prot · H409123 · 2017-06-12 00:00:00 — För arbetsgivarna är det svårt att veta vilka villkor som krävs eftersom kollektivavtal, som inte är offentliga handlingar, är svåra att få tag på och i många fall dessutom är svårtolkade. I flera fall har ansökningar avslagits på grund av att arbetsgivaren har missat en ändring i ett kollektivavtal. Fortsatta långa handläggningstider och krångliga administrativa processer för nya ansökningar om arbetstillstånd och för förlängningsansökningar påverkar också förutsättningarna att rekrytera internationell arbetskraft negativt. Regeringen har redan vidtagit åtskilliga åtgärder som svar på rekommendation att både korta ned handläggningstider vid tillståndsprövning och effektivisera kontrollen. Utredningen ställning för arbetskraftsinvandrare på arbetsmarknaden föreslår, utöver förslag om att ge direktåtkomst till vissa uppgifter hos bland annat och om stärkt kontroll, även bestämmelser om skenanställning och om straffansvar för arbetsgivare som uppsåtligen inte lever upp till de krav som ställs på lön och försäkringar. I utredningen föreslås också att seriösa arbetsgivare ska få möjlighet att rätta till brister i villkoren så att arbetstagare får möjlighet att beviljas förlängning av sitt arbetstillstånd. Enligt utredningen ska inte mindre misstag kunna leda till att arbetskraftsinvandraren utvisas och till att arbetsgivare därmed förlorar nödvändig kompetens. Ett förslag om självläkning kommer alltså att genomföras. utreds nu ytterligare en möjlighet till självläkning, som gäller rättelse av mindre, inte uppsåtliga misstag efter att påpekat brister i villkoren under tidigare tillståndsperioder. Även förslaget om direktåtkomst för till vissa uppgifter hos bland annat bereds . Detta visar hur regeringen arbetar aktivt för att åtgärda de problem som har uppkommit till följd av den lagstiftning som infördes under förra mandatperioden. Jag ser fram emot att ännu fler förslag som förbättrar lagstiftningen om arbetskraftsinvandring genomförs i . Detta är en viktig fråga för de enskilda som berörs, för företagen och för utveckling. Jag yrkar bifall till reservationen från S, MP och V. 44 (V): Vi debatterar rapporten från , som utifrån en granskning av systemet med arbetskraftsinvandring har lämnat en rad förslag till förbättringar. lämnade in en strategi för ändamålsenlig tillgänglighet och service och en handlingsplan för genomförandet. har, som vi hört i tidigare anföranden, utredningen om åtgärder för att stärka arbetskraftsinvandrares ställning på arbetsmarknaden lämnat flera viktiga förslag i sitt betänkande . Regeringen beslutade om en lagrådsremiss om möjlighet att avstå från återkallelse av uppehållstillstånd för arbete när arbetsgivaren självmant avhjälpt brister i arbetsvillkoren. Men det är uppenbart att det finns mycket kvar att göra för att säkerställa framför allt arbetstagarens trygghet på arbetsmarknaden. Vi har en lagstiftning som infördes i samarbete mellan Alliansen och , och vi har behövt rätta till den upprepade gånger i . Jag tycker att detta borde vara skäl nog att inse att det som behöver göras nu är att ta ett helhetsgrepp så att vi faktiskt får till den maktförskjutning som behövs för att se till att det inte bara är arbetstagaren som får ta hela risken och sedan också hela smällen i de fall något går fel – medvetet eller omedvetet. Arbetskraftsinvandring har historiskt varit positivt för och har bidragit till vårt lands utveckling. En väl fungerande arbetskraftsinvandring kan även framöver tillföra mycket såväl för den enskilde som kommer hit för att arbeta som för svensk ekonomi och arbetsmarknad samt underlätta hanteringen av arbetskraftsbrist inom olika branscher och yrken. Människor som kommer hit bidrar med nya kunskaper, och nya kontaktytor skapas. Om arbetskraftsinvandringen även framöver ska bidra positivt för arbetstagaren, arbetsgivaren och hela vårt samhälle måste det finnas garantier för att de som invandrar inte utnyttjas och att de inte används för att dumpa