prot · H5097 · 2017-09-20 00:00:00 — Det behövs en ny politik för att fler människor ska få komma in på arbetsmarknaden och för att fler människor ska få vara en del av arbetets gemenskap. Vi liberaler tror att mycket börjar i skolan. Ska människor som kommer till vårt land i 10–12-årsåldern på riktigt ha möjlighet att lära sig svenska språket och lära sig annat i skolan måste de gå längre i skolan. Därför föreslår vi förlängd skolplikt för nyanlända. Vi föreslår att de bästa lärarna ska jobba i våra utanförskapsområden. Vi föreslår att det ska vara mer fokus på ordning och reda i skolan. Vi gör detta för att vi passionerat tror på att klassresan börjar i klassrummet och för att vi tror att kunskap är makt. Om detta ska bli möjligt duger det inte att 300 kommuner gör på olika sätt. Det duger inte att det är vilken kommun du växer upp i som avgör vilken skola du får. Därför behöver ansvaret flyttas från kommunerna till staten, så att staten tar ett större ansvar för skolan. Det är pinsamt att ta del av regeringens skolpolitik. Tack vare Alliansens och Liberalernas reformer ser vi nu hur skolresultaten sakta stiger. Men vi är inte nöjda. Ska varje unge lämna skolan med fullständiga betyg måste ambitionerna vara högre. Ska alla människor kunna fullfölja sina drömmar och bli det som de vill bli måste vi ha högre ambitioner än så. Från regeringens sida är svaret väldigt tunt. Från regeringens sida är reformerna väldigt små och felaktiga. Debatt med anledning av budgetpropositio-nens avlämnande Regeringen festar som om det inte fanns en morgondag. Den budget som ligger på bord är så expansiv att riskerar att föras in i ett läge av överhettning i den svenska ekonomin. I ett läge där för en väldigt aktiv penningpolitik – till och med reporäntan är negativ – väljer finansminister att elda på den svenska ekonomin. Konsekvenserna av detta vet vi ännu inte, men de oroar mig i djupet av mitt hjärta. Det vi riskerar att se är framväxten av en överhettning i den svenska ekonomin som innebär att fastighetsmarknaden kraschar. Regeringen eldar på den osäkerhet som finns, inte minst på bostadsmarknaden. Man riskerar att skapa en situation som får väldigt långsiktiga konsekvenser för svensk ekonomi. När man festar som om det inte fanns en morgondag vet man en enda sak: Svenska folket kommer att få betala . Den risken vill inte jag ta. Därför kommer vi med kraft att bekämpa den politik som ligger på bord. är ett fantastiskt land. Vårt välstånd har byggts av entreprenörer, av flit, av strävsamhet och av arbetsmoral. Det som en gång byggde starkt var att vi såg till att hålla ihop vårt samhälle, att vi hade en hög grad av jämlikhet och att vi gav alla människor chansen. Ska vi lyckas göra detta igen krävs det att vi inte gör som vi gjorde förut. Vi måste se att verkligheten har förändrats. Den största förändring som har skett, som är vårt gemensamma samhällsproblem, är att vi har fått en grupp som står utanför och inte kommer in på arbetsmarknaden. Vi har en grupp människor som har hoppat av skolan eller som har kommit till utan fullgod utbildning. Där fungerar inte den gamla tidens lösningar med klassisk Amspolitik. Det krävs något nytt. Det krävs riktiga enkla jobb för att de ska kunna komma in på den svenska arbetsmarknaden. Gör vi detta kan vi bryta framväxten av en ny underklass. Då kan vi se till att håller ihop. Då kan vi motverka de klyftor vi just nu ser. Då kan vi se till att också är ett välståndsland att vara stolt över. Detta kommer vi från Liberalernas sida att kämpa för. Den budget som ligger på vårt bord drar i fel riktning. Man förstärker klyftorna, ser inte verkligheten och vågar inte genomföra de reformer som svensk ekonomi behöver. Det gör svagare i ett läge där vi skulle behöva hålla ihop vårt samhälle och göra vårt land starkare. 