prot · H40971 · 2017-02-21 00:00:00 — har mot bakgrund av arbetsmarknadskonflikten i hamn frågat mig om jag har för avsikt att ta initiativ till en lagändring kring stridsåtgärder som säkerställer fredsplikt och att tecknade kollektivavtal ska respekteras utan inblandning av tredje part. Den svenska arbetsmarknadsmodellen bygger på att parterna reglerar villkoren på arbetsmarknaden genom överenskommelser om löne- och anställningsvillkor. Rätten att vidta stridsåtgärder är, som jag också svarat i ett skriftligt svar på samma fråga, grundlagsfäst i regeringsformen och gäller om inte annat följer av lag eller avtal. De närmare förutsättningarna och begränsningarna i fråga om stridsåtgärders lovlighet, om skadestånd för olovliga stridsåtgärder och om fredsplikt i kollektivavtalsförhållanden regleras i medbestämmandelagen. Regeringen har inte för avsikt att ändra dessa grundelement för den svenska modellens funktionssätt, som förutsätter ett ömsesidigt förtroende mellan parterna och att parterna gemensamt tar ansvar för att modellen fungerar på avsett sätt. Ett av syftena för arbetsgivare med att träffa kollektivavtal med en arbetstagarorganisation om arbets- och anställningsvillkor är att i utbyte få bland annat arbetsfred. Mot denna bakgrund har jag förståelse för att det kan vara frustrerande att en arbetsgivare som har kollektivavtal ändå i vissa fall kan drabbas av stridsåtgärder. Enligt fast praxis från Arbetsdomstolen gäller dock som utgångspunkt att en arbetstagarorganisation kan vidta stridsåtgärder till stöd för ett anspråk på kollektivavtal för ett tillämpningsområde där kollektivavtal redan gäller mellan arbetsgivaren och en annan arbetstagarpart, trots att det ytterligare kollektivavtalet skulle strida mot det redan befintliga. Denna typ av konkurrensfrågor löses i praktiken oftast av berörda parter. Från tid till annan uppstår dock konflikter i denna typ av situationer. Utan att uttala mig i fråga om den aktuella konflikten i och de särskilda sakförhållanden som där är för handen kan jag konstatera att det finns anledning att kartlägga och analysera denna typ av konflikter på arbetsmarknaden, det vill säga när en avtalsbärande arbetsgivare kan utsättas för stridsåtgärder från en annan arbetstagarorganisation än den arbetsgivaren har avtal med. För att få en tydligare bild av frågan avser regeringen därför att ge ett sådant uppdrag. Då , som framställt interpellationen, anmält att han var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav tredje vice talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 30 (M): Å min kollega vägnar får jag tacka ministern för svaret på interpellationen. Det här är en ganska allvarlig fråga. hamn tar emot av alla containertransporter till och hanterar en stor del av det gods som kommer till och åker från . Arbetsgivaren i containerhamnen har ett kollektivavtal med LO-facket . Genom den här ganska långdragna strejken ser till att skapa stora problem för hamntrafiken i . Det är också föreslaget att man ska utöka strejken till att gälla även andra hamnar. Konsekvenserna av detta är väldigt viktiga och allvarliga för som land. Arbetsgivaren och fackförbundet har varit med och tecknat ett seriöst kollektivavtal med allt vad det innebär. Ändå blir man ifrågasatt och lamslagen. Det är inte bara frustrerande att situationen är sådan som den är, utan det är också allvarligt. Därför är frågan till ministern: Vad avser ministern att göra för att komma till rätta med detta? I interpellationssvaret säger hon att man ska ”kartlägga och analysera denna typ av konflikter på arbetsmarknaden”. Vad innebär det konkret? har meddelat att regeringen avser att ge i uppdrag att se över det här. Men kan ministern specificera något mer vad ambitionen och förhoppningen med detta är? Det här blir en konstig situation i ett land som ändå har väldigt starka fackliga rättigheter. Arbetsgivaren tecknar ett långtgående kollektivavtal med en part, gör sitt arbete och försöker vara seriös. Då kommer det ett helt annat