prot · H50953 · 2017-12-19 00:00:00 — Att se till att vi får in annan personal i skolan som faktiskt kan bidra till att lösa de arbetsuppgifter som lärare tvingas att utföra, eftersom det inte finns någon annan som kan utföra dem, är viktigt. Det behövs också en tydligare styrning av svensk skola, där detaljregleringarna minskar, där kommunpolitikers och riksdagspolitikers klåfingrighet minskar och där det blir tydligt vad lärarens och skolans uppdrag faktiskt är, nämligen att förmedla kunskap. 118 Utbildningsminister (MP): Tack, , för vad jag tror är den viktigaste interpellationen, om jag nu får värdera men det får jag inte, men ändå en mycket viktig interpellation för dagen! Ska vi lyckas med någon av de andra insatser vi talar om handlar det slutligen om att läraren ska ha möjlighet att brinna för sitt jobb, utveckla sig i sitt jobb och genomföra undervisning av hög kvalitet. kom det siffror som pekade på att lärare är en av landets mest stressade yrkeskårer. Av allt vi vet om stress vet vi att det riskerar att slå ut några av de kompetenser som är allra viktigast i läraryrket. Möjligheten att se en annan individ, utgå från individen, anpassa sin planering utifrån individen, hantera oförutsedda situationer – allt det som vi vet att skickliga lärare gör – hotas när lärarkåren blir stressad. vet vi att alla kan beskriva, precis det som beskriver, hur lärare så ofta blir tusenkonstnärer, att det så ofta finns en uppgift till och en uppgift till som antingen åläggs lärare eller som lärare tar sig an därför att man annars upplever att ingen annan skulle göra det och att det är en del av ens ansvar att göra det. Vi har kunnat se hur gett viten, alltså böter, till huvudmän för att de inte kunnat prioritera lärares arbetsuppgifter på ett sådant sätt att de rimligen ryms inom lärares arbetstid och hur dåligt styrd skolverksamheten varit på många håll. Man har formellt ålagt lärarna arbetsuppgifter som man som arbetsgivare inte kan förklara hur de ska rymmas inom den tid som man ger lärarna. Utifrån detta arbete har vi också upptäckt ett antal framgångsfaktorer, och jag tänker återkomma till dem. Jag vill dock först konstatera, precis som gör, att det finns ett antal insatser som vi kan och ska göra från statligt håll och som vi nu gör och är eniga om. Några exempel är digitaliseringen av nationella prov, digitaliseringen i stort, där vi går ifrån att alla har sitt eget system, med de stora tidsproblem som det kan innebära, till mer av gemensamma lösningar med de tidsvinster som det kan innebära och mer resurser som gör att lärare kan avlastas andra uppgifter och vet att det finns andra som gör det man ska göra. Till detta kommer det viktiga lokala arbete som måste göras, och det skulle jag säga är i två delar. Det ena är att man behöver klara att prioritera i lärares arbetsuppgifter. Man måste göra det tillsammans med lärarna. Anledningen till att man måste göra det lokalt och tillsammans med lärarna är att förutsättningarna på olika skolor är något olika för vad det är som skapar kvalitet i undervisningssituationen och vad det är som måste lyftas bort. På en skola har man hittat ett gott arbete för att använda rasten till lärande för de yngsta barnen, och man gör det tillsammans med fritidshemspersonalen. På en annan skola agerar lärarna rastvakter enligt traditionell modell, något som mycket väl annan personal skulle kunna göra. På en skola behöver lärarna stöd i att söka upp föräldrarna men sedan använda föräldrakontakten i sitt motiverande arbete gentemot sina elever. På en annan skola behöver lärarna fredas från alltför många intensiva föräldrakontakter som tar tid från arbetet med eleverna. Det ser olika ut. En sak är dock säker: Alla lärare har högst och färre än så i arbetade timmar, och ska så ha. Därför måste prioriteringen göras överallt. Det andra som behöver göras lokalt, och som så tydligt konstaterar, är att rensa i de lokala kraven. Till de nationella krav som vi gemensamt är överens om tillför många huvudmän, inte minst kommuner, mängder av lokala krav som ska följas upp, och på detta ytterligare lokala uppföljningar som inte är kopplade till några krav men som tar tid från lärarna. Här måste det rensas för att tiden ska gå till att uppfylla de gemensamma kunskapskraven. 