prot · H40996 · 2017-04-19 00:00:00 — Det är av skattebetalarnas pengar per ton utsläppsminskning. Det är en ganska dyr klimatåtgärd. Dessutom går pengarna – det är baserat på tidigare klimatprogram – till åtgärder som i ganska stor utsträckning skulle ha genomförts ändå, utan de extra bidragen. väljer en annan väg. Vi satsar mer än regeringen på internationella klimatinsatser, som är 50 gånger mer effektiva och som kostar per ton utsläppsminskning. Insatserna är alltså sju gånger så effektiva. Sju gånger så mycket klimatnytta får vi, även om regeringen satsar sju gånger mer av skattebetalarnas pengar. Jo, herr talman, det spelar roll vad man väljer att satsa sina pengar på. Ni kan kalla det vad ni vill – klimatkliv och höghastighetståg. Det låter väldigt fint, men det är symbolpolitik. Det handlar inte om vem som kan lova bort mest av skattebetalarnas pengar. Och det handlar inte om, menar jag, att bekämpa transporterna – här går en fundamental skiljelinje mellan oss. Det är i grund och botten ett tecken på ett ökat välstånd att människor och företag kan resa och kan exportera sina varor. Men vi ska ställa om transportsystemet genom bonus–malus, genom reduktionsplikt, genom elvägar och genom differentiering av start- och landningsavgifter för flyget, av farledsavgifter och av parkeringsavgifter. Ni vill bekämpa transporterna i sig. Där är vi inte överens, . Det kommer vi aldrig att vara. Men jag kan lova dig att det finns mycket från sida på transportområdet, även om vi troligen inte kommer att vara överens om vägen. 80 (SD): Jag vill först be att få yrka bifall till reservation 11 och i övrigt bifall till utskottets förslag. Vi har att hantera fossiloberoende. Hur man har yttrat ”klimatet” har jag tappat räkningen på, men frågan kommer upp i alla sammanhang. Sedan är man väldigt noga med att övertyga varandra, förmodar jag, om vem som är mest för ett fossiloberoende. Jag kan dock inte föreställa mig annat, herr talman, än att vartenda parti vill göra sig oberoende av oljeimporterna. Jag kan inte föreställa mig någon människa alls som inte är för samma sak. Det borde vi egentligen inte sitta och försöka övertyga varandra och gräla så förskräckligt mycket om. Som det har sagts här innan: är det metoderna vi diskuterar. Jag är själv till exempel väldigt intresserad av vätgasdrift och produktion och utveckling av den liksom de världsledande industrier som utvecklar fordon för syftet. Jag försöker hålla kontakt med dem som kan frågan bäst internationellt och hoppas på att vi här har en bra lösning för framtiden – en av dem. Det finns säkert fler. Låt mig beröra lite om punkt 2, som handlar om flyget. Vi ger än en gång ett tillkännagivande till regeringen. Jag läser upp delar av det kort: ”Mot bakgrund av att det inom nu har nåtts en överenskommelse om ett internationellt system förutsätter utskottet att regeringen omprövar sitt beslut om att införa en nationell flygskatt. Mot denna bakgrund föreslår utskottet att tillkännager för regeringen att den bör främja användningen av biodrivmedel i luftfarten genom lämpliga styrmedel och åtgärder som bl.a. att undersöka möjligheten att differentiera start- och landningsavgifter baserat på bränsle.” Det är ett alldeles utmärkt förslag, tycker jag. Flygskatteförslaget är ju elefanten i rummet. Från regeringssidan berör man inte gärna ämnet alls. Jag tror inte att man tycker så värst mycket om det innerst inne, men man får göra sin regeringspartner glad. Därför sitter vi med detta hot över oss. Flygskatten är utöver alla redan tidigare beskrivna problem dessutom ett slag mot våra regionala flygplatser. Det gör mig lite förvånad att en statsminister som reser omkring i de norra bygderna och försöker övertyga om sin vänlighet gentemot glesbygden, som han säger sig värna om, kommer med ett sådant här förslag. Det är ju trams! Det är ett stort hot mot dem. I smått kan man erinra sig att när vi tidigare diskuterade flygets roll hade vi ett ärende om flygplats. De bad om ett litet