förbund som inte bara kräver att få ett kollektivavtal utan dessutom vidtar stridsåtgärder. Såvitt jag förstår är det inte heller möjligt att hur som helst teckna flera avtal. Det har varit möjligt för att teckna så kallade hängavtal på det avtal som har, men det är någonting som har avvisat. Det skulle vara intressant att höra något mer om hur arbetsmarknadsministern ser på denna ganska allvarliga situation, som dessutom riskerar att ha ganska stor påverkan direkt på arbetsmarknadsministerns område, nämligen de svenska jobben och utvecklingen där. 31 (V): Jag kände mig tvungen att delta även i den här debatten, för det är, som inledningsvis sas, onekligen en väldigt allvarlig fråga. I de många situationer då vi debatterar arbetsmarknadsfrågor har borgerliga ledamöter stått emot impulserna att vilja inskränka strejkrätten, en central demokratisk rättighet som är grundlagsfäst, konventionsfäst och så vidare. Men har det blivit vanligare att man passar på när det uppstår någon situation på arbetsmarknaden och uttrycker en vilja att inskränka de rättigheter som människor i har och ska ha till att vidta kollektiva åtgärder på arbetsmarknaden. Det finns en massa saker som man kan diskutera i ett annat läge, såsom de exakta förhållandena i hamn, vad det är för situation som har föregått den här konflikten med privatisering och så vidare. Men det centrala här är naturligtvis de rättigheter som står på spel. Vår moderate kamrat här hade en fråga till ministern om vad som är ambitionen och förhoppningen med den analys som regeringen nu tydligen vill att ska göra. Frågan tillbaka till måste bli – från min sida i alla fall: Vad skulle din och ditt partis ambition och förhoppningar vara gällande det som ni skulle vilja att en svensk regering gjorde beträffande rätten att ta konflikt på arbetsmarknaden? Skulle det vara att man har ett förbud mot att vidta konfliktåtgärder för att få till ett avtal som fackförening? Är det alternativet? Fredsplikten som vi talar om gäller som en följd av ett avtal. Det fackförbund som är i konflikt med arbetsgivaren i hamnen har inget avtal och därmed heller ingen fredsplikt. Frågan skulle bli om man vill kräva att det blir något slags förbud för alla andra fackföreningar som kan finnas att vidta konfliktåtgärder om det finns ett kollektivavtal. Det är ett väldigt starkt ingrepp. Som ministern sa har det varit fast praxis att Arbetsdomstolen har sagt att det inte ska vara fallet i . Man får tänka lite på vad det kan bli för konsekvenser av en sådan bestämmelse. I har vi haft väldigt lite av den typen av konflikter, både av konflikter generellt och av den typen av konflikter. Vi har en industriprincip, och vi har starka fackföreningar. Ofta är det inte någon fråga om hur man ska fördela avtalsbärandet på en arbetsplats. Men det finns situationer där det kan uppkomma. Då måste man lösa det genom den kraftmätning som det är på en arbetsplats om det finns den typen av diskussioner. Om man skulle säga att så fort en fackförening har ett konfliktavtal blir det per lag förbjudet att vidta någon typ av kollektiv handling för att få till ett avtal innebär det till exempel att man skulle säga till arbetsgivaren: Om ni hittar på en fackförening som bär ett avtal och som ni tecknar avtal med förbjuder man andra fackföreningar att ta strid för ett rimligt avtal. Det vore en mycket otidsenlig och usel lösning. Den praktiska konkreta frågan här som måste fundera över är om han vill ha mer konflikter eller mindre konflikter på svensk arbetsmarknad. Att försöka rucka i strejkrätten är garantin för att det blir mer konflikter. 