prot · H50952 · 2017-12-18 00:00:00 — Jag kallade då genast till mig , som försäkrade mig om att myndigheten hade organiserat arbetet så att skyddsvärda uppgifter hanterades på ett lagligt och betryggande sätt. har Transportstyrelsen en ordinarie – säkerhetsprövad – it-direktör. Den sista frågan handlar om de ekonomiska konsekvenserna för Transportstyrelsen. Det är inte korrekt att händelserna kring it-driftsupphandlingen har medfört ökade kostnader. I förhållande till när Transportstyrelsens it-drift sköttes av har kostnaderna tvärtom minskat. Däremot är det nya avtalet med , som innebär att svensk personal ska hantera it-driften, dyrare än det ursprungliga avtalet med . Outsourcingen av it-driften gav inte den kostnadsbesparing som Transportstyrelsen ursprungligen räknade med. 35 (M): Jag tackar statsrådet för svaret. När it-läckan på Transportstyrelsen avslöjades stod det snabbt klart att detta är en av modern tids största säkerhetsskandaler och ytterst en fråga som handlar om rikets och enskilda människors säkerhet. Som relativt nytt statsråd var själv inte minister när säkerhetsskandalen och regeringens bristfälliga hantering avslöjades. Desto viktigare är statsrådets ansvar för hantering av efterföljderna. Som statsråd är man ytterst ansvarig för arbetet på de myndigheter som sorterar under departementet och därmed även Transportstyrelsen. En god styrning är viktig för att tilltron till våra myndigheter ska fortsätta vara stark. Regeringen måste kunna säkerställa att lagbrott inte begås på våra myndigheter och att skattepengar går till rätt saker. Därför är det viktigt att gå till botten med hur en av vår tids största säkerhetsskandaler kunde tillåtas att ske. Miljontals svenskars personliga data i körkortsregistret liksom känsliga uppgifter om svenska broar, vägar och hamnar har legat öppna för dataexperter i andra länder. Dessa dataexperter har aldrig säkerhetskontrollerats. Annan känslig information som kan ha röjts är uppgifter ur det militära fordonsregistret, hemliga agenters identitet, stridspiloters adresser, polisens hemliga register och myndigheternas hemliga nätverk för kommunikation. Skandalen kring Transportstyrelsen har blottlagt ett systemfel i svensk statsförvaltning. Agerar vi inte kraftfullt nu kan förtroendet vara skadat . Svenska folket har en stark tilltro till våra svenska myndigheter, men politiken måste värna och säkra den. Skandalen på Transportstyrelsen har tyvärr gjort det rakt motsatta. Regeringens utredning av Transportstyrelsen, som tillsattes , är i sig välkommen. Men regeringen hade länge haft den information som blev känd för allmänheten . Att tillsätta en utredning först efter att uppgifterna blivit kända i medierna tyder på en hantering som är reaktiv snarare än proaktiv. Insåg regeringen allvaret i situationen? Tyvärr tror jag inte det, eftersom det var mediala uppgifter som tvingade regeringen att agera. Utredningarna väntas redovisas , men hade regeringen agerat direkt hade jag och statsrådet kunnat diskutera utredningens förslag. tvingas detta vänta , och det är olyckligt i en så pass viktig fråga. Vi hoppades alla att regeringen hade lärt sig en läxa av det inträffade, men har vi nåtts av ytterligare medieuppgifter om att Transportstyrelsens nya, då vikarierande, generaldirektör anställde en icke säkerhetsprövad person som it-direktör. Detta säger statsrådet att han själv fick veta genom medierna . Det stärker tyvärr bilden av att regeringen inte har situationen under kontroll eller fullt ut har insett allvaret av det inträffade – eller av it-säkerhet som prioriterad fråga. Hur är det möjligt att en sådan rekrytering över huvud taget kunde göras? Hur är det dessutom möjligt att regeringen återigen säger sig inte ha haft kunskap och att det än en gång är medierna som har tvingat fram en reaktion från regeringen? 