prot · H5096 · 2017-09-19 00:00:00 — Även är starkt beroende av flygtrafiken för sin kompetensförsörjning. Man är också beroende av flygplatsen för möjlighet till patient-, blod- och organtransporter. Utan flygtrafik på linjen –hotas flera hundra arbetstillfällen i vår region. Det kan även bli svårt att upprätthålla lasaretts status som akutsjukhus. Att med trafikplikt permanent koppla in på den redan upphandlade linjen –kan inte kosta särskilt mycket, men det skulle innebära en kraftig förbättring av näringslivets utvecklingsmöjligheter i regionen. Man har hittat en rimlig lösning med att mellanlanda i på sträckan –och åt motsatt håll. Jag hoppas att vi tillsammans kan fortsätta att arbeta för att hitta en lösning för att upprätthålla flygtrafiken på flyglinjen –. 22 (M): Det är glädjande att konstatera att det verkar föreligga en stor politisk enighet i den här kammaren. Jag vill börja med att uttrycka en förhoppning om att infrastrukturministern tar med sig detta i den vidare bedömningen. I en ideal värld skulle naturligtvis all flygtrafik kunna bära sig själv. Där är vi dock inte, och det vet både infrastrukturministern och vi andra här i kammaren. Samhället har ett grundläggande ansvar för infrastruktur – det gäller såväl vägbunden som spårbunden trafik och i bland även flygtrafik. Som konstaterade har vi en anomali i såtillvida att den ansvariga myndigheten, , väljer att tillämpa på ett helt annat sätt än vad de flesta andra EU-medlemsstater gör. Detta har kommit att bli signifikativt för hur svensk förvaltning ofta gör. Man guldpläterar, hittar på egna regler och gör regelverken mer extensiva och omfattande, vilket gör att tappar i konkurrenskraft. Svenska företag tappar i konkurrenskraft eftersom måttstocken helt enkelt är hårdare. I det som reglerar detta sägs till exempel att trafikplikt kan meddelas om restiden överstiger . har valt att göra en egen tolkning, till synes ogrundad, där restiden ska överstiga . Då måste man fråga sig om det bara är sak att råda över detta, eller har regeringen något ansvar? Det är enkelt att som regering varje gång ett beslut är obekvämt gömma sig bakom ansvarig myndighet. Men ytterst är det så att regeringen har att leda och styra sina myndigheter. Vi ska dra oss till minnes att den tidigare regeringen till exempel valde att gå in och peka med hela handen i fallet med trafikplikten på . Man konstaterade att detta är viktigt för den regionala utvecklingen och att regeringen måste gå före och leda. Om det nu är så att står och väger i frågan om vore det väldigt välkommet om regeringen kunde förtydliga vilken den politiska positionen är. Jag uppfattar den politiska positionen i den här kammaren som tämligen enhällig, att man bör försöka tillförsäkra en trafikplikt på , särskilt nu när man har en fungerande flyglinje –. Den är alltså samhällsekonomiskt effektiv och plockar upp två viktiga centrum som annars har dåliga kommunikationer. Precis som också konstaterade: I bästa fall är restiden från till och . Men väldigt få människor bor vid . Och i många fall fungerar inte den spårbundna trafiken på ett så tillfredsställande sätt att folk vågar lita på den när man planerar för möten och annat. Trafikflyget behövs som ett redundant system för att hela ska kunna leva. Jag hoppas att vi kan slå vakt om det och att regeringen kan vara klok i den här frågan. 23 Statsrådet (S): Jag tackar så mycket för inläggen. Det är glädjande att vi är överens om det som är den grundläggande analysen här: Marknaden klarar inte allt. Samhället måste ibland gå in och hitta det som inte är möjligt att klara av på marknadens villkor. Jag kommer själv från och är väl medveten om vilka förutsättningar som behövs för exportindustri, besöksnäring och andra näringar för att man ska kunna slåss på internationella marknader. Grundläggande för hela den inställning som regeringen har när det handlar om att bygga en politik för att hela landet ska kunna leva är att garantera statlig service i hela landet. Det gör vi