prot · H40971 · 2017-02-21 00:00:00 — § 1 Justering av protokoll Protokollet för justerades. § 2 Anmälan om ny riksdagsledamot Följande berättelse hade kommit in från : Berättelse om granskning av bevis för riksdagsledamot har från inkommit bevis om att (M) utsetts till ny ledamot av fr.o.m. sedan (M) avlidit. har denna dag granskat beviset för den nye ledamoten och därvid funnit att det blivit utfärdat i enlighet med 14 kap. 28 § vallagen (2005:837). ersättare för ordföranden/ § 3 Anmälan om ändrad partibeteckning Från hade följande skrivelse kommit in: Anmälan om ändrad partibeteckning Härmed vill jag meddela att jag har utträtt ur och inte längre tillhör riksdagsgrupp. Jag ska alltså vara riksdagsledamot utan partibeteckning under återstoden av valperioden. Skrivelsen lades till handlingarna. § 4 Anmälan om subsidiaritetsprövningar Tredje vice talmannen anmälde att utdrag ur följande protokoll i ärenden om subsidiaritetsprövning av EU-förslag hade kommit in: 2016:17:17 för från miljö- och jordbruksutskottet, 2016/17:21 för från miljö- och jordbruksutskottet samt 2016/17:26 för från finansutskottet. § 5 Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2016/17:302 Interpellation 2016/17:302 Arbetsgivaravgifter av (KD) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokade resor och arrangemang. Interpellation 2016/17:313 Interpellation 2016/17:313 Reglerna för SVT av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att ministern är bortrest. Interpellation 2016/17:314 Interpellation 2016/17:314 SVT:s användning av licenspengar av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att ministern är bortrest. Interpellation 2016/17:315 Interpellation 2016/17:315 SVT:s sändningstillstånd av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att ministern är bortrest. Interpellation 2016/17:316 Interpellation 2016/17:316 Centralisering av journalister av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att ministern är bortrest. Interpellation 2016/17:317 Interpellation 2016/17:317 SVT:s närvaro på Facebook av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att ministern är bortrest. Interpellation 2016/17:318 Interpellation 2016/17:318 Public service och onlinetjänster av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att ministern är bortrest. § 6 Ärende för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: KOM(2017) 10 till trafikutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . § 7 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2016/17:AU5 Makt, mål och myndighet – feministisk politik för en jämställd framtid m.m. 2016/17:JuU10 Misstänktas rätt till insyn i förundersökningar 2016/17:TU6 It- och postfrågor 2016/17:UbU14 Förskolan 2016/17:UbU11 Förändring av ägarandelarna i en europeisk synkrotronljusanläggning Miljö- och jordbruksutskottets betänkanden 2016/17:MJU7 Giftfri vardag 2016/17:MJU10 Vattenvård § 8 Svar på interpellation 2016/17:240 om avvecklingen av sysselsättningsfasen 1 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att de personer som tidigare deltagit i sysselsättningsfasen ska få en meningsfull sysselsättning och komma närmare ett arbete. Varje människa är en resurs, och alla som kan arbeta ska arbeta. Ett arbete innebär en möjlighet till egen försörjning, tillhörighet, gemenskap och makt att forma sitt liv och sin framtid. Det är regeringens främsta prioritering att fler människor ska komma i arbete. Utvecklingen i svensk ekonomi är stark och efterfrågan på arbetskraft är god. Sedan regeringen tillträdde har antalet sysselsatta ökat med 150 000 personer som arbetslösheten minskar, inte minst bland ungdomar vars arbetslöshet är den lägsta . som efterfrågan på arbetskraft är stark är arbetslösheten hög inom vissa grupper, särskilt bland vuxna med kort utbildning och personer som varit i . Regeringens ambition med reformeringen av jobb- och utvecklingsgarantin samt avskaffandet av fas 3 och dess sysselsättningsplatser är att alla