löne- och arbetsvillkor på den svenska arbetsmarknaden. Vi i vill se rättvisa och rättssäkra regler för arbetskraftsinvandring från länder utanför EU och EES-området. Dessvärre motsvarar de regler som infördes inte alls våra önskemål. Dagens regelverk sätter fortfarande arbetstagaren i en svårt underordnad beroendesituation och öppnar för utnyttjande. Maktförhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare är helt enkelt ur balans, till arbetsgivarens absoluta fördel. Arbete och konkurrens ska ske på lika villkor. Alla som jobbar i ska ha rätt till de löner och villkor som regleras i våra lagar och kollektivavtal, oavsett var man är född eller bosatt. Utnyttjandet av utländsk arbetskraft och dumpningen av löner och arbetsvillkor på den svenska arbetsmarknaden måste stoppas. Argumenten för de regler som infördes var att det skulle bli lättare att rekrytera människor med specialistkunskaper utanför och EU och EES-området. Men i själva verket är det, med undantag för it-specialister och vissa andra specialister, framför allt till arbeten utan krav på särskild yrkesutbildning i låglönebranscher som människor har rekryterats från andra kontinenter. Ansökningar om arbetstillstånd har kommit in och beviljats för restaurangbiträden, diskare och städare. Det är alltså knappast beroende på kompetensbrist i landet som arbetsgivare rekryterar restaurangbiträden, diskare och städare från och . Det mesta tyder i stället på att det är möjligheten att skaffa arbetskraft till löner långt under de nivåer och villkor som gäller enligt svenska kollektivavtal som lockar arbetsgivarna att rekrytera utomlands. Det finns gott om dokumentation av hur utländska arbetare lurats hit under falska premisser och utnyttjats på det mest skamliga sätt. Såväl enskilda fackförbund som medier har rapporterat om stora missförhållanden inom en rad branscher. Problembilden bekräftas även av , som anser att missbruket av nuvarande regelverk är omfattande. visade på omfattande handel med arbetstillstånd och synliggjorde även den misär och det utnyttjande som följer i dess kölvatten. Detta är inte första gången situationen för arbetskraftsinvandrare ställs i blixtbelysning. Hotell- och Restaurangfacket har upprepade gånger berättat om de missförhållanden de stöter på ute på arbetsplatserna: människor som arbetar veckans till skrämmande låga löner under vidriga förhållanden och ett evigt hot från arbetsgivaren om att förlora jobbet om villkoren inte passar. Dessutom ser vi , som vi har hört, en rad hårresande exempel där små fel begångna av arbetsgivaren eller förhållanden som sjukdom eller annat som arbetstagaren inte själv har kunnat råda över, till exempel hur arbetet har annonserats, leder till utvisning för arbetare som har arbetat hårt på svensk arbetsmarknad, där reglerna har ändrats . Detta är människor som dessutom har sina familjer och hela sina liv här. Det är uppenbart att det här är ett exempel på den orimliga maktobalansen mellan arbetsgivare och arbetstagare, där arbetstagaren tar hela risken och också får ta hela smällen. är positivt till kravet från bland annat på att få till en helhetsbedömning av ärendet så att denna sorts orättvisor kan undvikas. Vi anser att detta är en av de saker som regeringen behöver lösa genom att lägga förslag på bord i ett senare skede. Det bör vara en helhetslösning som rättar till den maktobalans som finns. Ur perspektiv är det som behöver göras för att skydda utomeuropeisk arbetskraft från att utnyttjas egentligen ganska enkelt. För det första ska arbetsgivaren vara skyldig att bifoga ett bindande anställningsavtal till en ansökan om arbetstillstånd. Då slipper vi situationer där arbetskraft luras hit under falska förespeglingar, och det blir möjligt för facken att agera om avtalsbrott sker. För det andra ska arbetstagare som träder fram och avslöjar missförhållanden hos arbetsgivaren få stanna i tillståndstiden ut så att man inte är kopplad bara till den enskilda arbetsgivaren. Detta skulle göra att arbetstagare