119 (M): Ja, det här är onekligen en ödesfråga. Vi ska inte bara kunna utöka undervisningstiden och se till att eleverna därmed får mer lärande och att lärarna får mer möjligheter att utvecklas, specialisera sig och kompetensutveckla sig själva. Det är helt enkelt också av den enkla anledningen att lärarna måste få en rimligare arbetssituation med mer ordning och reda i skolan, där hot och våld inte är något som accepteras eller blir kvar, men framför allt att lärarna måste få använda sin tid på ett vettigt sätt. Annars kommer vi inte att kunna rekrytera lärare över huvud taget. När man talar med lärare, oavsett om man gör det när man är ute och besöker skolor, om man gör det privat eller via lärarfacken, kan man konstatera att lärare vittnar om att de lägger timmar på dysfunktionella frånvarorapporteringssystem. De lägger timmar på att iordningsställa lokaler. De byter gardiner. De agerar rastvakter. De lägger väldigt mycket energi på arbetsuppgifter som de absolut inte borde utföra. Det råder ingen tvekan om att om man ska klara av att avlasta lärarna behöver det komma in andra yrkeskategorier i skolan. Det behöver komma in lärarassistenter som faktiskt kan ta ett ansvar i mentorskap för elever och i kontakter med elevernas familjer, ansvara för att planera för fritidsdagar, provrättningar, provsituationer och annat så att lärarnas tid frigörs. Även om antalet vuxna i skolan har ökat, även under den senaste mandatperioden, är det tyvärr så att lärartätheten i minskar. Vi är nu uppe i tolv elever per lärare. Jag tror att det är första gången som vi är över elva elever per lärare. Det behöver alltså komma in fler lärare. Och ska vi lyckas rekrytera lärare och behålla lärare måste det också bli en bättre fungerande arbetsmiljö. Att man äntligen digitaliserar de nationella proven är utmärkt. Jag förstår dock inte varför det ska dröja så fruktansvärt länge innan detta kan genomföras i realiteten. En rad länder i vår omgivning har jobbat med digitaliserade prov under ett flertal år, så det borde inte ta att ta fram en modell för att digitalisera de nationella proven i . När vi ändå genomför en digitalisering av de nationella proven, vilket är alldeles utmärkt och dessutom går att komplettera med att lärarassistenter och andra agerar provvakter när det skrivs så att vi frigör lärartid dubbelt upp, borde vi också införa central rättning av de nationella proven. Det skulle ge oss en mer oberoende bild av elevernas kunskapsresultat. Det skulle även frigöra tid för lärarna när de inte behöver rätta alla nationella prov utan i stället kan fokusera på att gå in och titta på de uppgifter som är intressanta att jämföra, diskutera och ta med sig till sin undervisning. Att inte behöva sitta och maskinellt rätta de nationella provens skulle frigöra ännu mer tid och renodla lärarens roll. Det handlar om renodling. Det handlar om renodling av lärarens roll, av lärarens tid och av lärarens uppgifter. Då behövs det också, precis som statsrådet var inne på, rensas lokalt i vilka krav som ställs av huvudmännen på lärarna. Men det krävs också en benhård tydlighet från regering och riksdag om vad som är det centrala uppdraget för skolan. Alldeles för länge har svenska lärare fått ta ansvar för sociala frågor, för integration och för social anpassning när deras huvuduppgift borde vara att förmedla kunskap och inget annat. Det andra får vi på köpet. 