36 Statsrådet (S): Jag måste säga att jag kan uppskatta nyvaknade intresse för nationell säkerhet. När satt i regeringsställning drog man rent formidabelt ned på resurserna för svensk säkerhet. Man minskade vår försvarskapacitet, avvecklade den allmänna värnplikten och drev fram en kultur som möjliggjorde en utökad outsourcing i statliga myndigheter. Det är alltså ett välkommet tillnyktrande från moderat sida att man bryr sig om den nationella säkerheten i så stor utsträckning som nu säger. Ansvaret för den nedmontering av svensk försvarsberedskap och säkerhetstänkandet som skedde under alliansregeringen vilar tungt på , inte minst på dåvarande finansminister. När det gäller regleringsbrev till Transportstyrelsen kan jag konstatera att alliansregeringen –2014 skrev fyra regleringsbrev. Inte någonstans nämns frågan säkerhet och säkerhetsaspekter vid outsourcing. Det förekom först , för se där – då hade vi bytt regering! Då hade vi en annan regering, som i regleringsbrevet skrev: ”Transportstyrelsen ska i arbetet med risk- och sårbarhetsanalyser särskilt beakta och analysera informationssäkerheten i de delar av verksamheten och i de tekniska system som är nödvändiga för att myndigheten ska kunna utföra sitt arbete.” fanns alltså en medvetenhet från regeringens sida, vilket saknades Alliansen styrde. Det gör alltså skillnad vilka som styr. Därför går frågan nästan tillbaka till och . Vi har agerat. Jag tillsatte så fort jag kunde en utredning. Styrelsen fick lämna. Vi har sett till att vi ska ha justitierådet genomgående granskning. Det ska bli intressant läsning, för där kommer även att få gå igenom på vilka grunder man beslutade om outsourcing av verksamheten och hur dialogen med dåvarande såg ut. Den fråga jag ställer mig efter att ha hört inledning är: Ska jag tolka det som att nu inte vill att man outsourcar i statlig verksamhet? Tycker att det är bättre att vi låter myndigheterna sköta verksamheten än att vi lägger ut det på privata bolag? När det gäller informationssäkerhet vore det i så fall ett välkommet besked från . Jag är lite intresserad av att höra om detta är en ny inriktning från sida. Vi kommer att fortsätta säkerställa att vi har rätt hantering på Transportstyrelsen och andra myndigheter. De utredningar vi har tillsatt kommer , och med den bakgrund jag har kommer jag att särskilt noggrant följa KU:s genomgående granskning av detta. Jag tycker nämligen att den är otroligt intressant, för den kan komma att visa vilka utmaningar vi har när det gäller dialogen mellan och myndigheterna. Det har för mig när jag tillträdde varit viktigt att det sker en ordentlig granskning som säkerställer att det finns säkerhetsklassad personal som hanterar inte minst it-frågorna framöver. Jag känner mig trygg i detta. Jag är nyfiken på om nu har bytt uppfattning när det gäller synen på outsourcing, privatiseringar och avregleringar. 37 (M): Jag tackar statsrådet för svaret. Som vanligt försöker statsrådet vända blicken mot historien och skylla ifrån sig – ibland korrekt, ibland felaktigt. Men det är en snygg retorisk poäng att göra, om inte annat. Sanningen är väl att många partier har ett historiskt ansvar för att exempelvis försvarsanslag eller annat inte har varit tillräckligt höga. Men vi ser också ett förändrat omvärldsläge, som förhoppningsvis alla partier tar till sig av. Den här frågan handlar om något helt annat. Här handlar det om att en generaldirektör medvetet har brutit mot svensk lag, upplever sig också ha pressats av departementet att agera skyndsamt och att regeringen helt enkelt inte har säkerställt att all nödvändig information om vad som pågår på myndigheten finns. Vi diskuterar medvetna lagbrott som har skett under den här regeringens tid. I kölvattnet av en av modern tids största säkerhetsskandaler återstår många frågor. nåddes vi av nya uppgifter om att egna interna granskning av it-skandalen är klar. I den får bakläxa för sin hantering. Men regeringen vill inte dela med sig av slutsatserna. Inte heller den granskningen kan vi diskutera fullt ut . Varken statsministern eller statssekreteraren har tydligen tid att kommentera utredningen av en av