prot · H5093 · 2017-09-13 00:00:00 — § 1 Aktuell debatt om situationen för ensamkommande 1 (V): Aktuell debatt om situationen för ensamkommande Kampen för rättvisa, rättigheter och förändring har alltid börjat på gator, torg och arbetsplatser. Först när rösterna för rättvisa och förändring har blivit många och höga tränger de in här i – så har det varit historiskt, och så är det även . Uppe på åhörarläktaren här , och ute i landet, finns de röster som lyckats tränga in hit i . Dessa röster har varit så starka att vi äntligen ska debattera frågan om ensamkommandes villkor. Jag vill tacka er – varenda en av er – som kämpar. Jag vill tacka Ung i för att ni har visat hur maktlöshet kan bli till makt när människor står upp för varandra. Ert mod att möta hatet och splittringen med kärlek och solidaritet är något för alla vuxna att lära av. Er vilja att bygga landet tillsammans med oss gör mig stolt. Ni tar ansvar för varandra och för vår gemensamma framtid när politiken har svikit. är det för oss här inne att ta det politiska ansvaret, och jag hoppas att ni ska få de svar som ni förtjänar. Jag vill också tacka Vi står inte ut, som har samlat en stark rörelse av vuxna som arbetar med ensamkommande och som lämnade över nästan 60 000 underskrifter för en amnesti, vilket är ett imponerande antal. Jag är tacksam och stolt också över det enorma arbete som görs av er ute i landet för att få unga ensamkommande att orka gå i skolan, fungera och fortsätta att leva. är jag väldigt skamsen över den tystnad som har rått från majoriteten här inne. Jag vill också tacka talmannen för att han har öppnat dörrarna för dessa röster och för den debatt som vi ska ha . Det är verkligen hög tid för detta. Jag hoppas att vi tar de första stegen för att låta de unga stanna, andas ut och börja bygga framtiden tillsammans med oss. Jag såg med glädje att i en debattartikel säger att de också gärna vill ta sådana steg. Vi är här – vi är beredda. Frågan för dagen är: Var är ni andra? Upp till bevis! 2 Statsrådet (S): Herr talman och ledamöter! Jag vill börja med att tacka för initiativet till dagens debatt. Detta initiativ ger mig, som nyutnämnt statsråd, en utomordentlig möjlighet att tydliggöra regeringens politik. Rätten att söka asyl är grundläggande. Den som söker asyl i vårt land får en rättssäker prövning. Den som är i behov av skydd får stanna i , men den som får avslag på sin ansökan måste såklart återvända. I riksdag finns en bred uppslutning för en reglerad invandring. Detta är hållning. Jag vill gå . Det året och den hösten tror jag att vi alla minns. Då ställdes och på prov. Bara kom över 10 000 flyktingar till . 163 000 flyktingar sökte sig till , och 35 000 av dessa var ensamkommande barn och unga. Aktuell debatt om situationen för ensamkommande Det kom fler än någonsin . Många tog ansvar. Staten tog ansvar; kommunerna tog ansvar; civilsamhället tog ansvar. Stat, föreningsliv, näringsliv och enskilda tog ansvar. Jag var vid det tillfället kommunstyrelsens ordförande i den skånska kommunen , med 83 000 invånare, och sattes verkligen på prov. Jag fick uppleva och leda ett arbete i samband med mottagningen av flyktingar som blev alldeles extraordinärt. Bland medarbetare och omgivning mötte jag ett stort engagemang och en hög professionalitet. Ute i kommunerna byggdes snabbt en fungerande organisation och struktur för att klara mottagandet. Detta gäller inte minst mottagandet av alla ensamkommande barn, med boenden och samtal. De unga skulle komma in i ett skolsystem som skulle fungera. Seniora lärare kallades in, och ideella krafter gjorde enorma insatser. Men jag och många med mig minns den där veckan , då vi hamnade i ett läge där vi stannade upp – då vi i kunde se människor komma gående från och då vi inte längre kunde ta emot dem på ett värdigt sätt. Vi insåg också att inte ensamt kan klara att ta hela detta ansvar. Det är viktigt att alla landets kommuner tar ett solidariskt ansvar, vilket vi har ett regelverk för , men