prot · H409128 · 2017-06-19 00:00:00 — § 1 Anmälan om återtagande av plats i Talmannen meddelade att i (M) återtagit sin plats i , varigenom uppdraget som ersättare upphört för (M). § 2 Anmälan om ersättare att (S) skulle tjänstgöra som ersättare för (S) för hans ledighet –och att (S) skulle tjänstgöra som ersättare för (S) för hennes ledighet –. § 3 Anmälan om granskningsrapport Talmannen anmälde att följande granskningsrapport hade kommit in från och överlämnats till utbildningsutskottet: RiR 2017:15 Samisk utbildning – dags för en omstart § 4 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2016/17:AU15 Ett nytt regelverk för nyanlända invandrares etablering i arbets- och samhällslivet 2016/17:AU14 Åtgärder mot diskriminering 2016/17:AU17 Subsidiaritetsprövning av direktivförslag om balans mellan arbete och privatliv för föräldrar och anhörigvårdare 2016/17:FiU32 Ytterligare åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism 2016/17:JuU31 Kameraövervakningslagen och möjligheterna att använda drönare 2016/17:JuU28 Fortsatt giltighet av en tidsbegränsad bestämmelse i inhämtningslagen 2016/17:JuU32 En tidsbegränsad vapenamnesti 2018 2016/17:SoU13 Samverkan om vård, stöd och behandling mot spelmissbruk 2016/17:SoU19 om statens styrning genom riktade statsbidrag inom hälso‑ och sjukvården 2016/17:UbU24 Stiftelsen verksamhet och årsredovisning 2016 betänkande 2016/17:KU20 1 (M): Vi är samlade för att debattera granskning av regeringen, något vi gör . Som ordförande i konstitutionsutskott inledde jag förra årets granskningsdebatt på ett helt annat sätt, nämligen genom att framhålla att KU är det utskott som anförtrotts vården av våra grundlagar, inklusive de mänskliga och medborgerliga fri- och rättigheter som slås fast där. Jag övergick sedan till att kommentera massakern på hbtq-personer i i som hade ägt rum kvällen före. Också årets granskningsdebatt äger rum efter vad som tycks vara ett terrordåd, i . Den granskning av regeringens arbete som KU har utfört och som vi nu ska debattera är en företeelse som vi i denna kammare ser som en självklar, närmast rutinartad del av vårt svenska demokratiska samhällssystem. vet vi att det finns människor, i vårt land och på andra platser, som inte accepterar den demokratiska värdegrund som vi tar för självklar och som inte accepterar demokratins och frihetens principer och idén om varje människas lika värde utan som tvärtom är beredda att låta det besinningslösa våldet härja för att bekämpa vårt samhälle och vårt sätt att leva. Det senaste exemplet på det såg vi i går i . Vi vet ännu inte fullt ut vem som ligger bakom attacken i , men den framstår tydligt som riktad mot muslimer. Om syftet var att angripa muslimer som en hämnd för de islamistiska terrordåd som drabbat är det viktigt att slå fast att en spiral av hat och hämnd är precis vad IS och andra extremistgrupper vill se. IS vill slå in en kil mellan muslimer som lever i västvärlden och andra befolkningsgrupper. Högerextremister hatar mångfald och demokrati lika mycket som IS gör och är även de redo att använda våld för att skapa och fördjupa konflikter. Vår demokrati och våra samhällens värdegrund utmanas av dessa extremistgrupper och deras terrordåd, men vi får inte ge vika. Det är vi som avgör om vi låter dem provocera fram motsättningar eller inte. Vi får inte låta dem segra. Låt mig övergå till att konstatera att har granskat att regeringen och dess medlemmar i sin ämbetsutövning har följt grundlagarna och andra lagar och regler som styr regeringsarbetet. Frågan är inte om en viss åtgärd är politiskt önskvärd eller inte utan om gällande regler har följts när beslutet fattades eller åtgärden vidtogs. Jag vill, herr talman, meddela att även detta år har granskat ett antal anmälningar mot regeringen och sammanställt sina iakttagelser i ett betänkande som härmed redovisas för kammaren. Denna granskning av anmälningar som lämnats in av riksdagsledamöter gör KU varje vår. Alla anmälningar som lämnats in senast granskas