prot · H50931 · 2017-11-15 00:00:00 — Det finns inte någon som vill dra ut . 44 (V): Mycket av debatten har handlat om historieskrivningen, vad som egentligen har hänt och vem som gjorde vad. Det vi är eniga om är att i utskottet har det funnits en bred vilja att försöka hitta en lösning som gör att arbetstagare inte ska utvisas på grund av små eller obetydliga byråkratiska fel och brister. I följdmotion på regeringens proposition Möjlighet att avstå från återkallelse av uppehållstillstånd föreslog vi två saker: att stryka bestämmelsen om att brister som uppmärksammas av inte kan utgöra grund för undantag från återtagande av uppehållstillstånd samt att regeringen skulle återkomma med förslag om att möjliggöra för individuell bedömning vid återkallande av uppehållstillstånd. De borgerliga partierna lade i sin följdmotion fram ett konkret lagförslag med en annan konstruktion än den vi hade föreställt oss. Men eftersom förslaget, trots att det skilde sig mycket från vårt, hade till syfte att åtgärda samma problem som vi såg, och eftersom vi såg att det fanns möjlighet för en majoritet att göra något åt saken, valde vi ändå att ställa oss bakom det borgerliga förslaget, för att på ett öppet och konstruktivt sätt utforska om det kan vara en framkomlig väg. Precis som framkom av TCO:s remissvar hade vi vissa farhågor att förslaget skulle öppna för en för vid tolkning och därmed höja ribban för vad ska ses som utnyttjande eller systematiska oegentligheter. Trots att utskottet försökte vrida och skruva på förslaget blev det efter lagrådsbehandlingen tydligt att det öppnade för en ny situation som ingen av oss kunde ställa sig bakom. Därför välkomnar att utskottet kunde enas bakom beslutet att ändå bifalla regeringens första proposition och ta några första steg för att rätta till brister i nuvarande regelverk. Vi håller såklart helt med allianspartierna om att det brådskar att hitta en lösning, men just sett i ljuset av de svårigheter vi har stött på under behandlingen av förslaget är vi tveksamma till att sätta en så tidig deadline som Alliansen föreslår, nämligen . Det är rimligt och angeläget att regeringen gör sitt yttersta för att lägga fram en lösning utifrån utredningens bredare anslag för att träda i kraft . Dagens regler för arbetskraftsinvandring sätter arbetstagare i en svår underordnad situation, som kan få långtgående konsekvenser för enskilda arbetskraftsinvandrare. pratade om historieskrivningen. Det är här jag tycker att den centrala konflikten egentligen ligger. Det är grunden för maktobalansen som vi faktiskt inte har varit överens om, vare sig när lagstiftningen antogs 2008 eller när vi delvis försökte komma till rätta med den . Möjlighet att avstå från återkallelse av uppehållstillstånd när arbetsgivaren själv-mant har avhjälpt brister Behovet av ett mer långsiktigt hållbart regelverk som tar hänsyn till de anspråk på arbetskraft som finns på den svenska arbetsmarknaden, förhindrar utnyttjande av enskilda arbetskraftsinvandrare och värnar alla löntagares rätt till de löner och villkor som regleras i våra lagar och kollektivavtal är uppenbart. ser därför fram emot att ta del av den utredning som ska presentera förslag på hur de nuvarande problemen kan åtgärdas. Här ska utredningen bland annat överväga lämpligheten av och vid behov lämna förslag på sanktioner mot arbetsgivare och/eller ersättning till arbetstagare för det lidande och de kostnader som ett indraget tillstånd lett till. Det här ser vi som extra viktigt. Arbetskraftsinvandrarens ansvar är i nuvarande regelverk mycket mer omfattande än arbetsgivarens. Det är den här maktobalansen vi talar om; det är den som är grunden för de problem vi står inför. Det är i grunden ytterst orättvist att arbetskraftsinvandraren straffas för fel som arbetsgivaren har begått. Det är inte en ordning som vi annars accepterar att någon ska straffas för fel som någon annan har begått – framför allt inte om det är fel som ligger långt tillbaka i tiden eller har begåtts av en