stöd för utbyggnad av en landningsbana. Till min förvåning var ensamma om att vilja bifalla denna begäran. Det beklagar jag. Det finns mycket som talar för, vilket var inne på och jag håller med om, att lösningen på många av de problem som vi pratar om är teknisk utveckling. Det får inte bli så att klimatpratet blir ett svepskäl för en skattehöjningspolitik, något som tyvärr förefaller mig mer och mer sannolikt. Jag ska tala lite grann om flyget och dess förbättringspotential. lanserades , ett flygplan för kortare distanser. Det hade en snittförbrukning på per per pax, alltså per passagerare. lanserade ATR en modell som jag själv flyger med , en modell i samma segment med en förbrukning på , alltså närmast en halvering. Flyget gör verkligen vad de kan för att förbättra det här – ännu ett tecken på att det är den tekniska utvecklingen vi ska se över i allra första hand om vi verkligen vill göra något åt klimatet eller oljeimporten. Jag tycker lite synd om den som drabbas av mod vad gäller det man nu ska ta itu med, det vill säga bonus–malus, som vi i inte ställer oss bakom. Stackars den som inte har råd att köpa de här nya bilarna! Det är åtskilliga som inte har det, särskilt ute i glesbygderna. Åk upp och predika för dem att vi vill ha bort flyget och ålägga dem straffskatter på de äldre bilar de har, vilket inte gör det lättare för dem att byta till nya! Bland de lösningar man också alltid hör talas om finns höghastighetståg mellan , och . Den som företräder Sverigeförhandlingen uttalade väldigt tydligt att så slår vi ut flyget. Han tillade också att han personligen hatade flyg. Det är inte en särskilt saklig debatt. visar det sig att denna höghastighetssatsning troligen är en dröm från vissa håll, där man tror sig uppnå helt andra mål med den. Det löser i alla fall inte transportproblem. Jag nöjer mig med detta, herr talman, och yrkar som sagt var bifall till utskottets förslag så när som på punkt 7, där jag yrkar bifall till reservation 11. I detta anförande instämde (SD). 81 (C): diskuterar fossilfria transporter. Det är bra att vi gör det och ser tvärsektoriellt på de olika transportslag som utskottet har att bereda inför riksdagsbeslut. Vi tar upp miljöperspektivet och hur vi ska kunna ställa om, och vi talar om det faktum att en väldigt stor andel av den transportapparat vi har i vårt land är beroende av fossila och därmed klimatskadliga drivmedel. Målet, som vi också är överens om politiskt i en väldigt stor majoritet i den här kammaren, är att utsläppen från transportsektorn ska minska till 2030. Dit är det , och är relaterat till nivå. Det är alltså en mycket hög ambition som det finns en politisk enighet om, vilket är bra. Det vi diskuterar är ju metoderna, och för att det ska vara möjligt att nå det här mycket ambitiösa målet krävs det en rad kraftfulla verktyg. Man brukar säga att en elefant äter man i bitar, och menar att om målet om en helt fossiloberoende fordonsflotta 2045 ska vara möjligt att tugga i sig ska vi redan till 2020, det vill säga om , ha en ambition om förnybar energi i den svenska transportsektorn. Det är en hög ambition, men den är möjlig att nå om vi gör rätt saker och gör dem raskt. Förmodligen är det så vi når slutmålet. Utmaningarna i transportsektorn är många och skulle kunna uttryckas i två grova delar. Det handlar om att minska utsläppen på de fordon som redan trafikerar räls, vägar, luftfart, sjöfart etcetera, för de kommer att fortsätta rulla, flyta och flyga framöver. Det kan då ske genom att vi ger dem starka incitament att byta bränsle. Den andra utmaningen är att de nya fordon som kommer till i hög takt väljs rätt och att de är de mest klimateffektiva alternativ som finns. Då är förmodligen, herr talman, styrmedel som skattebefrielse för biodrivmedel, differentierad fordonsskatt och supermiljöbilspremien saker som har bidragit till förbättringar. Men takten i omställningen är inte tillräckligt hög, och fler av de alternativ som nämnts här i debatten måste in. Det finns