prot · H50944 · 2017-12-06 00:00:00 — Jag håller lite grann med om det som sa: Vi är inte de enda som tittar på flygskatt. Men jag vet att ju fler länder som använder sig av någon form av incitament för att få även flyget att betala sina utsläpp, desto fler är det som hakar på. Jag är glad att nu äntligen fattar detta beslut, för det är ingen som slutar flyga från min flygplats på grund av ett högre biljettpris. 158 (KD) replik: Nej, det kan hända att man som resenär eller passagerare som får sina resor betalda av det offentliga inte tänker på den kostnad som läggs på avgiften för biljetten, men för dem som reser i det privata eller som har uppdrag för föreningar, organisationer eller företag och behöver åka fram och tillbaka till till exempel kostar det något extra. Och varje extra krona kan bli ganska mycket pengar i slutänden om man reser tillräckligt mycket. Det är också en fråga om vilka flyglinjer där man anser det vara lönsamt att bedriva verksamhet på vissa flygplatser. Det kanske inte handlar om och hans kamraters vilja att flyga därifrån och dit, utan det handlar om att det kanske helt enkelt inte finns något flygbolag som är intresserat av att använda sig av den rutten för sina flygningar. Vi kan dra lärdomar från , där man har provat införandet av flygskatt. Där har minst en flygplats lagts ned därför att flygbolagen valde att lämna den. Frågan låg inte hos passagerarna, utan den låg hos flygbolagen, som inte ansåg det vara tillräckligt lönsamt. Min fråga kvarstår även till , för jag fick inget svar från : Vad ska kompensationen gå till? Vilket område och vilka flygplatser ska få ta del av denna kompensation? Om man nu säger att är ett jätteområde och det finns ett antal flygplatser, hur ska detta gå till? Ni i , som förhandlar om budgeten med regeringen, hur har ni kommit överens om detta? 159 (V) replik: Tack, , för debatten! Du kommer inte att kunna svara när jag ställer en fråga till dig. Jag kan bara konstatera att du säger att de kanske inte betyder något när någon annan betalar biljetten, men som jag sa är jag övertygad om att det inte finns någon som ska hälsa på någon eller göra en dagsresa till som inte tar biljetten om det inte finns någon annat alternativ. Det är ingen som slutar flyga på grund av . Jag har inte suttit i förhandlingsgruppen, så jag vet inte hur man har diskuterat eller vilka flygplatser det gäller. Tyvärr kan jag inte ge svar på det. Men om jag hade fått chansen skulle jag ha frågat dig: Vad är din medicin för att flyget ska bidra med något när det gäller utsläppen? Vad skulle ni ha för förslag? Detta är i alla fall något som helt klart bidrar med mer pengar till statskassan som vi kan investera i järnväg eller något annat. Pengarna är inte bortkastade. Det blir fel om man skulle undanta flyget som någon helig zon och säga: Nej, de ska inte bidra med något när det gäller klimatutsläpp. Det vore fel tycker jag. Tyvärr kan du inte svara när jag säger: Vad är ert svar på klimatkompensation från flyget? Detta är i alla fall det närmaste jag kan komma på . Tack för frågan! Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 12 En strategi för arbetet med mänskliga rättigheter i betänkande 2017/18:KU6 En strategi för arbetet med mänskliga rättigheter i (skr. 2016/17:29) 160 (V): I det här betänkandet behandlar vi regeringens skrivelse 2016/17:29, det vill säga Regeringens strategi för det nationella arbetet med mänskliga rättigheter samt följdmotioner på skrivelsen och en del motioner från allmänna motionstiden , 2016 och 2017. En strategi för arbetet med mänskliga rättigheter i I strategin behandlas bland annat frågan om inrättande av en fristående rättigheter i enlighet med Parisprinciperna i . De flesta partierna i utskottet är helt överens om att en institution behövs, och det är något som har diskuterats . Det är flera partier som har motionerat i frågan . har skrivit motioner med krav på en sådan institution. Vi har också skrivit att vi tycker att den ska läggas hos . Senast som vi