tidigare arbetsgivare. Att sanktionsmöjligheter mot arbetsgivare och ersättning till arbetskraftsinvandrare utreds är därför nödvändigt och välkommet. Det är ett viktigt steg för att rätta till den maktobalans till arbetsgivarens fördel som det nuvarande systemet har skapat. Därför menar vi också att arbetskraftsinvandrare som beviljas arbetstillstånd hos en arbetsgivare som bryter mot anställningsavtalet bör få stanna i hela tillståndstiden för att söka ny anställning. En sådan ordning kräver dock sanktioner mot arbetsgivaren för att regelverket ska motverka utnyttjande. Men det helt avgörande för att komma till rätta med maktobalansen är att anställningserbjudandets betydelse vid arbetskraftsinvandring stärks. Ett juridiskt bindande anställningserbjudande skulle säkerställa att de villkor som arbetsgivaren utlovar på förhand måste efterlevas och att prövning och kontroll förenklas samt säkerställa ökad tydlighet för alla inblandade parter om vilka villkor som gäller. Jag tycker att debatten vi har haft visar att det kanske också skulle kunna fungera som ett stöd för arbetsgivare att efterleva det de har lovat på förhand – det är det här jag har lovat; det är också det här jag behöver efterleva. Att utredningen inte har i uppdrag att se över anställningserbjudandets roll tycker vi i är en stor svaghet. Vi tror och anser att en ny helhetslösning måste innehålla ett krav på juridiskt bindande anställningserbjudande för att lösa frågan om maktobalans som i grunden ger oss de här problemen. Sammanfattningsvis, fru talman, har ställt sig bakom dagens proposition men också lagt in ett särskilt yttrande där vi belyser vår syn på arbetskraftsinvandringen och vad som behöver göras för att få till ett regelverk som faktiskt skyddar arbetstagaren och inte låter arbetsgivaren välja fritt. I dessa delar framhåller vi bland annat att arbetserbjudanden måste vara juridiskt bindande och att arbetstagare som träder fram och berättar om missförhållanden hos arbetsgivaren ska få stanna tillståndstiden ut. Vi vill också att arbetsgivare som utnyttjar papperslösa ska göras skadeståndsskyldiga. Möjlighet att avstå från återkallelse av uppehållstillstånd när arbetsgivaren själv-mant har avhjälpt brister För en rödgrön regering borde det vara självklart att driva fram en sådan förändring som stärker villkoren för arbetstagarna i samband med en helhetslösning. Med detta yrkar jag bifall till förslaget. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 20.) § 12 Politisk information i skolan Politisk information i skolan betänkande 2017/18:UbU6 Politisk information i skolan (prop. 2017/18:17) 45 (SD): Jag börjar med att yrka bifall till vår reservation 1. Förslaget från regeringen tycker vi ser ganska rimligt ut, tvärtemot vad man kunde tro när de första tidningsartiklarna om det publicerades. Någon debattartikel sa att förslaget skulle strida mot grundlagen, vilket gjorde att både vi och andra fick hjärtat i halsgropen. Men när jag tittade på förslaget såg jag att de här farhågorna verkade våldsamt överdrivna. Om inte nuvarande praxis strider mot grundlagen gör nog inte det här förslaget det heller. Det står i propositionen att förslaget egentligen är ett förtydligande rektorerna till fromma, och i stora drag är det väl det. Det finns inget revolutionerande i förslaget jämfört med vad som i praktiken gäller . Förslaget innebär i korthet att rektorer måste bjuda in politiska partier på objektiv grund. Det innebär att rektorer om de så vill får bjuda in samtliga partier representerade i riksdag, landsting eller kommun. Rektorn får inte välja att till exempel enbart bjuda in sitt eget favoritparti eller utesluta ett parti han eller hon tycker extra illa om. Det skulle vara att agera på subjektiv grund. Jag talar lite som till barn här. Vi hoppas att landets rektorer förstår skillnaden. Dessutom får rektorn bjuda in partier på ”annan objektiv grund”. Just det här skapade visst huvudbry, i alla fall för mig. Men inte heller det ska, får vi hoppas, lämna