prot · H50930 · 2017-11-14 00:00:00 — Som sagt: Patienterna och patientsäkerheten ska alltid sättas främst. Jag fick ett jättebra svar från ministern, men jag fick ingen analys av vilket ansvar och vilken del i detta den nuvarande regeringen själv har. Jag vill också nämna att ni när ni avskaffade kömiljarden skrev i er egen budget –2015 att det fanns indikationer på att kömiljarden har lett till undanträngningseffekter. Detta är en sanning med modifikation, som man i efterhand har försökt att rätta till i politiken. Man avskaffade ett framgångsrecept och hänvisade till att det fanns indikationer, men när man sedan hade avskaffat kömiljarden visade det sig att verkligheten blev att fick allra längsta väntetider i vården. Jag tackar för svaret. Jag håller inte med om allt, men jag ser fram emot följande debatt. 17 (S): Precis som sa ökade köerna då kömiljarden fanns. Kömiljarden var alltså inte det undermedel mot köer som man hävdade att den skulle vara. Det viktiga är att gå på grundorsakerna till köerna. Många delar är underfinansierade. Man behöver höja skatterna, inte minst i , som jag kommer ifrån. Framför allt handlar det dock om personal. Man måste satsa på personalen så att människor vill jobba kvar och så att de inte blir sjukskrivna. Man måste också utbilda fler. Dessa saker går hand i hand. Vi måste ha fler utbildningsplatser, vilket regeringen nu har sett till att vi har fått, och vi måste se till att människor vill utbilda sig och jobba inom vården. Här gör regeringen massiva satsningar – mångmiljardsatsningar – som går rakt in i vården och till fler utbildningsplatser. Det görs alltså väldigt mycket. Dessutom har man nu en patientmiljard, i stället för en kömiljard, delvis för att minska köerna. Dels handlar detta om att patienter i primärvården snabbare ska kunna komma till en vårdcentral för en bedömning, dels handlar det om att de patienter som har tung problematik, som kanske har flera olika sjukdomar och som har ett stort behov av insatser – kanske från olika vårdgivare – inte ska hamna mellan stolarna utan få både förebyggande och akut vård inom rimlig tid. Patienterna i den sistnämnda gruppen är storkonsumenter av vård. I denna grupp finns många äldre och multisjuka. Med tanke på vilket stort vårdbehov de har och hur ofta de får åka in för vård borde man satsa mer på den gruppen, vilket sker i och med patientmiljarden. Den som en gång behöver söka sjukvård för någon lättare sak – det kan i och för sig röra sig om något väldigt allvarligt – kan kanske vänta lite längre än någon som har livshotande problem och återkommande behöver vård. Jag anser också att det genomgående är viktigt att poängtera att patienter självklart inte ska vänta – ingen ska vänta – men om man måste prioritera tycker jag att man ska prioritera dem som har störst behov. Jag tycker att det är mycket värre om någon dör i en vårdkö, när personen hade kunna överleva om den fått vård tidigare, än om någon vars tillstånd inte förvärras av väntetiden får vänta. Ambitionen är självklart att ingen ska behöva vänta, men jag tycker inte att vi får släppa detta med behoven. När vi hade kömiljarden fanns på vissa håll en tendens att behoven fick stå tillbaka för kvantitet – alltså inte kvalitet utan kvantitet. Om man kunde registrera många med lättare åkommor så att de snabbt fick vård kunde man få del av kömiljarden, medan man inte alltid prioriterade dem som var svårare sjuka. Detta kan få felaktiga konsekvenser. Det finns också rapporter om att det fick just sådana konsekvenser, vilket är allvarligt för patientsäkerheten. Sjukvården är ytterst landstingens ansvar, men regeringen har en övergripande roll att stödja landstingen på olika sätt. Avgörande är också vad som händer på landstingsnivå, som regeringen inte kan styra över. I , som jag kommer ifrån, har vi till exempel lyckats att satsa på vården. Vi har satsat 6,2 miljarder sedan valet, och vi har anställt över 2 000 personer. gick utvecklingen åt andra hållet. kom vi på 21:a och sista plats – alltså en absolut bottenplacering – men är vi på 8:e plats. Det finns dock mycket kvar att göra, och tyvärr stoppar de borgerliga och en skattehöjning, vilket skulle behövas. 