120 Utbildningsminister (MP): Ja, lärare ska ha tid att genomföra högkvalitativ undervisning och att skapa kvalitet i den genom goda förberedelser och relationsbyggande med elever, reflektion över undervisning, vidare bearbetning och kompetensutveckling. Det är här lärares fokus ska ligga. Vi ska ha en stark skolorganisation som innebär att man blir uppbackad och avlastad andra arbetsuppgifter och att man har tillgång till olika former av specialister i skolverksamheten. Det är en av anledningarna till att vi nu anställer många fler i svensk skola och måste fortsätta att göra det. Därför tror vi att det förslag som har lagt fram om att staten ska ta ett större ansvar för skolans finansiering och vikta finansieringen bättre genom en stor statlig insats på totalt 6 miljarder är så viktigt. Låt mig säga något om digitaliseringen eftersom jag fick ett antal konkreta frågor av om den. Rätt genomförd sparar digitaliseringen tid, men inte rätt genomförd stjäl den tid. Det finns nog ingen vuxen människa i som inte kan beskriva hur dåligt fungerande datasystem snarare har varit tidstjuvar än hjälp att spara arbete. När vi gör denna stora reform där alla elever i en årskurs vid samma tillfälle ska genomföra ett gemensamt prov från olika typer av hårdvara över hela landet, som dessutom ska vara skyddat från de olika typer av intrång som digitala lösningar kan innebära, behöver arbetet genomföras i etapper och ta . Det första helt digitala provet görs , och sedan fortsätter vi att trappa in det. De grannländer som nämner började tidigare än . Jag önskar att vi också hade börjat tidigare, men digitaliseringsstrategin för svensk skola kom först . Dessa grannländer kan också i några fall redovisa att det gick lite för snabbt och att systemen för de digitala proven inte från början höll den kvalitet man önskade eller blev den besparing av tid för lärarna man önskade. Digitalisering innebär också större möjligheter till central rättning, framför allt för digital rättning. Den typ av uppgifter i de nationella proven som inte behöver rättas av legitimerade lärare bör i normala fall vara uppgifter som ska kunna rättas digitalt. De uppgifter som inte går att rätta digitalt gör inte det för att de kräver lärarkompetens, alltså legitimerade lärare för att rätta. går det att hitta andra lösningar. Men detta är grundkonceptet, och det är de legitimerade lärarnas tid vi ska spara. Mer kommer att kunna rättas centralt med digital rättning när vi har digitala prov. Det blir också större möjlighet att organisera rättningen på ett enklare sätt, vilket statsrådet har beskrivit i de diskussioner ni har haft. Måste vi spara tid från de nationella proven är det kanske det tydligaste exemplet på ett statligt påbud som i stor utsträckning är rätt i sak men som genomförs på ett sådant sätt att det stjäl mycket mer tid runt själva genomförandet än vad vinsten för genomförandet blir. Det var anledningen till att vi kom överens om att man för proven i SO och NO i sexan ska ha möjlighet att besluta lokalt om när och hur man gör dem. Det ska finnas tillgång till nationella prov, den formella termen är bedömningsstöd, som man ska kunna använda som lärare, men det ska finnas ett lokalt beslut om när och hur man använder dem för att man ska spara tid runt dem. Den utredning som sedan tittade vidare på det tyckte att argumenten höll för att också genomföra samma reform i nian. Här görs också proven i övriga ämnen som man har nationella prov i, men det finns också ett krav på prov i ett av SO- och ett av NO-ämnena. Det har vi inte gått vidare med, bland annat för att vi ser att det inte finns stöd för det i . Skulle borgerligheten vilja att man också minskar denna tidsåtgång är vi beredda att föra den diskussionen. 