prot · H5095 · 2017-09-15 00:00:00 — Arbetet med förslagen kommer att ges hög prioritet. kommer genomförandet av EU:s terrorismdirektiv att innebära en utvidgning av straffansvaret för till exempel terrorismutbildning, terrorismresor och terrorismfinansiering. På regeringens initiativ görs nu också en översyn av hela den straffrättsliga terrorismlagstiftningen. En mer överblickbar och tydlig lagstiftning ger bättre förutsättningar för bekämpningen av terroristbrottslighet som rättssäkerheten ökar. Regeringen har även tagit ett flertal andra initiativ i syfte att förbättra förutsättningarna för att förebygga och förhindra våldsbejakande extremism och terrorism, till exempel om effektivare samarbete och informationsutbyte mellan myndigheter och kommuner som tar emot återvändare. När det gäller rättsväsendets insatser i förhållande till återvändare är det de ansvariga myndigheterna som avgör om, på vilka grunder och hur en enskild person ska bli aktuell för rättsväsendets ingripande. Återvändare är ingen homogen grupp utan måste hanteras utifrån individuella bedömningar. Säkerhetspolisen gör en bedömning av samtliga återvändare som myndigheten har kännedom om. Regeringen har ett tydligt fokus på att förebygga våldsbejakande extremism och terrorism. En betydande satsning görs genom inrättandet av ett nytt permanent centrum för det förebyggande arbetet . Regeringen har även beslutat om ett flertal uppdrag som syftar till att öka kunskapen generellt och förbättra myndigheters vägledning till olika personalgrupper. Bland annat har fått uppdraget att ta fram en nationell vägledning för arbete med återvändare och deras familjer. Regeringen har successivt ökat de ekonomiska resurserna för polisverksamheten och Säkerhetspolisen och gör nu en historisk satsning på . Som regeringen har aviserat kommer vi i höstens budgetproposition avseende 2018 att föreslå en resursökning till på sammanlagt . Satsningarna sker i syfte att öka slagkraften i brottsbekämpningen generellt men skapar också förutsättningar för att förbättra förmågan att möta hotet från terrorismen. 22 (L): Först vill jag tacka statsrådet för svaret på min interpellation. Den är inlämnad efter statsrådets medverkan i ett inslag , som nytillträdd minister med ansvar för terrorismfrågorna men också polisfrågorna. Vi kunde höra i inslaget att regeringen har fattat eller omgående kommer att fatta beslut om att skärpa åtgärderna mot återvändande som har stridit för Islamiska staten. Men det framkom också i inslaget, herr talman, att regeringen vill öka den nationella samordningen för IS-återvändare, inte minst när det gäller avhopparverksamheten. Det är mot den bakgrunden som vi återigen kommer till och ställer frågor till regeringen kring hanteringen av dem som har stöttat eller till och med stridit för terrororganisationer som Islamiska staten och som återvänder till det svenska samhället. Den andra delen av interpellationen, där jag inte heller får riktigt tydliga svar, herr talman, gäller arbetet mot inhemsk extremism. Det är ett mycket utbrett problem. Det är ett ökande problem och en ökad hotbild, enligt Säkerhetspolisens nya rapporter som kom så sent som . har det gått från 200 till 2 000 personer som på olika sätt anses sympatisera med, stötta, finansiera och uppmana till våldsbejakande islamistisk extremism. Det är oerhört allvarligt. Vi har från Liberalerna verkligen försökt att vara konstruktiva i de terrorsamtal som omnämndes – både 2015 och, senast, . Men allt har inte fungerat parallellt när det gäller arbetet mot extremism. Det har funnits kritik och synpunkter på nationella stödtelefonen mot radikalisering. Vi har från Liberalerna verkligen drivit frågan om informationsutbyte mellan Säkerhetspolisen och kommuner. Där sa regeringen nej till vårt förslag för exakt . Men vet vi att det är en av de punkter som utreds i och med överenskommelsen som slöts här . Vi har också sett att varken den nationella samordningen eller samordningen inom regeringen verkar ha fungerat