innevarande vår. Anmälningar som lämnas in senare granskas . De anmälningar vi nu diskuterar avser därmed främst händelser som ägde rum . Årets granskning har avsett 34 anmälningar, ett med KU:s mått mätt normalt antal. Ser man har antalet anmälningar varierat mellan ca 20 och ca 40. Av dessa 34 anmälningar rör 30 nuvarande regering medan 4 rör den tidigare regeringen. En av anmälningarna riktar sig mot sittande regering, men KU noterar att liknande problem förekom även under den förra regeringens tid. har det med jämna mellanrum uppstått en debatt om KU:s påstådda politisering. Vissa år har motsättningarna i utskottet varit stora och lett till ett antal ställningstaganden som partierna inte kunnat bli överens om. 2015 och KU-granskningar var därför historiska eftersom KU då var i princip helt enigt över alla parti- och blockgränser om sina slutsatser. Det fanns enstaka reservationer från SD och V, men i övriga ärenden var alla helt överens. Allianspartierna och regeringspartierna kunde enas i samtliga frågor. Så enigt hade KU inte varit . Jag gick översiktligt igenom ställningstaganden bakåt, så jag kan med rätt stor säkerhet säga att KU inte hade varit så enigt i en vårgranskning . När vi inledde arbetet med granskning var därför frågan om KU skulle lyckas bli enigt igen, en tredje gång. Jag glad och stolt över att kunna meddela kammaren att KU har lyckats igen. Även har KU kunnat enas om sina ställningstaganden över parti- och blockgränser i en omfattning som är unik, bortsett från . Återigen är regeringspartierna och allianspartierna överens om alla ställningstaganden. Alla partier är överens om samtliga ärenden där brister påtalas. SD har en enda reservation, vilket är det lägsta antalet reservationer på i varje fall . Det genomsnittliga antalet reservationer åren närmast var strax över nio, vilket onekligen ger en bild av den tidigare höga konfliktnivån i utskottet. Genom årets granskningsbetänkande har KU åter i hög grad lyckats sätta juridiska och konstitutionella principer före snäv partipolitik. Det har ett stort värde att KU har kunnat enas. Jag vill därför, i egenskap av KU:s ordförande, framföra ett varmt tack till alla utskottets ledamöter för att denna breda enighet har kunnat uppnås. Jag vänder mig särskilt till utskottets vice ordförande, , som på ett påtagligt sätt har bidragit till den konstruktiva anda som har präglat utskottets arbete. Jag vill även rikta ett stort tack till KU:s utmärkta kansli, under ledning av kanslichef , vars arbete är en ovärderlig del i den process som har lett fram till denna breda enighet. kunde vi också föra samförståndet ytterligare ett steg framåt. var vi som sagt överens mellan allianspartierna och regeringspartierna om alla ställningstaganden – det vill säga vi var överens om texterna. Däremot uppkom efteråt en viss diskussion om tolkningen av texterna. Det var inte alltid KU-ledamöter som var mest aktiva i den diskussionen, men till exempel gjordes från en del håll gällande att KU enbart framförde kritiska synpunkter i de ärenden där ordet ”kritik” användes i KU:s slutsatser. För att göra detta tydligt att så inte är fallet utan att KU kan uttrycka kritiska synpunkter på en mängd olika sätt valde utskottet , på mitt förslag, att inte alls använda ordet ”kritik”. I stället framförs kritiska synpunkter med andra ordval. Härutöver upplever jag att det fanns en ambition i utskottet att försöka skapa ett ännu bredare samförstånd kring hur vi ska se på KU:s sätt att uttrycka sig och hur vi ska tolka KU:s ställningstaganden. Vi valde i utskottet att låta den processen ta formen av en diskussion om ett pressmeddelande. Det har utarbetats ett pressmeddelande om KU:s granskning, men utskottets ledamöter har tidigare inte varit delaktiga i det arbetet. enades vi om att dela in pressmeddelandet i två avsnitt. Det första har rubriken ”Brister i regeringens handläggning och statsrådens agerande”. Där räknar vi upp de ärenden där vi är överens om att KU påpekar brister av olika