utrymme för godtycke hos landets rektorer. Också en sådan inbjudan måste ju ske på vissa objektiva grunder och gälla till exempel alla partier som profilerat sig i en lokal fråga eller alla partier som uppnått 1 procents väljarstöd i senaste valet. Här kan det dock finnas utrymme för märkliga tolkningar. Någon rektor kan utnyttja skrivningen för att till exempel exkludera ett politiskt parti. Just därför vill vi ha ett förtydligande i propositionen och i lagtexten gällande denna skrivning. Vi vill också att beslut om att bjuda in politiska partier i skolan ska gälla som myndighetsbeslut som man har rätt att överklaga till förvaltningsdomstolen. Det innebär att besluten måste vara skriftliga. Gäller besluten inte som myndighetsbeslut går de inte att överklaga, och då kan inga prejudicerande beslut fattas. Det här är viktigt rent rättsligt och demokratiskt. Inte för att vi tror att många beslut kommer att överklagas – tvärtom kommer det nog att bli ganska få. Men det är viktigt rent principiellt. Politisk information i skolan Inte heller ska rektorn kunna delegera beslut om politiska partiers besök i skolan – tycker vi i alla fall. Rektorn är högst ansvarig för verksamheten, och varför ska just dessa beslut kunna delegeras? Det finns många andra beslut och arbetsuppgifter som bättre lämpar sig för att rektorn lämpar över dem på övrig personal. Rektorerna har betalt för att ta det ansvaret, och det ska de också göra. Vi förstår inte riktigt varför rektorerna enligt förslaget ska kunna delegera dessa beslut. Vi tycker också att skrivningarna i propositionen om stödmaterial är en smula överdrivna. I stället för att ha stödmaterial skulle man kunna förtydliga skrivningarna i skollagen om ”annan objektiv grund”. Det är just där det kan råda osäkerhet. I övrigt är allting glasklart. Hade man förtydligat detta redan i lagtexten hade det räckt att läsa skollagen och i värsta fall regeringens proposition, eller sammanfattningen av den. Då skulle man ha sluppit allt detta med stödmaterial. Det skulle vara en mer rationell ordning, tycker i alla fall vi. I detta anförande instämde (SD). 46 (V): Åhörare – eller snarare ni som lyssnar där hemma – och riksdagskollegor! Jag minns när jag gick på gymnasiet i en skola som heter Haraldsbogymnasiet i Falu kommun och det gick ut information till eleverna om att ett ytterst nationalistiskt parti med, för att vara tydlig, medlemmar med nazistisk koppling skulle besöka vår skola och hade fått tillstånd till det av rektorn. Rektorn i sin tur hänvisade till att gymnasiechefen hade sagt att detta måste godkännas. Det vi elever gjorde var att försöka förtydliga den lagstiftning som redan fanns och som kunde utnyttjas för att hålla organisationer utanför om deras budskap strider mot skolans värderingar och det skolan ska arbeta för. Men som svar fick jag från gymnasiechefen att detta är det bästa med demokratin – att idéer får stötas och blötas. Visserligen är det så; jag tror att alla här inne håller med om att det är viktigt med ett öppet debattklimat där idéer stöts och blöts. är skolan inte vilken offentlig plats som helst. Det är ingen offentlig plats. Skolan har att följa skollagen och en rad andra lagstiftningar samt läroplanen. Enligt mig måste också de besök som görs på skolan stämma överens med dessa lagar och läroplaner. Regeringen föreslår nu i propositionen ett förtydligande av skollagen angående politisk information i skolan. håller med om vikten av att detta finns tydligt reglerat och stöder därför förslaget till lagtext. I propositionen nämner regeringen även att berörda myndigheter bör uppdatera och se över sina stödmaterial. På den punkten vill vi göra ett tillägg. Det är ganska många av de ungdomar som går i skolan som kommer att vara förstagångsväljare i nästa års val. I stödmaterial understryks vikten av att elever får tillgång till politisk information, och det finns flera handfasta tips till rektorer om hur skolor kan agera för att säkerställa att elever deltar i det demokratiska