prot · H40968 · 2017-02-15 00:00:00 — Jag har sett oligarki och systematiska kränkningar av mänskliga rättigheter. Jag har noterat viktiga roll, men jag har även under den nuvarande regeringsperioden noterat ambitioner att krönas som världens humanistiska champion. På den punkten vill jag reflektera tillsammans med andra kring frågan om roll är att ensamt rädda jorden eller om vårt lands roll är att tillsammans … (: är de gångna. Jag får be ledamoten att avsluta sitt anförande.) 148 (S): stod jag utanför skolan för att hämta mitt barn. Då kom , som också väntade på sitt barn, fram till mig och sa: Visst är det konstigt! Det är december, och vi har nästan ingen snö. Och det är plusgrader. Då är vi i i . har vi inte haft en riktig vinter. Visst är det konstigt att det då finns vissa politiker som inte tror på klimatförändringen! skrev 175 länder på ett nytt klimatavtal som ska börja gälla och som binder alla länder. Avtalet innebär att den globala temperaturökningen ska hållas långt och stanna . För att nå målet om krävs mer aktiv klimatpolitik med fler åtgärder från fler länder runt om i världen. Klimatförnekare i Vita huset och högerextremisterna i gör mig orolig och bekymrad över om dessa länder, som har lovat åtgärder, kommer att leverera. Som sagt var krävs det en hel del åtgärder för att nå målet om . Effekter vi ser av klimatförändringar är en försämring av fiskebestånden i tropiska områden där man är helt beroende av lokalt fiske. Haven blir varmare och surare. Glaciärerna smälter globalt sett i snabbare takt än tidigare och ökar risken för en kraftig havsnivåökning. Det finns flera rapporter från FN:s klimatpanel, bland annat , som mer och tydligare visar på klimatförändringarnas effekter. Till exempel smälter isar snabbare än på resten av planeten. hade havsisarna och snötäcket minskat mer än medelvärdet för . Klimatförändringar handlar inte längre endast om varmare klimat och mer nederbörd, utan klimatförändringar handlar om hot och möjligheter och kopplas mer och mer ihop med utrikes- och säkerhetspolitik. Ett exempel är kopplingen mellan skyddet av klimat och miljö och respekten för de mänskliga rättigheterna. De uppmärksammas alltmer, inte minst inom arbetet med Agenda 2030. Torka och ökad nederbörd drabbar främst länder i och . Klimatförändringarna är ett säkerhetshot som kommer att förvärra många problem utomlands, skapa politisk instabilitet och innebära sociala spänningar, fattigdom med mera. Utrikesminister nämnde i utrikesdeklarationen hur regeringen i utrikespolitiken kommer att ha en bredare syn på säkerheten, och hon nämnde klimatförändringarna som ett globalt säkerhetshot. I regeringens skrivelse om mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer i svensk utrikespolitik lyfts fram hur vill arbeta för att genomföra klimatavtalet och Agenda 2030 som ett led i arbetet för mänskliga rättigheter, demokrati och respekt för rättsstatens principer. Därför avser regeringen att öka uppmärksamheten på samband mellan klimat, miljö och mänskliga rättigheter. Vidare avser regeringen att driva frågor om demokrati, transparens, delaktighet och miljöanalyser för att främja en socialt, ekonomiskt och miljömässigt hållbar utveckling i världen. 149 (M): skrev den amerikanska historikern att den europeiska säkerhetspolitiken är bara tre val från sitt förfall. Framtiden hängde då på brexit, på det amerikanska presidentvalet och naturligtvis på det kommande presidentvalet i . Om Applebaum får rätt återstår naturligtvis för historien att utvisa, men insatserna är höga. Det är den här säkerhetsordningen som har skapat fred, välstånd och ekonomisk utveckling i under ett halvt sekel. Detta är också en säkerhetsordning som är utsatt för starkt externt tryck. omges av en löpeld av konflikter från i söder, genom Levanten och till i öster och i norr. Det är ett där har valt att använda militärt våld för att rita om de europeiska gränserna både i och i samt i andra fall agera i gränslandet