vågar berätta om missförhållanden utan att själva straffas. För det tredje ska arbetsgivare som utnyttjar papperslösa eller människor med tillstånd göras skadeståndsskyldiga. De nuvarande sanktionerna står inte alls i proportion till de vinster som arbetsgivare faktiskt kan göra genom att systematiskt utnyttja arbetskraft. För det fjärde måste noggranna kontroller av arbetsgivare göras både före och efter tillstånd. Man har gjort en del bra ändringar och framsteg, men det är viktigt att berörda myndigheter har både resurser och möjligheter att följa upp en sådan kontroll. Där finns fortfarande mycket kvar att göra, vilket också påpekas i . Men i det stora hela måste det göras i en helhet. Det måste göras på ett noggrant sätt, så att vi slipper de här ständigt återkommande ändringarna, som i slutändan återigen drabbar arbetstagarna, så att de står i en ännu svårare situation på svensk arbetsmarknad. Så ska det inte vara. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till reservation nr 1. 45 (M): Precis som jag har sagt tidigare i den här talarstolen i en likartad debatt om arbetskraftsinvandringen saknas det inte problem och utmaningar i svensk migrationspolitik. Det handlar om skuggsamhällen som växer, handläggningstider som är alldeles för långa, kostnader som har skenat och en situation där ensamkommande barn blandats på boenden tillsammans med vuxna män. Men vad som inte är ett problem är att det kommer människor till som träder in på arbetsmarknaden, har ordnade anställningsvillkor och betalar skatt. Tvärtom gör allt detta till ett rikare och bättre land att leva i. Alliansen genomförde under den första mandatperioden vid makten en viktig reform för att stärka förutsättningarna för arbetskraftsinvandring. Det har gynnat . Det gjorde det enklare för människor att komma hit till och arbeta, precis som , jugoslaver och greker under många decennier hade gjort. Man kan fortsätta med ännu fler historiska anekdoter kring detta, men det har redan gjorts här, så jag tänkte inte göra det. Men tittar man på situationen kan man konstatera att arbetskraftsinvandring är viktigt inte minst i många av de sektorer som är väldigt viktiga för vårt lands konkurrenskraft. Jag tänker till exempel på det svenska spelundret och musiktjänsten Spotify, som ju är en världssuccé, men också på många mindre startups, företag vars namn vi kanske inte har lagt på minnet men som kommer att bli morgondagens stora svenska succéer. Om man backar bandet en liten bit kan man konstatera att det egentligen är fantastiskt att vårt land, som ligger ganska isolerat längst uppe i och har väldigt många vintriga dagar, har en sådan stark attraktionskraft på människor som kan välja hela världen som sitt arbetsfält. Man väljer ändå att slå ned sina bopålar i , i eller någon annanstans i i stället för i eller . Myntets andra sida är att det självklart ska vara ordning och reda på arbetsmarknaden. Det ska inte vara High Chaparall, utan det ska naturligtvis ställas krav på att det ska ske på ett rimligt och ordnat sätt. Ingen människa tror jag vill se andra människor utnyttjas eller fara illa. Med det sagt, fru talman, finns här ett stort problem. Det är nämligen så att alla regelverk måste vårdas, och det vi har fungerar inte på det sätt som det var tänkt. Vi har en situation där högutbildade, eftertraktade och skötsamma arbetstagare som arbetat här och betalar skatt ändå blir utvisade, i många fall endast på grund av mindre fel som har inträffat långt tillbaka i tiden. Det är inte värdigt en modern kunskapsnation som vår. Här står vi nu med en situation som går rakt på tvärs med ambitionen att göra till en modern kunskapsnation öppen för nya idéer och tillväxt. Ett uppmärksammat fall är programmeraren från , men det finns många fler som likt honom har mötts av utvisningsbeslut. Och det har fortsatt – , och . Alliansen har tagit flera initiativ för att få en förändring av regelverket till stånd. motionerade Alliansen om att slå vakt om arbetskraftsinvandringen