prot · H40981 · 2017-03-16 00:00:00 — Det är inget snack om saken – det gäller såväl fristående som kommunala skolor. Skillnaden är dock den att kommunala skolor har ett uppdrag och en reglering som leder till att man måste ta hand om alla elever. Det är inte så konstigt om du startar en fristående skola ute i , där i princip alla föräldrar har en utbildningsbakgrund, att få väldigt bra resultat och därefter kunna skylta med det. Det är mycket svårare att driva en liknande skola i ett område där föräldrar inte har akademisk utbildning i lika stor utsträckning. Därmed menar jag att om vi ska snacka om kvalitet måste vi gå in i detaljerna kring kvaliteten och inte enbart prata om att de privata aktörerna, som också har lett till större segregation i vårt land, är så pass duktiga att kommunerna skulle vara avundsjuka på dem. Vi har väldigt många Academediaägda skolor i min kommun, . Tro mig, vi är inte avundsjuka på ! När det handlar om att bjuda in till fika vet att jag gärna fikar med honom. Men jag vet att det finns andra som gärna skulle vilja fika med , och det är . Det är alltså det parti som vill söka sig till , och som har tackat ja till för att kunna få igenom bland annat dessa frågor men också för att kunna sätta stopp för en eventuellt kommande rödgrön regering. När det handlar om konsekvenserna kommer detta att få stora konsekvenser. Även om vi inte får igenom det här eller kommer vi att få igenom det förr eller senare, för majoriteten av svenska folket inser att deras skattepengar inte ska gå till några direktörer som har sina bankkonton på , utan att de ska gå till barnen och lärarna, till att skaffa mer personal och till att höja lönerna. Du nämnde tidigare varför har färre anställda. Dessutom ger de i snitt lägre lön än kommunala skolor, och det är något som de borde skämmas för. 182 (L): Redan de gamla grekerna – det här blir ett långt anförande – hade gymnasium. Då var det något för ungdomens fostran och senare också för dess andliga utbildning. Gymnasiet kom att användas mer för utbildning. I infördes gymnasiet , ofta knutet till residensstäderna. Successivt byggdes sedan gymnasieskolan ut till att omfatta allt fler. Det har varit en bra utbildning. Fler och fler elever i går allt längre utbildningar. Man måste dock fundera på om likriktningen har gått för långt. För vissa är det positivt att allt fler går i gymnasiet och att allt fler genomför gymnasiet på decenniers sikt. Men kanske måste vi fundera på om likriktningen kan fortsätta framöver eller om vi tvärtom måste gå mot mer åtskillnad i de olika inriktningarna på gymnasieskolan. Det är för många som hoppar av gymnasieskolan . Vi vet att det är många som inte fullföljer sin utbildning, och när man inte gör det blir det väldigt svårt att ta sig in på arbetsmarknaden. En stor del av dem som är unga och arbetslösa är det i själva verket på grund av att de inte har fullföljt gymnasieutbildningen. Jag vet att det är bättre att genomföra en gymnasieutbildning, även om den är lite kortare, än att inte göra det alls eller att hoppa av en lång teoritung utbildning. Tyvärr tycks regeringspartierna gå åt det andra hållet. De signaler som kommer från regeringen tyder på att man vill ha mer likriktning när det gäller antagningskraven, innehållet i de olika utbildningarna och längden på utbildningarna. Jag tror att det innebär att vi riskerar att få fler misslyckanden och fler som får svårt att ta sig in på arbetsmarknaden. Detta är en av de utmaningar som gymnasieskolan har . och pekade på andra utmaningar som handlar om otryggheten, avhoppen, dålig koppling till arbetsmarknaden och programbyten. Just nu tror jag att vi framför allt ska se till att vi har en skola som är fungerande också för dem som kommer nya till landet och som haft en delvis problematisk ungdomsskola. Gymnasiet ska förbereda elever för yrkesliv och högre studier. Jag tror att gymnasieskolan framöver måste bli mer individanpassad. Det är bättre att lyckas med ett kortare program än att misslyckas