nu genom att vi utlokaliserar myndigheter, säkerställer statlig service och tar ett större ansvar än vad tidigare regeringar kanske har gjort för att infrastrukturinvesteringar görs i hela landet. I den här interpellationen ska man dock komma ihåg att frågan ställs utifrån resonemanget att det ryktas att tänker fatta beslut och att det finns farhågor om vad tänker besluta om. Däri ligger dilemmat med tidpunkten för denna interpellationsdebatt. Jag kan inte och bör inte heller som statsråd i det här läget gå in och tala om hur ska agera. De äger själva beslutsrätten. Däremot är det ingen tvekan om att regeringen är starkt engagerad i att säkerställa att vi har goda kommunikationer i hela landet. Och för att vara lite tydlig i detta känner vi väl till att vi nu har en bra fungerande struktur när det gäller statligt driftsstöd till flygplatser. Men i den flygstrategi som regeringen beslutar om har vi varit tydliga med att vi nu ska se över de förordningar som reglerar driftsstöden till regionala flygplatser. Vi kommer att ge regionala flygplatser bättre förutsättningar för deras verksamhet. Vi kommer också att se över förutsättningarna för staten att ta ett samlat ansvar. Jag tror nämligen att vi måste skapa långsiktiga förutsättningar för en nationell struktur så att vi inte hamnar i ett läge där vi beroende på tillfälliga opinioner eller närheten till valrörelser väljer att plocka ut enskilda projekt. Därför är det ett mer strukturerat grepp som regeringen nu tar när det handlar om att säkerställa goda förbindelser i hela landet. Vi lägger som sagt bara i nuvarande åtgärdsplan mer än under förra planperioden på att bygga en stark infrastruktur i hela landet. Därför har jag goda förhoppningar om att vi också ska kunna bli överens om detta framöver, för vi tycks dela engagemanget över blockgränserna för att hela landet ska leva. har vi äntligen en regering som tar det ansvaret. 24 (C): Jag ska fortsätta med att klä in situationen i lite ord. Oavsett politisk tillhörighet finns det i en syn, i alla fall just , att vi ständigt hamnar i bakvattnet när det gäller infrastruktursatsningar, vilket kan tyckas lite märkligt när är landets tredje eller fjärde största exportlän och också tredje eller fjärde största besöksnäringslän. bidrar till tillväxt och skulle med bättre infrastruktur kunna bidra ytterligare. Vi har i min hemregion norra haft en del nedläggningar av lönsamma företag. Jag har själv pratat med koncernledningar och är intresserad av att veta varför man flyttar trots att man har lönsamhet. Svaret är att man vill komma närmare kunderna och marknaden i och i . Ett av våra framgångsrika Moraföretag ägs av Schneiderkoncernen, vilket är ett multinationellt företag med verksamhet över hela världen och med säte i . Var och en av oss kan ju förstå att om man på ett huvudkontor ute i får veta att det tar länge tid att ta sig till än till är det lätt att fabriken läggs ned. Så är det bara. hade ett debattinlägg av ett antal företrädare för både industri- och besöksnäringarna i norra , där man varnade för konsekvensen om det reguljära flyget skulle försvinna från . Flygets betydelse för att kunna nå marknad och kunder är helt avgörande för de här företagen. De skriver att de har stora förhoppningar om att regeringen och alla politiska krafter ska införa trafikplikt för att vi ska kunna bibehålla de företag som satsar utanför storstäderna och vill bidra till samhällsutvecklingen. Om flyget skulle försvinna från skulle det inte bara slå hårt mot jobb och näringsliv, utan det skulle också försvåra globala konkurrenskraft. Som statsrådet har pekat på har regeringen gjort en vällovlig satsning på att hålla ihop hela , även om jag som regionalpolitisk talesperson för tycker att det är för lite och kanske lite missriktat. Men det är i alla fall en ambition. Och menar regeringen allvar med att hålla ihop hela har man nu en ypperlig möjlighet att visa att jobb och företagande utanför storstäderna är en viktig fråga. Att säga att det