18 Socialminister (S): Jag tycker att det är viktigt att man håller sig till en korrekt verklighetsbeskrivning och att man för debatten på ett hederligt sätt. Jag tycker till exempel att diskussionen om alliansledda eller socialdemokratiskt ledda landsting blir ganska märklig. Jag är övertygad om att de flesta landstingspolitiker och regionpolitiker i landet har som fokus att leverera bästa tänkbara vård till medborgarna. Det är i alla fall min bild, oavsett om det gäller alliansföreträdare, socialdemokrater eller andra. En annan otroligt viktig del att slå fast är att det fanns problem med kömiljarden. Köerna började att öka . Det fanns undanträngningseffekter. Professionerna inom hälso- och sjukvården var skarpt kritiska. Den som har ägnat sig åt kommun- och landstingsfrågor vet dessutom att vi har haft ett ackumulerande kompetensförsörjningsproblem i hälso- och sjukvården . Pensionsavgångarna började att öka kraftigt , vilket säkert påverkade det faktum att köerna strax därefter började bli längre. Det är egentligen inga konstigheter. Vad man också såg var att ekonomiska incitament skulle få hälso- och sjukvårdspersonalen att springa snabbare. Detta lyckades man i viss mån med – vi har hälso- och sjukvårdspersonal som toppar sjukskrivningsstatistiken i landet på grund av stress, ångest och depression. Två av tre som sjukskrivs är kvinnor, och väldigt många av dem arbetar i hälso- och sjukvården. blev många operationer inställda i . Människor fick inte sina canceroperationer genomförda eftersom det inte fanns operationssjuksköterskor som kunde bistå vid operationerna. Hur hade en kömiljard löst detta problem? Här måste vi som politiker vara lite noga och modiga och inte låta som en popcornfabrik. Vi måste fundera över vad det är som på allvar och på lång sikt tar höjd för hälso- och sjukvårdens utmaningar. Det är precis vad denna regering har gjort från dag ett. Vi bytte ut kömiljarden, som redan hade tappat i effekt – det är belagt; det finns statistik på detta – mot en professionsmiljard. Vi har med stöd av professionsmiljarden byggt ut utbildningsplatserna för barnmorskor, specialistsjuksköterskor och sjuksköterskor med 1 500 platser. börjar vi också att bygga ut läkarutbildningen. Det spelar nämligen ingen roll hur många kömiljarder vi har om det inte finns folk att anställa. Senast satt jag i socialutskottet och lyssnade på , som beskrev hur hon och hennes medarbetare har besökt alla BUP-kliniker i . Problemet är inte att det inte finns någon förstärkt kömiljard – problemet är att man inte har folk att anställa. Regeringen tar höjd för detta, både genom att vi förbättrar de generella förutsättningarna för landstingen och genom att vi höjer de generella statsbidragen. Dessutom gör vi riktade satsningar som handlar om personal och som handlar om specifika resurser. Dessa resurser ska gå till arbetsmiljö, till att testa nya arbetstider, till att utveckla rekryteringsförutsättningar och till att se till att behålla den personal som man har. Under den sjukvårdsdialog som jag hade i och på sa till exempel att man kommer att använda regeringens pengar för att höja grundbemanningen inom förlossningsvården. Det är nog många som är glada över detta. 