32 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): Jag vill igen upprepa att rätten att vidta stridsåtgärder är grundlagsfäst, det vill säga: Strejkrätten är en grundläggande rättighet om inte annat följer av annan lag eller avtal. Det är en väldigt viktig princip. Det är också en viktig princip att Arbetsdomstolen har yttrat sig och dömt i fall där man har visat att praxis från Arbetsdomstolen är att utgångspunkten är att arbetstagarorganisationen kan vidta stridsåtgärder till stöd för anspråk på kollektivavtal för ett tillämpningsområde där kollektivavtal redan gäller mellan arbetsgivare och en annan arbetstagarpart trots att det ytterligare kollektivavtalet skulle strida mot det redan befintliga. Av Arbetsdomstolens praxis följer också att avtal som strider mot eller är oförenliga med varandra är ett problem som inte löses genom förbud mot stridsåtgärder i syfte att få det senare avtalet till stånd utan genom rättsprinciper om konkurrens mellan olika kollektivavtal. Vi har en situation där svensk arbetsmarknad nästan är unikt fredlig i jämförelse med i egentligen alla jämförbara länder och är en relativt väl fungerande arbetsmarknad. Det hindrar inte att jag förstår att det är en väldigt besvärlig situation just nu för hamn. Det är en pågående konflikt, och jag tänker inte yttra mig i den pågående konflikten. Jag tänker inte gå in i de frågorna, utan jag har gett mitt svar. Avsikten är att regeringen ska ge ett uppdrag till med precis den inriktning som jag angav i mitt svar om att ytterligare ge underlag för att få en tydligare bild i fråga om den här typen av konflikter som vi nu diskuterar. 33 (M): Tack för svaret. Det är självklart så att jag är fullt medveten om att strejkrätten är grundlagsskyddad. Men resultatet av detta blir att när en arbetsgivare ändå tecknar kollektivavtal som är väldigt omfattande hamnar man någonstans i situationen där man frågar sig: Är det värt någonting? Är det någon idé? Bör man över huvud taget teckna dem? Det kan bli frågan när man trots detta blir satt i stridsåtgärder. Det som sker är att man lamslår ganska mycket av svensk transport. Om detta utvidgas ytterligare blir konsekvenserna än allvarligare. Om man är lite mer revolutionärt lagd, och det kanske är, tycker man inte att det är några stora problem. Där står vi möjligtvis inte alltid precis bredvid varandra, jag och våra vänsterpartister och däribland . Frågan är vad som går att göra. Grundlagen är en sak, och den ska följas. Men det går att reglera och se över exakt hur, när, var och vilka åtgärder som ska kunna vidtas och vid vilket tillfälle. När det gäller så centrala delar som strategiska hamnar för kan det finnas anledning att se över detta. Det är väl bra att regeringen nu agerar. Men jag hoppas att det agerandet också innebär att det blir någon förändring. Dessvärre hjälper inte det i den situation vi nu står inför. Det är beklagligt och oroande. Jag förstår att det inte är enkelt att som minister bara säga att man nu ska upphöra. Men det är definitivt någonting som direkt skadar och försvårar arbetet för hamn och arbetet för alla de individer som har sitt dagliga värv där som det skadar en stor del av transporterna till och från . Därför hoppas jag att regeringen fattar konkreta beslut och att detta därefter leder till konkreta resultat. 34 (V): Situationen som finns har ju uppstått, oavsett vad man anser om det materiella innehållet i de olika avtalen. Man måste då fråga sig: Hur kan det komma sig att ett mycket stort antal anställda i ett företag vill vara med i en förening som med kollektiv handling kräver vissa typer av rättigheter? Det är vad den arbetsgivaren har att förhålla sig till. säger att kollektivavtal som man har tecknat då kanske inte är värt någonting. Men det är det ju uppenbarligen. Man har tyckt att det var rimligt att teckna det avtalet, i det här fallet med Transport. Här finns en konkret situation där ett stort antal människor är med i en fackförening och har sin grundlagsfästa rättighet att ta till kollektiv handling för att få till någon typ av avtal med arbetsgivaren. Det finns också andra aspekter av detta. Om man till exempel agerar mot fackföreningen kan det bli problem. Om man exempelvis begränsar skyddsombudens rättigheter att röra sig på arbetsplatsen kan det uppstå problem som inte är avsedda eller särskilt bra för arbetsplatsen. Precis som var ute efter är den grundläggande frågan här: Vad är