med ett längre, teoritungt program. I samband med att en reform genomförs som gör en tydligare åtskillnad tror jag att det är centralt att se till att var och en får nya chanser att fortbilda sig, utbilda sig och byta kurs senare i livet, att vi har ett komvux som fungerar och andra utbildningsmöjligheter som gör att man inte fastnar i återvändsgränder. Låt oss i alla fall fokusera på tanken att ska leverera sitt men att gymnasiet kan vara mer diversifierat än vad det är . Det är bättre att lyckas än att hoppa av. I Liberalernas program för framtidens skolpolitik finns en del förändringar vad gäller gymnasieskolan. Jag vet att man inte ska leverera nyheter i talarstolen om man vill att de ska få stor spridning, men jag tar chansen ändå. Det kan ju vara så att fler vill veta. Det är centralt att vi fortsätter att bygga ut lärlingsutbildningarna i och att vi ser till att det blir en programform som tydligare än knyts till arbetsmarknaden. Vi vill se fler lärlingar, fler som håller i lärlingsutbildningar, fler varianter av lärlingsutbildningar och en större koppling till arbetsmarknaden. Branscherna bör ta ett större ansvar än vad man gör . Detta bör man också göra för yrkesutbildningen framöver. Mer yrkesutbildning behöver flyttas ut till företag och administreras av branscherna. Man ska ha ett godkänt gesällprov som visar att man är skicklig på sitt yrke. De högskoleförberedande programmen ska göra att man blir väl förberedd för högskolestudier. ser vi för många som inte är förberedda för högskolestudier trots att de går högskoleförberedande program. Antagningskraven ska inte sänkas utan snarare höjas och diversifieras. Dagens kursutformade skola bör förändras och bli ett ämnesgymnasium i stället och därmed ha ämnesbetyg. Jag yrkar därför bifall till reservation 10 om att införa ämnesbetyg i gymnasieskolan. Jag skulle vilja se att ett examensprov införs. Det kan vara ett samlat ämnesprov. Det har vi delvis sett i några av de nationella prov som görs i årskurs 3. Det skulle vara en avstämning av vad man har fått för samlad kunskap under de år man gått i gymnasieskolan. Man skulle behöva få godkänt på detta prov för att få godkänt på programmet i dess helhet. Det ska givetvis finnas möjlighet att göra om provet om man hade en dålig dag eller var dåligt förberedd vid det tillfälle då provet genomfördes. Jag skulle vilja se att de gymnasiegemensamma ämnena blir färre. Det är rimligt att de estetiska ämnena finns i gymnasiet men att de ska vara tillval på de program som inte har estetisk inriktning. Jag skulle vilja att folkhögskolor, om de följer gällande läroplan och kursplaner, ges rätt att driva en del gymnasieprogram. Inte minst på grund av de stora fördelar folkhögskolor kan ha, som nämnde tidigare, skulle det vara en möjlighet för fler att lyckas med gymnasiet. För att öka likvärdigheten, höja kvaliteten och förbättra tillgängligheten i landet borde vi ha en komvuxpeng och en sfi-peng för dem som senare behöver komplettera sin gymnasieutbildning för att komma vidare ut på arbetsmarknaden. Det finns en lång rad saker som vi borde förändra i gymnasieskolan för att möta de stora utmaningar vi har. Det närmaste halvåret kommer mycket av debatten om skolpolitiken att handla om gymnasiet, och Liberalerna kommer att leverera ytterligare förslag för att förbättra svensk gymnasieskola. Jag yrkar bifall till reservation 10. 183 (S): Jag har med stort intresse lyssnat på föregående talare. Det finns många intressanta idéer och bra förslag. Men jag är ändå så tråkig att jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer. Mitt motiv till detta är förstås det som föregående talare har tagit upp: Vi har haft en grundlig gymnasieutredning som har lämnat nära nog hundra förslag till regeringen. Remisstiden gick ut . SKL fick förlängd tid och kom in med sitt remissvar i går. 190 remissvar har kommit in. Låt oss nu analysera, diskutera och bereda dessa förslag för att förbättra gymnasieskolan. Svensk skola behöver genomtänkta