slag. Det andra avsnittet har rubriken ”Andra resultat i granskningen”, och där presenteras några av KU:s övriga slutsatser. Jag ser det som mycket värdefullt att vi har kunnat enas också om detta pressmeddelande för att därigenom ge en struktur och en tolkningsram för hur man ska läsa KU:s betänkande. Jag vill tacka för gott samarbete och goda insatser från ledamöternas sida också i det arbetet. Vi återkommer senare under denna debatt till de olika ärendena mer i detalj. Jag vill här bara helt kort ge en översiktlig bild av vad som nämns under rubriken ”Brister i regeringens handläggning och statsrådens agerande”. I förra årets granskningsdebatt anförde jag att ärendena kan grupperas enligt en trappstegsmodell med tre steg, och jag tänkte göra på samma sätt . På det översta trappsteget finns ärenden där regeringens agerande kommer i konflikt med regeringsformen eller dess syfte. Där finns ärendet om inrikesministerns uttalanden om en europeisk gränsbevakning, där inrikesministern lämnade felaktiga uppgifter till KU i en utfrågning . KU säger att statsrådet har försvårat den konstitutionella kontrollen, vilken ju regleras i regeringsformens 13 kap. På samma trappsteg finns också ett ärende som handlar om att kulturministern inte fullföljde ståndpunkt i ministerrådet, en ståndpunkt som var resultatet av en samrådsskyldighet som regleras i regeringsformen och preciseras i riksdagsordningen. Kulturministern fick för övrigt kritik för exakt samma sak. På det mellersta trappsteget finns ärenden där det begåtts ett fel men där det inte handlar om en direkt konflikt med regeringsformen utan om en konflikt med andra normer. Där finns flera olika ärenden, till exempel felaktiga uttalanden från statsråd i olika ämnen, till exempel när det gäller den nationella samordnaren mot våldsbejakande extremism, försäljning av tyskt brunkol och en debattartikel om reklamskatten. På det nedersta trappsteget finns formella handläggningsfel och administrativa problem. Där nämner vi flera ärenden där långsam diarieföring har ställt till problem. Vi nämner också ett ärende om bristande dokumentation vad gäller statens relation med Nordea. I dessa olika fall, som alla innehåller kritiska påpekanden, ger KU vägledning om hur bra regeringsarbete bör bedrivas. KU är unikt. KU granskar smått och stort . Steg för steg byggs en alltmer omfattande praxis för gott regeringsarbete. Detta har pågått , och jag hoppas att det kommer att pågå länge . Med detta, herr talman, överlämnar KU sitt granskningsbetänkande till . 2 (S): Ärade ledamöter och kollegor! Jag ber först att få framföra ett varmt tack för utskottsordförandens vänliga ord. Jag vill också i allt väsentligt instämma i vad herr ordföranden just inlett vår redovisning för kammaren med. Jag vill också instämma i den betydelse som vårt arbete med att utforma ett pressmeddelande har haft. Jag tyckte att det märktes vid presskonferensen. Det blev en ganska rimlig betoning i frågor och svar. Det uteslöt ju inte att det kom frågor om andra anmälningar och våra ställningstaganden. Jag vill säga att den socialdemokratiska gruppen både i och, vilket har redovisats internt, hela den socialdemokratiska riksdagsgruppen, som princip vill arbeta på ett sätt som innebär att vi strävar efter att nå enighet i våra bedömningar. Granskningarna under föregående mandatperiod, 2010–2014, innebar mycket medieintresse. Det är ingenting som man ska kritisera. Det var också mycket stora frågor som då stod på dagordningen. Det var om och hur den dåvarande regeringen styrt de svenska myndigheterna i förhandlingarna när det gäller samarbetsavtalet med , och det var Nuonärendet, det vill säga hur den gemensamma beredningen i regeringen och dokumentationen om hur skulle köpa Nuon hanterades. Resultatet av dessa processer i blev majoritetsskrivningar med åtföljande reservationer. arbete försvårades på olika sätt genom de motsättningar som låg redan under beredningen av ärendena. Både inifrån och utifrån måste man fråga sig vilken