motionerade om en institution var nu i samband med denna skrivelse. Att den ska kopplas till har varit självklart för ganska många. Vi har tyckt att det är en rimlig koppling mellan det arbete som gör och de principer som finns med i Parisprinciperna. Ett viktigt skäl har också varit att det är ett sätt att garantera oberoendet för institutionen. I samband med att utskottet nu skulle behandla skrivelsen gav utskottet en utredare i uppdrag att analysera om det är lämpligt och bra att koppla den till och i så fall hur det skulle gå till. Utredaren såg flera problem med konstruktionen och påtalade också att det går att säkra oberoendet på andra sätt. En strategi för arbetet med mänskliga rättigheter i I har vi en ordning där nästan alla myndigheter är kopplade till , och är myndigheterna väldigt oberoende. Möjligheten att göra en annan konstruktion för en MR-institution, till exempel koppla ihop den med andra befintliga myndigheter, såsom , och så vidare, är inte tillräckligt utredd. Utskottet är överens om att det skulle vara bra med en utredning skyndsamt för att titta på andra vägar. Utskottet är därför överens om ett tillkännagivande till regeringen. Jag lämnar detta nu eftersom jag antar att andra kommer att prata om det, och har två reservationer i betänkandet som jag nu tänkte prata lite om i stället. I skrivelsen påpekas det att det är viktigt att de som jobbar med särskilt utsatta grupper har kunskap om de mänskliga rättigheterna och de skyldigheter de medför för offentlig verksamhet. har därför på regeringens uppdrag kartlagt hur frågor om mänskliga rättigheter och mäns våld mot kvinnor och barn beaktas i utbildningar till barnmorska, förskollärare, jurist, läkare, psykoterapeut, sjuksköterska och andra yrken där man kommer i kontakt med särskilt utsatta grupper. Kartläggningen har visat att undervisningen om mänskliga rättigheter generellt fungerar väl men att undervisningen om mäns våld mot kvinnor och barn behöver utvecklas för att studenterna ska få de kunskaper de behöver för att kunna möta våldsutsatta personer på ett bra sätt i sitt kommande yrke. Regeringen anger att den ska följa utvecklingen, men uppfattning är att det inte räcker att sitta bredvid och titta på och följa utvecklingen. Vår uppfattning är att man ska återkomma med förslag till åtgärder. Den andra reservationen handlar om att menar att det är dags för att ratificera konvention 169 om urfolks rättigheter. Nuvarande regering har skärpt arbetet för samernas rättigheter och pratar mycket mer om 169 än vad tidigare regering gjort. Vi menar dock att det behövs mer än prat och att man faktiskt ser till att återkomma med ratificering av konventionen. I den budget vi har förhandlat med regeringen avsätts mer pengar till , och arbetet med en konsultationsordning går framåt. Detta var något som vi diskuterade här i kammaren. Det är bra att detta arbete görs, men vår uppfattning är som jag sa att vi också måste gå vidare med en ratificering av 169. Detta bör regeringen återkomma med , och därför yrkar jag bifall till reservation 2. 161 (S): sa följande: Var börjar de allmänna rättigheterna? På små platser, nära hemmet – så små och så nära att de inte kan urskiljas på världskartor. De är, trots det, den individens tillvaro, hans eller hennes bondgård eller kontor. Så är de platser där varje man, kvinna och barn söker efter rättvisa, lika möjligheter, lika värde utan diskriminering. Om dessa rättigheter inte har någon betydelse där har de lite eller ingen betydelse någonstans. Om inte människor upprätthåller dessa rättigheter i sin närmaste omgivning får vi söka dem förgäves i de större sammanhangen. En strategi för arbetet med mänskliga rättigheter i var den person som såg till att dessa rättigheter skrevs ned för alla i världen och är grunden i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna. Om detta skulle vi kunna säga så mycket. Vi behandlar nu betänkande En strategi för arbetet med mänskliga rättigheter i . Först vill jag rikta ett tack till