121 (M): Det är hög tid att genomföra en digitalisering av de nationella proven. Min poäng med jämförelsen med andra länder var inte att de var före oss utan att de redan har gjort det. Alltså behöver vi inte uppfinna hjulet igen. Det är annars en svensk sjuka som vi ständigt ägnar oss åt. Det spelar ingen roll om vi ska bygga sjukhus eller skolor eller införa nationella digitala prov. Vi ska alltid bygga vårt eget system i stället för att ta något som är beprövat och fungerar. Därför blir det alltid dyrare och krångligare, och vi tvingas leva med barnsjukdomar trots att vi är efter. Den huvudsakliga poängen med central rättning är inte enbart att rätta de lätta uppgifterna utan att ge lärarna ett stöd i att få en oberoende bedömning, även av deras egen undervisningsinsats. Det är självfallet lärarna på plats som ska sätta betygen, och det är självfallet lärarna på plats som också kan gå in och titta på uppgiften och konstatera att de nog hade gjort en annan rättning och inte delar uppfattningen. Vi får på detta vis en ytterligare uppfattning av hur det ser ut. Ett av huvudproblemen när det gäller uppföljning i svensk skola är att vi saknar oberoende mätpunkter. Vi debatterar Timss, Pirls och för att vi inte kan följa upp hur resultaten är för svensk skola, för det enda vi har att gå på är betygen. De är jämförbara men har sina egna problem. Vi lider av ett systemfel i . Det är bara att konstatera. Vi lägger mer pengar på skola och utbildning än praktiskt taget alla jämförbara länder. Ändå får vi ut mindre undervisningstid. Vi får mindre fokus både på undervisning och, som konstaterar, på elevhälsa. Det är två av de saker som vi vet är mest väsentliga. Bakgrunden till detta är att vi uppenbarligen gör fel. Det finns också en politisk klåfingrighet där vi detaljreglerar på ett sätt som inte bara stjäl lärarnas tid utan dessutom kapar deras mandat. Det måste vi ändra på. 122 Utbildningsminister (MP): Diskussionen om central rättning är intressant på många sätt. Men om det inte är de enkla uppgifterna som ska rättas centralt för att de kan rättas digitalt utan de svårare uppgifterna har jag svårt att se vem som inte är legitimerad lärare och därmed behövs i skolväsendet som ska ha tid att rätta dessa uppgifter och dessutom kunna göra det med högre kvalitet än vad de legitimerade lärarna kan. Det är ju en legitimerad lärare som har kompetensen att rätta uppgifter som är utformade för att passa det svenska skolväsendet och de kunskapskrav vi ställer på eleverna. Det är här problematiken uppstår. Eftersom vi inte har ett förråd utanför skolväsendet av legitimerade lärare som kan hoppa in och göra den centrala rättningen skulle det riskera att stjäla lärartid från skolan oavsett var och hur man organiserar det. Men de digitala proven ger möjlighet till olika lösningar som fortsätter att spara lärarna tid. Jag tror dock att de frågor som ställs i utredningen om nationella prov, som förslaget bygger på, om mängden prov bör fortsätta att prövas seriöst av oss alla. Vi lägger inte mer resurser än andra länder på skolsystemet; vi ligger på OECD-snittet. Vi lägger dock mindre på undervisning och elevhälsa. Det beror bland annat på att vi är ett stort land och har mer skolskjuts än andra länder. Vi är också ett kallt land och har dyrare lokalkostnad än andra länder. Vi har dessutom valt att investera i ett antal viktiga kompensatoriska uppgifter vid sidan om undervisning och elevhälsa, till exempel fria skolmåltider, vilket är bra. Vi måste dock öka resurserna till undervisning och elevhälsa, och det är anledningen till att regeringens budget innehåller ett förslag om utökningar med 6 miljarder till de skolor som behöver det mest. Genomförs det kommer vi upp i snittet i resurser till undervisning och elevhälsa i . Jag skulle gärna vilja fortsätta för att komma högre. Överläggningen var härmed avslutad. § 28 Svar på interpellation 2017/18:185 om undervisningsgapet 123 Utbildningsminister (MP): har frågat mig vilka fler åtgärder jag avser att vidta för att öka antalet undervisningstimmar för elever i den svenska . Jag vill ursäkta mig om jag upprepar mig från tidigare interpellationssvar . Jag håller med om att det är av vikt att värna om undervisningstiden och att tidiga insatser är avgörande för elevernas kunskapsutveckling. Enligt timplanen för uppgår undervisningstiden till totalt minst för varje elev. har beslutat i enlighet med regeringens proposition Skolstart (prop. 2017/18:9), och förskoleklassen blir därmed obligatorisk från och med . Då förskoleklassen omfattar minst 525 timmars undervisning under ett