när det gäller arbetet mot extremism. Det har varit ett ansvar dels för och de två statsråd som är ett statsråd, dels för kultur- och demokratiministern som fram officiellt har ansvar för hanteringen av det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism. Det är oerhört allvarligt att regeringen fortfarande inte kan ge ett klart besked kring samordningen. Vad är det nya som ska samordnas? Jag ställer ju frågan till statsrådet: kommer samlat att ansvara nationellt för att hantera exempelvis IS-återvändare? Jag får inget svar på det. Vem kommer att hantera arbetet mot extremism? Det finns inget om det i svaret, men jag vet att regeringen vill lägga den frågan på . Detta kommer jag att återkomma till, för där har vi synpunkter och det har också kommit andra kritiska synpunkter på det förslaget. 23 Justitie- och inrikesminister (S): Till att börja med vill jag nog påstå att den här regeringen har gjort mer för att förebygga och bekämpa terrorism på våra än vad den föregående regeringen gjorde på sina åtta. Jag kommer fortfarande väldigt väl ihåg valrörelsen , när ni gick fram och lovade att ni skulle kriminalisera terrorresor. När vi kom upp på departementet 2014 ställde jag frågan till tjänstemännen om vad som gjorts dittills när det gällde att kriminalisera terrorresor. Mina tjänstemän blev förlägna, får jag säga, för det fanns inte ett papper skrivet. Det var inte deras fel, utan det berodde ju på att de inte hade fått några uppdrag från något statsråd, vare sig på eller någon annanstans, att börja jobba med en sådan lagstiftning. Det fanns förstås ingen utredning, inget utredningsdirektiv – det fanns inte ens ett utkast till ett utredningsdirektiv. Det fanns inga papper skrivna, så vi fick börja helt från början. Då hade ändå kriget i pågått , och toppen för antalet personer som reste utomlands för att strida för IS infann sig 2013–2014. Det var då flest reste. har det avtagit betydligt och i det närmaste upphört, skulle jag säga. På Liberalernas tid i regeringen var det alltså tillåtet att åka utomlands för att begå terroristbrott. På Liberalernas tid i regeringen var det tillåtet att ta emot terroristutbildning, för den luckan var inte heller tilltäppt. Vi hade inte heller något heltäckande stopp när det gäller finansiering av terrorism. Allt detta har vi nu åtgärdat genom lagstiftning. tar upp återvändarna men verkar inte förstå hur arbetar. Jag säger ju i mitt svar att gör en sådan granskning av samtliga som kommer tillbaka. Det är klart att om man kan hitta en möjlighet att fälla dem för brott så gör man det. Då öppnar man en förundersökning och går till åklagare och domstol med det. Det är alltså Säpos ansvar att för varje enskild individ dels göra den granskningen, dels också att använda sig av de kontrollmöjligheter man har. Som jag sa har resandet i praktiken upphört, och det finns det många olika skäl till. Kriminalisering kan vara en del av det, men framför allt är det nog det att kriget har utvecklats på ett sådant sätt att IS är tillbakaträngda, vilket naturligtvis är bra. Detta innebär dock inte att faran på något sätt är över. Tvärtom, skulle jag vilja säga: Det kan mycket väl vara så att de som återvänder är reella risker. Därför gäller det att gör det de ska göra, och jag ska säga att jag har fullt förtroende för just Säkerhetspolisens arbete och att de har de verktyg som de behöver när det gäller återvändarna. Behöver vi göra något ytterligare? Vi har en blocköverskridande överenskommelse där vi har kommit fram till ytterligare ett antal åtgärder, bland annat att ytterligare bygga ut straffrätten. Det handlar om deltagandebrottet, som jag får ett utredningsförslag om , med en utökad kriminalisering även av detta. Det finns även en pågående utredning om signalspaning under förundersökning, och det handlar också om att utveckla verktygen för Säkerhetspolisen. Hemlig dataavläsning utreds just nu och är även det en fråga som medverkar till att kunna upptäcka den här typen av kriminalitet . Det handlar