningstider för miljötillstånd. Det är ett allvarligt problem utifrån såväl ett ekonomiskt som ett miljö- och klimatmässigt perspektiv. Långa handläggningstider bromsar företagsutveckling samt bromsar tillväxt och skapandet av nya jobb. Långa handläggningstider försenar och äventyrar investeringar och åtgärder som levererar miljönytta. Med anledning av detta är jag glad över att en majoritet i miljö- och jordbruksutskott i detta betänkande vill rikta ett tillkännagivande till regeringen om att ta ytterligare steg för att förenkla och förkorta tillståndsprocesserna så att det bland annat skapas incitament för företag som vill vidta miljöförbättrande åtgärder att göra det. Detta tillkännagivande innebär bifall av två moderata motioner som handlar om att pröva möjligheten att införa en så kallad grön gräddfil – helt enkelt ett snabbspår i tillståndsprocessen för företag som vill vidta miljöförbättrande åtgärder och behöver miljötillstånd för att så kunna göra. För oss moderater är det viktigt att vi har skatter, lagar och system som ger incitament till miljö- och klimatförbättringar. Att regeringspartierna och inte delar denna uppfattning utan har reserverat sig gör mig bekymrad. Låt mig nu lite kort beröra två andra frågor och två andra moderata motioner som behandlas i detta betänkande. Den första frågan handlar om talerätten, alltså rätten till rättslig prövning av ett beslut. Det är en allmän förvaltningsrättslig princip att en enskild har rätt till rättslig prövning av en förvaltningsmyndighets beslut om den enskilde är berörd och beslutet har gått honom eller henne emot. Enligt Århuskonventionen har inte bara enskilda individer utan också till exempel miljöorganisationer talerätt och således rätt att exempelvis överklaga ett tillståndsbeslut. Konventionens bestämmelser har i svensk rätt sin motsvarighet i först och främst , som bland annat innehåller bestämmelser om vilka krav en ideell förening eller annan juridisk organisation måste uppfylla för att ha talerätt. Det första kravet är att organisationen ska ha som huvudsakligt ändamål att tillvarata naturskydds- eller miljöskyddsintressen. Det andra kravet är att organisationen inte får vara vinstdrivande. Det tredje kravet är att organisationen ska ha bedrivit verksamhet i , och det fjärde och sista kravet är att organisationen ska ha minst 100 medlemmar eller på annat sätt kunna visa att verksamheten har allmänhetens stöd. Vi moderater står bakom Århuskonventionen och tycker att det är bra att allmänheten har talerätt även genom föreningar och organisationer. ser vi problem med hur Århuskonventionens krav har implementerats i svensk rätt och vad det har lett till i praktiken när det gäller till exempel skydds‑ och licensjakt på varg. Vi ifrågasätter starkt om det är rimligt att en organisation med blott 100 medlemmar ska ges talerätt, särskilt när denna rätt används för att närmast sabotera demokratiskt fattade beslut och hindra nödvändig och välfungerande rovdjursförvaltning. Därför vill vi se över organisationskraven för miljöorganisationernas rätt att nyttja talerätten. Jag yrkar därför bifall till reservation nr 6, som handlar om just detta. Den andra frågan handlar om tillsynsavgifterna för gruvverksamhet. Vi moderater tycker att det är orimligt att dessa avgifter tas ut lika oavsett verksamhetens och anläggningens storlek. Vi vill i stället se differentierade tillsynsavgifter. Detta lyfter vi fram i reservation nr 9, som jag dock för tids vinnande avstår från att yrka bifall till. Avslutningsvis, herr talman, vill jag understryka vikten av att regeringen nu följer riksdagsmajoritetens vilja och verkligen ser till att förenkla och förkorta tillståndsprocesserna för miljötillstånd. Regeringen måste titta på möjligheten att införa en grön gräddfil eller på annat sätt skapa incitament för företag som vill vidta miljöförbättringar. Miljöprövningarna syftar till att skydda miljön, men blir prövningarna paradoxalt nog i praktiken ofta till miljöproblem. Detta måste regeringen ta på allvar och åtgärda. I detta anförande instämde (M). 95 (SD): I betänkande MJU22 Övergripande miljöfrågor vill jag yrka bifall till vår reservation 7 om talerättsfrågor. Men jag står givetvis bakom alla våra reservationer. Jag vill också klargöra att vi under voteringen senare först kommer att rösta för vår reservation. I händelse av att den faller kan SD tänka sig att rösta för M:s, C:s och KD:s reservation om talerättsfrågor.