det är lika viktigt att vi nu får och EU:s medlemsstater att ta sitt solidariska ansvar i fördelningen och mottagandet av alla de personer som söker sig till . Jag är mycket medveten om den svåra situation som råder i . Jag är också medveten om att vi på grund av det exceptionellt höga mottagandet har en situation som innebär en utdragen väntan för den enskilde. har en hög arbetsbelastning och långa handläggningstider. Detta var den första fråga som nådde mig som nytt statsråd. Mitt första samtal var med generaldirektören på , . Jag fick ett tydligt löfte om att alla ensamkommande som har kommit ska få sin ansökan prövad . Detta är viktigt. Det är dit vi måste komma – vi måste få ned handläggningstiderna. Mitt uppdrag är att värna asylrätten. De afghaner som har sökt och som söker asyl i och som bedöms ha behov av internationellt skydd beviljas uppehållstillstånd i . Det är skyddsbehovet och säkerhetsläget i landet som avgör om man får stanna. Detta gäller för dem som kommer från precis som det gäller för alla dem som kommer från andra länder. Det är och ytterst migrationsdomstolarna som efter en individuell prövning i varje enskilt fall på objektiva grunder tar ställning till om det finns skyddsbehov. har ett av världens mest rättssäkra system, genom att en ansvarig myndighet prövar ansökan och fattar ett beslut, som dessutom kan överklagas i domstol. Detta beslut – eller denna bedömning – är en fråga som jag eller regeringen vare sig kan eller får avgöra. Det är inte heller, anser jag, önskvärt att ett sådant beslut fattas av politiken, eller någon ansvarig politisk instans. Vi har i varit överens om att det ska vara professionen och inte politiken som prövar alla ansökningar. Aktuell debatt om situationen för ensamkommande Jag vill avsluta med orden från , då han i går, i detta rum, presenterade regeringsförklaringen och från denna talarstol uttryckte att asylrätten ska värnas, att ska ha en reglerad invandring, att regeringens arbete för ett förbättrat återvändande fortsätter och att handläggningstiderna ska kortas. 3 (M): Den här debatten handlar alltså om situationen för ensamkommande minderåriga som har sökt asyl i . förespråkar en migrationspolitik som hjälper människor i nöd, som är långsiktig och hållbar. Som alla känner till var 2015 ett exceptionellt år i vår migrationspolitik. Även om antalet personer som har sökt asyl i därefter har minskat kraftigt innebär de långa handläggningstiderna, tyvärr, att många människor väntar på ett besked om asyl. Så många som 13 000 ensamkommande är inskrivna i mottagningssystem. Den genomsnittliga handläggningstiden för prövning av ärenden som rör denna grupp är nu uppe och , och vid överklagan följer ofta ytterligare väntetid. Det finns ingenting positivt i att någon människa, ung eller gammal, måste vänta så här länge på att få ett besked om asyl. Naturligtvis skapar det en stor frustration hos människor: Vad kommer att hända med mig? Hur länge till kommer det att dröja, och vad händer om jag inte har de asylskäl som krävs? Effektiviteten i beslutsfattandet måste öka. Här kan man inspireras till exempel av vårt östra grannland . Men det ska naturligtvis också sägas att utmaningen är mycket stor mot bakgrund av de väldigt många människor som har kommit till . Ytterligare en förklaring till väntetiderna är att politiken inte har förmått att fatta beslut . Tvärtom har flera av de mest uppmärksammade reformerna på området beslutats mycket sent. Beslut om gränskontroller och skärpt migrationslagstiftning, medicinsk åldersbedömning, ny ersättningsmodell för kommuner – allt detta har presenterats i sista stund och när problemen redan har vuxit sig mycket stora. Förutsättningarna för myndigheter och för kommuner att lyckas lösa sina uppgifter har inte alltid varit de bästa. De har ibland till och med varit direkt dåliga. Trots detta är min bild att mottagandet har fungerat – och fungerar – relativt väl på många håll i , inte minst tack vare viktiga insatser