reformer – eller kanske reformvård, där vi förädlar det vi har. Det är viktigt att lyssna på forskare, huvudmän, skolans professioner, arbetsmarknadens parter med flera. Det är också klokt att avvakta förslag, som kommer , och se vad vi kan hämta där. Vi behöver också samordna våra gymnasiediskussioner och förslag med Vägar framåt, strategin för unga som varken arbetar eller studerar. Några var inne på tillträde till högre utbildning. Det kom en sådan utredning i går. Kanske behöver vi också samordna oss med folkhögskolorna, vilket flera var inne på, och regeringens satsningar på rätten till komvux. Gymnasiepolitiken behöver ses i ett större sammanhang, och det har flera före mig belyst. Låt mig poängtera att för Socialdemokraterna och regeringen är det viktigt att hitta långsiktiga, stabila överenskommelser på skolområdet där kunskap, likvärdighet och bildning står i fokus. Jag ser fram emot kommande debatter och förslag. Kanske blir de lite hårdare än denna; vad vet jag? Jag vill också påpeka att regeringen inte bara bereder och analyserar. som behandlas tas viktiga steg där förändringen är viktig. Regeringens satsning på Samverkan för bästa skola utvidgas nu till gymnasieskolan. Det är ett sätt att stärka skolorna med tuffast förutsättningar, och fler få då möjlighet att klara av en gymnasieutbildning. Mina kamrater i kammaren vet att jag brukar tala mycket om de gymnasiala yrkesprogrammen. Det kommer jag att göra också. Antalet studenter har minskat, och flera utbildningar har lagts ned. Det har framför allt drabbat de industritekniska programmen. Statistik från SCB visar att kommer att sakna många gymnasialt yrkesutbildade om inget förändras. Därför måste vi förändra. Yrkesprogrammen är basen för industrins och välfärdens kompetensförsörjning. Vi har börjat arbetet med att stärka gymnasiets yrkesprogram, bland annat genom att utveckla yrkescollege och införa yrkesutbildningens år. Låt mig säga något . Det är en unik satsning på svensk yrkesutbildning. Initiativtagarna , och med regeringen i spetsen har beslutat att satsa extra resurser på att prioritera och lyfta den svenska yrkesutbildningen för att möta arbetsmarknadens efterfrågan. En väg att göra detta är att öka attraktionskraften på yrkesutbildningen genom en satsning på olika åtgärdsprogram som kommunicerar bilden av vad en modern yrkesutbildning faktiskt innebär och innehåller. Det är viktigt för samhället men givetvis också för ungdomarna som ska välja dessa utbildningar. Det är jätteviktigt. För det första ska fler elever välja yrkesprogram som sin gymnasieutbildning. För det andra ska svensk yrkesutbildning hålla världsklass. Kvaliteten är skiftande. Det råder enighet om att ett uthålligt kvalitetshöjande arbete är nödvändigt. Samarbete och samverkan ska uppmuntras för att utveckla utbildningar och stärka den arbetsplatsförlagda utbildningen. För det tredje ska yrkesprogrammen betraktas som en möjlighetsinriktad utbildning. Man kan mycket väl få in entreprenöriellt lärande. Många elever och föräldrar upplever att yrkesprogrammen är ett andrahandsval som snarare stänger dörren än öppnar. Det finns en stor enighet om att denna attityd ska förändras. Denna satsning kommer att fortsätta , och jag tror att just samarbete och samverkan med näringslivet och arbetsmarknadens parter är vägen framåt. Vet ni förresten vad som har hänt ? Jo, , yrkeslandslaget, har haft återträff. Vi går också fram med försöksverksamheten med branschskolor. Detta kommer att möjliggöra olika branschers kompetensförsörjning i små yrken. Frågan om introduktionsprogrammen skulle egentligen min kollega tala om. Den är värd en egen debatt och diskussion, men hur vi har det på våra introduktionsprogram är också en sak som behöver snabbehandlas. Jag vill slutligen påpeka att gymnasieskolan i sin helhet har ett vidare uppdrag än att utbilda för arbetsmarknaden eller för vidare utbildning. I skollagens 15 kap. 2 § preciseras gymnasieskolans syfte och anges att ”gymnasieskolan ska ge en god grund för