alternativet? Vad ska man göra i stället? Är det ett förbud som man avser är det en mycket långtgående och orimlig inskränkning av grundläggande rättigheter. Detta är någonting som har varit självklart för Arbetsdomstolen att det inte vore särskilt bra att gå den vägen. På frågan om jag var revolutionärt lagd kan jag som svar be att tala lite med sin egen ungdomsförbundsordförande som på Twitter skriver: ”krossar vi ”, som kommentar till diskussionen. råkar det vara så att detta fackförbund inte är med i LO. Det är en liten förvirring utöver den revolutionära tonen, men bra är det i varje fall inte. 35 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): beklagar att jag inte tänker ingripa i den pågående konflikten. Dessbättre har vi en ordning där arbetsmarknadsministern inte ingriper i pågående arbetsmarknadskonflikter. Jag avhåller mig också från att gå djupare in i att diskutera den pågående konflikten. Problemet för i den här frågan är att man har en låg trovärdighet när det gäller att värna strejkrätten och grundläggande rättigheter på arbetsmarknaden. Det är ju ett av era problem, – att ni har svårt att hitta den rätta balansen. Ni ansvarade för en lagstiftning, lex , som på ett helt orimligt sätt inskränkte strejkrätten när det gäller att ta strid för utstationerade arbetstagares villkor. lägger vi fram förslag om att få ordning på detta så att vi ska kunna uppfylla de skyddsdirektiv som gäller och säkerställa att utstationerad arbetskraft får den minimilön vi är skyldiga att säkerställa. När det gäller den pågående konflikten i hamn har jag inga ytterligare kommentarer om den, fru talman. 36 (M): Nej, vi har inga problem med det räknade upp. Detta är väl inte riktigt en debatt om lex , men det är ju ett fall där partikamrater i var inblandade. Det finns nämligen en direkt koppling mellan LO-borgen och, numera, eftersom LO:s ordförande alltid sitter i den absolut högsta ledningen i Socialdemokraterna. I det fallet hade vi personer från som var i och arbetade. Det fanns kollektivavtal. Och stod alltså vuxna svenska män och skrek ”Go home!” Då var de inte på partimöte, utan då var de där med . Jag tycker att det var anskrämligt. Det var någonting jag skämdes för. Jag tycker att det skämde ut , och självklart skämde det även ut fackförbundet . Det föranledde också ett lagstiftningsarbete där lex blev resultatet. försöker den å andra sidan driva en linje där detta ska förändras, och det stämmer att vi inte tycker att det vore rimligt. Jag tycker i stället att det vore bättre om den , innan den gör den förändringen, faktiskt försökte införa det så kallade tillämpningsdirektivet och utvärdera det. Sakfrågan här är dock hur vi ska säkerställa att en arbetsgivare kan ingå kollektivavtal och sedan vara säker på att kunna ha en dialog och driva sitt företag tillsammans med sina anställda. Man kan självklart föra diskussioner, dialoger och förhandlingar utan att för den sakens skull sätta någon i blockad, sluta arbeta, skrika ”Go home!” eller vad man nu väljer att göra. 37 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): Regeringens avsikt är att ge ett uppdrag till att komma tillbaka till regeringen med en bild av hur vanlig denna typ av konflikter, där kollektivavtal står mot varandra, är. Det blir även en del andra uppdrag kopplat till detta. Jag har inga ytterligare kommentarer till den pågående konflikten i hamn. Jag tycker att det vore olämpligt att som arbetsmarknadsminister ha det. När det gäller den proposition som får från regeringen , tror jag, och som handlar om att riva upp lex och få en ny ordning för utstationerad arbetskraft innebär den just att vi genomför tillämpningsdirektivet för att kunna säkerställa att utstationerad arbetskraft får del av de minimivillkor vi enligt direktivet är skyldiga att säkerställa. Det har vi inte kunnat tidigare. har vi äntligen ett förslag på bord, och jag hoppas att kommer att ställa sig bakom det – för de anställdas skull, och för de svenska företagens möjlighet att konkurrera