84 (MP) replik: hörde jag inte prata någonting om miljöfrågor. Jag kan tycka att det är synd att Liberalerna inte profilerar sig mer i just de frågorna, för Liberalerna är trots allt det av Alliansens partier som har bäst politik inom det området. Men en möjlig förklaring är att man prioriterar ned frågan i partiet även om politiken på papperet är bra. Så ser det nämligen ut när man granskar den ekonomiska politiken. Vad Liberalerna hade för roll i den misslyckade miljöpolitiken är svårt att veta. Men till deras försvar kan man konstatera att de behövde samarbeta med , som motarbetar i stort sett alla miljöreformer. Detta är inte minst tydligt i den ekonomiska politiken, där fortfarande vill ha en kolsvart, snarare än en grön, skatteväxling. Debatt med anledning av budgetpropositio-nens avlämnande Å ena sidan är ni förespråkare för en bättre miljöpolitik. Å andra sidan motarbetar ni effektivt förslag som vi lägger fram. Än underligare är det att ett parti som vill profilera sig som intresserat av miljön, vilket ni gör, hoppar av energiöverenskommelsen och vurmar väldigt för kärnkraften. Vindkraft är bättre än kärnkraft, och elcertifikatssystemet är det billigaste sättet att säkerställa ny elproduktion i . Ändå motsätter sig Liberalerna detta och förfasar sig nu över att vi stänger gammal kärnkraft. Jag skulle vilja fråga : Vad vill egentligen Liberalerna i miljö- och klimatpolitiken? 85 (L) replik: Tack för berömmet! Jag håller med om att vi har en väldigt bra miljöpolitik. Men jag håller inte med om din verklighetsbeskrivning – att Alliansen skulle ha förstört klimatet. Under Alliansens vid regeringsmakten minskade utsläpp. Hur kan man säga något sådant? Det har ingenting med verkligheten att göra. Verkligheten är att utsläppen minskade under de år då Alliansen satt vid makten. Jag känner en väldig stolthet över det. Jag tycker att Alliansen gjorde mycket bra saker . Det betyder dock inte att vi är nöjda eller att vi inte behöver göra mer. Vi behöver göra betydligt mer. Det man borde göra är att på riktigt försöka göra en grön skatteväxling, vilket inte har lyckats med i regeringsställning. Det ska bli billigare att arbeta och dyrare att släppa ut och förstöra miljön. Vad ni gör är att ni ibland gör det lite dyrare att förstöra miljön, men ni gör det aldrig billigare att arbeta, åtminstone inte om man ska recensera de år som ni har suttit vid makten just . Om vi ska klara klimatfrågan, som är en av vår tids viktigaste frågor, bygger det i grund och botten på att vi lägger om skattepolitiken och gör en riktig grön skatteväxling. Det blir då lägre skatt på arbete och dyrare att göra utsläpp. Vi behöver göra mer än så. Vi behöver satsa på att rena våra hav, och vi behöver ha en politik som håller ihop fullt ut. Men det får inte bli något slags anslagsbingo. Det är inte mängden anslag och pengar man satsar på olika åtgärder som spelar roll. Det som verkligen spelar roll är att klimatutsläppen minskar. De minskade under Alliansens . Vi ser nu att ni inte lyckas så bra som vi gjorde. Jag känner mig väldigt stolt över den politik som Alliansen genomförde . Och jag känner mig väldigt nöjd med den politik som Liberalerna har på området. Vi står för grön skatteväxling på riktigt. 86 (MP) replik: Vi kan konstatera att utsläppen också hänger på hur konjunkturen ser ut. Faktum är att alliansregeringen lämnade ett stort glapp då det inte fanns förslag på några reformer som skulle ta oss mot de utsläppsmål som faktiskt har satt upp. Dessutom lämnade den också efter sig ett väldigt stort budgetunderskott. Alliansen lyckades inte nå vare sig det finanspolitiska eller det klimatpolitiska ramverket. Det finns en del att önska där. Debatt med anledning av budgetpropositio-nens avlämnande Det är intressant att säger att det finns ambitioner. Jag ser mycket fram emot att se dem fortsättningsvis. Men frågan gällde egentligen vad som är så provocerande med att vi stöttar utvecklingen mot framtidens förnybara energi i stället för de föråldrade lösningarna. 