19 (M): Om vi nu ska hålla oss till fakta i debatten har det nu gått Socialdemokraterna nationellt tog över ansvaret för hälso- och sjukvården. försämras resultaten tydligt när det gäller väntetiderna i vården. Vårdköerna har fördubblats . Det är jättebra att vi tydliggör frågan om växande vårdköer, men det är ju ett rejält underkännande av den politik som har förts. Hälso- och sjukvård i ska ges till patienten i rätt tid, på rätt plats och hålla hög kvalitet. Detta är jag och överens om, men så ser inte verkligheten ut. Vården ska vara likvärdig, oavsett var man bor i landet. Det är vi överens om, men så är inte fallet. Patienten och patientsäkerheten ska sättas främst, men så är tyvärr inte heller fallet. De exempel som jag gav när det gällde och andra landsting visar hur verkligheten ser ut. verkar tro att det är en slump, men det är faktiskt så de regionala skillnaderna ser ut i vårt land. Jag är mycket oroad över att människor inte får vård i rimlig tid. Och att det då är framför allt barn och äldre som är mest sårbara och far mest illa är vi också överens om. Det finns säkert många i denna kammare som är oroliga just nu över någon anhörig i sin närhet som far illa och står i en vårdkö. Det påverkar som sagt oss alla, även om man själv har hälsan och slipper vara sjuk. Som sagt: Vårt mål som moderater med den politik som vi har lagt fram på området är att skyndsamt halvera vårdköerna. Det är bara att se att under Alliansens period halverades vårdköerna, och det är vi beredda att ta ansvar för att göra igen. Jag tror inte att en återinförd kömiljard är hela lösningen, absolut inte, utan det behövs flera lösningar, precis som säger. Men det händer ju ingenting med regeringens politik. Vi moderater för till exempel fram en tredubblad, utvecklad kömiljard. Vi satsar för att skyndsamt halvera vårdköerna och korta vårdköerna även inom psykiatrin. Vi vill även genomföra den nära vården, en fast vårdkontakt, som är väldigt viktigt för de patienter som önskar detta, med tanke på det som tog upp. Detta är de reformer som vi lägger fram nu och som vi vill vi genomföra , inte vänta i tre eller på att genomföra. Och, som sagt, att stärka hela vårdkedjan är oerhört viktigt och mest för de sjuka äldre. Det gör vi också satsningar på. Även lagstiftningen behöver förändras för att stimulera och underlätta för landsting, regioner och kommuner att gemensamt resursplanera vården för de mest sjuka äldre – eller för de mest sjuka över lag, skulle jag säga. Här handlar det om samordning och samarbete när det gäller sjukhusvård, närsjukvård och övrig primärvård. Det behöver öppnas upp för mobil hemsjukvård, äldreomsorg och så vidare. Här gör vi olika satsningar. Men det är ni som har haft ansvar , och facit är att vårdköerna ökar. Tyvärr är det så. Vad är er analys och ert ansvar för detta, ? 20 (S): Det viktigaste är att man satsar där behoven är störst. Det handlar om de patienter som har störst behov, men det handlar också om de landsting som har störst behov. Ett problem med kömiljarden är att de landsting som har störst behov inte får del av kömiljarden, utan det är de som klarar köerna som får del av den. Att vissa inte klarar att minska köerna beror inte på att de inte bryr sig om patienterna och inte vill ge vård , utan det beror på att situationen är så pressad. De har för lite resurser, det är underfinansierat och underskott i verksamheten. De har för lite personal och också kompetensbrist, som inte bara behöver ha med resurser att göra. Man har helt enkelt inte tillräckligt många läkare, specialistsjuksköterskor och sjuksköterskor. Det är till och med brist på undersköterskor . Det är därför man inte klarar att korta vårdköerna. Många springer redan dubbelt så fort och många blir sjukskrivna därför att de håller på att jobba ihjäl sig. Man går då miste om resurserna eftersom man inte har lyckats fylla kvoten. Det är klart att vi ska ha ett riktvärde, och det har vi . Vi har som mål att man inom rimlig tid ska få vård i alla instanser. Men när då resurserna undantas från dem som behöver dem mest är risken att det får motsatt resultat, att köerna kommer att växa ännu mer i de landstingen. Kömiljarden fick mycket kritik, både för att köerna växte och för att den ledde till kreativ bokföring. Man klarade egentligen inte uppdraget, men det såg bra ut i statistiken. Man får heller inte glömma resurserna. Till exempel har i fått ökat statsbidrag, och det är jättebra, men vi behöver höja skatten också. 