deltagare utifrån sina individuella behov ska kunna erbjudas aktiva insatser för att komma närmare arbetsmarknaden. Personer som varit arbetslösa ska inte förvaras i en insats som inte leder vidare till jobb. Med regeringens förändrade arbetsmarknadspolitik och med ett mindre detaljstyrt regelverk ska långtidsarbetslösa utifrån sina individuella behov ha möjlighet att ta del av Arbetsförmedlingens hela verktygslåda av insatser. Möjligheten att studera har förstärkts, extratjänster har införts och förstärkts och möjligheten att ta del av arbetsträning har utökats. Arbetsförmedlingen kan numera göra en individuell bedömning och fatta beslut om en meningsfull insats eller aktivitet för varje enskild individ. Att fatta ett beslut av kvalitet om en insats eller aktivitet kan ta men blir sannolikt bättre i längden för individiden. Det viktigaste är att rätt person få rätt insats . Sammantaget innebär regeringens politik att långtidsarbetslösa kan erbjudas aktiva arbetsmarknadspolitiska insatser och möjlighet att studera inom det reguljära utbildningsväsendet. Båda möjligheterna utgår från individernas egna behov och stärker deras förutsättningar att få ett jobb eller påbörja studier. 2 (M): Jag ske be att få tacka ministern för svaret, även om jag kan tycka att det var mer allmänt hållet än ett riktigt svar på min fråga, som löd så här: Tänker ministern vidta några åtgärder för att de personer som tidigare deltagit i sysselsättningsfasen ska få en meningsfull sysselsättning och komma närmare ett arbete? Sedan regeringen ströp inflödet till fas 3 har två tredjedelar försvunnit ur åtgärden. Det var närmare 40 000 som fanns där från början, och är det ungefär 9 700 kvar. Man ligger före i sin plan för avvecklingen. efter att avvecklingen inleddes visade det sig att regeringens löfte, som då gavs om meningsfulla åtgärder för jobb, egentligen inte har infriats. Av de personer som fanns i fas 3 har 14 000 skrivits in hos Arbetsförmedlingen för åtgärder. Av dessa har 3 000 ingen registrerad aktivitet, och vad de gör kan Arbetsförmedlingen inte svara på. De torde inte vara en prioriterad grupp för utbildningsanordnarna, som till exempel har fått den nya uppgiften att integrera alla nyanlända. Extratjänsterna som kom till som en ersättning är drygt 2 000 i hela landet, så det har inte heller blivit någon riktig insats för dessa människor. Det är också tråkigt att många sociala organisationer som kunde erbjuda jobb till de här människorna – hunddagis, trädgårdsskötsel, loppis, kaféer och en massa intressanta och bra sysselsättningar – nu har fått säga upp sin personal, vilket ger många följder. Vad som har hänt med de 30 000 som har lämnat fas 3 är det nog ingen som vet. Jag undrar om ministern vet det. Det troliga är att de står allra längst från arbetsmarknaden och har kommit ännu längre bort från jobb och meningsfull tillvaro. En fjärdedel av dem som har lämnat har någon form av stödanställning. Det är väl i och för sig bra, men det är ju bara en liten grupp. Många av dem har stora problem, till exempel funktionshinder. Många är och med begränsad arbetsförmåga. En del är utrikes födda. 4 000 är placerade i gruppen matchning och uppföljning, vilket innebär att de har ett möte med en handläggare bara varannan eller . Frågan kvarstår: Vad i de långtidsarbetslösas situation har regeringen förbättrat genom att avveckla fas 3? Svaret är nog att många har fått gå hem till ren passiv arbetslöshet. Jag har själv talat med flera fas 3-anordnare som vittnar om sorgliga människoöden. Människors trygghet har rämnat, och de mår mycket dåligt. lovade faktiskt att alla skulle ha en plats att gå till, en åtgärd eller arbetsträning. Men vad är det som har hänt? Jag tycker att svaret som jag fått om detta är ganska luddigt. Man har ju lovat intensivt att bekämpa långtidsarbetslösheten. sa ministern här i kammaren att man skulle återkomma med åtgärder, men det känns som att det har hänt väldigt lite. Det vore bra att få ett mer konkret svar på vad som faktiskt har tänkts för de här människorna, som det var så viktigt att få ur fas 3, vilket jag vet var ett stort och starkt vallöfte från Socialdemokraterna. Det är nästan cyniskt att många av dem har lämnats åt sitt öde. De tillhör de svaga grupperna i arbetslöshetskön. 