87 (L) replik: Det är ingen hemlighet att Liberalerna tror att kärnkraft tillhör framtiden. Ser man på när det blir väldigt kallt i blir detta uppenbart. Vi har haft lägen då svensk elproduktion plötsligt inte är klimatneutral. När vi ska ha el och värme spyr vi faktiskt ut koldioxid i atmosfären. Detta beror på att vi inte har byggt ut kärnkraften. När vindsnurrorna inte snurrar och det är kallt behöver vi kärnkraften så att vi kan ta ansvar för klimatet. Detta står vi upp för. Vi måste se till att ha ett stabilt elsystem där vi kan vara säkra på att elen vi producerar tar ansvar för klimatet och inte spyr ut koldioxid. Detta möjliggörs av kärnkraften. Det är konstigt att andra länder gör helt andra bedömningar. Andra länder satsar på ny kärnkraft, för de ser det som det viktigaste redskapet för att ta ansvar för klimatet. Detta bör vi också göra. 88 (V) replik: När förslaget om återinförd avdragsrätt för fackföreningsavgiften presenterades, något som ger 2,7 miljoner löntagare sänkt skatt, twittrade Liberalernas ordförande: ”ska man få dra av för gåvor till LO.” Den tweeten säger det mesta om Liberalernas inställning till facken och löntagarnas rättigheter numera. Liberalerna var med och avskaffade löntagarnas avdragsrätt under sin regeringstid. finns förslag om att den ska återinföras. Förutom att nästan 3 miljoner löntagare får sänkt skatt bidrar detta till att stärka den fackliga organiseringen, vilket är viktigt för arbetsvillkor och löner på svensk arbetsmarknad. När den borgerliga regeringen avskaffade avdragsrätten för löntagarnas fackföreningsavgift behölls den för avgifterna för arbetsgivarnas organisationer. Ur ett borgerligt perspektiv är det tydligen en självklarhet att bara den ena sidan, det vill säga arbetsgivaren, ska ha styrka vid förhandlingsbordet. Liberalerna har tidigare stått upp för den svenska modellen men har under alltmer lämnat den inställningen. Med Liberalerna undergrävs de inkomstrelaterade försäkringarna. Enorma besparingar föreslås. Liberalerna anser numera att riksdag ska sätta lönerna, och inte parterna på arbetsmarknaden. De föreslår lönesänkningar på ungefär 37,50 , varje timme året om, för de människor som redan har lägst löner. Strejkrätten angrips liksom anställningstryggheten. Ju otryggare löntagare och svagare fack vi har desto bättre, verkar vara Liberalernas uppfattning. Debatt med anledning av budgetpropositio-nens avlämnande Min fråga till är: Anser han liksom hans partiordförande att avdragsrätten för fackföreningsavgiften för nästan 3 miljoner löntagare är en gåva till LO? 89 (L) replik: Liberalerna är varma anhängare av den svenska modellen. Betyder det att den svenska modellen är precis som definierar att den är? Betyder det att man om man står bakom den svenska modellen inte är beredd att göra några förändringar av hur arbetsmarknadslagarna ska se ut? Varje tid har sitt behov av sina regler. Svensk ekonomi är på väg in i ett nytt skede där vi inte minst ser en ökad tudelning på svensk arbetsmarknad. Kan vi då acceptera att de arbetsmarknadsregler som vi har inte förändras? Jag tycker inte det. Till syvende och sist, , är ditt och mitt uppdrag inte att värna gamla regler. Vårt uppdrag är att se till att människor kommer in på arbetsmarknaden, att fler människor kan känna egenmakt och att fler människor kan få frihet över sitt liv. Detta är vårt huvuduppdrag. Om det då är så som det är i , nämligen att vi har arbetsmarknadsregler som härstammar och vi nu 40−45 år senare har en helt annan ekonomi, tycker jag att det är ett uns av anständighet att ställa sig frågan: Ska vi ha samma regler nu som vi hade 1976? Jag var för övrigt inte ens född då, så svaret för mig är ganska enkelt: Det är klart att vi inte ska. Reglerna måste anpassas utifrån att vi lever i en helt ny ekonomi, där det viktigaste måste vara att företagen kan anställa, att människor känner trygghet genom att de har jobb att söka sig till och som de kan få och där vi på riktigt tar ansvar för att det just nu växer fram en ny underklass i med ökade klyftor mellan dem som har jobb och dem som inte har jobb. Där får arbetsmarknadens parter inte stå i vägen. Då måste vi förändra den svenska modellen. Den svenska modellen ska bevaras, men den ska utvecklas. 