legitimitet som kan komma från den typen av granskningsprocesser, med allvarliga frågeställningar som från början verkar närmast dömda till att leda till en majoritet – i detta fall för oppositionspartierna i – och lite fromma reservationer till förmån för regeringsarbetet. och vår granskning av statsråden har vi . Aktiviteten har varierat. I anslutning till grundlagsreformen 1970 kunde systemet ha avvecklats, men i stället har influenserna från den amerikanska kongressens förhör – förhören rörande president pågår ju just nu – stimulerat en utveckling på samma sätt här, nämligen med muntliga utfrågningar. Medieintresset har, genom den potentiella konfliktnivån, varit stort, även om ärendena inte alltid haft verkligt stor betydelse för upprätthållandet av regelverken. Därtill kommer att vi för det mesta har haft minoritetsregeringar, och det har lett till att denna politisk-juridiska granskningsform har fått en mycket uppmärksammad roll. Rollen påbjuds genom regeringsformen. Men frågan är hur den ska utövas. Man kan tänka på vad vi skulle ha haft för andra processer om vi inte hade haft KU:s granskning. En möjlighet, som hade kunnat utvecklas både genom föreskrifter i grundlagar och kanske även genom praxis, vore att de vanliga domstolarna skulle granska statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning – alltså som en parallell till den lagprövningsrätt som finns och som är nogsamt reglerad, eller den rättsprövning som ibland sker i domstolarna, där man bedömer om regeringen har fattat beslut på ett tillfredsställande rättsligt underlag. Det är ingen omöjlig utveckling, där domstolarna successivt – i vårt fall från tingsrätter och förvaltningsdomstolar hela vägen upp till de högsta instanserna – i någon form skulle granska statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Man kan också tänka sig att man hade vidgat justitieombudsmännens möjligheter att granska. De möjligheterna stannar vid tjänstemännen i . Man hade också kunnat tänka sig att hade kunnat få den rollen. Jag kan inte se att det skulle ha varit ett slående bättre alternativ till den möjlighet som vi har och som vi har arbetat med , nämligen att söka nå förhandlade tolkningar som är av legitimerande karaktär internt för oss som riksdagsledamöter och för respektive partiers företrädare i regeringen och som också får karaktären av legitimitet i hela det övriga granskningssamhälle som vi lever i. Jag vill göra några ytterligare observationer vad gäller årets granskning. Vi har kommit in på granskning av statsministern. Det är en känslig fråga som försöker skjuta ifrån sig eftersom den berör sittande regering, som i sin tur är byggd på en omröstning i . En statsminister har godkänts, det vill säga inte fått en majoritet emot sig. Men vi vet också att en statsminister kan utsättas för en misstroendeförklaring. Är en absolut majoritet av ledamöterna då för en sådan är statsministern skyldig att avgå. Detta är allvarliga saker som naturligtvis gäller den enskilda statsministern. Men det gäller också hela regeringsfrågan. Regeringen styr riket. Och det är ett viktigt förhållande att, även om vi i grunden har minoritetsparlamentarism, styrelsesystemet fungerar. har vi nalkats denna ganska känsliga sak genom olika anmälningar. Det har varit anmälningar kring överklagande av strandskyddsärenden i , både för innevarande mandatperiod och för föregående. Vi har diskuterat frågan om tidigare statsråds medverkan i granskningsprocessen i , och vi har kommit in på frågan om uttalanden som statsministern har gjort. Kanske kan man säga i efterhand att det har visat sig att vi har funnit en varsam men tydlig väg när det gäller att kunna granska en statsministers tjänsteutövning. Trots att tiden rinner vill jag också nämna en skrivning som jag anser är betydelsefull för framtiden. Det är en skrivning som gäller just hur statsministern har uttalat sig här i . Vi riktar viss kritik mot att statsministerns uttalanden inte har varit i alla avseenden korrekta. Men det