också om att förebygga, och det återkommer jag till. 24 (L): När det gäller terrorfinansiering, rekrytering och uppmaning var det kriminaliserat . Det är inget nytt. Jag kan inte känna mig tillfreds. Vi har haft en enda dom när det gäller terrorfinansiering, och det var 2005. läser jag på text-tv och i andra medier om misstänkt terrorfinansiering och så vidare, men än så länge har vi inte fått några nya domar när det gäller detta. Den lagstiftningen fanns alltså redan. Det som har tillkommit är ju det bindande beslutet i att kriminalisera terrorresor. Det är därför vi har kriminaliserat terrorresor. Statsrådet svarar inte på min fråga. Vem kommer samlat att ansvara nationellt för att hantera IS-återvändare i ? Jag vill ha ett besked ! Det är min fråga nummer ett i den här interpellationen, och det är därför jag kommer hit till kammaren . Jag vill ha svar på vem som nationellt ska ansvara för att hantera IS-återvändare. Jag får inget besked. Är det Säkerhetspolisen så säg det! Är det Myndigheten för samhällsskydd och beredskap så säg det! Är det polisen så säg det! gick regeringen ut kraftfullt i Aktuellt och sa att de vill ha en samordnande funktion nationellt mot avhopparverksamheten – vem ska ansvara för det? Det står ju ingenting i det skriftliga svaret, och det sägs heller inget i de muntliga inläggen. Svara på de frågor som du har fått, herr statsråd, i stället för att berätta för mig som har jobbat med de här frågorna vad ni har gjort och inte har gjort! När det gäller extremism kommenterar inte statsrådet den frågan över huvud taget. fanns det 200 riskpersoner som visade sympatier för våldsbejakande islamistisk extremism. är det 2 000 personer, och den delen kommenterar inte den nye inrikesministern, som har ansvar för dessa frågor. Det är inte tillfredsställande. Jag har också sett i medier att det har kommit kritik mot de så kallade kunskapshusen, som ska jobba på fyra orter med metodutveckling och med att stötta kommunerna i arbetet mot extremism. Det finns positiva kommentarer när det gäller metodutveckling, men kritiken var just att det finns för lite koppling och samarbete med de viktigaste myndigheterna, nämligen polisen och Säkerhetspolisen. Till skillnad från regeringen anser inte Liberalerna att de här frågorna ska läggas på , utan vi ser först och främst att det är en fråga för polisen, med polisens infrastruktur och polisens regionala och lokala närvaro under dessa sektioner, som har kompetens, information och närhet till medborgarna. Det handlar om kommunpoliser och områdespoliser, som ju är de som får de första indikatorerna på om det är någon som ägnar sig åt våldsbejakande verksamhet i form av till exempel rekrytering, finansiering eller uppmaning. Men regeringen har, vad jag förstår, redan bestämt sig för att det ska ligga på . Återigen: Jag vill gärna ha svar på mina frågor. 25 Justitie- och inrikesminister (S): Jag förstår faktiskt inte riktigt det höga tonläget. Jag har ju sagt att IS-återvändarna som kommer tillbaka till är Säkerhetspolisens ansvar. Det är Säkerhetspolisen som har ansvaret för att se om det finns några brott som måste utredas i samband med detta. Om man i så fall upptäcker det och har någon möjlighet att få en person fälld för det, ja, då går man naturligtvis till domstol med det. Problemet var ju att en del av dessa reste innan vi hade kriminaliserat terrorresor. De reste på den borgerliga regeringens tid, när det inte var kriminaliserat, och det är klart att man inte kan straffa folk i efterhand just när det gäller det brottet. Det fungerar inte. Terrorresorna handlar inte bara om FN-resolutionen, utan det handlade faktiskt också om ett eget initiativ som vi tog. Vi drev detta i valrörelsen, och i motsats till den borgerliga regeringen genomförde vi det också. Vi kriminaliserade terrorresor och att ta emot utbildning. Det är jättekonstigt att det inte fanns med innan. Det var inte heller något som den borgerliga regeringen tog tag i. Vi tog fram en mer heltäckande kriminalisering