vår tids största säkerhetsskandaler, inte av slutsatserna eller vem eller vilka som har gjort granskningen. Det är allvarligt att regeringen fortsätter att ducka och mörka när alla kort borde ha lagts på bordet för länge sedan. Statsministern har tidigare utlovat en fullt ut transparent process. ser vi raka motsatsen. blir jag nyfiken. Vad kan statsrådet säga om granskning och varför regeringen inte vill vara mer transparent med dess slutsatser? Jag har slutligen en bredare fråga. Vad tycker det nya statsrådet om att hans företrädare, liksom hela regeringen, medvetet höll och trafikutskottet i mörker vad gäller den verkliga orsaken bakom generaldirektörens avgång, trots frågor från utskottets ledamöter? Borde och oppositionen ha informerats, enligt statsrådet? Om något liknande inträffar igen, kan vi då lita på det nya statsrådets ord? 38 Statsrådet (S): Jag noterar att inte håller sig till de frågor som interpellationen handlar om utan tillför en mängd nya frågor. Jag håller mig till interpellationen. Men jag noterar att den sistnämnda frågan i huvudsak inte är en sak för regeringen utan för KU. Jag har i respekt för . Det är det utskottet som har att granska statsråds, även den förra regeringens statsråds, agerande och ansvar för att det blev en situation där en generaldirektör uppenbart bröt mot lagen och därefter också avskedades. Det är i den meningen en exceptionell och ovanlig händelse. Jag tror att alla inser vikten av att vi undviker att något liknande inträffar i . Därför är det här inte enbart en fråga om en granskning av Transportstyrelsens rutiner. Det finns nog generella slutsatser som vi alla politiskt ansvariga kan dra av hur myndigheter ska ha koll på processer, hur man vid outsourcing ska säkerställa att man lyssnar in alla olika aspekter, att man inte ska ha överdrivna förhoppningar om att outsourcing och privatisering av verksamheter leder till ekonomiska vinster. Det kan vi tvärtom se att det inte alltid gör eftersom man i efterhand får justera och justera upp kalkylen, precis som i det fall vi just nu diskuterar. Det är för tidigt att dra alla slutsatser. Själv vill jag läsa justitierådets granskning, en utredning som har beställts och ska redovisas . Jag vill också läsa Transportstyrelsens egen granskning av deras uppgifter. Det är så jag tycker att man ska göra. Jag tycker att man ska skaffa sig faktaunderlag innan man gör självsäkra uttalanden. Jag tycker att man ska läsa på de granskningar som finns innan man drar slutsatser. Här har misslyckats kapitalt. Baserat på medieuppgifter, innan KU-granskningen ens påbörjades, valde man att gå till med det skarpaste instrument som parlamentet har, nämligen förslag till misstroendevotum. Det skedde på ett sätt som jag tror att statsvetarna i efterhand kommer att anse var både överilat och oansvarigt. Om vi ska värna den konstitutionella tradition vi har haft i måste det finnas en ordning där vi i lugn och ro tar fakta till oss, granskar, frågar ut och sedan drar parlamentariska slutsatser. Vi kan inte låta en mediedagordning avgöra vad som är viktiga politiska skeenden i . Därför kommer jag i denna fråga – där jag har satt igång alla de processer som finns, bytt styrelse, tillsatt utredare, försäkrat mig om att få återkommande och fortlöpande information – att vara mån om att läsa den specialgranskning regeringen har beställt och även myndighetens egen granskning. Jag tänker inte på medieuppgifter springa ut och ha tankar och idéer om vad som borde offentliggöras eller inte. Vi talar här om säkerhetsklassad information. Det kan också vara så att det ligger i samhällets intresse att information om var säkerhetsklassade informationsrisker kan finnas inte ska komma till allmän kännedom. Låt oss vara medvetna om att vi har ett gemensamt ansvar för att se till att rätt information kommer till allmänhetens kännedom i rätt tid. I den delen tänkte jag avvakta de utredningar som finns. Jag noterar att inte svarar på frågor om det faktum att den