yrkesverksamhet och fortsatta studier samt för personlig utveckling och ett aktivt deltagande i samhällslivet”. kommer den andra käpphästen: Det är därför vi socialdemokrater länge har hävdat att de gymnasiegemensamma ämnena ska vara just gemensamma och ge grundläggande behörighet även på yrkesprogrammen. Fokus har inte enbart varit på behörighetsfrågan, utan ett modernt arbetsliv och samhälle ställer också krav på kommunikativa färdigheter i svenska och engelska, men även matematisk förmåga; detta är viktigt. Att alla elever ges en bred gemensam kunskapsbas understryker gymnasieskolans breda uppdrag. Jag ska bara säga en sak till. Avhoppen från gymnasiet ska minska – det är jätteviktigt. Fler elever ska lämna gymnasieskolan med fullständiga betyg. Vi ska ha trygghet och studiero i gymnasieskolan. 184 i (C) replik: Tack, , för anförandet! Jag ställde ett par frågor i mitt anförande som jag inte riktigt kände att jag fick svar på. Därför tänkte jag utnyttja möjligheten till replik. talade om kunskap, likvärdighet och bildning som viktiga delar och nämnde väldigt mycket om yrkesutbildningen och yrkesutbildningens år. Kan man se positiva resultat av det är det ju väldigt bra. Men den fråga jag vill ställa är ändå kopplad till gymnasieskolan. Man har ju fört fram stora farhågor när det gäller yrkesprogrammen: att man ska försöka rymma in det man vill tillföra i befintliga poäng. Det handlar då faktiskt om flera hundra poäng som försvinner från yrkeskurser. På det sättet ser inte jag hur man kan stärka kvaliteten på yrkesprogrammen utifrån den yrkesidentitet som man också på olika sätt behöver lyfta in. Jag blir lite förvånad över att det är först nu som elever på yrkesprogrammen ska kunna träna sin kommunikativa förmåga, kopplat till att man skulle få grundläggande högskolebehörighet. Detta ingår ju i de kurser som finns i gymnasieskolan, i till exempel svenska. Min fråga blir då: På vilket sätt avser och regeringspartierna att stärka kvaliteten i yrkesprogrammen, om man är beredd att göra detta inom befintliga poäng? Eller har man faktiskt sagt att man, för att rymma både estetiska ämnen och grundläggande behörighet inom 2 500 poäng, är beredd att öka antalet poäng för att just stärka kvaliteten och likvärdigheten och inte tappa bort kvalitetskraven när det gäller yrkesutbildningarna? 185 (S) replik: Tack, , för en väldigt viktig fråga! Vi har ju brottats med detta i : Hur ska vi få in allt som vi behöver ha in i yrkesprogrammen för att just ha kvaliteten? Facken och företagen säger: Ni får inte röra yrkesämnena! Jag kan ju inte stå här och lova någonting, för vi har något som vi kallar för finansen, som vi måste diskutera denna fråga med. Men jag inser själv att detta är besvärligt. I utredningen finns förslaget om gymnasiearbetet – att man inte skulle poängsätta det och på det sättet kunna få in dessa saker. Vi måste nog titta ordentligt på remissvaren och analysera detta. Jag kan inte här och lova att det kommer fler poäng i gymnasieskolan. Det behöver analyseras noggrant, precis som säger. 186 i (C) replik: Tack så mycket för svaret! Jag tror att det är oerhört viktigt att man inte tullar på kvalitetskraven när det gäller yrkesprogrammen. Det var det som var ambitionen när man genomförde yrkesprogrammen; man såg att det fanns för mycket brister i den dåvarande utbildningen. Den andra fråga jag skulle vilja ställa handlar just om seminariet. är ju en av dem som arbetar mycket med utvärderingarna, forskarskolorna, som vi utvärderade i utskottet, och också behovet av lektorer i gymnasieskolan för att stärka kvaliteten. Det är, tycker jag, tråkigt om man inte ger fortsatta möjligheter för både gymnasielärare och grundskollärare att utbilda sig till lektorer. Det bör också finnas möjligheter till karriärvägar. Diskussionen vid seminariet som vi båda var på handlade om att det kanske på olika sätt blir förstelärare som blir mer intressanta för skolorna. Men det fanns rektorer som verkligen kunde peka på vinsten med att också ha lektorer i verksamheten och såg det som en väldigt positiv kvalitetsförstärkning. talade om behovet av både kunskap och bildning som två väldigt viktiga parametrar kopplat till utbildning, och då blir min fråga: På vilket sätt ser att vi kan fortsätta att utveckla dessa karriärvägar för att stärka kvaliteten och kunskapen i den svenska skolan? 