av finansiering av terrorism i enlighet med – ett internationellt organ som övervakar dessa frågor. Regeringen har kontinuerligt jobbat med att stärka förmågan ytterligare för Säkerhetspolisen och för den öppna polisen. Vi kommer i årets budget att förstärka Säkerhetspolisen med ytterligare medel. –2020 förstärker vi Säkerhetspolisen med sammanlagt . Det handlar om att se till att de har de resurser de behöver. I linje med våra uppgörelser har jag sagt att regeringen tittar på ytterligare straffrågor, till exempel deltagandebrott och signalspaning under förundersökning. Vi har alldeles precis lagt fram förslag som innebär bättre informationsutbyte inom ramen för det vi kallar Nationellt centrum för terrorhotbedömning med bland annat direktaccess. Det har länge varit en angelägen fråga. Vi ser även över sekretessreglerna mellan polisen och . De har också varit uppe till diskussion. Får kommunen den information man behöver när det gäller den typen av individer? Det fungerar olika på olika håll. Där sker en översyn. har ställt frågor om och den nationella samordnaren. I sitt första inlägg kritiserade han regeringen för att den frågan låg på . Men herregud, herr talman, det var den gamla regeringen som lade uppdraget på ! Det var inte vi. Vi tar nu frågan till . Jo, därför att vi betraktar våldsbejakande extremism som i första hand en kriminalitetsfråga. Då ska den ligga på . Det är som har vana att hantera frågor om kriminalitet och har verktygen. har polisen, Kriminalvården, . Kompetensen finns i departementets myndigheter. Varför ni lade frågan på förstår jag inte, men är den överflyttad till . Vi har lagt över frågan på en av våra myndigheter, nämligen den myndighet som har ett nytt uppdrag att vara mycket mer operativ . handlade det mycket om att analysera. har vi gett ett mer operativt uppdrag när det gäller att förebygga brott än tidigare, bland annat mot bakgrund av det nya nationella programmet för att förebygga brott. 26 (L): Först en rättelse: Det stämmer inte. EU- och demokratiminister satt på . Det var hon som inrättade den nationella samordnaren mot våldsbejakande extremism. Sedan blev det maktskifte, och ni tilldelade i er regeringsombildning kultur- och demokratiministern denna portfölj. Det är därför frågan hamnade på . Kom inte till kammaren med hittepå. När det gäller frågan om och konstaterar jag att i princip, med undantag för ett fall i som inte upptäcktes av utan av Skaraborgspolisen, sitter ingen i fängelse. De flesta som kommer tillbaka anses inte ha begått ett brott. Det går åtminstone enligt åklagarväsendet inte att bevisa att de har begått terroristbrott. De är ute i samhället. Återigen hävdar jag att justitie- och inrikesministern missar helt att besvara min egentliga fråga. Det är inte Säkerhetspolisens ansvar när de personerna är föremål för att hantera. Då skulle de ha blivit åtalade och dömda. Det är någon annan. Det är därför vi har debatten , herr statsråd. Vem är någon annan? Jag har ärliga syften, och jag vill gärna veta hur regeringen har tänkt sig det samlade nationella ansvaret mot bakgrund av att det inte har fungerat. Om det hade varit fråga om skulle de göra en bedömning av personerna och sedan skicka dem vidare i rättskedjan. Men de är inte där utan ute i samhället. Vem är ansvarig för dem? 27 Justitie- och inrikesminister (S): har naturligtvis rätt i att frågorna lades på demokratiministern. Det är riktigt. Men grunden i min kritik var att frågorna inte lades på en minister som faktiskt också hade ansvar för de brottsbekämpande och brottsförebyggande frågorna. Det är den kopplingen som är viktig. Detta är inte i grunden en demokratifråga, enligt mitt sätt att se. Detta handlar i grunden om att bekämpa brott. Det är vad våldsbejakande extremism handlar om. är frågan placerad på rätt ställe. Det verkar som att verkligen är angelägen om att missförstå saker och ting. Det är Säkerhetspolisen som har ansvaret för IS-återvändare. Om det kan bevisas att de har begått brott ska de åtalas och