från enskilda och civilsamhället. Det är naturligtvis ett styrketecken för som land. Vår uppgift i denna kammare är att vara beslutsfattare, att stifta de lagar som gäller på området. är det lätt att fångas av olika människoöden. Jag kan känna stor förståelse för att många människor som har kommit till vårt land och sökt asyl inte möttes av det man hade hoppats på. Förvisso har man såklart alltid själv ett stort ansvar att ta reda på vilka regler som gäller i det land man söker sig till. Men spreds en bild av den svenska migrationspolitiken som var för ensidig, och detta, i kombination med ett regelverk som på väldigt många punkter skilde sig åt från övriga EU-länders, skapade förväntningar men också problem. Ett tydligt exempel är bristen på medicinska åldersbedömningar. Det är helt uppenbart att det har gått att få uppehållstillstånd i som minderårig trots att man egentligen har varit vuxen. Det innebär att tilliten till systemet har fått sig en törn. Aktuell debatt om situationen för ensamkommande är det viktigt att vi drar lärdom av de misstag som har begåtts. behöver en migrationspolitisk debatt som lyfter fram de många möjligheter som finns med att människor rör sig över nationsgränserna men också de svårigheter som ibland finns och de målkonflikter som området inrymmer. Lagar och regler måste upprätthållas. När vi nu ser till dagens situation kan vi konstatera att för den som söker asyl i gäller rätten till en individuell prövning av huruvida asylskäl föreligger. Prövningen görs av och man har rätt att överklaga till domstol med möjlighet till hjälp av ett rättsligt ombud. Prövningen sker utifrån säkerhetsläget i hemlandet och utifrån omständigheter som rör den enskildes person. Den som bedöms ha asylskäl beviljas skydd och får stanna i . Bara beviljades i 71 000 personer uppehållstillstånd i asylärenden, och han eller hon som har fått ett uppehållstillstånd ska så fort som möjligt ges bra förutsättningar att komma in i samhället och i arbetslivet. Har man däremot efter en rättssäker process fått ett slutligt besked om att man bedöms sakna asylskäl ska man återvända till sitt hemland. Det beskedet gäller lika för alla och är grunden i vår reglerade migrationspolitik. Jag har stor förståelse för den svåra situation som många människor som nekas uppehållstillstånd i befinner sig i. Det gäller personer från , men det gäller också personer från andra länder. Många har dessutom tvingats vänta väldigt länge på beslut. Det gör dock inte att jag tycker att vi ska frångå den ordning vi har i med individuella prövningar av asylskäl inom ramen för en rättssäker process. Det är berörda myndigheter, ytterst , och domstolen som har att avgöra huruvida asylskäl föreligger i varje enskilt fall. Så har det inte alltid sett ut. Jag vill påminna om att denna förändring fattades det beslut om i mycket bred politisk enighet . Men att låta politiken stapla olika särlösningar på varandra kommer i förlängningen att vara steg mot en mindre rättssäker och mer oordnad asylprocess. Det är inte en väg som ska slå in på. Nej, herr talman, tvärtom behöver migrationspolitiken regler som är långsiktiga av den anledningen att det här området är för viktigt för att fortsätta definieras av en stor ryckighet hit och dit. Det är precis det som har skapat många av de problem vi ser . Den som söker asyl i , men också kommuner, myndigheter och civilsamhället, ska veta vad som gäller. Man ska kunna lita på . 