en sak som är mycket viktig att minnas när vi diskuterar transporter och klimat. Det är att det inte är transporterna som sådana vi vill komma åt och stoppa utan att det är utsläppen som kommer från en transport som måste stoppas. Här vill jag upprepa vad sa, att här går det en ideologisk skiljelinje mellan vänsterpartierna och Alliansen. Vänsterpartierna hemfaller alltför ofta till att angripa själva transporten i stället för att titta på vad som kommer ur avgasröret eller vad som händer vid energialstrandet som driver transporten. En helt fossiloberoende fordonsflotta är ett ambitiöst men nödvändigt mål. Det inrymmer också en stor möjlighet för vårt land och vår industri att ta ledningen i en global omställning. Det är ju självklart inte bara som håller på att ställa om, utan det finns internationella åtaganden som gör att hela världen letar möjligheter och förutsättningar för en omställning. I synnerhet vi som sitter i trafikutskott vet att svensk miljöteknik och fordonsteknologi redan nu är och också fortsatt kan vara en exportframgång som bereder vägen för miljövänliga transporter världen över. Det handlar om teknologin i fordon, produktion av biodrivmedel och råvaror från svenska skogs- och åkerbaserade arealer. Det kan också handla om smartare och bättre logistiska lösningar, så att de fem transportslagen samverkar på ett mer effektivt sätt. Mobilitet och tillväxt är förenligt, också att vara klimatsmart. Det är vägen fram till en fortsatt god ekonomisk tillväxt, som i sin tur leder till välstånd. Ett hot, herr talman, mot utvecklingen för att ställa om till en fossiloberoende fordonsflotta är de idéer som vi har berört i den tidigare debatten om en nationell och avståndsbaserad vägslitageavgift eller kilometerskatt för tunga landsvägstransporter som regeringen /fortfarande umgås med. I kammaren finns det en stor och stabil politisk majoritet för att ställa om den svenska fordonsflottan till något miljösmart. En kilometerskatt skulle självklart vara en mycket effektiv stoppkloss för denna gemensamma ambition. Det hedrar att hon står upp för kilometerskatten. Jag delar inte hennes uppfattning, men hon står i alla fall upp för den uppfattning som omfattas av regeringen. Det vore välgörande om även Socialdemokraterna kunde viska lite högre om vad som händer med den omprövning av kilometerskatten som just nu pågår i . Omställningen till en fossiloberoende fordonsflotta omfattar självklart alla transportslag och stannar inte vid själva vägfordonen. Omställningen till ett långsiktigt hållbart transportsystem är en av de största utmaningar vi står inför på hela det politikområde som vi i trafikutskottet har att hantera. mål och riktning i det arbetet är att också fortsatt ska vara ett grönt, industriellt väl utvecklat föregångsland. Det finns skäl att påminna om att alliansregeringen vidtog ett antal angelägna åtgärder för att bryta beroende av fossila bränslen inom transportsektorn och för att också främja en fossiloberoende fordonsflotta. Under och Alliansens tid i regering ökade andelen förnybara bränslen i svensk transportsektor nära fyra gånger, och målet som sattes upp om att nå förnybar energi i transportsektorn till 2020 uppnåddes med råge och långt, . Dessvärre kan vi konstatera att takten i omställningen numera har stannat av. För att vi ska kunna nå målet i Miljömålsberedningen, som utgörs av en stor parlamentarisk majoritet i denna kammare, att ska vara klimatneutralt till 2045 krävs fler insatser. Människor och industri kommer att efterfråga resande och transporter. och Alliansen är övertygade om att en ökad mobilitet för människor och varor går att förena med den höga ambitionen klimatneutralitet till 2045. Ekonomisk tillväxt och klimathänsyn är förenligt och är den rätta vägen att gå för att komma till rätta med världens utmaningar på miljö- och klimatområdet. Det är en stor möjlighet för oss som industri- och exportnation. Men då får vi inte diskutera, hantera eller riskera att lägga fram förslag