3 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): Jag ska rätta mig själv. frågar om jag avser att vidta några åtgärder för att de personer som tidigare deltagit i sysselsättningsfasen ska få en meningsfull sysselsättning och komma närmare ett arbete. Svaret på frågan är naturligtvis ja. Det är det som är själva fokus i regeringens arbete. Låt oss titta på vad fas 3 var för något. Under fas 1 och fas 2 fanns det vissa begränsade arbetsmarknadspolitiska åtgärder som Arbetsförmedlingen kunde erbjuda eller anvisa personer till. Utbildning var dock ingen av dessa, men det fanns en del andra. När man kom till fas 3 var regeln sådan att Arbetsförmedlingen var förhindrad att använda de arbetsmarknadspolitiska verktyg som fanns tillgängliga i faserna 1 och 2. Jag tycker att det är helt galet att tänka att för de personer som har varit arbetslösa längst ska man begränsa de insatser som kan användas. Jag tror att man måste göra precis tvärtom. För dem som har varit arbetslösa längst tid beror detta förmodligen på att de har svårare än andra att få arbete. Min erfarenhet är att man då måste mötas individuellt utifrån de specifika förutsättningar och behov som varje individ har. Det är därför Arbetsförmedlingen nu har tillgång till hela verktygslådan utan begränsning, och vissa verktyg är särskilt tillgängliga för dem som står längst från arbetsmarknaden och har varit arbetslösa . Det är rimligt att vi utökar verktygslådan och satsar på lite mer generösa insatser för dem som står allra längst från arbetsmarknaden, och det är det vi nu gör. Vi ser också att arbetsträning och subventionerade anställningar ökar. Låt mig förklara för att bara för att man inte har någon registrerad aktivitet i Arbetsförmedlingens databas betyder det inte att man inte har någon aktivitet. Det betyder att aktiviteten i stället finns redovisad i individens handlingsplan. finns det inget sätt i Arbetsförmedlingens statistikuppföljning att se vad någon gör som inte har en av de kategoriserade insatserna. Det är givetvis en brist att det är så, men vilka aktiviteter man deltar i redovisas i handlingsplanen och i varje individs aktivitetsrapportering. Det är alldeles klart att vi kommer att behöva göra ännu mer för denna grupp. går det bra på arbetsmarknaden; vi har stark ekonomisk tillväxt och stark tillväxt av nya jobb. Det betyder att de som står nära arbetsmarknaden får jobb. Bland dem som har en hygglig utbildning eller inte har varit arbetslösa länge sjunker arbetslösheten snabbt. Men för de grupper som står långt från arbetsmarknaden kvarstår betydande svårigheter. Det gäller särskilt dem med kort utbildning. Därför är det viktigt att vi får ut fler personer i utbildning, och här måste jag självkritiskt säga att vi inte har lyckats tillräckligt väl. Det är på tok för få långtidsarbetslösa som går vidare till reguljär utbildning trots att vi vet att det för många skulle vara en vettig insats. Här kommer regeringen att komma med fler insatser för att uppnå detta. 4 (M): vet att det har funnits många bra fas 3‑placeringar och många bra anordnare. Men det blev en symbolfråga i valet, och att människor hamnar i kläm är olyckligt. Det finns också en visst önsketänkande vad gäller Arbetsförmedlingens resurser. De räcker inte, och denna grupp är inte heller prioriterad på Arbetsförmedlingen. Av de 85 000 jobb som regeringen utlovade har det inte blivit mer än 4 000. Det är klart att inte många av dem med vissa svårigheter och som står långt från arbetsmarknaden är med i den gruppen. Man gömmer sig bakom en högkonjunktur, men för dessa människor finns det tyvärr aldrig någon högkonjunktur. De hamnar alltid sist i kön när det