civilsamhällets organisationer för deras kunnande, engagemang och inspel till oss i KU i dessa frågor. Vi har tagit del av flera skrivelser och även bjudit in till en träff med flera av MR-organisationerna . Vi socialdemokrater anser att det är av största vikt att stå upp för de internationella konventioner om mänskliga rättigheter där har förbundit sig att säkerställa att dessa åtaganden fullgörs i landet. Men värnandet av de mänskliga rättigheterna ska också ske inom ramen för den konstitutionella ordningen. Parisprinciperna antogs 1993, och sammanfattningsvis kan man säga att Parisprincipernas utgångspunkter för en rättigheter ska vara att främja, skydda och övervaka. Det finns flera statliga utredningar och skrivelser från regeringen om en . Viljan är alltså god, men frågan har varit mycket mer komplex än vad vi kanske tänkte. Vi har fått internationell kritik om att vi ännu inte har någon institution enligt Parisprinciperna. Trots att vi redan har flera myndigheter som , , , Forum för levande historia och Myndigheten för delaktighet med flera som på olika sätt tangerar Parisprinciperna har vi ingen institution som helt uppfyller kraven för A-status i Parisprinciperna. Därför måste vi sträva efter att leva upp till dem och säkerställa att har en svensk rättigheter enligt dessa principer. ser vikten av att en sådan institutions uppdrag och roll är tydliga och passar in i den svenska konstitutionella ordningen. Frågan om en svensk MR-institution kan tyckas ha dragits i långbänk, och skickas den återigen vidare. Varför har det tagit så ? Frågan om en svensk institution är helt enkelt mycket viktig. har behandlat frågan med stor seriositet genom kontakter med civilsamhällets organisationer och genom ett studiebesök för att undersöka den finska modellen. Därefter fick professorn i konstitutionell rätt ett utredningsuppdrag av KU. presenterades rapporten som IMR? I detta perspektiv är KU:s samlade bedömning att återföra frågan till regeringen. I betänkandet skriver vi att regeringen skyndsamt måste gå vidare med frågan och att det är mycket viktigt att involvera civilsamhällets organisationer. Det måste vara en prioritet för regeringen i det fortsatta arbetet. Både och civilsamhällets organisationer är tydliga med att en svensk rättigheter behöver vara konstruerad så att oberoendet verkligen säkras. Det kan handla om särskilda processer för tillsättande och avsättande av chefer med mera. Med en sådan konstruktion kan och även fortsättningsvis spela en roll. Med detta yrkar Socialdemokraterna bifall till utskottets förslag i betänkande KU6. 162 (M): En strategi för arbetet med mänskliga rättigheter i Vi debatterar regeringens skrivelse 2016/17:29 Regeringens strategi för det nationella arbetet med mänskliga rättigheter. Utskottet föreslår dels att skrivelsen läggs till handlingarna, dels ett tillkännagivande till regeringen om att låta utreda frågan om en nationell rättigheter. Jag yrkar därmed bifall till utskottets förslag i betänkandet. De mänskliga fri- och rättigheterna slår fast att alla människor är födda fria och lika i fråga om värde och rättigheter. Till våra mänskliga fri- och rättigheter hör opinionsfriheter, såsom yttrande- och mötesfrihet, kroppslig integritet, rörelsefrihet, rättssäkerhet, skydd mot diskriminering och egendomsskydd. har kommit långt när det gäller att värna mänskliga fri- och rättigheter och undertecknade tidigt både och FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna. I regeringsformen stadgas att ingen lag eller annan föreskrift får meddelas i strid med . Konventionens ställning kan beskrivas som överordnad svensk lag men underordnad de svenska grundlagarna. Genom regeringsformens 2 kap. skyddas också i vår grundlag direkt en rad mänskliga fri‑ och rättigheter. I utskottets betänkande behandlas frågan om en nationell rättigheter. Till att börja med vill jag, liksom , tacka civilsamhället för engagemanget och inspelen. Vi har berett frågan och tagit del av professor rapport. Institutioner för