90 (V) replik: Om ni nu inte vill ha ett gammalt regelverk i den svenska modellen undrar jag varför ni föreslår enkla jobb. Det om något är väl gammalt. Länder som exempelvis har många enkla jobb. Varför angriper ni strejkrätten och löntagarnas villkor? Varför föreslår ni sänkta löner? Jag tycker att detta känns som väldigt gammal skåpmat. Det är som att förflytta sig . Varje förändring av den svenska modellen som ni föreslår handlar om att försvaga löntagarnas ställning, att undergräva de inkomstrelaterade försäkringarna och att öka den ekonomiska ojämlikheten. Detta är ändå centrala och viktiga beståndsdelar i den svenska modellen. Varför hamnar ni jämt i ett läge där vi backar in ? Och varför ska inte fackliga rättigheter stärkas när arbetsgivarnas rättigheter, enligt Liberalerna, ständigt ska stärkas? 91 (L) replik: Debatt med anledning av budgetpropositio-nens avlämnande I hamn pågår just nu en konflikt som innebär att stora svenska exportföretag, som betalar lön, funderar på att välja bort hamn och välja andra hamnar. Att det pågår en konflikt i hamn påverkar hela den svenska exportindustrin. Anledningen till att den pågår är att vi har regler . säger att reglerna alltid ska vara som de var 1976 och att detta är den svenska modellen. Ursäkta mig, men det perspektivet duger inte. Enkla jobb är det mest moderna man kan tänka sig. För det skulle innebära att en läkare eller en sjuksköterska kan lägga sin energi på det de är utbildade till, att träffa patienter, i stället för att som lägga tid på administrativa uppgifter, att leta vårdplatser och att städa i patienters rum. Enkla jobb är alltså det mest moderna som finns. 92 (KD): Det är väldigt mycket som är bra med . Det finns till och med saker som är bra med regeringens politik och den budget man nu har lagt fram. Men måste vi göra bokslut över de här åren och de budgetar som lagts fram. Tyvärr är dagens budgetproposition en slutlig bekräftelse på förlorade år för på flera viktiga områden. Det finns som sagt saker som är bra i budgeten – fattas bara annat – med många och stora utgiftsreformer. Men frånvaron av reformer som på allvar tar itu med problem och utmaningar är öronbedövande. Det är allt till alla, utan att man klarar några av de mest grundläggande uppgifterna. Ett exempel är vårdköerna. Vårdgarantin uppfylls nu för allt färre. Det har gått från . Bakom de här siffrorna finns det riktiga människor som inte får vård . Den ojämlika vården är ett annat stort problem som regeringen inte har tillräckliga reformer för att komma till rätta med. Om man får rätt vård beror på i vilket landsting man bor, till och med vid en allvarlig sjukdom. Behovet av äldreomsorgsplatser möter man inte alls i den här budgeten. De behövs inte minst för att bryta ensamhet och isolering. Allt fler står allt längre ifrån arbetsmarknaden, som vi har en brinnande högkonjunktur. Det är personer som inte får en chans att visa vad de går för och komma in i en arbetsgemenskap. Om man nu i en lågräntemiljö under brinnande högkonjunktur ska spendera stora belopp ska de framför allt användas för åtgärder som rustar starkt. Bara för att sommaren varat rekordlänge innebär det inte att hösten och vintern inte kommer. Och för stora grupper är den redan här. Man finns på skuggsidan av arbetsmarknaden och nås inte av den starka konjunktursolen. Vad använder då regeringen resurserna till? Jo, till att konsekvent bygga ut det offentliga åtagandet. Man kan få bilden att det bara är till välfärden de här satsningarna går, men så är det inte. Man gör en lång rad satsningar. Jag har nämnt några tidigare i debatten, såsom en elcykelpremie och lägre pris på kronhjortsspaning. Det här är rätt stora reformer. Det är inte småsaker. Ett normalår skulle det här vara rejäla saker. Vi kan ta äldreomsorgen som ett exempel på något som man inte satsar särskilt mycket på. Statsministern nämnde inte äldreomsorgen i sin mycket långa regeringsförklaring . Jag förstår