som blir stoppklossar, som exempelvis skatt på avstånd eller en kilometerskatt, eftersom det utgör ett hot mot omställningen. Det är ett hot om vi ska få fram det vi ska driva fordonen med i stället för rysk importerad fossil olja om vi inte ens skulle kunna nämna skogen i samband med en avståndsbaserad kilometerskatt. När vi diskuterar fossilfrihet och transporter finns det skäl att nämna att regeringen även i detta betänkande föreslås få ett tillkännagivande riktat till sig. Det handlar om hur vi utvecklar den för landet så viktiga luftfarten eller flyget. Mot linjen att vi ska ha en heltäckande, effektiv och miljövänlig flygtrafik reserverar sig i detta betänkande Socialdemokraterna, och . Vad man i sak reserverar sig mot är att sjösätta lämpliga åtgärder och styrmedel för att främja användningen av biodrivmedel i luftfarten, bland annat att undersöka möjligheten att differentiera start- och landningsavgifter baserat på bränsle. Man reserverar sig även mot att skynda på processen för ett gemensamt europeiskt luftrum, som skulle innebära rakare och effektivare trafikvägar och därmed färre flygtimmar och minskade utsläpp. Vidare reserverar man sig mot att införa ett globalt styrmedel för klimatutsläpp från internationellt flyg, som redan finns framförhandlat av den internationella luftfartsorganisationen . som man reserverar sig mot detta aviserade man så sent som i går i vårändringspropositionen att man avser att återkomma till kammare med en flygskatt. Sammantaget vill jag uppmana regeringen att ompröva – och jag förutsätter också att den gör det – sitt beslut om att införa en ur miljösynpunkt väldigt ineffektiv och ur transportsynpunkt rent skadlig nationell flygskatt. Självklart måste regeringen lyssna på kammarens majoritet innan man lägger fram förslag som saknar stöd. , herr talman, ett par ord om sjöfarten. , nio av , av världens handel sker via internationella sjötransporter. och är ju omgivet av vatten. Sjöfartsnäringen är därför av en mycket central betydelse för vårt välstånd och vår handel. Sjöfarten har också förutsättningar att vara mycket miljövänlig som transportform. anser att genom en stark svenskflaggad handelsflotta, som även ligger i framkant i arbetet med lägre svavelutsläpp och minskad klimatpåverkan, kan påverka utformningen av de internationella reglerna för sjöfarten och dess anställda. Genom ett mycket mer aktivt internationellt samarbete än det vi ser skulle kunna stärka sjöfartens fördelar ytterligare. Ett aktivt arbete för minskade utsläpp från sjöfarten har utförts , men mer behövs. Internationell påverkan, samarbete och strategier är förutsättningar för att klara omställningen för den här typen av tunga transporter. Energianvändningen i sjöfarten behöver effektiviseras och klimatpåverkan minskas. Nästa steg är självklart att arbeta för att även sjöfarten inkluderas i handelssystemet med utsläppsrätter. Enligt min och syn på detta med transporter och utsläpp är det alltid den som släpper ut någonting som ska stå för kostnaden för att reducera eller stimuleras till att ta bort utsläppen. Självfallet är förnybara drivmedel möjliga att applicera också inom sjöfarten. Jag står givetvis bakom Alliansens och yrkanden kopplade till betänkandet, men här och yrkar jag bifall endast till reservationerna 1 och 15. I detta anförande instämde och (båda M) samt (KD). 82 (S) replik: har undertecknat överenskommelsen om en reduktion av utsläppen i transportsektorn . vill dock inte ha stadsmiljöavtal, vill inte satsa mer pengar på kollektivtrafik på landsbygden och vill heller inte ha ett klimatkliv, utan det vill man skrota. Det är i så fall synd för . I har man varit ganska framgångsrik när det gäller att ansöka om dessa medel, . Ni slår faktiskt oss i ganska rejält. Det visar sig att det är ungefär fem stora projekt som har fått närmare 15 miljoner: Det är Böta , det är Kalmarhem och det är . Dessa företag, om jag får säga så, släpper ut mindre koldioxid . Det motsvarar utsläppen för 5 700 bilar. Det måste kännas väldigt skönt att bo i med de minskade koldioxidutsläppen, . Jag vill veta vad som är så fel med Klimatklivet när det kan generera mindre utsläpp. 