mänskliga rättigheter regleras i Parisprinciperna, som inte är ett folkrättsligt bindande regelverk. Parisprinciperna bör analyseras ytterligare, och man bör ta ställning till och tydliggöra vilka krav som egentligen ställs enligt principerna. bör eftersträva att leva upp till Parisprinciperna och säkerställa att har en rättigheter enligt dessa principer. Det är dock viktigt att en sådan institutions uppdrag och roll är tydliga och passar in i den svenska konstitutionella ordningen. Vi anser att en svensk rättigheter inte bör inrättas som en ny myndighet under eller knytas till . Huvudregeln när det gäller myndigheter är att de lyder under regeringen. och dess förvaltning är inte utformade för styrning av och stöd till myndigheter. Att institutionen ska ligga under parlamentet är inte heller någonting som Parisprinciperna kräver. Ett argument som har framförts för att en rättigheter ska knytas till är oberoende. En verksamhets oberoende ställning eller självständighet kan säkerställas på andra sätt. Som nämnde kan det vara fråga om beslut om utnämning och entledigande men även beslut om anslag. Det bör övervägas i vilken utsträckning det existerande systemet med exempelvis , och tillsammans uppfyller Parisprinciperna. Det bör även analyseras om en rättigheter kan hanteras inom ramen för den befintliga myndighetsstrukturen. Utskottet anser att regeringen skyndsamt på nytt bör låta utreda frågan om en ny nationell rättigheter i . Om regeringen genom vårt utskott har för avsikt att involvera är vi beredda att medverka i lämplig form i den fortsatta beredningen. Det är viktigt att även fortsättningsvis ta till vara det civila samhällets kunskaper och perspektiv. En strategi för arbetet med mänskliga rättigheter i Då vårt förslag är att låta regeringen utreda frågan om en nationell rättigheter har vi avhållit oss från för många formella medskick. Vi moderater har dock i en motion, 2015/16:2502, skrivit att det i uppdraget till den nya institutionen bör ingå att förebygga och motverka enskildas kränkningar av andra enskildas mänskliga fri- och rättigheter. Det har kommit en rad oroande beskrivningar av hur enskilda människor hindras i sin livsföring av andra enskilda eller grupper av enskilda. höll 25-åriga ett tal här i om hur svårt det var att balansera mellan familjens krav och förväntningar och det svenska samhället, som står för helt andra värden och synsätt. dödades hon av sin egen pappa. Talet och det tragiska mordet var ögonöppnare för många. Än begränsas kvinnors, hbtq-personers och andra människors möjligheter att utöva sina mänskliga fri- och rättigheter. Det handlar om det som brukar kallas för hedersförtryck och hedersvåld och som bland annat kan innebära kontroll av klädsel, oskuldskontroller och tvångs- och barnäktenskap. Ett annat exempel där enskilda människor begränsas av andra enskilda är näthat och hot och våld mot journalistredaktioner. Antalet fall av hot mot dessa är stort, enligt exempelvis undersökningar från organisationerna Utgivarna och . borde i samarbete med myndigheter och det civila samhället kartlägga dessa typer av hot mot mänskliga rättigheter, arbeta för att den värdegrund som bär upp de mänskliga rättigheterna ska bli bättre förankrad hos fler och på olika sätt stödja dem som vill leva i frihet och trygghet – i enlighet med sina mänskliga fri- och rättigheter. 163 (MP): Vi debatterar nu betänkande KU6 En strategi för arbetet med mänskliga rättigheter i . Förslaget är att lägga skrivelsen Regeringens strategi för det nationella arbetet med mänskliga rättigheter till handlingarna. föreslår utskottet att regeringen på nytt och skyndsamt utreder frågan om en nationell rättigheter. Jag vill först säga att jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på motionerna. Redan i budgetpropositionen 2016 fick vi ett nytt mål gällande åtaganden om mänskliga rättigheter, nämligen att målet för politiken för mänskliga rättigheter skulle vara att säkerställa full respekt för internationella åtaganden om