varför. Det saknas i stort sett äldreomsorgssatsningar i den här budgeten. Det kommer visserligen om satsningar på kommunerna, men tar en stor äldreomsorgssatsning slut, och någon ny ersätter inte. Det handlar om 12 miljoner till samordning och 13 miljoner till att förebygga fallolyckor – miljoner, inte miljarder – i en 44-miljardersbudget. Debatt med anledning av budgetpropositio-nens avlämnande Mycket ska bli gratis, och detta tycker jag tyvärr sammanfattar en del av regeringens välfärdspolitik. Det har blivit gratis för äldre att sitta i allt längre vårdköer. Det är inget bra facit för en regering som jag har förstått har ambitioner på välfärdsområdet. Trots det enorma reformutrymme man anser sig ha fortsätter beskattningsjakten på klassiska dygder. Efter att man först höjt skatten på givande till ideella organisationer som jobbar mot hemlöshet eller för flyktingar var det dags för höjd skatt på arbete. kommer höjd skatt på sparande. Den som gnetar, sparar och lägger undan till barnen eller pensionen får höjd skatt – i ett läge där man har ett enormt reformutrymme. Kom inte och påstå att man behöver göra detta! Detta gör man för att man vill. Det är helt enkelt ideologiskt motiverat. Vilken är nästa dygd som ska beskattas hårdare, och hur ska det gå till? Är det kanske kärlek? Det är lite tveksamt. Är det klokskap, eller är det kanske ödmjukhet? Att man ständigt tar sig friheter att lägga under sig större delar av samhällslivet genom att höja skatter, försöka avskaffa mångfald i välfärden, försvåra för ideella organisationer och försöka maximera sitt inflytande över kyrkan tyder i och för sig möjligen på att ödmjukheten inför makten inte är en oändligt stor skattebas just i regeringskretsen. Vi kristdemokrater kommer naturligtvis att svara på den här budgetpropositionen med vårt alternativ. Vi tror att vi behöver en riktig reformkost snarare än den godispåse som regeringen presenterar. Först fibrer, sedan efterrätt! Det är en gammal god metodik som har fungerat i många sammanhang och också bör vara vägledande för den ekonomiska politiken. Jag menar att regeringen överger det här sambandet. Vi kommer att spendera mindre pengar än regeringen. Vi kommer att hålla igen på utgifterna. Vi kommer att sänka inkomstskatter på såväl arbete som pensioner, och vi kommer att göra det mer än regeringen. Vi kommer att föreslå att skillnaden i beskattning avskaffas helt och hållet från . Det kommer att vara fokus på jobb, med omfattande åtgärder för att människor som står allt längre från arbetsmarknaden ska få en chans att komma in i en arbetsgemenskap, en stor reform av arbetsmarknaden med inträdesjobb, utbyggd RUT-reform samt en massiv utbyggnad av yrkesutbildningen. Det kommer att finnas stora vård- och omsorgssatsningar i budget. Vi kommer att ha med ett återinförande av kömiljarden, som regeringen avskaffade med känt resultat: växande vårdköer runt om i vårt land. Det kommer att finnas satsningar på äldreomsorgen. Vi ska öka personalkontinuiteten i så att den äldre i behov av hemtjänst inte ska behöva möta så många olika medarbetare, något som skapar osäkerhet och otrygghet för den äldre. Det kommer att finnas satsningar mot demens. Det kommer också att finnas satsningar på skolan, så att vi lockar de bästa lärarna till de skolor som behöver dem allra mest. Vi behöver involvera alla föräldrar mer i elevernas skolgång, inte bara de resursstarka. Här gör faktiskt regeringen en liten satsning, som jag gärna vill berömma dem för. De har kanske lyssnat på förslag från oss, eller så har de kommit på det här själva. Det är en viktig sak som vi också kommer att ta med i vår budget. Debatt med anledning av budgetpropositio-nens avlämnande Vi kommer att se till att de pengar vi lägger på inte bara läggs i en allmän pott utan att vi får ut mesta möjliga av dem genom att förändra polisens organisation, öka den lokala förankringen och se till att polisen kan satsa mer på bättre arbetsvillkor, så att vi kan rekrytera och behålla poliser och förändra