är uppgift att besluta om trafikplikt är inte att ta det ansvar som jag tycker att statsrådet och regeringen borde ta. har ingen helhetssyn på frågan, men det bör ett statsråd och en regering ha. behöver vägledning i den här frågan. Jag undrar om statsrådet tycker att man tar tillräcklig hänsyn när det gäller den komplexa frågan jobb och företagande i norra och västra och väger in det i trafikpliktsfrågan. Vi har konkurrensnackdelar på grund av avståndet. Det är rimligt att statsrådet vidtar de nödvändiga åtgärderna för jobbens och företagens skull. Om statsrådet inte agerar kan konsekvenserna bli ödesdigra. Det är starka ord, men det här är det inte bara jag som säger, utan det är många som håller med mig om vad som skulle kunna hända om det reguljära flyget försvinner. behöver vägledning i frågan om trafikplikt för flygningar –. Som har tagit upp upphandlas flyglinjen –med mellanlandning i , och jag tror att det står i utbildning att man får mellanlanda där. Det är här verkligen har bytt fot. En enkel och bra lösning vore att lägga trafikplikt på hela linjen ––. Den extra kostnad som skulle uppstå är antagligen marginell, om det ens blir någon som helst högre kostnad. 25 (M): Tack, infrastrukturministern, för svaret! Om regeringen gömmer sig bakom formuleringen att det där inte är deras sak att pröva, ha en åsikt om och att tycka om, har man då inte lite grann kapitulerat för sitt uppdrag som regering? Jag konstaterar att den föregående regeringen var förmögen att i regleringsbrevet tala om att det skulle vara trafikplikt på flygplatsen efter det att hade gjort en bedömning som inte var i enlighet med regeringens bedömning av den regionala utvecklingen i området. Jag förstår att infrastrukturministern inte kan gå in och överpröva den nu pågående beslutsprocessen. Men då måste man fråga sig: Är infrastrukturministern beredd att göra en omprövning i efterhand för det fall att skulle komma fram till att trafikplikt inte ska finnas på ? Det är åtminstone en fråga som infrastrukturministern bör kunna svara på. 26 Statsrådet (S): Jag noterar det sistnämnda. Men den förra regeringen gjorde omprövningen efter det att hade fattat beslut. Det som är dilemmat är tidpunkten för den här interpellationen. Jag kan inte och ska inte gå in i ett läge där överväger att fatta beslut utan får vänta tills har fattat beslut. Men min utgångspunkt är naturligtvis det som jag har sagt : Vi är en regering som vill att hela landet ska ha goda förutsättningar och förbindelser. Vi har utökat möjligheterna för infrastruktursatsningar i hela landet. Vi säkerställer att vi har bra stöd för regionala flygplatser i hela landet. Vi agerar, till skillnad från vad alliansregeringen gjorde. I den översyn som aviseras i flygstrategin ingår det självklart att titta på hur arbetar och följer regler och vilka bevekelsegrunder som finns. Det är viktigt för att vi ska hitta en enhetlig struktur framöver. Det måste vara utgångspunkten, för då skapar vi stabila och långsiktiga förutsättningar för aktörerna både vad gäller flygtrafiken och flygplatserna. Här sker en del investeringar i närtid, inte minst i . I ett sådant läge är det viktigt att ha en samling med regionala aktörer och göra gemensamma prioriteringar när regeringen sedan ska tala om vilka satsningar som behöver göras framöver. 27 (C): Jag vill i mitt sista inlägg skicka med detta med olika måttstockar för stad och land, EU:s , och Sverigeförhandlingens . Det är inte rimligt att vi har olika måttstockar. Jag väljer att tolka statsrådet positivt: Samhället måste gå in ibland, hela landet ska leva, det ska finnas goda förbindelser, regeringen är starkt engagerad och det behövs långsiktiga förutsättningar. Statsrådet och regeringen sitter på makten att kunna skriva in i regleringsbrev att belägga hela flyglinjen –med trafikplikt och då lämpligtvis upphandla hela linjen ––. Jag vet att statsrådet inte på stående fot kan lova att göra detta, men jag skulle vilja att ministern lovar att han tänker agera i frågan på lämpligt sätt och inte bara lyfter händerna från bordet och frånsäger sig ansvaret och säger att det är som ska sköta detta. endimensionella behandling av trafikpliktsfrågan gällande –är inte bra. Jag väljer dock att tolka statsrådets intentioner positivt, och jag hoppas att vi får en lösning på detta. 