läsår innebär det en avsevärd utökning av antalet undervisningstimmar för elever i de obligatoriska skolformerna. Undervisningstiden i ämnet matematik utökades och 2016 med totalt . I promemorian En stadieindelad timplan i och närliggande frågor (U2016/03475/S) har det vidare föreslagits att antalet undervisningstimmar i matematik ska utökas med i årskurs 7–9 . Regeringen avser även att göra en ändring i skolförordningen (2011:185) med innebörden att undervisningstiden i idrott och hälsa i utökas . Dessa timmar fördelas om från elevens val då det finns brister i skolornas hantering av elevens val och en stor majoritet av rektorer och huvudmän framfört önskemål om att undervisningstiden för elevens val ska minskas. Utvärderingar visar att många elever inte får den undervisningstid de har rätt till. bedömer, i likhet med regeringen, att det behöver införas en stadieindelad timplan för att säkerställa att alla elever får den undervisningstid de har rätt till och därmed bidra till en mer jämlik skola (Samling för skolan – Nationell strategi för kunskap och likvärdighet [SOU 2017:35]). Regeringen har beslutat om en proposition om en stadieindelad timplan i (prop. 2016/17:143), och har beslutat i enlighet med propositionen. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft . pekar mycket riktigt på att det finns evidens för att mer lärarledd undervisningstid ger positiva pedagogiska resultat. Enligt kommissionen gäller detta i synnerhet ämnen där möjligheterna att på egen hand läsa in eller få föräldrastöd är begränsade. Den svenska skolan ska utjämna socioekonomiska skillnader och ge alla människor möjlighet att utvecklas till sin fulla potential. Att ge elever möjlighet till hjälp med läxor och annat skolarbete utanför ordinarie undervisningstid är ett viktigt steg mot ökad jämlikhet. För att stimulera fler huvudmän att erbjuda hjälp med läxor eller annat skolarbete förstärkte regeringen satsningen med statsbidrag till läxhjälp för att främja möjligheten för elever att få stöd med läxor eller annat skolarbete utanför den ordinarie undervisningstiden. En del av dessa medel får användas till ideella föreningar. Skolornas intresse för att erbjuda läxhjälp är stort och ökar. betalar ut totalt i bidrag till skolor som bedriver läxhjälp. betalar också ut till ideella organisationer som erbjuder läxhjälp. Satsningen möjliggör läxhjälp till totalt 460 000 elever. har i enlighet med regeringens proposition En skyldighet att erbjuda lovskola (prop. 2016/17:156) beslutat om en skyldighet för huvudmän att erbjuda lovskola till vissa elever i årskurs 8 och 9. Ett införande av en sådan skyldighet skapar en högre grad av jämlikhet och garanterar att de elever som behöver det erbjuds möjlighet till mer undervisning. Som en del i arbetet för att stärka nyanlända elevers resultat har en försöksverksamhet med utökad undervisningstid i svenska eller svenska som andraspråk för nyanlända elever i pågått . Regeringen bedömer att satsningen bör förlängas också under nästkommande år. Detta är några åtgärder som regeringen vidtagit och avser att vidta för att säkra och utöka elevernas undervisningstid. Undervisningstiden har betydelse, men forskning pekar på lärarens undervisningsskicklighet som den enskilt viktigaste faktorn för elevernas kunskapsinhämtning och resultat. Här är tid för förberedelser av avgörande betydelse. Därför är det viktigt att ca 20 000 fler personer, omräknat till heltidstjänster, anställts i skolväsendet /15, bland annat genom regeringens nu nämnda satsningar på till exempel fler anställda i förskoleklass och på lågstadiet. 