21 Socialminister (S): Jag måste igen ställa frågan till dig, , som du inte svarade på: Hur ska er kömiljard lösa problemet att det inte finns tillgång till operationssjuksköterskor, till exempel i , som innebär att man får ställa in 20 canceroperationer? De som har arbetat med kommun- och landstingsfrågor i , kanske särskilt med personalfrågorna, vet att det har funnits en underlåtenhet när det har gällt såväl kompetensplanering som kompetensförsörjning inom Landstingssverige. Det tror jag att man är väldigt medvetna om själva också. Parallellt med detta hade vi en regering som prioriterade att skicka in ekonomiska incitament i de här verksamheterna för att få personalen att springa fortare. Hur ska du få personalen att springa fortare med dina kömiljarder, , när personalen är sjukskriven och det inte finns personal att anställa? Regeringen gör de satsningar som krävs för att långsiktigt säkra personalförsörjningen inom hälso- och sjukvården. Det är att ta ansvar! Och detta är ingen quick fix. Man kan säkert hitta på någonting där man kan betala sig till ett resultat någonstans och få resultat . Men det är inte hållbart, och det är ju det som det måste vara. Den politik som alliansregeringen förde på hälso- och sjukvårdsområdet var inte hållbar. Därför började köerna att öka långt innan kömiljarden togs bort. Här bör man vara lite ärlig. Faktum är att regeringen har genomfört utökade utbildningsplatser, 1 500 utbildningsplatser till barnmorskor, specialistsjuksköterskor och sjuksköterskor. När vi nu tillför pengar till bemanning inom hälso- och sjukvården kommer det förhoppningsvis att finnas personal att anställa. Till exempel kommer den första kullen med nya barnmorskor ut . Kanske gör detta att klarar att höja grundbemanningen inom förlossningsvården så att man inte har kris. Men vi kan inte ha en situation som där personalen inom hälso- och sjukvården toppar sjukskrivningsstatistiken. Nyutexaminerade sjuksköterskor sjukskrivs i alldeles för stor utsträckning på grund av stress. Personal som arbetar på akutmottagningarna påbörjar sina pass och hinner sedan inte sitta ned under hela arbetspasset. Det här är inte hållbart. Vi kan inte jobba med stimulanser som bara får personalen att springa fortare, utan vi måste göra förändringar på riktigt. Då handlar det om att tillföra resurser, att lita på våra huvudmän, att ha fokus på personalfrågan, att utbilda och se till att personalen har förutsättningar att göra sitt jobb och ta sitt ansvar ute i våra landsting. Jag är givetvis inte nöjd med att människor ska behöva vänta en enda dag för länge på vård. Men gamla lösningar, som visade sig upphöra att fungera innan de togs bort, är enda lösning på hälso‑ och sjukvårdskrisen. Skulle ni få genomföra detta vore det ett haveri för den personal som arbetar inom hälso- och sjukvården och som går på knäna. Det räcker att följa samhällsdebatten. 22 (M): Här i kammaren kan vi nämna exempel från olika landsting och regioner. Men vi har ett nationellt ansvar, och landstingen och regionerna har sitt ansvar. gillar verkligen att lyfta fram angående vårdköerna på med mera. Vad gör man där? Jo, det moderata finanslandstingsrådet sätter sig ned med sjukvårdsdirektörerna och diskuterar vad som ska göras, kommer med konkreta åtgärder och gör olika prioriteringar. Det är precis så man gör runt om i . Men detta verkar inte vilja veta av, utan hon nämner som ett dåligt exempel. Det är beklagligt, för oavsett region eller landsting gör de ett arbete där de lägger fram förslag för att inga patienter ska dö på grund av långa väntetider i vårdkön. Man prioriterar, och har till exempel tydligt prioriterat cancerpatienter och barn. Det finns en konkret åtgärdsplan, vilket jag tror att är fullt medveten om. I ska man ha tillgång till gemensamt finansierad vård av hög kvalitet. Vården ska ges efter behov och vara likvärdig. Vi prioriterar också att stärka hälso- och sjukvården, minska vårdköerna, lösa bemanningsflykten, förbättra vårdpersonalens arbetsmiljö och så vidare. Det har gått med ert nationella ansvar inom hälso- och sjukvården, och resultatet är att vårdköerna ökar. Oavsett om man har ny eller gammal politik är detta resultatet av er förda politik. 