kommer till både jobb och insatser. Det olyckliga är att fas 1 och fas 2 misslyckades med att över huvud taget få dessa människor i jobb eller åtgärder. Man hade på sig men gjorde väldigt lite. Därför blev många av dem glada när de väl kom in i fas 3 och fick en meningsfull sysselsättning. Jag har själv träffat många som tyckte att de fick ett nytt liv. Det säger om en verktygslåda och Arbetsförmedlingen resurser ska vi nog ta med en nypa salt. Det är klart att det finns resurser och att långtidsarbetslösa borde få hjälp hos Arbetsförmedlingen. Men jag tycker att en regering som slopar en reform som berör 40 000 människor borde vara mer intresserad av att få veta vad som har hänt med dem. Hur gick det? Hamnade de sist i kön? Är de i utbildning? Några har förstås fått jobb med stödåtgärder, vilket statistiken visar, och det är jättebra. Men hur har det gått för alla de andra? Ökar de psykiska diagnoserna nu? När man med politik och i nästan ett enda penndrag kan ändra livet och vardagen för en stor grupp människor borde det finnas mer att säga om hur det har gått för dem. Det kan inte bara vara symbolfrågor i valet. Det är faktiskt riktiga människor vi talar om, och många av dem mår dåligt. Vad gäller aktiviteter vet vi att Arbetsförmedlingens resurser inte räcker till. Man misslyckas i många avseenden att få människor i jobb och åtgärder. Därför är det ännu mer olyckligt att man ägnar sig åt ett önsketänkande när det gäller denna grupp. Många av dem hade bra insatser, och sociala företag, organisationer, kyrkor, föreningar och andra är nu olyckliga över att det löfte som ministern gav om att de skulle få fortsätta att ha arbetsträning och annat inte har infriats. De civila insatserna från denna typ av företag och organisationer är en viktig resurs i hela samhällsbygget, och den tycker jag att vi ska vara rädda om och inte sjabbla bort. Men tyvärr har regeringen inte varit rädd om den. Regeringen borde inte bara vara självkritisk till att man inte har lyckats få så många långtidsarbetslösa i utbildning. Självkritiken borde också gälla hur man har behandlat dessa anordnare, för många av dem var mycket seriösa. 5 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): Jag kanske missförstod , men det lät som att hon inte tycker att det viktigt med en politik som skapar många nya jobb eftersom det ändå kan bli fortsatt svårt för dem som står långt från arbetsmarknaden att få dessa jobb. Jag har motsatt uppfattning. Det grundläggande för att bekämpa arbetslösheten är att föra en ekonomisk politik som gör att vi har en stark ekonomisk tillväxt, investeringar, växande företag, fler jobb och fler arbetsgivare som vill anställa. Det finns ingen arbetsmarknadspolitik i världen som kan kompensera för att man inte för en politik som gör att vi har ett som växer och arbetsgivare som vill anställa. Arbetsmarknadspolitikens roll är att rusta människor för att kunna ta de lediga jobben, och självklart behöver vissa personer mer insatser än andra. talade om att förändra verkligheten i ett penndrag. Det var faktiskt vad den gamla regeringen gjorde när den i ett penndrag bestämde att om man hade varit arbetslös för att hamna i fas 3 skulle man placeras där och inte få tillgång till några andra insatser som kunde leda till arbete. Jag tycker att det var helt orimligt. För oss är långtidsarbetslösa och andra personer som har svårt att få fotfäste på arbetsmarknaden en prioriterad grupp. De ska få tillgång till de åtgärder som kan leda till arbete. Jag delar uppfattning i en sak: De arbetsintegrerande sociala företagen och det civila samhället är omistliga delar i samhällsbygget. De behövs och kan och bör ta ett större ansvar än vad de gör . Det har vi också öppnat för i regelverket. Det är givetvis upp till Arbetsförmedlingen vilka man anlitar när det gäller arbetsträning, men det är en åtgärd som ökar. säger att AF:s problem handlar om att man har begränsade resurser. Jag delar inte den uppfattningen. AF har problem, men det är inte en resursbrist. 