samtalet. Vi saknar dock ett perspektiv, och det är de politiska ungdomsförbundens. Politisk information i skolan I stödmaterial ges till exempel rådet att skolorna kan avgränsa den politiska informationen till . Bland er som har varit ute på skolor och haft debatter, speciellt inför ett val, är det ganska allmänt känt att många skolor lägger debatterna under . Det gör det svårt för en rad ungdomsförbund och partier att delta i det politiska samtalet. Vi tycker att detta är en olycklig konsekvens av stödmaterial. Valdagen ligger dessutom efter skolstarten. Därför är det viktigt att i den mån det är möjligt ge alla elever likvärdig möjlighet att ta del av det politiska samtalet och av politiken. Den information som går ut till skolorna skulle tjäna på att även utifrån ungdomsförbundens perspektiv lyfta fram för- och nackdelar med olika sätt att möjliggöra elevers tillgång till politisk information. Regeringen bör därför uppmana berörda myndigheter att inför uppdateringen av stödmaterialet föra en dialog med de politiska ungdomsförbunden. Detta menar vi att bör ställa sig bakom, och med det vill jag yrka bifall till min och reservation. Utöver denna lagstiftning samt skärpningen och förtydligandet av den får vi dock inte glömma bort en sak, nämligen att det som sagt finns en rad andra lagstiftningar – bland annat den befintliga skollagen – som reglerar vad som får och inte får förekomma i skolan. I skollagens 1 kap. 5 § står det att utbildningen ska utformas ”i överensstämmelse med grundläggande demokratiska värderingar och de mänskliga rättigheterna som människolivets okränkbarhet, individens frihet och integritet, alla människors lika värde, jämställdhet samt solidaritet mellan människor”. Om diskriminering som kan drabba enskild elev står det: ”Ingen ska i skolan utsättas för diskriminering på grund av kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, könsöverskridande identitet eller uttryck, sexuell läggning, ålder eller funktionsnedsättning eller för annan kränkande behandling. Alla tendenser till diskriminering eller kränkande behandling ska aktivt motverkas.” har dessutom en lag som förbjuder hets mot folkgrupp. Hets mot folkgrupp är ett hatbrott som kan innebära att sprida hat och missaktning mot en eller flera utpekade grupper. Enligt den svenska lagen, 16 kap. 8 §, är hets mot folkgrupp att ”uppsåtligen, i uttalande eller i annat meddelande som sprids, hota eller uttrycka missaktning för folkgrupp eller annan sådan grupp av personer med anspelning på ras, hudfärg, nationellt ursprung, etniskt ursprung, trosbekännelse eller sexuell läggning”. Det som hände när vi fick besök av den nazistiska organisationen var att många av eleverna blev utsatta för hets mot folkgrupp verbalt. Det var också väldigt nära fysisk hets. Inte en enda person ställdes till svars för det eleverna utsattes för. Det är alltså viktigt att koppla ihop den befintliga lagstiftning som finns såväl i som i skollagen med den nya uppdateringen av skollagen och de råd kommer att gå ut med. I situationer där personal och elever i förskola och skola blir utsatta för främlingsfientlighet och rasism ska även arbetsmiljölagen användas. Den är också relevant, enligt självt. Politisk information i skolan Med det sagt vill jag säga att jag är glad att regeringen har förtydligat lagstiftningen men att jag tror att mycket mer behöver göras ute på skolorna speciellt , när det kommer att finnas krafter som vill ta sig in i skolan och vars uppfattning om demokratin strider helt och hållet mot skolans läroplan och våra lagar. 