4 (SD): Ansvar och rättssäkerhet är två ord som jag förmodar kommer att vara återkommande i dagens debatt. Vi har redan hört dem nämnas . Aktuell debatt om situationen för ensamkommande Vi kan konstatera att de tre stora partierna i denna kammare, åtminstone de tre stora partierna, tar ansvar och förstår vad rättssäkerhet innebär. Regler ska följas, beslut ska respekteras och bedömningar ska göras av experter. Politiker ska inte lägga sig i vilka omständigheter som för stunden och av olika anledningar ska tas hänsyn till, kanske för att någon har pekat på eller upplevt ett särskilt problem, medan andra passerar. Vi politiker sätter ramarna och lägger fast de utgångspunkter som ska gälla. Det ska sedan också vara vad som gäller. Den debatt som har varit kring de ensamkommandes situation har ofta hänvisat till nu rådande situation, att personer har fått vara i landet och har lockats hit, får vi höra , med löften om att man skulle få stanna här, enligt de regelverk vi hade tidigare, och att vi därför borde låta dem få stanna. Men så är inte fallet. Vår asyllagstiftning ligger fast. Vi har förvisso haft skrivningar om övriga skyddsbehov, som för tillfället är satta på paus av mycket goda skäl, skäl som bara har ifrågasatts av enligt min mening naiva, något extrema röster som önskar mer än vad vi klarar av. Det har för de flesta alltid varit en självklarhet att enskilda prövningar ska gälla. Det borde vara en självklarhet även . Vi vet att även innan vi fick den tillfälliga lagen kom personer hit av skäl som inte var reglerade i vår lagstiftning. Vi kan inte ha ett system där vi går förbi lagarna, låter dem som propagerar för andra system locka hit folk och därefter säga att nu är de redan här och måste få stanna. I praktiken är det vad som sker. Det kommer att vara en lång debatt, och jag får flera tillfällen att återkomma till detta, så jag tänker ta tillfället i akt att prata om ansvar även på ett annat område. Jag ber om ursäkt för att jag lämnar ämnet . I går öppnades, som vi alla vet, detta . Vi var nog alla här och lyssnade på regeringsförklaringen. Jag lyssnade lite extra mycket när jag hörde nämnas , som är igång just . Det är vår största försvarsövning på mycket . Jag kommer själv att rycka in för att tjänstgöra lite grann under denna övning. Grundläggande för mig som lotta inom Försvarsmakten och inom de militära utbildningar jag har gått är hanteringen av säkerhetsklassad information. Det är extremt grundläggande att sådan information hanteras varsamt. Det är en självklarhet. har det utspelat sig en skandal där det nästan har visat sig att myndighetspersonal, regeringskanslipersonal och statsråd har åsidosatt denna självklarhet. Säkerhetsklassade data har lämnats ut till icke säkerhetsprövad utländsk personal. Man har stressat på för att detta ska ske trots att man har fått ett flertal varningar om att det bryter mot svensk lagstiftning. fanns, i alla fall, en enighet bland samtliga oppositionspartier om att detta givetvis inte är acceptabelt. Den som har information om att något av denna dignitet ska ske bör givetvis agera. Det utlovades begäran om misstroendeförklaringar mot tre statsråd, de tre statsråd som i det läget var aktuella och antingen hade ansvar för aktuell myndighet eller hade fått informationen tidigare och inte agerat och inte fört den vidare. Två statsråd har fått lämna regeringen, men statsministern sa att det var på deras egen önskan och att det var de själva som hade valt det. Aktuell debatt om situationen för ensamkommande Därefter har detta utvecklats. Mer och mer information har kommit fram, och det har blivit allt tydligare att informationen har varit mycket nära statsministern själv. Kontinuerligt har dock statsministern inte visat några som helst tecken på allvaret i detta. Han har talat om ett haveri, men han har inte talat om haveriet inom den egna regeringen och , det vill säga att information inte förs vidare och hans egen roll som ledare i detta. Därför kommer jag i slutet av denna debatt att begära misstroendevotering om statsministern. 