alliansledda regeringen inte i de regleringsbrev som fanns för Transportstyrelsen talade om informationssäkerhet, trots att man påpekat för Transportstyrelsen att den skulle outsourca sin it-verksamhet. Jag tar inte upp historien för att gräva i den, men lite klädsamt vore det att ändå påta sig ett visst ansvar för den aningslösa outsourcing som den moderatledda regeringen ägnade sig åt. 39 (M): Jag tackar statsrådet för svaret. Som statsrådet mycket väl vet men väljer att inte nämna finns det tydliga lagkrav och regelkrav på hur uppgifter ska hanteras i sådana sammanhang. Det som skedde i det här fallet var att generaldirektören medvetet bröt mot de lagarna och reglerna. Mot det kan man tyvärr inte skydda sig, men man kan däremot kräva att en regering agerar. På tal om att agera på medieuppgifter; det är precis vad regeringen har gjort hela det här året. Inte någon information fick , trafikutskottet eller andra berörda oppositionspartier om den nationella säkerhetsskandal som hade inträffat förrän medierna börjar gräva och regeringen kallar till presskonferens mitt . Då har man plötsligt vaknat och insett att någon har kommit på oss. Det är tyvärr inget ansvarsfullt beteende, statsrådet. Jag välkomnar också den kommande KU-granskning som vi kommer att få ta del av. Det finns mycket spännande som kan uppdagas om vem som visste vad och vilket ansvar som olika personer borde ha tagit i processen. Men det är inget som förhindrar att den här regeringen är transparent när man själv gör en granskning. och regeringens hantering får bakläxa i säkerhetsskandalen. Varför kan inte regeringen vara transparent också med den granskningen, så att vi gemensamt kan ta ansvar för att reda ut en av modern tids största säkerhetsskandaler? Det är tråkigt att regeringen mörkade vad som pågick på Transportstyrelsen , inte bara för medierna utan också för andra partier i som vill ta ansvar och som borde informeras när något så allvarligt inträffar. Det är lika allvarligt att regeringen håller korten så nära inpå kroppen även fortsättningsvis och inte vill vara transparent i sina egna utredningar. 40 Statsrådet (S): Jag tillhör dem som ibland tycker att man ska vara försiktig med att dra för stora slutsatser. När det gäller modern tids största säkerhetsskandal tycker jag själv att det är ett minst lika stort, eller ännu större, bekymmer att vi , trots tydliga signaler från omvärlden, lät bli att rusta upp försvar. En moderatledd regering prioriterade skattesänkningar före att rusta upp försvaret. När larmklockorna ringde avvecklade man den svenska värnplikten med tre rösters marginal i denna kammare. återställer vi värnplikten, vi rustar upp försvaret och vi inför ett regemente på . Det är nödvändigt, och det är bra. När det gäller KU-granskningen tycker jag att den är intressant ur en annan synvinkel. Den kan förhoppningsvis visa hur man kan ha bättre information också i ett regeringskansli och information till oppositionen. Jag vill dra mig till minnes att en av de största affärerna vi haft på länge i är den så kallade , där uppenbarligen varken statsministern eller finansministern var medvetna om eller fick information om det som var det största förvärvet i modern tid och som fortfarande har återverkningar på svensk ekonomi. Sedan ville ansvarigt statsråd inte ens infinna sig i KU. När det gäller ansvarsutkrävande finns det alltså en del hemläxor att göra för borgerliga riksdagsledamöter och tidigare regeringsmedlemmar – naturligtvis även moderater. I denna fråga tror jag inte att vi är oense i sak. Alla vill att vi ha ska tydlighet, transparens och genomlysning av hur informationshanteringen har varit. Men informationen måste ges i rätt tid. I detta fall vill vi att det ska vara en bra granskning, både av myndighetens agerande och från KU:s sida. I detta fall tror jag också att alla partier och alla politiker förtjänar en stunds eftertanke innan man utifrån medieuppgifter drar alltför långtgående slutsatser. Överläggningen var härmed