till och korta de handläggningstider som har vuxit än mer . Året efter presenterades en gemensam motion som tog sikte på regeringens iver att lägga onödigt krångel på förutsättningarna för arbetskraftsinvandring. Tyvärr avslogs den. presenterades en ny alliansmotion om en 30-dagarsgaranti vid komplett ansökan. Här lyftes också fram att regelverket ska vara sådant att en arbetskraftsinvandrare inte utvisas på grund av rigida och byråkratiska regler, till exempel att man har fått sin anställning via en rekryteringskanal med viss storlek och räckvidd. Men också den motionen avslogs. växte problemen alltmer. Därför tog Alliansen ett fjärde initiativ , ett utskottsinitiativ, i syfte att få regeringen att göra det som redan borde ha varit gjort, nämligen att finna en lösning på problemet. Initiativet vann mycket bred majoritet. Hela utskottet ställde sig faktiskt bakom det, och det var naturligtvis väldigt glädjande med samsyn i en så här viktig fråga. Men i praktiken kom väldigt lite att hända. De förslag som en utredning presenterade var helt otillräckliga. Medan regeringen i praktiken struntade i tillkännagivandet har problemen fortsatt att växa – dag för dag, . Skriftliga frågor och ett flertal interpellationsdebatter verkar inte heller ha fått någon större effekt. Med den här riksrevisionsrapporten gavs ett nytt tillfälle att motionera i denna viktiga fråga. Det är glädjande att det finns en majoritet i utskottet för att det ska vara lätt att arbeta och göra rätt för sig i . Då krävs att varken stelbenta regler eller onödig byråkrati sätter hinder för det. I stället behövs vad vi i Alliansen kallar för en helhetsbedömning, det vill säga att mindre misstag inte med automatik ska leda till utvisning. Det måste kunna finnas en viss flexibilitet. Denna formulering om helhetsbedömning är nyckeln till att få en reell förändring till stånd. Det är vad som behövs för att rädda de många personer, inte minst inom it-branschen, som alltjämt hotas av utvisning. Det är nu bara att hoppas att regeringen tar till sig av den här femte motionen i ordningen, som pekar på att en förändring måste komma till stånd. Likväl kan jag bara beklaga att Socialdemokraterna och tillsammans med återigen har valt att avslå motionen. Jag ställer samma fråga nu som jag gjorde förra gången i den här debatten: Hur många fler uppskattade och hårt arbetande skattebetalare ska behöva utvisas ur innan ni inser att det brådskar att finna en lösning på problemet? 46 (C): har bott i i lite . pluggade han vid , där han tog en masterexamen i datavetenskap. Han hade tagit kandidatexamen på ett universitet i och jobbat som it-tekniker. Efter sin masterexamen fick han snabbt jobb som tidningsbud, ett arbete han gjorde på deltid medan han lärde sig bättre svenska och sökte jobb utifrån sin kompetens. Efter lite mindre än fick han också ett sådant jobb. Han är nu chef på ett it-bolag med huvudkontor här i . Hans fru har precis läst klart sin högskoleutbildning, och hans två barn går i skolan här. Familjen pratar flytande svenska och stormtrivs i den bostadsrätt som den flyttade in i. har följt en rad vänner och bekanta i deras kamp för att få stanna i , människor som liksom han själv har byggt sina liv här i landet. Han har lagt tid på att försöka förstå vad det är som händer, och för varje nytt utvisningsbeslut har hans oro växt. lämnade själv in sin ansökan om förnyat uppehållstillstånd till . Men han vet inte vad den felräkning som hans arbetsgivare gjorde när han jobbade som tidningsbud kommer att leda till för honom och hans familj. Han vet inte om kommer att godta den kompensation han fick när det upptäcktes. Och han vet inte om även han kommer att få ett brev med orden: Du får en tidsfrist för att lämna landet. Jag har träffat så många människor som befinner sig i samma situation som . Det är mycket lätt att känna med dem. Men detta handlar i grunden inte om medlidande. behöver dessa personer lika mycket, om inte mer, än de behöver . Det är detta det handlar om. Jag