28 Statsrådet (S): Jag lyfter inte händerna från detta; jag är bara noggrann med att följa de regler som finns för statsråds utövande. Vi har precis haft en misstroendeomröstning, och jag vill sannerligen inte hamna i en sådan situation. Därför följer jag det regelverk som finns. Jag är djupt engagerad i dessa frågor. Jag kommer att åka land och rike runt med anledning av förslag till åtgärdsplan. Vi ska investera och ytterligare 90 miljarder de kommande elva åren i vägar, järnvägar och andra transportslag. Det är otroligt viktiga satsningar för , och när vi lägger fram prioriteringarna i regeringens slutprodukt måste vi ta all hänsyn som behöver tas för att hela landet ska kunna hålla ihop. Vårt land har slitits itu mellan stad och land, mellan den som har jobb och den som inte har jobb och mellan fattiga och rika. Klyftorna har ökat. Min ambition som socialdemokrat och vår ambition som regering är att minska klyftorna i . En viktig del, utöver att se till att människor får jobb, att vi får en vettig fördelningspolitik och att vi knyter ihop landet, är att minska dem med hjälp av de infrastruktursatsningar som kommer framöver. Här hoppas jag på bra samtal med oppositionen. Jag är i grunden en sådan politiker som tror att vi tjänar utvecklingen väl om vi i dessa långa investeringar kan hitta breda överenskommelser så att förutsättningarna för aktörerna på flyget eller för en liten kommun som vill öka sin lokala exportindustris möjlighet att komma ut på världsmarknaden är bra och långsiktiga. Jag hoppas att vi ska komma dithän, och det är den typen av samtal som jag kommer att föra det närmaste halvåret. Överläggningen var härmed avslutad. § 10 Svar på interpellation 2016/17:611 om tyngre lastbilar på det svenska vägnätet 29 Statsrådet (S): har frågat mig vilka direktiv jag och regeringen har gett till avseende genomförandet av riksdagshanteringen av proposition 2016/17:112 Godstrafikfrågor samt vilka förväntningar jag har avseende omfattning av det vägnät som kan öppnas för bärighetsklass BK4. Låt mig börja med att framhålla att regeringen vill främja en överflyttning av godstransporter från väg till järnväg. Det var också utgångspunkten i den proposition regeringen lade fram. Effektiva och klimatsmarta transporter är en viktig del i regeringens samhällsbygge. Just nu arbetar regeringen med att ta fram en nationell godsstrategi som kommer att presenteras . Det finns nu en ny bärighetsklass, BK4, som gör det möjligt med tyngre fordon och fordonskombinationer . Det är min förhoppning att BK4 kommer att bidra till ökad konkurrenskraft hos det svenska näringslivet och till att transporternas miljöpåverkan minskar. I bereds nu nödvändiga förordningsändringar som en följd av beslut. remitterade därför ett antal förslag till förordningsändringar. De innehåller bland annat bestämmelser som reglerar vad bärighetsklass 4 är och vilka regler som ska gälla för fordon som ska färdas på vägar som tillhör bärighetsklass 4. När det gäller vilka statliga vägar som ska tillhöra BK4 är det sedan som fattar beslut med stöd av trafikförordningen. 