avslutad. § 7 Svar på interpellationerna 2017/18:126 och 158 om konkurrensneutrala transportslag 41 Statsrådet (S): Boriana har frågat mig om jag tänker vidta några åtgärder för att ska verka i samklang med intentionerna om överflyttning av transporter från väg och järnväg till sjöväg. har frågat mig vad jag och regeringen avser att vidta för åtgärder för att se till att konkurrensen mellan olika transportslag blir mer rättvis och konkurrensneutral. Regeringen har som ambition att främja överflyttning av gods från väg till järnväg och sjöfart. Sjöfarten spelar en viktig roll, inte minst för de svenska exportnäringarna, i det nationella transportsystemet. Regeringen arbetar inom flera områden för att stärka sjöfartens konkurrenskraft. Ett exempel är att regeringen i budgetpropositionen har föreslagit att ett tillfälligt så kallat eco-bonussystem införs 2018–2020 i syfte att stimulera till en överflyttning av gods från väg till sjöfart. Eco-bonusen kompenserar för de merkostnader som kan vara förenade med att etablera sjötransportlösningar som en del av transportkedjan. Ett annat exempel är införandet av det så kallade tonnageskattesystemet för svenska rederier, vilket har bidragit till att vi nu kan se tydliga exempel på fler svenskregistrerade fartyg. redovisade det regeringsuppdrag som handlade om att analysera utvecklingspotentialen för inlands‑ och kustsjöfart. Slutsatserna och åtgärdsförslagen har en bred inriktning och berör många olika aktörer. Olika avgifter spelar en viktig roll vid val av transportupplägg. uppdragsredovisning bereds inom . är ett affärsverk och finansieras huvudsakligen av farledsavgifter och lotsavgifter. Det är som till stora delar bestämmer avgifternas storlek. Regeringen anser dock att det är viktigt att farledsavgifterna bidrar till en miljöstyrning. Att tillsätta en utredning, som föreslår, för att se över farledsavgifterna ser jag inga skäl att göra . Arbetet med att ta fram en nationell godstransportstrategi pågår internt i . En viktig del i det arbetet är att få till en överflyttning av gods från väg till sjöfart. 42 BORIANA (M): Tack, ministern, för svaret! Grunden till min fråga är den höjning av farledsavgifterna som har beslutat om . Redan när det första förslaget om en ny avgiftsmodell aviserades var trafikutskottet kritiskt. I vårt betänkande poängterade vi hur viktigt det är att alla dessa förändringar görs i samråd med brukarna. Så blev inte fallet. Enligt brukarna kallades de till möten bara för att bli meddelade om dessa höjningar. har det beslutats om en ny höjning, och enligt alla berörda remissinstanser är inte heller den bra. Den är också skadlig. Till och med Trafikanalys, som är regeringens eget organ för att granska den typen av förslag, har uttryckt sig otvetydigt: Det här är fel. Det går stick i stäv med regeringens intentioner om att förflytta gods från väg till järnväg och sjöväg. Vi vet alla att med de begränsade medel vi har att satsa på vägar, både utbyggnad och underhåll, är sjövägen den bästa lösningen. är hur bred som helst och har plats för hur många fartyg som helst. Den kräver ibland underhåll i form av isbrytning, men i övrigt fungerar den som en dröm. Därför borde vi lyssna mer på branschen. I det fallet tycker jag att regeringen har missat den punkten. I sitt svar beskriver ministern vilka saker som görs för att hjälpa sjöfarten. Men detta med farledsavgifter fördärvar både intentionerna och hela bilden av att regeringen är sjöfartsvänlig. Det fördärvar också helt bilden – om någon skulle ha en sådan bild – av regeringen som miljövänlig eftersom den största kritiken mot dessa avgifter handlar om den omvända miljöstyrningen. Rederier som satsar på miljöutveckling, som har investerat massor med pengar för att ta fram lösningar som bidrar till en renare miljö, straffas med högre avgifter. Miljöbonusen som fanns i det tidigare systemet är borta. Rederier som är först i världen med eldrivna färjor, till exempel mellan och , drabbas av högre avgifter – mycket högre avgifter. Det kan inte vara meningen med regeringens politik. Därför vill jag upprepa min fråga till minister : Tänker ministern göra någonting för att vända utvecklingen åt rätt håll när det gäller farledsavgifter? 