fällas för det. Då gäller det att det finns en fungerande kriminalisering av handlingarna. har regeringen utvidgat kriminaliseringen, och finns ovanpå det en utredning för att ytterligare titta på frågorna om deltagande i brott. Vi kommer förhoppningsvis att få ytterligare möjligheter att fälla fler. Den bild försöker visa, nämligen att det inte finns någon som har ansvar för frågorna, är inte korrekt. Detta är naturligtvis inte särskilt lätt. Det räcker med att bara en eller två bestämmer sig för att begå ett brott. De kan med enkla medel begå oerhört allvarliga attentat. I fråga om antalet våldsbejakande extremister totalt sett talar Säkerhetspolisen om ungefär 3 000 i , varav 2 000 är islamister. De övriga tusen är nazister eller våldsbejakande vänsterradikaler. Av dem är det bara ett fåtal som man menar har avsikt och förmåga att begå attentat. Det är illa. Som sagt räcker det med bara en eller ett par individer för att ställa till med mycket skada. Överläggningen var härmed avslutad. § 10 Svar på interpellation 2016/17:597 om trygghet i vården 28 Justitie- och inrikesminister (S): har frågat mig vad jag och regeringen gör för att sjukvårdspersonal och patienter ska känna sig trygga vid akutmottagningar. Jag vill börja med att instämma i att sjukvården ska vara en trygg plats för alla som befinner sig där. Ingen arbetstagare ska behöva utstå hot eller våld på sin arbetsplats, och regeringen har satsat på arbetsmiljöområdet . har jag och socialminister bjudit in företrädare för landsting, berörda fackförbund och till ett samtal för att samla in kunskap om tryggheten på sjukhus och diskutera vad regeringen kan göra för att öka denna. Som noterat har regeringen tillsatt en utredning med uppdrag att överväga och föreslå de ändringar som behövs för att åstadkomma ett modernt straffrättsligt skydd för blåljuspersonal och andra samhällsnyttiga funktioner, exempelvis sjukvårdspersonal. Jag vill understryka att det finns ett straffrättsligt skydd för sjukhuspersonal när det gäller hot och våld. Straffen för grova våldsbrott och för grovt olaga hot skärptes så sent som . ska ta ställning till vilka straffskärpningar som behövs utöver dessa. Vad gäller resurser till rättsväsendet, och då främst , har regeringen tidigare beslutat och aviserat tillskott till på –2020. Utöver det avser regeringen att i budgetpropositionen föreslå ytterligare tillskott om till . Jag kommer givetvis att noga följa hur myndigheten använder sina resursförstärkningar, och jag ser fram emot att få ta del av förslag. 29 (L): Tack för svaret! Våld och övergrepp i sjukvården och på akutmottagningar är inget nytt. När jag var underläkare och förekom detta av och till. Det var missbrukare eller människor med psykos som man utsattes för. På en del mottagningar fanns en ordningsvakt som kunde ingripa. Men det våld vi ser är av en helt annan karaktär. Vi har läst att på fick personal låsa in sig och patienter flyttas. Förövare tog sig in på avdelningarna. Det är en helt annan situation. Då är det inte fråga om en förövare, utan det kan vara en hel grupp förövare. Det är bra att blåljusutredning och straffskärpning och sådant är på dagordningen. Mötet som ska hållas – jag tror att det är – med SKL och fackliga organisationer är också bra. Straffskärpningar och allt det i all ära, men personalen måste veta hur den ska handla. Vi måste alltså försöka förebygga. har gjort en enkät bland sina medlemmar, och det visar sig att en fjärdedel av de svarande har utsatts för våld och övergrepp. säger att de inte har fått någon som helst information eller utbildning om hur de ska hantera den här situationen. Och talar jag bara om läkarkåren – jag har inga uppgifter från vårdförbund eller från andra yrkesgrupper som tjänstgör på mottagningarna om vad de vet. har tagit fram en handledning till stöd för läkarna om hur de ska kunna hantera de här situationerna. Men det är ju ett helt team som finns på mottagningar och avdelningar som sannolikt behöver jobba tillsammans för att hantera situationen. Här tas också upp vem som ska anmäla. Många som har stått där på golvet är så skakade att det inte blir av att de anmäler. Det måste vara tydligt att det är arbetsgivaren som har ett ansvar att anmäla för polisen vad som har skett, och det gäller alla arbetsgrupper som har varit utsatta. Min fråga handlar egentligen om dagordningen på mötet och vilka som kommer, för jag tror att det här är någonting som man måste ta tag i brett. 