5 (MP): Jag inleder med att tacka för att man har begärt denna aktuella debatt om situationen för ensamkommande. Det är hög tid att vi i denna kammare öppet diskuterar hur vi kan lösa situationen för de många unga som kom till som minderåriga 2015 men som har hunnit fylla under den orimligt långa väntan på besked om sina asylansökningar och därför nu riskerar att avvisas. Jag hoppas också att vi kommer att beröra frågor om hur vi minskar utsatthet, hemlöshet och psykisk ohälsa hos denna grupp och hur vi säkerställer att de kan fortsätta sin skolgång och inte rycks upp i onödan från den miljö och skola där de lever sina liv. har det kommit många ensamkommande barn och unga till . Det är barn och unga som i många fall har tagit sig till på resor som vi skulle kalla farliga och osäkra även för vuxna män och kvinnor. Många av dem bär på trauman och svåra upplevelser, både från tiden på flykt och från sina hemländer. Att vi tar väl hand om dessa unga är inte bara rätt sak att göra utan även en framtidsinvestering som kommer att bygga starkare. Säkerhetsläget i är mycket allvarligt, och situationen har försämrats rejält sedan de internationella fredsbevarande styrkorna lämnade landet. I flera provinser pågår väpnad konflikt. Det gör situationen oerhört farlig. Även i har situationen försämrats. Bilbomber, självmordsbombare, raketskjutningar och komplexa attacker skördar tusentals civila offer. Jag besökte själv för att lära mig mer om säkerhetsläget och situationen för dem som återvänder. Det var värre än jag trodde. är ett av världens farligaste länder, och det finns små möjligheter att skapa någon form av normalt liv för dem som återvänder utan nätverk. vill att de som kom som ensamkommande ska få stanna i . Vi har jobbat hårt för att det ska bli verklighet. Tyvärr har de lösningar som vi har genomfört urholkats när verkligheten snabbt har förändrats. Därför vill vi genomföra förändringar som gör att denna grupp får stanna, så som tanken var . När regeringen beslutade att införa en tillfälligt mer restriktiv lagstiftning förhandlade in ett särskilt barnundantag som skulle göra att alla barn och barnfamiljer skulle fortsätta att få permanenta uppehållstillstånd i stället för tillfälliga om de sökte asyl före . Som vi såg det var detta undantag särskilt viktigt för just de ensamkommande som saknade ordnat mottagande och som riskerade att inte få sina tillfälliga uppehållstillstånd förnyade när de fyllde utan bedömas som vuxna. Aktuell debatt om situationen för ensamkommande genomförde sommaren därpå en praxisändring som urholkade barnundantaget. Det innebär att ensamkommande barn mellan som saknar ordnat mottagande i hemlandet bara ska få stanna tillfälligt tills de har fyllt och då kunna utvisas som vuxna, i stället för att få permanent uppehållstillstånd som vi hade beslutat enligt lagstiftningen i . För att återigen komma till rätta med denna situation arbetade vi intensivt med att förhandla fram en ny lag som skulle ge dessa ungdomar möjlighet till längre uppehållstillstånd så att de kan gå klart gymnasiet i lugn och ro och därefter få möjlighet till permanent uppehållstillstånd genom arbete. Den så kallade gymnasielagen, som vi lyckades få stöd för i denna kammare , kommer att ha stor betydelse för en del av dessa ungdomar – men färre än vad vi hade förväntat oss och hoppats på. På grund av den långa väntan på besked riskerar många att hinna fylla innan de får sina första asylbeslut, även om har utlovat att alla ska få sina beslut . Därmed riskerar betydligt fler att få avslag, och de omfattas då inte heller av gymnasielagen. Vid båda våra försök att förebygga den situation som vi nu står inför har alltså verkligheten förändrats snabbare än vad vi har kunnat lagstifta. Detta är mycket olyckligt. Den politiska avsikten har varit tydlig. Det här är en grupp som vi ville värna och skapa trygghet för. Vi ville inte se tusentals asylsökande ungdomar få avslag, och vi ville inte se dem få det bara för att de har fått vänta på att få sina beslut. Dessa unga människor, som bor här och har bott här , riskerar i sådana fall att bli både hemlösa och papperslösa. Det är svårt och tar tid att avvisa människor till . Få avvisningar verkställs i praktiken, så dessa unga kommer att bli kvar i , i stor utsatthet och utan rätt till boende, arbete eller skolgång. Det är inte anständigt. vill att dessa unga, som kan bli en viktig del i att bygga ett framtida , ska få en ny chans. Som vi ser det kommer det troligtvis att krävas ny lagstiftning, och det är bråttom. Jag vet att det finns ett stort engagemang och en stor vilja i flera partier i denna kammare. Jag uppmanar därför alla partier att tydliggöra hur de står i denna debatt, och jag hoppas på konstruktivitet och lösningsfokus. 