47 (S): Också jag är väldigt glad över att regeringen har lagt fram denna proposition, som är ett förtydligande av hur politiska partier kan bjudas in i skolan. Nuvarande lagstiftning uppfattas som otydlig, och ibland kan det vara lättare att inte bjuda in alls än att vara osäker på om man gör rätt eller fel som rektor. Detta har lett till olika tolkningar i relation till skolans demokratiuppdrag, och i vissa fall har osäkerheten gjort att rektorer inte ens har vågat bjuda in politiska partier. Det är viktigt att unga får en chans att syna politiken på nära håll. När vi lever i en samtid med så mycket tveksamma källor är det bra om politiska partier kan bjudas in i skolorna. Det förtydligas också att det är rektorn eller den rektorn delegerar till som beslutar om, när och hur politiska partier ska bjudas in. Förslaget innebär att rektorn kan begränsa inbjudan till demokratiskt valda partier som sitter i riksdag, fullmäktige, landsting, region eller . Rektorn kan också göra ett annat urval på objektiva grunder. Jag tycker liksom att det är viktigt att påpeka att skolan inte är en allmän plats. De politiska partierna ska bjudas in utifrån skolans lärandeuppdrag och demokratiuppdrag. Att elever ska inhämta och utveckla både kunskaper och värden framgår av skollagen och läroplanerna för varje skolform. Ett sätt att beskriva det demokratiska uppdraget är att använda begreppet ”om, genom och för”. Eleverna ska lära sig om demokrati och mänskliga rättigheter. De ska lära sig genom att grundläggande demokratiska värderingar och respekten för mänskliga rättigheter genomsyrar skolans läromiljö. Målet är att de ska utveckla förmågor för att som samhällsmedborgare kunna verka aktivt i demokratin. Politisk information i skolan ska inte ses som något fristående moment utan som en integrerad del av undervisningen och utbildningen – en pusselbit i ett större sammanhang. Det finns en bred politisk majoritet bakom denna proposition, men det finns ändå en reservation som jag helt kort tänkte säga någonting om. Det gäller det som SD framfört rörande den objektiva grunden. Den objektiva grunden är ju en självklarhet i skolan, men den förtydligas . Man får tydliga exempel på hur man kan förhålla sig till den. Det andra stycket i lagtexten är en upplysningsbestämmelse och en signal till rektorerna, som egentligen inte är riktigt nödvändig då det som anges i bestämmelsen följer direkt av regeringsformen. Men regeringen anser ändå att bestämmelsen och texten förtydligar skollagen och därmed har ett syfte. Jag vill betona att det är rektor och lärare som är bäst lämpade att bedöma om och hur politisk information ska byggas in i utbildningen. Rektorer och lärare hanterar situationer och information i undervisningen som ställer höga krav på saklighet och opartiskhet. Det finns inget som tyder på att de inte skulle kunna klara av samma uppgift i förhållande till politisk information i skolan. Politisk information i skolan Jag tror att vi är många här i kammaren som har erfarenhet av våra ungdomsförbund, som har drivit på för att förtydliga lagen. Tack för det, ungdomsförbunden! Inför den här debatten frågade jag en ung person hemifrån: Varför är detta viktigt på riktigt? Han svarade så här: För oss unga är det viktigt att politisk information är tillgänglig i skolan. Det ger oss en riktig chans att påverka och förändra samhället. När jag var aktiv i SSU värvade vi en kille i skolan som kom från en ganska trasig bakgrund. I sitt hemland hamnade han i ett nazistiskt gäng, men här i gav SSU honom ett alternativ. Hade vi inte fått möjligheten att bjuda in honom i vår politiska gemenskap genom skolkampanjer hade han nog dragit sig tillbaka till att omfatta hatiska idéer. Politisk information kan på så sätt bli en öppning, inte bara för att få påverka politiken utan också för att hitta en tryggare gemenskap. Jag vill yrka bifall till utskottets förslag! 