mänskliga rättigheter. När regeringen nu kommer med sin skrivelse presenterar man också den sammanhållna strukturen och talar bland annat om att det ska finnas ett starkt rättsligt och institutionellt skydd av de mänskliga rättigheterna. Man föreslår där att en institution ska läggas under . Dessutom presenterar man ett samordnat och systematiskt arbete med mänskliga rättigheter inom offentlig verksamhet och ett starkt stöd för arbetet med mänskliga rättigheter inom det civila samhället och näringslivet. En strategi för arbetet med mänskliga rättigheter i När det gäller MR-institutionen har flera talare här varit inne på att detta är en fråga vi brett, genom de flesta partier, brinner för. Det är en fråga som har utretts av tidigare regeringar och 2011. Utredningarna har också, precis som man gör i regeringens skrivelse, kommit fram till att det borde vara under ska ligga. Det har setts som en förutsättning för att vi ska kunna garantera den självständighet som behövs enligt Parisprinciperna. Vi i KU angrep därför beredningen på sedvanligt grundligt KU-sätt. Bland annat åkte vi till och besökte finska JO, där landets ligger. Precis som flera andra har varit inne på var det nämligen där vi trodde att vi skulle placera den här institutionen. Sedan tillsatte vi en egen utredning – professor fick uppdraget att utreda frågan om en ny under , och alldeles särskilt under JO. Utredaren kom dock tillbaka och avrådde oss från att inrätta den nya myndigheten under JO, av en rad olika skäl. Huvudargumentet var att den nya myndighetens uppgifter skulle skilja sig avsevärt från det som görs av JO. Utredaren tittade också på att inrätta en ny myndighet under men avrådde även från det. I stället öppnade utredaren för att se på de myndigheter som finns under regeringen, till exempel , eller någon annan myndighet, som . Ett annat förslag var att ta företrädare från några av ombudsmännen och sätta ihop i en grupp. Utredaren pekade på att man i så fall kanske skulle behöva göra vissa förändringar, till exempel när det gäller att anställa och avskeda ombudsmännen. Eventuellt skulle man också behöva lagstifta för att freda en framtida från framtida regeringars eventuella klåfingrighet eller vilja att detaljstyra och ge uppdrag – allt detta för att garantera självständigheten. Detta ledde till att vi i KU kom fram till att det nog ändå är bäst att skicka tillbaka frågan till regeringen, och det gör vi i stor och bred enighet. Vi pekar också på hur viktigt det är att det civila samhället ges möjlighet till inflytande i hela den process regeringen genomför, för precis som flera tidigare talare har sagt har det kommit ovärderliga bidrag från det civila samhället. Med det, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag. 164 (C): Vi i har arbetat med frågan hur vi under skulle kunna skapa en nationell myndighet för arbete med mänskliga rättigheter. KU:s arbete med detta har grundats på regeringens skrivelse 2016/17:29 Regeringens strategi för det nationella arbetet med mänskliga rättigheter. gav professor i uppdrag att överväga och analysera om en sådan organisation för mänskliga rättigheter skulle kunna vara en del av ombudsmän, . Det skulle i så fall kunna vara en organisation som arbetar på motsvarande sätt som i . hade , alltså , besökt i och nationella organisation för mänskliga rättigheter och redan då funnit att den lösning som fanns i var värd att utreda. En strategi för arbetet med mänskliga rättigheter i Själv fann jag den tydliga kopplingen mellan civilsamhällets föreningar och organisationer för mänskliga rättigheter och den nationella organisation för mänskliga rättigheter som fanns i viktig och intressant. anser det mycket angeläget att skapa en nära koppling till civilsamhällets organisationer även i när vi skapar den nationella svenska organisationen för mänskliga rättigheter. överlämnade den rapport till KU som vi hade beställt. I rapporten har tre alternativa möjligheter för att organisera en delegation för mänskliga rättigheter vid