6 (C): Vi debatterar situationen för ensamkommande i . har sju personer i denna grupp tagit sitt liv. Ytterligare minst hundra unga har försökt göra det. De har tagit tabletter, försökt hänga sig, hoppat från broar och fönster, hällt brännbar vätska över sig och klivit ut framför tåg och bilar. De har skurit sig i ansiktet, i ljumsken, i armarna. Jag förstår att denna uppräkning kan låta makaber, men ur mitt perspektiv går det inte att börja någon annanstans när vi talar om denna grupp. Var och en av dessa unga människor har känt sig så desperat att de inte har sett någon annan utväg. Många fler känner stark ångest och oro . De har sömnproblem och koncentrationssvårigheter, och de har tappat hoppet. Aktuell debatt om situationen för ensamkommande Vi i vill verkligen försöka lösa denna situation. Vi har presenterat flera olika förslag. Några har vi redan fått igenom, andra inte. vet jag att alla ni som sitter här inne – jag menar verkligen alla – har förmåga att känna empati, även ni som inte fullt ut håller med om den typ av lösningar som jag vill se. Jag vet att ni precis som jag berörs starkt av dessa människors svåra situation. Att vi har olika ståndpunkter om vad som behöver göras handlar inte om detta. Det handlar inte om att den ena är ond och den andra god. Jag vet att ni också gör era överväganden utifrån vad ni tror är den bästa vägen framåt. Vi politiker kan heller inte enbart låta oss styras av empati och medkänsla. Vi måste klara av att lyssna på de enskilda berättelserna och låta oss beröras av dem men väga detta mot allt det andra. Det är oändligt svårt, om inte omöjligt, att bygga samhällssystem som aldrig någonsin kommer att drabba någon enskild på ett negativt sätt. innebär våra politiska avvägningar att vi fattar ett beslut trots att det kommer att innebära svårigheter för vissa, eftersom det ändå är det bästa möjliga alternativet för det stora flertalet. Detta är inte lätt – det är aldrig lätt – och det vet vi här inne. Jag har stor respekt för att vi ibland gör denna avvägning utifrån olika utgångspunkter och att vi landar i olika slutsatser. För väger enskilda människors öden tungt, men det är inte det enda vi bryr oss om. Det som hände , då många människor sökte asyl i var helt ohållbart. Vi lever fortfarande med många av följderna. Som världen ser ut anser att ska ha reglerad invandring och att vi ska ha en stark asylrätt. Detta innebär att det måste finnas system som avgör vem som har rätt att vara här här och vem som inte har det. Vi vill fortsatt ha en avpolitiserad asylprocess där asylskäl bedöms av och domstolar. Detta system ska såklart vara så rättssäkert som möjligt, men sanningen är att det alltid kommer att finnas brister och gråzoner. Människor kommer att falla mellan stolarna. Det finns många steg i processen som måste klaffa, och det finns mycket som kan bli fel. Till syvende och sist handlar alltihop om att några människor ska avgöra om det går att lita på en annan människas berättelse, ofta om något som hänt långt borta för länge sedan, och där det kanske kommer att handla om att personen tvingas återvända. I en pressad situation ökar dessutom riskerna för att något blir fel. Långa handläggningstider, dålig tillgång till rätt information, många nyrekryterade handläggare, brist på tolkar som talar rätt språk, gode män som saknar erfarenhet, juridiska ombud utan uppdaterad kunskap, stressade inskrivningsprocesser och en allmän misstro som sprider sig från alla håll och kanter. I en sådan situation behöver det finnas ventiler i systemet. Vi befinner oss nu i ett läge där många av dem som kom som ensamkommande får sina beslut efter en oerhört lång väntan.