har suttit med företagsledare som har beskrivit hur de har fått lägga ned verksamheter och avskeda anställda, eftersom nyckelpersoner har blivit utvisade. Det har handlat om kockar, mjukvaruutvecklare, säljare och importörer. Andra har beskrivit hur personer med starkt efterfrågad kompetens, som de har rest runt i världen för att hitta, lyckats attrahera och sedan fått hit, nu har fått utvisningsbeslut eller redan tvingats lämna landet. De vet inte om företaget kommer att klara detta, om företaget över huvud taget kommer att överleva. Många vittnar om att det har blivit allt svårare att rekrytera kompetens utomlands, eftersom ryktet om detta har börjat sprida sig över världen. Det kan inte få fortsätta. har inte råd med detta. Förändringar som gör att de orimliga utvisningarna upphör måste genomföras. Personer som försörjer sig själva ska inte utvisas på grund av små misstag. Detta kan inte fortsätta. En stopplag måste snabbt införas för att skydda de arbetskraftsinvandrare som redan finns i . Dessutom måste förutsättningarna för den svenska arbetskraftsinvandringen generellt förbättras. Arbetsgivare ska lätt kunna anställa den arbetskraft som de behöver. gav en enig riksdag regeringen uppmaningen att se över och förbättra reglerna för arbetskraftsinvandring. Jag tyckte att detta tillkännagivande var ganska tydligt. Det är nu över , och regeringen har knappt lyft ett finger. Oförmågan att snabbt hantera denna fråga är direkt skadlig. Det förslag som det har talats om här och som ligger hos Lagrådet, om att mindre misstag inte ska behöva leda till utvisning om arbetsgivaren har rättat det innan det kommit fram till , är långt ifrån tillräckligt. Det är otillräckligt för att reglerna är så krångliga att det utan är ganska svårt att lista ut vad som faktiskt är rätt och fel. Det är också otillräckligt för att mycket är sådant som helt enkelt inte går att kompensera i efterhand. Det kan handla om att man har haft fel försäkring, att man har jobbat under semestern eller att man har bytt arbetsgivare innan felet upptäcktes, vilket är mycket vanligt. Det finns många fler exempel. Det som verkligen behövs är en möjlighet för att göra en helhetsbedömning. På det sättet skulle handläggarna till exempel kunna bestämma sig för att för lite en enskild månad inte måste leda till utvisning, om allt annat i ärendet ser rätt ut. Därför är det glädjande att vi nu har en majoritet i som ställer sig bakom detta förslag. Det är jättebra. Vi har haft majoriteter i tidigare som har fattat beslut om detta, men regeringen har inte lyssnat. Från vår sida utgår vi därför från att regeringen nu rättar sig efter uppmaning och att man lägger till detta förslag om en helhetsbedömning i den proposition som man har utlovat snart ska komma. Troligtvis skulle det räcka att i lagen ändra orden ”ska utvisas” till ”bör utvisas”. Men om regeringen vägrar att följa majoritetens beslut kommer vi från sida att driva på för att en sådan lagändring i stället ska beredas här i . Vi är beredda att ta detta steg. Det finns nämligen inte tid att vänta i denna fråga. Detta handlar inte om några enstaka personer, utan det handlar om hela framtid. Flera stora och viktiga tillväxtföretag börjar nu ser över möjligheterna att flytta sina verksamheter till andra länder med bättre förutsättningar. Så ser det ut. Vi kan inte låta det ske. Öppenheten för arbetskraftsinvandring är en stark tillgång för , och vi måste se till att den värnas. Jag yrkar bifall till utskottets förslag och hänvisar i övrigt till särskilda yttrande. 