30 Justitie- och inrikesminister (S): Jag tror att det är helt rätt, det som säger: Det här är ingen ny fråga, men den har en annan karaktär än den kanske hade för 20, 30 eller . Det ser helt annorlunda ut på det sättet. Jag tror också att vi är helt överens om att alla måste kunna känna sig trygga på sin arbetsplats. Jag kan bli rasande när jag ser och hör om folk som kastar sten på poliser, på brandkår, på ambulanser som kommer ut för att skydda, hjälpa och rädda liv. Då står det folk och angriper dem. Eller, när det gäller sjukvårdsdelen, när jag hör om yrkeskriminella som tar sig in på akuten för att hota personalen eller till och med yrkeskriminella som blivit skjutna som inte har vett att känna den allra minsta tacksamhet mot dem som vårdar dem och som faktiskt hjälper dem och räddar deras liv. Tvärtom kan de ofta visa både hat och förakt och kanske till och med hota en sjuksköterska eller en ambulanssjukvårdare. Det är helt oacceptabelt. Det här måste mötas på flera olika sätt. Ett sätt är naturligtvis den allmänna brottsbekämpningen. Här kan vi inte lägga fingrarna emellan – de som jobbar i de här yrkena måste känna det övriga samhällets stöd. Det åstadkommer vi bland annat med straffrätten. Jag och har, som jag säger i interpellationssvaret, kallat till möte . Det blir med de fackliga organisationerna, SKL och företrädare för vissa av landstingen och för polisen. Det är så uppställningen kommer att se ut. Vi kommer att diskutera både straffrätten – det blir väl min del av det – och polisens prioriteringar. För min del är det viktigt att säga att grunden för det här måste handla om ett bra samarbete mellan polisen och sjukvården lokalt. Jag vet att det finns på många ställen, bland annat i där man haft det . Men beredskapen för polisen att ställa upp när det verkligen behövs måste alltid finnas för att rycka ut och skydda till exempel men också för att rycka ut till sjukvården om det skulle behövas. Vi måste också stärka det straffrättsliga skyddet. Där har vi gett riksåklagaren, , i uppdrag att se över det straffrättsliga skyddet. Att hindra människor från att rädda liv är ett oerhört allvarligt brott, och det måste komma till uttryck i lagstiftningen. Det måste komma till uttryck i straffskalan. Det måste få en rejäl påföljd när man ägnar sig åt detta. Jag tror dessutom att om vi åstadkommer det tar vi en del av de mest brottsaktiva individerna som vi ändå behöver ta, för de är aktiva på många sätt – de leder de kriminella gängen och så vidare. Då får vi möjlighet att så att säga bura in dem på det. Men har ett vidare uppdrag. Det handlar om attacker inte bara mot människor utan också mot materiel – stenkastning mot bilar är en sådan sak. Polishästar och ‑hundar omfattas också av hans uppdrag. Han ska se över hur straffrätten ska se ut där. Det handlar också om att se över hur straffrätten ska se ut när man hotar eller ger sig på personal som utövar sitt yrke, till exempel sjukvårdspersonal. Det kan också handla om inom vissa områden, och sådana verksamheter. har alltså ett brett uppdrag. Jag träffade honom och gick igenom det. Jag tycker att det ser riktigt bra ut, det han kommer att komma fram till. 31 (L): Jag tror att vi är rörande överens om att det att hindra någon från att rädda liv är bland de allvarligaste brott man kan se. När en vårdgivare förhindras i detta blir det också svårt inom professionen, så det här måste verkligen åtgärdas. Det var bra att du nämnde och , , för situationen där är likartad även om det inte har inträffat något så sensationellt som det på .