83 (C) replik: Att Kalmarbygden slår är en självklarhet i det mesta, och det gläder mig särskilt när det gäller miljö. Ja, ifrågasätter starkt effekten av Klimatklivet. Jag är alldeles övertygad om att några av de exempel från Kalmarbygden som nämnde hade funnits även utan det stöd som Klimatklivet har inneburit. Det är vad jag tror, men det jag säger bekräftas av den som har beställt på området. Väldigt mycket av det som sker inom ramen för Klimatklivet hade skett även utan det. Bekymret med Klimatklivet, , är att ni sprutar iväg det som en hagelsvärm, utan större träffsäkerhet. Laddstolpar är ett bra inslag, men vill se en effektivare och mycket mer träffsäker användning av de resurser som finns gömda i Klimatklivet. Kollektivtrafiktsatsningen på landsbygden stannade faktiskt vid pengar i växelbyte på och ledde inte till ett smack bättre kollektivtrafik på den svenska landsbygden. tilläts använda pengarna för komplexa växelbyten, förvisso ute på vischan, men det hade ingen som helst betydelse för landsbygdens kollektivtrafik. Stadsmiljöavtalen, avslutningsvis, är en ytterst tveksam sammanblandning mellan och statlig kompetens. Jag är alldeles övertygad om att den spårvagnssatsning som vi ser i till exempel staden och som till stor del finansieras av stadsmiljöavtal hade kunnat bli möjlig ändå. 84 (S) replik: från är tveksam till Klimatklivets effekter. Men kan man verkligen vara det när det visar sig att närmare 800 ansökningar har kommit in och att de projekt som har beviljats medel ger minskade utsläpp som motsvarar 140 000 bilar ? Bara i blir det 5 700 bilar – så mycket minskar utsläppen. Jag tycker inte att det borde finnas någon större tveksamhet. Det är inte alls någon hagelskur, utan det är väldigt noggranna och professionella bedömningar som gör. Det är inte så att alla som ansöker får pengar. Däremot har trycket blivit enormt mycket större , så regeringen har i sin vårändringsbudget föreslagit 500 miljoner extra till detta. Dessa pengar kommer att behövas. När det gäller extrapengar till kollektivtrafik på landsbygden har VTI fått i uppdrag att titta närmare på vad man ska göra. Det är förstås viktigt att pengarna landar där de ska. När det gäller området laddstolpar har ett eget förslag. Man tycker inte att det räcker med Klimatklivet, eller man vill inte ha det därför att man vill ha ett eget förslag. Där står att ni vill att det ska finnas 30 000 laddstolpar , . finns det 8 000, och då tror ni att 150 miljoner mer fram ska ge dessa 30 000 stolpar, där varje stolpe kan subventioneras med . Det blev många siffror, men så står det i er budgetmotion: 30 000 laddstolpar till 2020 för 150 miljoner. Hur går den ekvationen ihop? 85 (C) replik: Tack, , som är väldigt duktig på matte! Om vi börjar med Klimatklivet är det som hanterar det; det är helt korrekt. ska se om det är ett effektivt sätt att arbeta på och har bett den välrenommerade att bena ut om det är bra. Jag kan idka högläsning ur WSP:s rapport, men det tillåter inte min tid. Väldigt mycket av det som sker inom ramen för Klimatklivet är bra . Det är vi helt överens om, men de hade med stor sannolikhet genomförts i alla fall. Då är frågan varför man ska skvätta på statliga pengar om de ändå hade blivit av. Om vi nu inte tror – det gör säkert varken eller jag – att vi har en obegränsad mängd statliga pengar är det bättre att använda dem med större träffsäkerhet, kanske för objekt som biogasframställning eller annat som i alla fall har stått och vägt i sin lönsamhet, så att privata investerare vågar gå in och satsa. Avseende laddstolpar har en mycket ambitiös utbyggnadsplan för dem, just för att vi vill uppnå målet om . Vi tror att elbilar är ett bra sätt att nå dit. Utmaningen för den som handlar en elbil är räckviddsångesten: Når jag dit jag ska – om jag dristar mig att köra till , når jag fram med min elbil? Då behövs förmodligen fler laddstolpar och en tätare struktur av sådana. Huruvida per subvention räcker som en genomsnittlig kostnad för att få till det återstår att se. Jag har inte svaret på det, men jag tror att det skulle räcka ett gott stycke på vägen. Jag tror att vi har en gemensam ambition men att vi är lite oense om metoderna. 