48 (M): Jag tror att vi är många ledamöter som har börjat vår politiska bana genom att vara ute med partiets ungdomsförbund och informera i skolan. Vi har insett hur oerhört viktigt detta uppdrag är. Vi vet att okunskapen är stor, både om politik och om demokratin, liksom när det gäller förståelsen för att ta debatten, diskussionen och kampen för att få människor att inse hur viktigt det är att engagera sig politiskt. Det kan vi bäst råda bot på genom att tidigt nå våra elever. Jag tror att vi alla kan intyga att uppmärksamheten hos en del elever ibland kan falla, kanske på kemilektionen eller på religionskunskapslektionen, men nästan aldrig när det gäller politik. Jag skulle till och med vilja gå så långt som att säga att kunskapstörsten är ganska stor. Det ser vi inte minst på alla skolklasser som besöker . När jag var ute fanns det problem. Det var på den ena politiska kanten. har vi upplevt problem på den andra politiska kanten. Det är naturligtvis oerhört viktigt att vi stöder rektorerna i deras viktiga jobb, men de har också fått förtroendet att leda en viktig arbetsplats, med många lärare och väldigt många elever. Jag hade tänkt säga något om det inlägg som hölls av representant här. Jag tycker dock att han har visat bristande respekt för oss och kammaren genom att lämna debatten innan den är slut. Det är lite tråkigt. Jag ska inte lägga till så mycket, annat än att jag har förtroende för våra rektorer. Jag vill också betona att även Alliansen inser att det då och då kommer en god proposition från regeringen. Då ska man naturligtvis ställa sig bakom den och stödja den, och det gör vi i det här fallet. I detta anförande instämde i (C), (L) och (KD). 49 (MP): Politisk information i skolan Att vara ung innebär att man blir tvungen att fatta beslut om frågor och saker som man konfronterats med. Inte minst i skolan kommer valen i en strid ström. Det är val av skola och språk, och högre upp i åldrarna ska man välja rätt gymnasium. Alla dessa val kommer att forma elevernas hela liv på ett eller annat sätt. Förhoppningsvis finns det personer runt eleverna som kan vägleda och stötta i dessa val. Det kan vara föräldrar, lärare, en förebild och förhoppningsvis en . i skolan har det oftast också varit möjligt att komma ut på olika arbetsplatser för att bilda sig en uppfattning om vilka val som krävs och om hur samhället fungerar. För att kunna fatta ett välgrundat beslut om vem som ska få ens röst vid ett val behövs information, inte minst för dem som ska gå till valurnorna i sitt liv. Det vi debatterar är hur den informationen kan förmedlas i skolorna. Det är ingen enkel fråga. Därför tillsatte regeringen en utredning, som har presenterat sitt förslag. Utifrån detta lägger vi nu fram ett betänkande, som innebär ett förtydligande om handhavandet kring politisk information i skolan. Demokrati kan inte tas för givet. måste demokratin värnas och återerövras. Att skolan ska ha en objektiv hållning är såklart en självklarhet. Det är också bra om skolan välkomnar och uppmuntrar att politiska partier kommer till eleverna och till skolan, där man tar till vara de möjligheter som denna samverkan kan medföra. Det är viktigt att skolan, oavsett huvudman, behandlar alla partier objektivt lika. Genom en ändring i regeringsformen klargörs att objektivitetsprincipen gäller även för fristående skolor, vilket innebär att även fristående skolor måste behandla politiska partier lika. Ansvaret för processen ligger på rektor eller hos den eller dem som rektor delegerat frågan till. Att rektor nu får denna status gör det tydligt att det är hen som tar det slutgiltiga beslutet om hur den politiska informationen ska förmedlas. Man kan genom detta förhindra bråk och oro, som varit problem när främlingsfientliga och antidemokratiska grupper har visat sitt missnöje. Demokrati kan som sagt inte tas för givet. måste den värnas. Ett av de grundläggande villkoren för en levande demokrati är den enskildes möjlighet att göra sin röst hörd, bland annat i de val som här i hålls . Att ge varje ung person möjlighet att bilda sig en uppfattning i olika sakfrågor är egentligen det som hela skolgången går ut på. Undan för undan, skolår för skolår, får eleven fler och fler redskap för att fatta väl överlagda beslut. Detta är en pusselbit till. Med detta sagt yrkar jag bifall till utskottets förslag. 50 (M): Vi i fick möjlighet att yttra oss över utbildningsutskottets betänkande nr 6, om politisk information i skolan, då det berör frågor om regeringsform och grundlagar om yttrande- och tryckfrihet.