30 (C): Jag hälsar statsrådet välkommen i sin nya roll och tackar för svaret. Genom att tillåta tyngre lastbilar på upp till på en sammanhängande del av det svenska vägnätet kan vägtransporternas klimatpåverkan reduceras som näringslivets kostnader för transporter kan minskas kraftigt. Även i den mycket aktuella debatten om den svenska åkerinäringens konkurrenskraft understryks betydelsen av ökad transporteffektivitet. Undersökningar av vilka delar av vägnätet som kan komma att bli aktuella att upplåta för tyngre lastbilar visar att många vägar håller en standard som klarar tyngre fordon. Regeringen lade fram propositionen Godstrafikfrågor. Där föreslogs en ny lagstiftning som öppnar för bärighetsklass 4, med en totalvikt på upp till , på det svenska vägnätet. Det var bra och skedde efter att flera tillkännagivanden hade gjorts om att så skulle ske. Inför att det skulle hanteras i kammaren framgick det dock att regeringen inte ämnade tillåta tyngre lastbilar på alla vägar som klarade det. Regeringens förslag innebar i stället att ett mycket begränsat och osammanhängande vägsystem, ett system som det skulle vara omöjligt för såväl industri och åkerinäring att förhålla sig till, skulle utpekas. Det utpekade vägnätet skulle omfatta endast en mindre del av vägnätet uppdelat på fem separata geografier, i debatten kallat garnnystan. Propositionens alla begränsningar stred såväl mot tidigare tillkännagivanden som riktat mot regeringen som mot utredningsunderlag som som expertmyndighet hade tagit fram som underlag för propositionen. I dessa framgår att det är vägarnas bärighet för tyngre fordon och inget annat som ska sätta gräns för reformens totala genomförande. Mot bakgrund av detta ställde jag mina frågor till statsrådet , det vill säga: Vilka direktiv har regeringen givit? Vilka förväntningar har statsrådet avseende omfattningen? antog propositionen, och det var bra. Men det skedde med en reviderad motivtext. Den motivtext som blev beslut inkluderade inte regeringens princip om att införandet av tyngre lastbilar inte får riskera att flytta över gods från järnväg och sjöfart till väg. Den delen i propositionen plockades bort. Motivtexten blev i stället att det är vägarnas bärighet som ska vara avgörande för vilket vägnät väljer att upplåta för tyngre lastbilar och att detta ska genomföras skyndsamt. Efter att ha hört statsrådets svar måste jag ändå ställa frågan: Enligt vilken begränsningsprincip bereder de förordningsdirektiv som ska gå till ? Är det vägarnas bärighet, som riksdagsbeslutet förespråkar, som gäller? Eller är det fortfarande regeringens ursprungliga motiv bakom reformen om BK4, att förhindra överflyttning av gods från andra transportslag, som gäller? Herr talman och statsrådet! Det är viktigt att veta enligt vilken princip statsrådet bereder de direktiv som slutligen kommer att utmynna i en ny lagstiftning. 31 Statsrådet (S): Tack, ledamot , för frågan! Vi är båda smålänningar. För att ledamoten ska förstå mitt starka engagemang i detta: Jag minns stormen , då avverkningar av skog skulle ut och då bärigheten och förutsättningarna på vägnätet var helt avgörande. Då gjordes en ordentlig omfördelning så att vi kunde klara den utmaningen. Detta bär jag i starkt minne när regeringen bereder förslag framöver om de viktiga infrastruktursatsningar som ska göras. Det innebär att vi måste ha en infrastruktur som tål denna belastning och utmaningarna framöver. Därför är hela utvecklingen positiv. Först öppnade vi för och sedan för 74, och remitterar vi förslagen. kan säkert läsa det remitterade förslaget och se hur vi begär in synpunkter på vilka principer som ska vara bärande för BK4 framöver. Vår förhoppning och utgångspunkt är att vi ska kunna använda den stora satsning på infrastruktur som vi nu gör för att stärka vägnätet på ett väl fungerande sätt. Det som ska prioriteras måste vara det som är näringspolitiskt riktigt och viktigt. Det är också så har resonerat då man vill specificera de – tror jag – som man nu vill lägga på att inte minst stärka 900 broar eller angelägna vägsträckor, vilket behöver göras för att klara de krav som finns framöver. Min utgångspunkt är att vi har goda förutsättningar att kunna tillgodose tillkännagivande, men vi måste vänta in remissinstansernas synpunkter och bereda förslag i laga ordning. Jag välkomnar inte minst i en sådan dialog. Utgångspunkten är att måste stärka sin konkurrenskraft. Vi måste ge näringslivet i hela landet goda förutsättningar att klara av transporter, och det gäller även tunga transporter. Detta är smart för klimatet och ger en ökad effektivitet. Det här kan vara en bra grund för diskussionen i den kommande godsstrategin. 