med sjysta villkor. Överläggningen var härmed avslutad. § 13 Svar på interpellationerna 2016/17:308 och 309 om långsiktiga mål i livsmedelsstrategin 38 Statsrådet (S): har frågat mig hur jag ser på de allvarliga målkonflikter som beskrivs i interpellationen och vilka åtgärder jag och regeringen är beredda att vidta med anledning av detta. Vidare har frågat miljöminister hur ministern bedömer att inriktningsmålet för ekologisk livsmedelsproduktion påverkar miljön globalt sett, med beaktande även av det generationsmål som har fastslagit vilka åtgärder ministern och regeringen är beredda att vidta med anledning av detta. Regeringens arbete är så fördelat att det är jag som ska besvara frågorna. Jag instämmer i resonemang att det krävs åtgärder som stärker konkurrenskraft och lönsamhet och bidrar till att de långsiktiga målen i livsmedelsstrategin nås. Den presenterade livsmedelsstrategin och dess handlingsplan är regeringens svar på detta. Det finns mycket som kan göras för att stärka konkurrenskraften i livsmedelskedjan, och vi har tagit de första stegen i genomförandet av de mål som regeringen tillsammans med och den borgerliga oppositionen har enats kring. Regeringen lanserade sin handlingsplan för livsmedelsstrategin. I denna presenterar regeringen åtgärder för hela livsmedelskedjan för att uppnå målen i livsmedelsstrategin. Vi pekar bland annat ut områden såsom regelförenkling för företagen i livsmedelskedjan, insatser för ökad export av livsmedel, likvärdig kontroll- och tillståndsverksamhet i hela landet, ökad ekologisk produktion och konsumtion samt satsningar på forskning och innovation. Jag ser inte de målkonflikter som Gjörtler lyfter fram. Det är att förenkla diskussionen och synen på vad livsmedelsproduktion är. Det finns en enorm efterfrågan på ekologiska livsmedel, och den ska kunna mötas bättre av svenska producenter. Jag tror på den svenska landsbygden och svensk livsmedelsproduktion och är övertygad om att mer mat kan produceras i . Den ökande efterfrågan på ekologiska livsmedel kan bidra till tillväxt och konkurrenskraft i svenskt jordbruk och svensk livsmedelsproduktion. Det råder brist på flera svenska ekologiska produkter. Den växande marknaden för ekologiska livsmedel skapar möjligheter på marknaden för små och stora svenska jordbruks- och livsmedelsföretag. En ökad svensk produktion av ekologiska livsmedel skulle likaså bidra till att uppnå flera av miljökvalitetsmålen, till exempel Giftfri miljö, Ett rikt odlingslandskap och Ett rikt växt- och djurliv. Regeringen kommer därför att ge i uppdrag att utse en samordningsfunktion för att främja ekologiska livsmedel när det gäller såväl produktion och konsumtion som export. I det fortsatta arbetet för att främja ekologiskt ska det också tas fram en åtgärdsplan och etappmål för hur målen ska nås. Detta ska göras i samråd med berörda aktörer. 39 (M): Jag tackar landsbygdsministern för svaret. Det är lite tråkigt att miljöministern inte är här för att debattera den del som handlar om exporten och vår miljöpåverkan, men vi får väl hålla till godo med att landsbygdsministern är här och ta hela debatten med honom så . Frågan gäller livsmedelsstrategin, där Alliansen, regeringen och även alltså kom överens om långsiktiga mål. Det som har hänt därefter är att regeringen har presenterat sin kompletta strategi, det vill säga inte bara målen utan även resten av strategin, och en handlingsplan. Det är en del saker i strategin som väcker frågetecken, tycker jag. Det handlar bland annat om detta med de ekologiska livsmedlen. Regeringen anger att produktion, konsumtion och export av ekologiska livsmedel bör öka. Det står i strategin, och i handlingsplanen har man dessutom siffersatta inriktningsmål om att av den svenska jordbruksmarken ska utgöras av certifierad ekologisk jordbruksmark och att av den offentliga livsmedelskonsumtionen ska utgöras av certifierade ekologiska produkter . Som jag ser det finns det anledning att vara kritisk till detta, fru talman, och det av flera skäl. Det