47 (L): Egentligen kan man fråga sig om det som vi diskuterar i grund och botten är en migrationspolitisk fråga. Att människor kommer till och arbetar bör också ses i ljuset av näringspolitik. Detta handlar om att våra företag ska kunna hitta kompetent personal. Om denna personal inte finns i kan man rekrytera medarbetare från andra länder. Vi är en del i den globaliserade verklighet som vi lever i. är inte någon isolerad ö i den värld som vi lever i . För övrigt har vi aldrig varit det. Men när vi är ännu mer connectade, som det kallas , är det klart att möjligheten att hitta kompetent arbetskraft utifrån är större . Den är också viktigare än tidigare, eftersom konkurrensen är tuffare . Dessutom är detta givetvis en viktig fråga för den enskilda individen. Om man är duktig på ett visst arbete och vill till ett annat land och jobba där och ta till vara de möjligheter som finns på dagens globala arbetsmarknad är det klart att det är viktigt att möjligheten att arbetskraftsinvandra finns. Självklart ska människor inte utnyttjas. Det är klart att om människor kommer hit till för att arbeta och får skenanställningar eller oseriösa arbetsgivare, är det förstås helt orimligt. Det som denna fråga nu gäller är det faktum att vi har en lagstiftning som inte riktigt hänger med, tycks det. Lagstiftningen är utformad på ett sådant sätt att utgångspunkten när det gäller viljan från lagstiftarens sida att komma åt fuskare och oseriösa arbetsgivare nästan får en slagsida, vilket innebär att enskilda personer som har kommit till för att jobba här – duktiga personer inte minst inom våra startup-företag, teknikföretag och it-företag – riskerar att utvisas på grund av ganska bagatellartade förseelser som arbetsgivarna, när de får reda på det, vill rätta till. Det kan till och med handla om att det är en tidigare arbetsgivare som har begått felet. Det är inte rimligt att vi har företag som rekryterar arbetskraft utifrån och som sedan, när de ska förlänga arbetstillstånden upptäcker någon mindre miss som de rättar till, ändå riskerar att dessa personer utvisas. finns det återigen en majoritet i för att pressa på regeringen i denna fråga. Men regeringen gör för lite, och det tar . Det är bekymmersamt, eftersom det innebär att vi förlorar i konkurrenskraft och att viktiga och duktiga företag i inte riktigt kan lita på hur våra myndigheter fungerar. Det är väldigt långa handläggningstider, man vet inte om uppehållstillstånd och arbetstillstånd går att få förnyade och så vidare. Detta är mycket problematiskt. Från vår sida i Alliansen har vi varit glasklara : Vi tycker att arbetskraftsinvandring är viktig för och att det ska göras en helhetsbedömning och en proportionalitetsbedömning i dessa ärenden. De fall som vi har sett uppmärksammas i medierna visar mycket tydligt att det är uppenbart att detta inte var intentionen med den lagstiftning som vi nu har. Då måste man titta på hur lagen i så fall ska kunna förändras. Alternativet är att detta kan ändras genom praxis, men vi har inte sett att så har skett. Jag skulle också vilja säga ytterligare en sak i fråga om detta. Om vi har en lagstiftning i som syftar till att stärka vår tillväxt och ge människor möjlighet att komma till för att arbeta är det mycket förvånande att regeringen är så slö i fråga om att skapa ett rimligt regelverk för arbetskraftsinvandring. är man mycket snabb med att ändra regler, så att personer som har fått avslagsbeslut från ändå ska kunna stanna kvar i landet och till exempel gå i gymnasieskolan här, trots att de är en bra bit . Jag måste verkligen ifrågasätta denna prioritetsordning från regeringens sida. Det här är någonting som påverkar ekonomi och tillväxt i hög grad. Det påverkar våra företag, framför allt våra mycket duktiga teknikföretag som befinner sig i framkant med digitaliseringen men upplever att de inte kan få hit kompetent personal och att personalen de får hit utvisas. När de verkligen skriker efter att det ska ske någon sorts förändring är man synnerligen slö från regeringens sida, vilket jag verkligen beklagar. Ni kan också notera att jag inte har gjort av med hela min anmälda talartid. 48 (KD): har vi kunnat läsa i om hur antalet områden som polisen klassar som särskilt utsatta har ökat kraftigt . Vi får också alltför ofta läsa om hur andelen brott som polisen klarar upp har minskat och om hur alltför många poliser väljer att sluta i polisyrket. Allt detta är stora problem som det svenska samhället står inför.