187 (S) replik: Tack så mycket för den frågan, ! Vi har ju väldigt mycket seminarier och sådant här i . hade vi ett om hur vi stärker skolprofessionerna, där bland annat var med. Han sitter i och har också fått ett eget uppdrag. Han hade väldigt mycket bra tankar kring hur vi skulle kunna göra detta. Det var synd att inte var med, för där tror jag att vi skulle kunna hitta varandra. talade mycket om karriärvägarna och allt bra vi faktiskt gör. Till och med den förra borgerliga regeringen gjorde bra saker i och med lektorstjänsterna; det tycker vi också är en bra grej. Men han säger att vi saknar systematik – att få in detta i ett system. Vi måste hitta professionsvägar att gå i ett system. Jag ser verkligen fram emot när han kommer med sina slutsatser; då kan vi fortsätta att diskutera saken. 188 (KD): Som vi alla vet är en kunskapsnation, och gymnasieskolan menar jag är en viktig del av det. Den håller hög kvalitet och har stor variation när det gäller inriktningar för att ge de olika kunskaper vi behöver i vårt samhälle. Upprepning är kunskapens moder – det hör man ganska ofta och i många olika sammanhang. Men jag vill nog hävda att reflektion är det som tar oss som samhälle framåt. Du som människa bör ta dig tid att reflektera över din dag eller din situation eller rent av över det som du historiskt har varit med om så att du kan ta en riktning eller en kurs framåt. Reflektion kan leda till att du förändrar ditt beteende: att du agerar annorlunda nästa gång en händelse inträffar. Du lär dig något nytt genom att analysera det du just har upplevt. Detta är något jag tycker att man också kan tillämpa på vår kära skola, i synnerhet gymnasieskolan. Jag tycker att det saknas en reflektion bland oss vuxna när det gäller gymnasieskolan och hur vi diskuterar med våra ungdomar om deras val av gymnasieskola och program. Vi vuxna har pläderat mycket för att gymnasieelever ska läsa ett program som gör dem studieförberedda, så att de ska kunna gå vidare till högskolan, trots att vi vet att alla elever inte passar in i den . De kanske hellre gör något med både händerna och huvudet, i stället för oss andra som bara försöker använda huvudet. Och visst har ungdomarna lyssnat på de råd vi vuxna gav dem. Antalet elever i någon typ av yrkesprogramutbildning har minskat till förmån för en allt större andel andra program. Om man tar sig tid att titta på statistiken för yrkesprogram och ser kan man se att trenden fortsätter. Statistiken för bygg- och anläggningsprogrammet 2011–2012 visar på 7 666 förstahandssökande, vilket vi kan jämföra med dagens 3 950. Detta innebär att det har minskat från av de förstahandssökande till nationella program till . Det är en halvering av antalet förstahandssökande i då vi behöver bygga mer bostäder, kanske mer än vad vi gjort de . Om man gör samma jämförelse med el- och energiprogrammet, eller för den delen naturbruksprogrammet, blir det liknande resultat. Vi måste som vuxna inse att alla är olika, och vi måste ta vara på allas olika intressen och inte försöka styra elevernas val av gymnasieprogram genom att dela upp dem i någon typ av A- och B-lag. Vi behöver se till att vi har tillräckligt med yrkeskunniga snickare, rörmokare och elektriker även . Det gör vi bäst genom att uppmuntra dem att välja det program som de själva vill ha. Då är jag övertygad om att vi får fler elever till yrkesprogrammen. Yrkesprogrammen ska hålla en nivå som leder till arbete direkt efter examen. Det måste också finnas lärlingsprogram, där utbildningen är mer knuten till företag och lärande under arbete. Den tid då vi försöker stöpa ungdomar i samma form måste vara slut. Vi måste inse att