jag vill understryka är att kansliet på ett bra sätt har lyft fram frågan om tillämpningen av regeringsformens 1 kap. 9 §, där det uttalas att regeringen ska vägledas av inga andra intressen än sakliga. När man tittar närmare på både grundlagskommentarer som har varit och en studie i frågorna ser man att denna frågeställning gäller när regeringen är myndighet och tillämpar ärendehantering gentemot enskilda eller till exempel kommuner eller offentliga eller privata kooperativ eller företag. Däremot påbjuder det inte att ett statsråd eller statsministern i meningen saklig ska vara bunden till vissa resonemang eller fastslåenden av förhållanden. Debattfunktionen och yttrandefrihetsprincipen gäller även statsråd och statsministern. Jag hoppas att det klara ställningstagande som vi har gjort här kan spela en avgörande roll när vi fortsättningsvis har att hantera anmälningar eller diskussioner som refererar till saklighetskravet i regeringsformens 1 kap. Med detta vill jag också förklara att vi socialdemokrater är nöjda med betänkande nr 20. 3 (SD): Vi i KU är nu klara med vår årliga granskning av regeringen och statsrådens tjänsteutövning. Totalt har 32 anmälningar behandlats av utskottet. avlämnade vi vårt granskningsbetänkande KU20 vid en presskonferens. Det är alltså det granskningsbetänkande som vi diskuterar . kommer vi att diskutera och eventuellt debattera de olika delarna av detta granskningsbetänkande, men i den inledande delen vill jag lyfta fram vad utskottet har kommit fram till på ett mer övergripande plan. De anmälningar som har inkommit till utskottet har rört en rad olika områden, som brukligt. Det handlar bland annat om regeringens förhållande till , handläggningen av regeringsärenden, regeringens ansvar för förvaltningen, statliga bolag samt, naturligtvis, statsrådens tjänsteutövning. Utskottet har funnit att det finns tydliga brister i nio ärenden. Den ur konstitutionell synvinkel allvarligaste bristen, åtminstone enligt min uppfattning, är inrikesministerns osanna uppgifter till utskottet under förra årets utfrågning gällande europeisk gränsbevakning, som ordföranden var inne på. I vårt ställningstagande, som stöds av samtliga partier, inklusive ministerns eget, uttrycker vi oss på följande sätt: ”Därutöver framgår av granskningen att statsrådet lämnade felaktiga uppgifter i samband med en utfrågning i . Det inträffade innebär att statsrådet har brustit i sitt uppgiftslämnande till utskottet och därmed försvårat den konstitutionella kontrollen.” Detta är, som jag nämnde, ur en rent konstitutionell synvinkel den absolut allvarligaste kritiken. Precis som vi skriver i vårt ställningstagande har statsrådet genom att lämna felaktiga uppgifter till utskottet också försvårat för kontrollmakt. En förutsättning för att kontrollmakten ska fungera är att de som kontrolleras också säkerställer att de uppgifter de lämnar till oss i utskottet, oss granskare, är korrekta. Om ministrarna inte gör det fortsättningsvis finns det en uppenbar risk att utskottets integritet kommer att ifrågasättas. Ett annat ärende som jag tror kommer att få en stor politisk efterverkan är regeringens turer kring och brunkolsverksamheten i . Frågan var ursprungligen rent politisk, åtminstone så länge valrörelsen fortfarande var igång. Sedan blev det skarpt läge, och det parti som tidigare åkt land och rike runt viftandes med en kolbit i ena handen och ett vallöfte i den andra bytte helt plötsligt fot. De hävdade att de nu upptäckt att de var konstitutionellt förhindrade att stoppa försäljningen. Det var då det blev en fråga för oss i . Utskottets granskning är på den här punkten solklar: Det var möjligt att säga nej till försäljningen utan att ändra uppdraget för . Från utskottets sida uttrycker vi detta genom att framhålla vikten av att statsråds uttalanden grundas på uppgifter som är korrekta. Vilka konsekvenser detta medför återstår naturligtvis att se. Jag kan dock tänka mig att det finns en hel del miljöpartistiska medlemmar och väljare