32 (C): Tack, statsrådet, för ett utvecklande svar! Det är intressant att statsrådet nämner stormen tätt följd av stormen . – det är inte så länge sedan – fanns inte , utan det var ett banverk och ett vägverk. Vid tiden för ansåg att i flyttar man inte timmer på järnväg utan på väg. Stormen nedfräsning av avverkning av skog tvingade hela transportsektorn att tänka om. För att flytta de många obalanser som fanns i valde man att även börja tillämpa timmerkörning på järnväg i . Detta kan vara intressant att komma ihåg – historien är intressant . Oavsett stormar eller annat som driver på finns ett behov av att flytta gods. Godstransporter och transporter rent allmänt är en utmaning klimatmässigt. Där tror jag att statsrådet och jag har samma synsätt, nämligen att klimatpåverkan ska reduceras. Reducerad klimatpåverkan bör uppmuntras, och tester som gjorts med tyngre och mer lasteffektiva fordon, oavsett om det är på väg eller järnväg, visar på en betydande reducering av klimatutsläpp per ton fraktat gods när vikten eller volymen per fordon eller lastbil ökar. För att näringslivet ska kunna dra nytta av riksdagsbeslutet om måste vi, och ytterst , skapa sammanhängande stråk av vägar som kan upplåtas. Om vägnätet blir för avgränsat finns inte incitament för någon att investera i eller efterfråga mer transporteffektiva och klimatsmarta fordon, och då omintetgörs det mesta av reformen. Självfallet ska alla transportslag – järnväg, sjöfart, landsväg och flyg – användas där så är möjligt och lämpligt, med minsta möjliga klimatpåverkan. och de basnäringar vi har behöver alla trafikslag i kombination. Som statsrådet mycket väl vet sker överflyttning mellan trafikslag – från väg till järnväg och så vidare – i flera riktningar . Ofta är goda vägförbindelser en absolut förutsättning för att volymer av gods över huvud taget ska uppstå och för att de ska kunna flyttas med sjöfart eller järnväg. Därför är det viktigt att göra riksdagsbeslutet, omvandlat till direktiv och förordningar, neutralt i förhållande till transportslagen så att det blir effektivitet. Jag tolkar statsrådets besked positivt – att det är vägarnas bärighet som ska vara det avgörande begränsningskriteriet i den beredning av riksdagsbeslutet som just nu pågår. Detta tycker jag är positivt. Möjligen skulle jag vilja ge statsrådet, som ska ut och resa och lyssna in det mest kloka användandet av 700–, medskicket att fundera lite på varför man använder bärighetsanslag och inte utvecklingsdelen av denna gigantiska mängd pengar när broar och deras bättre bärighet för en ökad trafik diskuteras. Egentligen är detta en utveckling av transportslaget, oavsett om det handlar om högre axeltryck på järnväg eller högre fordonsvikt på ett landsvägsekipage. knaprar vi på ett rätt litet bärighetsanslag. 33 Statsrådet (S): Tack, , för kloka tips i den fortsatta beredningen! Jag tror att vi kommer att ha många goda och bra diskussioner om hur vi hanterar förslag och ser till att de resurser som står till förfogande kan användas till bästa nytta. självt säger att målsättningen när det gäller de ca 10 miljarder som finns i ramarna för att anpassa vägnätet till att klara den högre belastningen är att öka bärigheten på 70–av de vägar som är viktigast för näringslivet . Detta baseras på de grundläggande samhällsekonomiska principer som har när de gör prioriteringar. Här ska man komma ihåg att det även i förslag ligger en pott på, om jag minns rätt, som fördelas i dialog med näringslivet. Jag tror att detta är viktigt. Om det ska fungera måste vi tänka stråk, och vi måste tänka hela linjen. Det är en förutsättning för de aktörer som står inför investeringar i fordonsflottor och för att hitta kombinationen av olika transportslag för att få en fungerande godsstrategi. Detta måste vara utgångspunkten när vi sätter ned foten ihop med regionala aktörer och branschaktörer i den kommande nationella planen för infrastruktur.