polisutbildningen. På så sätt kan vi få ut fler poliser på gator och torg – snabbare än med regeringens politik. Vi vill göra satsningar för att lyfta utsatta människor och underlätta ekonomiskt för dem som har det riktigt knapert, inte minst genom att höja bostadstillägget för våra ekonomiskt utsatta pensionärer och höja barndelen i bostadsbidraget för de ekonomiskt utsatta barnfamiljerna. Vi kommer att satsa på familjeåterförening, så att små barn kan återförenas med sina föräldrar. Vi har många utmaningar i . Jag har nämnt några av dem på vårdens område, på äldreomsorgens område, på jobbens område och när det gäller tryggheten att inte utsättas för brott på gator och torg. Men jag tänker också på en annan utmaning, som vi inte hör så mycket om i den här kammaren och i samhällsdebatten. sa att barn i inte tror att deras föräldrar har tid för dem. Har vi en politik för detta? Det är kanske inte i första hand en politisk fråga, men politiken måste finnas där och ge möjligheter för familjer till mer tid för barnen, till mer tid tillsammans, till ork att finnas där när barnet behöver det. Det kommer att behövas vård- och omsorgssatsningar för att möta den ökade psykiska ohälsa som vi ser i samhället. Vi föreslår en lång rad sådana satsningar i vår budget. Men det kommer också att krävas en politik för att föräldrar ska kunna finnas där och ha tid, kraft och ork för sina barn. Min övertygelse är att tilliten växer när vi kan lita på välfärden, när vi kan lita på polisen och skolan, när vi kan lita på att vården finns när vi behöver den. Därför är det så otroligt viktigt att vi klarar detta. Sedan kan vi lägga till allt det andra som vi också vill göra. Men jag tror inte att mer tillit kan kommenderas fram. Vi behöver ett samhälle som håller ihop av egen kraft och vilja, inte ett samhälle som hamras ihop med tvång uppifrån. Vi behöver ett samhälle där egen ansträngning och eget ansvarstagande lönar sig, ett samhälle som byggs i familjer, av företag, i församlingar och av föreningar, ett samhälle där tillit och solidaritet med den utsatte grundläggs, där vi får känna kärlek, där vi blir sedda, där vi får bidra. Och det sker bäst i gemenskap med andra. 93 (MP) replik: För inte så länge sedan profilerade sig inom bistånd, fred och medmänsklighet. Detta står i stark kontrast till det parti vi nu ser, som i stället allt tydligare försöker finna en plats som ett parti för den ultrakonservativa högern. Det är därmed inte konstigt att det blir lite oklart vad egentligen vill och vad deras utfästelser kan väntas få för resultat i en eventuell regering. ondgör sig exempelvis ofta över den så kallade pensionärsskatten, det vill säga den skatteklyfta som finns mellan löntagare och pensionärer. Det är uppseendeväckande med tanke på att det var själva som i regeringsställning såg till att den uppkom. Dessutom vill gärna fortsätta samarbeta med . Det är ett parti som vill göra om samma misstag genom att återigen öka den skatteklyftan mellan löntagare och pensionärer med ett sjätte jobbskatteavdrag. Debatt med anledning av budgetpropositio-nens avlämnande För att minska skatteklyftan föreslår en höjning av momsen. I relation till sin inkomst är pensionärer med låg inkomst bland de grupper som drabbas hårdast av en sådan höjning. Landets pensionärer ska alltså själva vara med och betala för att sänka den pensionärsskatt som var med och införde. Men det stannar inte där. Inte ens den momshöjning som KD föreslår kan täcka in det sjätte jobbskatteavdraget. Vi har bett att räkna på kostnaderna för att ta bort skatteklyftan mellan pensionärer och löntagare även vid ett sjätte jobbskatteavdrag. skulle det kosta ytterligare 6 miljarder och vara uppe i 7 miljarder. Hur tänker sig att finansiera detta? Ska momsen då höjas ännu mer för landets pensionärer? 94 (KD) replik: Jag blir nästan lite upplyft av detta inlägg, som inleddes med att det talades om den ultrakonservativa högern. Jag känner mig inte riktigt hundraprocentigt bekväm med den beteckningen.