23 Socialminister (S): Vi lär debattera denna fråga fler gånger, . Jag konstaterar dock att den signal som är absolut viktigast att skicka just nu vad gäller hälso- och sjukvårdspolitiken är att regeringen gör de största satsningarna på hälso- och sjukvården i modern tid. Vi har höjt de generella statsbidragen i en underfinansierad verksamhet med över 3 miljarder. tillför vi ytterligare 5,5 miljarder till hälso- och sjukvården. Två av dessa miljarder går till något av det som oroar svenska folket mest, nämligen personalens villkor i hälso- och sjukvården. Svenska folket förstår att detta hänger ihop. Man förstår att personalen inte kan springa snabbare utan att personalen inom hälso- och sjukvården måste få förutsättningar som gör att de kan göra ett bra jobb och kan och vill jobba där, för det är en förutsättning för att beta av köerna. Det handlar inte om att införa ekonomiska incitament som innebär att man är kreativ med statistiken eller att den personal som hör till den mest sjukskrivna i på grund av stress ska springa ännu fortare. Det räcker att gå ut på vilken arbetsplats som helst inom hälso- och sjukvården. Låt mig vara tydlig med att jag definitivt inte lyfte upp som ett dåligt exempel. Vad jag lyfte upp som ett dåligt exempel är att på nationell nivå tror att man kan lösa den problematik som handlar om brist på personal och kompetens med en kömiljard. Det gör man inte. har mycket vällovliga ambitioner som handlar om att öka grundbemanningen inom förlossningsvården. Regeringen är glad över att kunna bidra med resurser för att det ska bli möjligt – och även utbildad personal. Så bedriver man en politik som får effekt på riktigt, och det kommer också denna politik att få. Överläggningen var härmed avslutad. § 15 Svar på interpellation 2017/18:70 om konsumentskydd vid skönhetsbehandlingar 24 Socialminister (S): har frågat mig varför jag inte har agerat i frågan om konsumentskydd vid skönhetsbehandlingar under hela mandatperioden samt vilka konkreta åtgärder som jag skulle vilja se på området. Vidare har han frågat mig om jag är beredd att införa en tillståndsplikt för dem som vill starta verksamheter avseende skönhetsbehandlingar samt om jag är beredd att införa ett system där den som innehar en tillståndspliktig verksamhet också får teckna en ansvarsförsäkring som kan ersätta den som blir felbehandlad. Det system som finns ger den enskilde ett visst skydd vid utförandet av estetiska behandlingar, men systemet har ansetts ha brister varför den förra regeringen tillsatte en utredning på området, den så kallade (SOU 2015:100). Utredningen lämnade bland annat förslag om en ny lag för konsumentskydd av kroppsbehandlingar som görs i estetiskt syfte. Förslaget fick dock kritik, och remissinstanserna ifrågasatte om förslaget leder till säkrare behandlingar. Regeringen bedömde därför att det inte var möjligt att gå vidare med utredningens förslag. Utredningens slutbetänkande kom under den tidigare delen av mandatperioden, och remittering och analys av remissynpunkterna har skett . Regeringen anser att frågan måste hanteras även om utredningens förslag inte bedöms vara genomförbart. Därför sattes ett arbete igång som resulterade i det uppdrag som regeringen nu har gett till . Uppdraget innebär att ska utreda om estetiska behandlingar som kräver medicinsk kompetens och som kan innebära betydande hälsorisker ska omfattas av samma skydd för den enskilde som gäller enligt hälso- och sjukvårdslagstiftningen och hur detta i så fall ska regleras. ska sedan utreda om vissa av dessa estetiska behandlingar inte ska få utföras av annan än hälso- och sjukvårdspersonal, vilket sker . Myndigheten ska även utreda i vilken utsträckning personskador som uppstått i samband med estetiska behandlingar som kräver medicinsk kompetens och som kan innebära betydande hälsorisker ska omfattas av patientskadelagen och vilka övriga försäkringslösningar som behövs för att ge personer som drabbats av sådana skador ett fullgott skydd. Uppdraget ska redovisas till , och jag ser fram emot myndighetens redovisning. 