6 (M): Det är möjligt att Arbetsförmedlingen har de resurser man behöver, men man använder inte resurserna som det var tänkt. Det finns också en stor tröghet i systemet, vilket det finns många bevis på. Det är bra att det finns nya jobb och att det går bra för . Jag är jätteglad för det. Vi är i en högkonjunktur. växer, och ekonomi går bra. Då borde det vara enkelt att fixa fler jobb, fler utbildningsplatser, fler praktikplatser och annat som skulle komma denna grupp till godo. Men era jobbförslag har misslyckats. Av de 85 000 har det blivit 4 000. Det är inte mycket att skryta med. Att det finns en högkonjunktur och en efterfrågan gör väldigt lite för denna grupp, så det är här politiken måste komma in. Både innanför och utanför den reguljära arbetsmarknaden, kanske inom sociala organisationer, borde man kunna hitta platser åt många av dem. Många är kanske inte anställbara fullt ut – låt oss inte hymla med det – men de behöver ändå få en meningsfull sysselsättning och kunna räkna sig till dem som går till ett jobb . Det är viktigt. Jag tackar för debatten och hoppas att vi slipper ha fler debatter om denna grupp. Jag hoppas att dessa människor får det stöd de har rätt till och att de flesta av dem får komma in i den värme som det innebär att vara någonstans och ha en meningsfull sysselsättning. 7 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): Jag vill också tacka för debatten. Jag kan instämma i den sista önskningen, att alla människor ska ha ett arbete att gå till. Låt mig tillägga att för mig är en sysselsättningsplats utan lön inte ett arbete. Ett arbete förutsätter att man får lön för sitt arbete. Det är detta som är regeringens prioritering. Överläggningen var härmed avslutad. § 9 Svar på interpellation 2016/17:241 om Arbetsförmedlingens upphandlingar 8 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): har frågat mig om jag finner anledning att vidta åtgärder med anledning av nya påvisade brister hos Arbetsförmedlingen när det gäller upphandling av utbildningar. Upphandlingarna påverkas av att arbetsmarknaden är föränderlig och att nya och specifika behov hos arbetsgivare kan uppstå snabbt. Myndigheten behöver kontinuerligt analysera nya behov på arbetsmarknaden som tidigare avtal måste löpa ut innan nya upphandlingar påbörjas. Detta, i kombination med att många upphandlingar överklagas och att handläggningstiderna hos rättslig instans ibland är långa, har inneburit att det uppstått uppehåll mellan vissa avtal. Arbetsförmedlingen är medveten om problemet och arbetar hårt för att lösa det. Arbetsförmedlingen ska se till att det finns arbetsmarknadsutbildning eller andra insatser som rustar personer så att de kan etablera sig på arbetsmarknaden. Arbetsförmedlingen gör detta bland annat genom upphandling. Det är ett grundläggande krav på en myndighet att den hanterar sin upphandling på ett effektivt och korrekt sätt. Myndigheten ska själv bestämma hur och vad som ska handlas upp. Det är Arbetsförmedlingen som har expertkunskap och som kan avgöra vilka insatser och utbildningar som behövs och när de behövs. Regeringen utgår därför från att Arbetsförmedlingen har gjort sådana bedömningar. Utöver upphandlade utbildningar har regeringen förbättrat möjligheterna för Arbetsförmedlingen att tillsammans med den kommunala vuxenutbildningen stå för relevant utbildning som möter arbetsmarknadens behov. Regeringen har inrättat , som har till uppdrag att utveckla och stödja den upphandling som görs av upphandlande myndigheter. Arbetsförmedlingen har möjlighet att ta hjälp av i sitt arbete med att förbättra sin upphandling. Departementet följer frågan om upphandling av arbetsmarknadsutbildning, och regeringen ser inget behov av att vidta åtgärder. 