86 (MP) replik: Jag minns när stod för lokalsamhälle och ett decentraliserat samhälle. Jag måste säga att jag tycker att det är väldigt sympatiskt. Då kanske man inte ska ha en statlig politik som talar om hur varje kommun ska göra. Det är själva idén med både stadsmiljöavtalen och Klimatklivet: att kommunpolitikerna bestämmer tillsammans med medborgarna vad de vill göra i sin kommun. Om det är effektivt enligt bedömning kan de få statlig medfinansiering. Jag förstår inte varför inte kan bejaka det som jag uppfattar som en bra vision: att kommunen bestämmer vad den ska göra och att staten inte styr i onödan. Jag vill rekommendera att kontakta sina kollegor i och och fråga: Hade den stadsförnyelse som sker med hjälp av stadsmiljöavtalen blivit av utan de pengarna? Svaret är nej. Jag råkar känna till rätt väl. Läs protokollet från fullmäktige! Det hade inte blivit något alls utan stadsmiljöavtalen. Jag har en fråga: Har läst klimatscenario med de fyra olika varianter som redogjorde för tidigare? Där framgår tydligt att det inte räcker att byta bränsle utan att vi måste använda mindre energi i transportsystemet. Det går inte annars. Oljans förtjänst och förbannelse är att den är väldigt energität. Om vi ska klara biffen – det vi har kommit överens om mellan sex partier: minus till 2030 – måste man byta transportslag. Jag undrar: Har du tagit del av klimatscenario, ? 87 (C) replik: Jag tackar för detta och för det varma minnet av . Jag minns å min sida som ett grönt marknadsliberalt parti , som bejakade riktig grön skatteväxling. Den tiden är dessvärre förbi. har hemfallit till att bli ett rött skattehöjarparti. Men det är en annan historia. Det är riktigt att vi måste använda mindre energi. Och den energi som vi använder måste vi använda på ett mycket mer effektivt sätt. Det är därför som stegen mot 2045 och det totala oberoendet av fossila drivmedel måste tas på många olika sätt. Jag har säkert läst både det underlag som nämnde och andra underlag som och andra utredare har tagit fram om vägen fram till ett grönt och förnybart samhälle. Men jag delar inte den uppfattning som jag tolkar att och har om att hindra transporter. I och min vision är vi fortfarande ett mobilt samhälle. Där tillåts människor och gods att transporteras och röra sig, men de gör det på ett mer klimatsmart och energieffektivt sätt. Och den energi som vi tillför är förnybar och hållbar och orsakar inte skada. Att förhindra människor från att röra sig och att förhindra gods från att transporteras kommer att göra denna omställning oändligt mycket svårare. 88 (MP) replik: Jag undrar om har läst utredningen på väg. Om svaret är ja skulle jag rekommendera honom att läsa den igen. Där står nämligen med all önskvärd tydlighet att man bör ha en annan fördelning av transporter mellan energislagen. Det var därför som mycket stolt presenterade utredningen – jag var med när hon gjorde det – och berättade att vi behöver utreda kilometerskatt på lastbilstransporter för att järnvägen och sjöfarten ska komma till sin rätt. Jag delar definitivt uppfattning i detta avseende. En grundläggande princip är att alla transportslag ska ha rättvisa och lika förutsättningar för att deras potential ska utnyttjas. har ett avståndsbaserat avgiftssystem – banavgifter. De tycker jag kanske är lite för höga. Är beredd att ta bort detta system? Jag förstår inte riktigt logiken. Om man inte kan ha avståndsbaserade avgifter på väg, varför ska man då ha det på järnväg? Är emot gods på järnväg? Trots samarbetsregeringens insatser ser vi nu tyvärr att det tillkommande godset går på väg, medan järnvägen har svårt att konkurrera.