25 (M): Jag tackar statsrådet för svaret. Jag misstänker att statsrådet inte är nöjd med regeringens hantering av denna fråga. Människor kommer i kläm och skadas i på grund av bristfällig och i vissa delar obefintlig lagstiftning. Jag stötte på denna fråga under förra mandatperioden när jag blev kontaktad av ett antal seriösa företag som är verksamma i skönhetsbranschen. De bad mig komma på besök och berättade då att människor skadas när operationer och behandlingar går snett. Många konsumenter blandar ihop detta med sjukvård och tror att de har någon form av skydd, men sedan upptäcker de att de inte har det. Alliansregeringen tog detta på stort allvar under förra mandatperioden, och precis som statsrådet sa i sitt svar tillsatte alliansregeringen en utredning . Den levererade sitt betänkande , och hade man genomfört alla eller delar av utredningens konkreta förslag hade människor inte hamnat i kläm . Om man googlar ”misslyckade skönhetsoperationer” kommer artikel efter artikel upp om människor som har hamnat i kläm. Man kan se i lokala medier hur många konsumentvägledare säger att det inte finns någon lagstiftning om tatueringar och andra skönhetsbehandlingar:  ”Konsumenterna behöver ett bättre skydd, säger , konsumentrådgivare på .”  I finns en tjej som heter och som har råkat illa ut. Hon fick skador i ansiktet av laserbehandlingen.  I blev en kvinna som heter sjukskriven och tvingades sälja sitt företag. ”Jag gick in i det med öppna ögon, läste på om medicinska risker och var rätt klar över vilket resultat jag kunde förvänta mig. Men jag kunde aldrig föreställa mig att jag inte skulle få hjälp om något gick fel.”  ”Tandblekningen frätte sönder tandkött: Trodde att jag skulle tappa tänderna”.  En annan artikel från : ”svag konsumenträtt vid skönhetsingrepp”.  ”Konsumenter skyddslösa vid skönhetsbehandlingar”.  ”Vem hjälper dig om skönhetsbehandlingen går fel? Kanske ingen alls”. Så här kan vi hålla på, fru talman. Vi skulle kunna läsa tusentals artiklar från runt om i om hur människor har hamnat i kläm. För mig är det svårt att förstå hur en utredning kunde levereras och att vi står här 2017 och att regeringen har tillsatt en utredning som ska levereras . Om jag har förstått statsrådets svar betyder detta att vi under framåt kommer att kunna fortsätta att läsa om skönhetsoperationer som går snett och där konsumenter hamnar i kläm och människor till och med kan bli fysiskt misshandlade genom vaningrepp, men att inget kommer att hända. 26 (M): Apropå den förra debatten och angående nya och gamla förslag på olika områden verkar regeringen helt sakna förslag och ambitioner. överlämnades betänkande Kroppsbehandlingar – Åtgärder för ett stärkt konsumentskydd. Det var en efterlängtad och efterfrågad utredning som tydligt visade på nödvändigheten av att skärpa kvalitetskraven i skönhetsbranschen. Men tyvärr hade man inte presenterat några konkreta förslag och åtgärder för att fler inte skulle drabbas. Regeringen och ansvarig minister meddelade i stället via medierna att det inte blir några lagregleringar av skönhetsbehandlingar trots att det är ett, skulle jag säga, helt oreglerat område och trots att detta kan innebära stora risker för dem som genomgår behandlingar. Som min kollega sa har de ett väldigt svagt konsumentskydd. Vi talar inte om några få hundratal utan om tusentals som drabbas . Estetiska kroppsbehandlingar för att förändra utseendet som människor själva väljer att göra anses inte vara hälso- och sjukvård. Det utbud som finns på detta område har ett brett spektrum av olika aktörer, behandlingar och regelverk. Det är i princip fritt fram att bedriva verksamhet där man utför kroppsbehandlingar i syfte att förändra utseendet utan att man behöver ha några medicinska kunskaper, vilket de olika fall som tog upp vittnar om.