124 (M): Jag tycker att det är bra att ministern anser att undervisningstid är viktigt. Jag tycker att det är bra att ministern anser att tidiga insatser behövs och att ministern förstår att detta såklart hänger ihop med att lärares undervisningsskicklighet behöver vara bra. Jag tycker att de interpellationsdebatter vi har haft här alldeles visar tydligt hur alla dessa frågor hänger ihop. Vad jag inte riktigt förstår och vad jag skulle vilja att ministern utvecklar är det han säger i sitt svar – att han vill värna om undervisningstiden. Vill han och kommer han att prioritera att utöka undervisningstiden eller inte, ja eller nej? Ingen föreslår att minska , varför begreppet att värna om undervisningstid blir aningen diffust. Jag vet, precis som ministern själv redogjorde för i sitt svar, att undervisningstiden kommer att öka ytterligare 2019. Detta sker på grund av att vi i har fattat detta beslut, att vi i likväl som övriga partier i Alliansen har drivit frågan länge och att vi har en majoritet för detta i riksdag. Därav följer att matematikundervisningen kommer att öka 2019 och även idrottsundervisning. Så långt, så bra. Därav kommer också min fråga till ministern, som handlar om ifall han tycker att detta är viktigt och om han kommer att prioritera att utöka undervisningstiden utöver detta, vidare, efter 2019. Vi är i ett läge när vi ligger efter och när svenska elever kan och lär sig mindre än elever tidigare i – i faktisk kunskap men också i relation till och i konkurrens med elever i andra länder. Då hänvisar man till att svenska elever kommer att få mer tid och fler timmar i skolan genom att förskoleklassen blir obligatorisk. Jag skulle aldrig försöka påstå att ministern försöker luras, men detta är att dra det väldigt långt, då av elever redan går i förskoleklass. Dessa blir inte fler timmar eller mer undervisning, utan det är exakt samma som . Frågan om undervisningstid är viktig också därför att det handlar om målstyrning. Det är tydligt och vi vet att hur vi styr svensk skola nationellt påverkar våra skolor, elever och lärare, som sedan genomför och gör det stora jobbet. Därför är det viktigt att vi har våra prioriteringar tydliga. Från moderat håll har vi det: Undervisningstid och undervisningsskicklighet är extremt viktigt och vår prio ett, för med detta följer att lärare måste ha tid att förbereda lektioner. Det ingår i uppdraget: Man måste ha tid att förbereda, genomföra och utvärdera lektioner. Detta är lärarnas huvuduppdrag, detta ger skickliga lärare och detta ger resultat för våra elever. 125 Utbildningsminister (MP): Tack, , för interpellationen! Jag håller helt med om att jämförelsen med förskoleklass enbart är relevant för det fall att man gör jämförelser med andra länder. Då är det relevant, för då är det motsvarande timmar som räknas in i dessa länder. I tidigare svar angav jag hur komplicerade och svåra den typen av jämförelser kan vara därför att vi räknar något olika, det definieras något olika och olika länder räknar in olika delar under skoldagen. försöker rensa för detta, men då våra länders skolsystem ser mycket olika ut är dessa jämförelser svåra. Jag konstaterar att det finns länder som har mer undervisningstid än och länder som har mindre undervisningstid än . I båda fallen är det länder som har bättre och länder som har sämre kunskapsresultat än vi. Jag sluter upp bakom analys att vi behöver öka antalet undervisningstimmar och att detta är ett sätt att öka kvaliteten, särskilt i vissa ämnen. Jag har ökat det totala antalet undervisningstimmar genom utökningen av matematik 2016. Vi har gemensamt varit överens om denna utökning. I det första skedet 2013 inriktades den på lågstadiet, i nästa skede 2016 inriktades den på mellanstadiet och 2019 inriktas den på högstadiet. Det är korrekt att har drivit på för att vi ska få fler timmar i idrott och hälsa. Jag sluter upp bakom den linjen. Jag tycker att det är viktigt med fler timmar i idrott och hälsa. Det ger bättre möjligheter. Men jag tror att vi måste klara att se till att man rör sig mer . Detta är två saker som på ett olyckligt sätt har ställts mot varandra. Det är bra att vi har lämnat den diskussionen bakom oss. De två kommande utökningarna av antalet timmar, alltså i matematik och i idrott och hälsa, kommer att ske på ett sådant sätt att antalet timmar i elevens val minskar. Jag bedömer inte att det påverkar resultaten negativt.