som faktiskt trodde på det där lite skojfriska och klämkäcka språkröret som för inte så länge sedan stod på barrikaderna viftandes med kolbiten i ena handen och vallöftet i andra. Det blev aldrig som han lovat. Vårt ställningstagande i den del som rör brunkolsaffären är därför sannolikt det mest dramatiska rent politiskt. På mediespråk brukar det heta att statsråd prickas eller får kritik av KU. Vilken kritik som kommer att riktas mot framför allt MP från dess kvarvarande väljare är såklart inte någon fråga för oss i utskottet, men det är nog så intressant ur ett rent politiskt perspektiv. Utöver detta gör utskottet flera observationer. Dessa bör främst ses som ett medskick till regeringen. I vissa delar finns även här något som flertalet säkert skulle kalla för en brist. Ett sådant exempel är statsministerns påstående om att aldrig ens röstat på sin egen budget. Ett enigt konstitutionsutskott konstaterar att statsminister påstående var felaktigt i denna del och framhåller även här vikten av att statsråds uttalanden ska vara korrekta. I fråga om årets granskning finns det bara en reservation. Den kommer från mitt eget parti, . Vad den handlar om kommer vi att redovisa senare under debatten. , herr talman, vill jag avsluta detta inledningsanförande med att rikta ett stort tack till mina utskottskamrater från alla partier för ett konstruktivt arbete. Jag vill rikta ett stort tack till vårt förträffliga kansli och naturligtvis till talmannen och önska alla en glad och trevlig sommar. 4 (MP): Vi debatterar nu KU20, KU:s vårgranskning. Det är den del av vår granskning som brukar dra till sig lite mer uppmärksamhet, eftersom den utgår från de anmälningar som varje riksdagsledamot kan göra när som helst . brukar vi samla ihop alla årets anmälningar. Sedan granskar vi dem för att se om ministrarna har följt reglerna för regeringens arbete. Inför årets granskningsbetänkande inkom 34 granskningsanmälningar, varav 2 har bordlagts då det föreligger rättsliga processer. Av de granskade ärendena kom fjorton från , sju från , två från vardera Liberalerna, , , och . En kom från Socialdemokraterna. är det med andra ord, och kanske helt naturligt, i huvudsak sittande regering som granskas. Den förra regeringen granskas enbart i tre ärenden. Trots det finns det också några kommentarer där vi uppmärksammar båda regeringarna. Detta gäller särskilt kommentarerna kring diarieföring och sena handläggningstider. Det har, precis som flera talare har varit inne på tidigare, under den här mandatperioden utvecklats ett mycket gott samarbete i KU, något jag särskilt vill tacka vårt presidium, och , för. Det gör att hela utskottet är överens om nästan allt i utskottets betänkande, vilket jag ser som en stor styrka. De brister vi har funnit i årets granskning tycker jag präglas av roll som den goda revisorn. KU har bland annat uppmärksammat långa handläggningstider, sen arkivering, diarieföring och otydliga uttalanden. Många av statsråden har granskats i rollen som departementschefer. Jag tror att utfrågningar och granskning är en viktig pusselbit i att förbättra arbetsformerna på . talare har gjort en genomgång av samtliga ärenden, och eftersom vi har en så stor enighet ska jag inte upprepa det här. I stället tänkte jag framöver i kapitlen djupdyka i något ärende inom varje område som jag tycker jag förtjänar det lite extra. Så här i inledningen vill jag lyfta fram frågan om och de uttalanden som några ministrar har gjort i samband med försäljningen av kolgruvor i . KU skriver så här: ”föreslog att bolaget skulle sälja sin tyska brunkolsverksamhet. Regeringen tog ställning till förslaget i en så kallad ägarsamordning. Ansvariga ministrar uttalade att regeringen inte hade möjlighet att säga nej till förslag att sälja den tyska brunkolsverksamheten utan att först ändra uppdrag. Inför beslutet om brunkolsförsäljningen pågick även en miljödiskussion där frågan var om man skulle säga nej till en försäljning och i stället låta brunkolet vara kvar i marken.