vi alla är olika och har rätt att hanteras utifrån det. Den rättigheten borde även gälla när det handlar om att välja olika typer av skolor, som kommunala och privata. utgångspunkt när det gäller val av skola är att föräldrar och elever har en grundläggande rätt att välja. Ett skolsystem som medger valfrihet och mångfald kan, under rätt förutsättningar, vara kvalitetsdrivande. Det finns också starka rättviseargument för fritt skolval. Det är betydligt lättare för ekonomiskt svaga familjer att välja en skola än att köpa en bostad i ett område där det finns en bra skola. En förutsättning för fritt skolval är också rätten att etablera skolor. Utan rätten att etablera skolor blir det fria skolvalet bara en chimär. Denna rätt bör och ska gälla inte minst om man vill etablera en gymnasieskola med enbart yrkesprogram som kan öka attraktionskraften hos just de programmen. Vi måste inse att någon måste bygga alla de bostäder vi vill ha eller dra den el vi behöver eller se till att vi har det vatten inne i bostäderna som vi vill ha. Vad är det jag egentligen vill säga med detta, då? Jo, jag tycker att vi ska uppvärdera yrkeskunskapen, för annars kommer samhället att stå inför stora bekymmer. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Följande dokument anmäldes och bordlades: 2016/17:113 Viktiga meddelanden till allmänheten via telefon 2016/17:115 Verksamheten i Europeiska unionen med anledning av prop. 2016/17:104 En livsmedelsstrategi för – fler jobb och hållbar tillväxt i hela landet 2016/17:3614 av m.fl. (SD) 2016/17:3615 av m.fl. (KD) 2016/17:3616 av m.fl. (L) 2016/17:3618 av m.fl. (C) 2016/17:3620 av m.fl. (M) med anledning av prop. 2016/17:106 Samverkan vid utskrivning från sluten hälso- och sjukvård 2016/17:3635 av m.fl. (KD, M, C, L) med anledning av prop. 2016/17:109 Förstärkt skydd av kulturegendom vid väpnad konflikt och under ockupation 2016/17:3628 av m.fl. (SD) med anledning av prop. 2016/17:121 Åldersbedömning tidigare i asylprocessen 2016/17:3636 av m.fl. (V) 2016/17:3637 av och (C) 2016/17:3638 av m.fl. (M) 2016/17:3639 av m.fl. (SD) 2016/17:3640 av m.fl. (KD) 2016/17:3641 av m.fl. (L) KOM(2017) 114 Förslag till och rådets förordning om europeisk företagsstatistik, om ändring av förordning (EG) nr 184/2005 och om upphävande av tio rättsakter på området företagsstatistik § 13 Anmälan om interpellation Följande interpellation hade framställts: 2016/17:371 Företrädaransvaret av (KD) till finansminister (S) § 14 Anmälan om frågor för skriftliga svar Följande frågor för skriftliga svar hade framställts: 2016/17:1047 Digitaliseringen i vården av (M) till statsrådet (S) 2016/17:1048 Mänskliga rättigheter i av (L) till utrikesminister (S) 2016/17:1049 Surrogatmoderskap i av (M) till justitie- och migrationsminister (S) 2016/17:1050 Insatser för barn med funktionsnedsättning av (M) till statsrådet (S) 2016/17:1051 Vattendirektivet av (S) till miljöminister (MP) 2016/17:1052 Möjligheten att frikoppla internet av (M) till statsrådet (S) § 15 Anmälan om skriftliga svar på frågor Skriftliga svar på följande frågor hade kommit in: 2016/17:974 Klinisk forskning och läkemedelsprövningar av (M) till statsrådet (S) 2016/17:967 Ökad försäljning av antibiotika för barn av (M) till statsrådet (S) 2016/17:991 Utfallet av regeringens satsning på av (M) till statsrådet (S) 2016/17:979 En nationell plan för sällsynta diagnoser av (M) till statsrådet (S) 2016/17:980 Utkastförbud av (L) till statsrådet (S) 2016/17:988 nya rättsliga vägledning av (L) till finansminister (S) 2016/17:992 Retroaktiv skattelagstiftning av (M) till finansminister (S) 2016/17:965 Larm från tillsynsmyndighet av (M) till statsrådet (S) 2016/17:971 Fortsatt biodrift av busstrafiken av (KD) till statsrådet (S) 2016/17:972 Konsekvensanalys av kilometerskatten av (M) till finansminister (S) 2016/17:977 Nordiskt Arktissamarbete om näringslivsutveckling av (SD) till utrikesminister (S) 2016/17:994 Avslag från Skolinspektionen av (S) till utbildningsminister (MP)