övervägts. har övervägt JO-alternativen men också ett alternativ med en helt ny myndighet för mänskliga rättigheter under . Axbergers slutsatser var att det skulle innebära betydande svårigheter att skapa en organisation för mänskliga rättigheter inom . Det finns organisatoriska och praktiska problem men också, som jag uppfattar det, en oro för att JO:s roll att juridiskt granska landets myndigheter skulle kunna påverkas negativt av det mer politiskt inriktade arbetet med mänskliga rättigheter. Under beredningen av detta ärende har KU fått ett antal skrivelser från nätverket för en svensk MR-institution, och vi var ett antal KU-ledamöter som träffade företrädare för detta nätverk. Erfarenheter från både och andra länder visar att det är angeläget att vi har en levande debatt och, genom både civilsamhällets organisationer och staten, en bevakning av att människors grundlagsstadgade rätt till frihet och trygghet efterlevs. Samhället måste också se till att människor inte blir diskriminerade. I en hel del länder, även i , är det staten och dess politiska ledning som genom domstolar, åklagare och polis hotar och förhindrar människors frihet och trygghet. Det är så i flera nationalistiskt styrda länder i – tyvärr. Det är viktigt att vi i skapar en nationell rättigheter som är oberoende av landets politiska ledning, och även överväganden av hur oberoendet ska kunna skapas har därför varit en del av JO:s beredningsarbete inför skapandet av vår rättigheter. kommer till samma slutsats som utredaren – det skulle vara svårt att hos justitieombudsmännen skapa en svensk organisation för mänskliga rättigheter. Den finska förebilden vi hade höll alltså inte ända fram. När det gäller alternativet med en ny myndighet inom har vi i KU kommit fram till att organisation inte är så väl lämpad för att styra myndigheter och institutioner. Vi konstaterar att det inom en rad myndigheter under regeringen pågår ett omfattande arbete för att främja och upprätthålla mänskliga rättigheter, både i och, delvis, för andra länder. Vi konstaterar att svenska myndigheter har ett jämförelsevis stort oberoende. Detta oberoende kan stärkas ytterligare genom formerna för tillsättning av chef. En strategi för arbetet med mänskliga rättigheter i Att en ny särskild myndighet för mänskliga rättigheter inte ska skapas har ett antal remissinstanser i ett tidigare skede tydliggjort för regeringen. Jag vill understryka att vi inte vill att det ska skapas en ny särskild myndighet – detta kan lösas på annat sätt. , som företräder internationellt när det gäller mänskliga rättigheter, enligt Parisprinciperna, borde som jag ser det kunna förstärkas med vissa resurser som finns inom andra myndigheter. Det kan då skapas en institution som fullt ut motsvarar vad som krävs för att bli en institution med A-status för mänskliga rättigheter enligt Parisprinciperna. Därtill behöver det som jag ser det också skapas ett råd med företrädare för civilsamhällets organisationer på området mänskliga rättigheter. Med dessa medskick vill jag yrka bifall till förslaget i betänkande och därmed överlämna frågan om att bilda en svensk organisation för mänskliga rättigheter till regeringen. 165 SKÅNBERG (KD): Efter samlade sig nationerna för att säga: aldrig mer! Människovärdet hade trampats i smutsen. Miljoner och åter miljoner människors liv hade gått förlorade. Vilka mänskliga rättigheter var det som hade förtrampats? Man kände behovet att bilda den nya organisationen . hade misslyckats med att bevaka de mänskliga rättigheterna skulle man härigenom tillsammans kunna stå upp för vad alla var överens om är basala mänskliga rättigheter. Det är riktigt som har sagts – var en av dem som skapade förutsättningarna för att de mänskliga rättigheterna formulerades i . Arbetet med att precisera vad mänskliga rättigheter är har fortsatt. Normalt sett är det så att när en regering ratificerar en ska den därefter implementeras i svensk lag. Detta sker här i parlamentet, där vi som parlamentariker är ansvariga.