43 (M): Tack för svaret, statsrådet! Jag noterar att statsrådet redan där konstaterar att olika avgifter spelar en viktig roll vid val av transportupplägg. Där är vi helt överens. Det är vi också om sjöfartsnäringen i . Men sedan kommer i svaret en fullständigt obegriplig rekyl: att utreda farledsavgifternas verkliga betydelse för konkurrensneutraliteten mellan transportslagen järnväg, landsväg och sjöväg behövs inte. Det innebär att det inte finns och inte heller behöver finnas konsekvensanalyser av den påverkan de nya avgifterna har på val av transportslag. Detta är så långt från verkligheten man kan komma, för det är – precis som statsrådet själv säger – avgifterna som till stor del avgör vilket transportslag man väljer. och är två statliga bolag. De har båda som huvuduppgift att se till att transportvägar i tillhandahålls för transporter av personer och varor. Sedan finns det inga fler likheter. är anslagsfinansierat – alltså med skattepengar – medan är intäktsfinansierat, alltså avgiftsfinansierat. Det betyder att det är två olika världar. Detta betyder att på olika sätt måste finansiera sin verksamhet själv genom avgifter från kunderna, som, hur märkligt det än är, inte har möjlighet att påverka verksamhet. Exempelvis kan man ha synpunkter på de olika verksamhetsgrenarna inom verket och på den stora pensionsskuld som har. Här bidrar både de stora och de små operatörerna inom sjöfartsnäringen, till exempel de små fraktarna på och . Apropå ska enligt planen finansiera ombyggnad av bland annat slussarna vid , till en kostnad av . Vem ska ha nytta av den investeringen? Vore det inte bra att först utreda hur de nya avgifter som grundas på verksamhetskostnader kommer att påverka den framtida sjöfarten på ? Där höjs fraktpriserna med och kostnaderna för redarna. Vad är då resultatet av den stora investeringen? Skulle det kanske vara mer lönsamt att i första hand prioritera lägre kostnader för transporter på våra gratis vägar, det vill säga vattnet? Även av detta skäl borde en utredning tillsättas. finansieras till av farledsavgifter från handelssjöfarten. Men som exempel kan nämnas att av dessa inkomster går till underhåll av farleder. Här borde självklart en analys göras av de verkliga kostnaderna för underhållet, så att inte farledsavgifterna används som kostnadsstabilisatorer för annan verksamhet inom sjöfarten. Sådana här schabloner belastar verkligen inte vare sig väg- eller järnvägstransporter, där ju våra skattepengar finansierar hela verksamheten. Tycker verkligen inte statsrådet att det kan finnas anledning att utreda uppdrag och finansiering i syfte att nå en ökad likabehandling mellan sjöfarten och andra transportslag och därmed i verkligheten kunna genomföra det vi alla vill, nämligen nödvändig överflyttning av godstransporter till sjövägen? 44 Statsrådet (S): Låt mig först konstatera att det går bra för svensk sjöfart. Jag var på en inflaggningsceremoni i , och det var historiskt. flaggar vi in; nu ökar den svenska handelsflottan, tack vare att den socialdemokratiskt ledda regeringen justerat tonnageskatten. Därmed finns det framtidstro och hopp inom svensk sjöfart. Kombinera detta med att vi i den nationella planen gör viktiga investeringar för sjöfarten, åtminstone enligt förslag, och i regeringen jobbar med en godstransportstrategi som syftar till att stärka sjöfarten; det finns fog för framtidstron. Detta är viktigt, för det är klart att sjöfarten är en nödvändig nyckelspelare för att vi ska klara utmaningarna, inte minst när det gäller klimatsmarta transporter. Sedan finns det ett bekymmer när det gäller finansieringen av verksamheten. Farledsavgifterna har inte höjts , tror jag, det vill säga på väldigt . Länge underlät man att finansiera verksamheten ordentligt.