9 (M): Jag ska be att få tacka för svaret. Jag måste dock fråga mig om ministern inte har förstått hur allvarlig situationen är eller om hon försöker dölja hur illa ställt det faktiskt är inom Arbetsförmedlingen. Ministern berör inga av de problem med misslyckade upphandlingar som jag frågade om, där Arbetsförmedlingen på grund av brister, låg kvalitet eller överklagade utbildningar har fått domar emot sig. Det handlar om tiotusentals utbildningstillfällen som har gått i stå. har det dröjt innan de har kommit igång. Senast var det fordonsmekaniker och yrkeschaufförer, som det är stor brist och efterfrågan på, som var uppe i kammarrätten, där Arbetsförmedlingen förlorade. Det gäller även yrkessvenska och arbetsträningsplatser, som har gått till förvaltningsrätten, där Arbetsförmedlingen fick en dom emot sig på grund av brister i upphandlingen. En upphandling värd närmare en halv miljard gällande yrkessvenska avgjordes genom lottning. Det känns inte särskilt seriöst. Detta har fått hård kritik inom branschen. Kritiken är inte ny, utan ständigt pågående. Det är dålig planering och felaktiga upphandlingar som har tvingat Arbetsförmedlingen att skjuta upp arbetsmarknadsutbildningar för väldigt många. De företag som skulle ha levererat utbildningar tvingas säga upp sina anställda, för de har inga arbetsuppgifter. Detta hände både och . Man sjabblar bort utbildningar som borde vara kärnverksamhet för Arbetsförmedlingen. Till och med den ansvarige på Arbetsförmedlingen erkänner att den långsiktiga prioriteringen och planeringen har brustit. Arbetsförmedlingen har ett stort ansvar för integrationen under etableringsfasen. Utbildningsbehoven är mycket större än vad både Arbetsförmedlingen och regeringen erkänner. skrev på DN debatt: ”Det ser ljust ut – om vi klarar etableringen av nyanlända”. Sedan nämns krav på mer resurser, men någon lösning presenteras inte. Ingenting har egentligen hänt . Sanningen är att det är ett stort misslyckande för Arbetsförmedlingen. Är ministern medveten om detta? Matchningen är ganska kass. Många har en hög utbildning men har jobb där kraven är mycket enklare. Det gäller särskilt i mindre kommuner. Valideringen av utbildning tar , och integrationen går för långsamt. Det är sorgligt att Arbetsförmedlingen får bottenbetyg i ännu en förtroendemätning. Jag vet inte hur många sådana bottennapp ministern kan acceptera innan hon tycker att hon ska vidta några åtgärder mot Arbetsförmedlingen eller ens kritisera Arbetsförmedlingen. Endast en av fem har förtroende för Arbetsförmedlingen, och de flesta arbetsgivare vänder sig till andra aktörer när de behöver arbetskraft. av LO-medlemmarna har lågt förtroende för Arbetsförmedlingen – det är faktiskt ganska sorgligt. , regeringens utredare, är också kritisk. Hon konstaterar att varken arbetssökande eller arbetsgivare lockas av Arbetsförmedlingen. Ministern sa att det finns vissa uppehåll inom vissa avtal. Det är en väldig försköning av ett stort misslyckande. Det handlar om människor som kunde ha kommit i utbildning och även i jobb, om de hade fått utbildningen. I sitt svar nämnde ministern . Jag skulle vilja veta: Vad gör den, och har Arbetsförmedlingen tagit någon hjälp av den? Det känns inte så, för det är alldeles för mycket som har gått snett när det gäller upphandlingarna. 10 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): Det är självklart mycket allvarligt när upphandlade insatser, till exempel utbildningar, inte finns på plats när de behövs. Det är mycket allvarligt, och det är ett svårt avbräck i hela arbetet för att matchningar ska fungera, att arbetsgivare ska få tag i kompetent personal och att arbetslösa ska få jobb. och jag har haft många interpellationsdebatter och andra debatter här i kammaren. är väl medveten om att jag inte har hållit undan kritik mot Arbetsförmedlingen i många avseenden. Det är mycket allvarligt när det blir sådana glapp i upphandlingarna – så är det. fråga är dock vad jag ska göra åt upphandlingarna. Regeringen kan inte gå in och göra upphandlingar åt en myndighet. Det är ett grundläggande att myndigheten själv kan hantera sina upphandlingar på ett rättssäkert, korrekt och effektivt sätt.