står i det övergripande målet att det är konsumenternas efterfrågan som ska styra. Precis så är det formulerat. Det regeringen gör nu är alltså att sätta ett mål för ekologisk produktion, och det går inte att tolka detta på något annat sätt än att det står i direkt strid med det övergripande målet, fru talman. Jag ställer mig frågande här och skulle gärna vilja höra landsbygdsministern utveckla svaret: Hur tänker regeringen när man efter att vi har kommit överens om ett övergripande mål sätter egna mål som direkt strider mot det övergripande målet? Ett annat problem är att det övergripande målet säger att livsmedelsproduktionen ska öka totalt i . Men den ekologiska produktionen ger lägre volym än den konventionella. Det finns lite olika siffror på det här, men den sammanställning som SCB och har gjort visar att de faktiska spannmålsskördarna för ekologiskt är betydligt lägre. De omfattar mellan av den konventionella odlingen. För till exempel matpotatis är siffran . Det betyder att om man helt skulle gå över till ekologiskt skulle mellan en tredjedel och hälften av produktionen försvinna. Det är alltså så, landsbygdsministern, att det inte kan bli både mer svenskt och mer ekologiskt . Det är uppenbart för mig att det för regeringen är viktigare med det ekologiska än med det svenska. Jag tycker att det är lite synd eftersom den svenska konventionella produktionen ligger så långt fram när det gäller både miljöhänsyn och djurskydd. Landsbygdsministern uttryckte det själv väl, tyckte jag, i ett radioprogram . Så här sa landsbygdsministern då: ”Svenskt så kallat konventionellt jordbruk brukar jag säga är egentligen det svenska miljöanpassade jordbruket.” Statsrådet hade ju helt rätt i det. Jag förstår därför inte varför han och regeringen nu är så angelägna om att stödja en annan och specifik produktionsform. Ett ytterligare problem med det här är att lägre svenska volymer innebär att produktionen i stället kommer att behöva bli högre någon annanstans om vi förutsätter att vi ska fortsätta att föda befolkningen både i och globalt. Eftersom den svenska livsmedelsproduktionen, även den konventionella, är mer miljövänlig än alternativen innebär det här ökad miljöbelastning. När vi importerar mer livsmedel från länder som har större miljöpåverkan i sin produktion än vad vi har innebär det faktiskt att vi bryter mot det av fastställda generationsmålet som säger att vi inte ska exportera vår miljöpåverkan. 40 (C): Jag kan instämma i det som sa. Svenskt jordbruk är bland de främsta jordbruken i världen när det gäller miljö- och djurskydd. Våra jordar är bra, vårt klimat är bra, våra lantbrukare är bra, våra rådgivare är bra, vår forskning är bra och så vidare. Svensk livsmedelsproduktion har backat , och det är mycket allvarligt för landsbygd, jobb, kretslopp, biologisk mångfald med mera. är kanske mest importberoende land. Vi importerar av vår mat. Det är mer än vad med sina begränsade resurser gör. Detta är faktiskt en skandal. Det är bra att partier har enats om mål för en livsmedelsstrategi. Den borde ha sett dagens ljus mycket tidigare. Nog sagt om det, men det är bra att den har kommit. Målen om ökad produktion, ökad konkurrenskraft och ett hållbart jordbruk är bra. Men vad gör regeringen nu i sin proposition till ? Plötsligt får fullt gehör för sin ensidiga prioritering av organiskt eller biologiskt certifierad mat, i kallad ekologiskt. Plötsligt frångås de mål som partier alldeles har enats om, och plötsligt sätts det extremt höga målet att offentlig sektor, kommuner och landsting, ska köpa av sin mat från ekojordbruket i hela världen. Detta är inte att hedra en politisk uppgörelse. Det är mycket tveksamt att staten ska skriva kommunerna på näsan när det gäller hur de ska upphandla sin mat. Jag är övertygad om att kommunerna alldeles utmärkt klarar att sätta upp villkoren för upphandling. Om mål ska sättas upp ska målet i första hand vara att man ska prioritera inköp av livsmedel som är närodlade under svenska miljö- och djurskyddskrav.