mellan den totala freden och det totala kriget med hjälp av hybridmetoder. I allt högre grad ser vi hur händelser utanför påverkar oss själva. Det kanske mest uppenbara, men inte det enda, exemplet är den fruktansvärda konflikten i . Konflikten har lett till de största migrationsströmmarna i sedan . Den har inspirerat till terrorangrepp i , i , i och i . Den har lett till att över 300 personer i har begett sig till för att ansluta sig till terroristorganisationer som Islamiska staten. har de säkerhetspolitiska utmaningarna för Europeiska unionen varit så svåra och så omfattande som de är . Jag tror att vi alla, oavsett partitillhörighet, arbetar för att försöka förstå, hantera och bemöta den nya omvärlden. En sak är dock helt uppenbar; detta är inte tiden för säkerhetspolitisk passivitet. Om inte vi tar ansvar och formar den säkerhetspolitiska ordningen kommer andra krafter att göra det åt oss. Det är krafter som varken delar våra intressen eller delar våra värderingar. Tvärtom är det krafter som ser våra värderingar om mänskliga rättigheter, yttrandefrihet och demokrati som svagheter som ska exploateras. Det enda sätt som på allvar kan påverka den europeiska säkerhetsordningen på är genom ett kraftfullt agerande i EU och Nato. Jag ser två viktiga skäl för arbetet. För det första behöver EU trygga och välmående grannar. Det östliga partnerskapet, utvidgningen, måste inriktas på att säkra att , och kan kvarstå som självständiga länder som också kan göra sina egna säkerhetspolitiska vägval. Inte minst är det viktigt att stärka ländernas motståndskraft mot ryska hybridangrepp. Men EU behöver också fördjupa samarbetet med Nato och knyta ihop instrumenten för intern och extern säkerhet. Det är i just den här skärningspunkten som jag tror att EU kan göra riktigt stor nytta för europeisk säkerhet. I sak handlar det om att knyta ihop alla aspekter på det som kallas den europeiska säkerhetsunionen, det vill säga arbetet mot terrorism, organiserad brottslighet och cyberangrepp, och sedan länka dem samman med den gemensamma utrikes‑, säkerhets- och försvarspolitiken. Det handlar bland annat om att utveckla EU:s förmåga att leda krishanteringsinsatser och rikta in de militära och civila insatserna mot EU:s närområde. För det andra är och förblir Nato den enda organisation som kan trygga de centraleuropeiska och västeuropeiska gränserna. I ljuset av den nya Trumpadministrationen är det än mer viktigt att Nato stärks och att de europeiska länderna ökar sina försvarssatsningar. Natos nya framskjutna militära närvaro i och är bra för hela , och är mer beroende än någonsin av den säkerhet som Nato levererar och upprätthåller. ser vi att skillnaden mellan partnerskap och medlemskap till Nato ökar ju mer Nato närmar sig säkerhetspolitikens hårda kärna, det vill säga de gemensamma försvarsförpliktelserna. Om vi på allvar vill stärka den europeiska säkerhetsordning som Nato representerar och värnar ska vi också bli fullvärdiga medlemmar av försvarsalliansen. Det är ytterst bara då, som fullvärdiga medlemmar, som vi kan ta ansvar och påverka en organisation som är helt avgörande för och vår egen säkerhet. Detta vore ett viktigt steg i rätt riktning för att förhindra det totala förfallet av den europeiska säkerhetsordningen som författaren har varnat för. 150 (S): När jag växte upp pratade vi alltid mycket hemma vid köksbordet. Det handlade sällan om partipolitik, och vi hade olika åsikter. Men jag fick lära mig att lyssna på andra, förstå att saker kan se olika ut sedda i olika perspektiv och att aldrig svika min moraliska kompass. Detsamma gäller för stora delar av politiken, inte minst utrikespolitiken. är mina föräldrar här på läktaren. De har sagt att varje människa måste ta ansvar, göra det moraliskt riktiga och stå upp för andras rätt; annars är man bara en liten lort. Jag är stolt över att vara en del av ett parti som driver en klart feministisk utrikespolitik och som tar stort ansvar i alla sammanhang. Låt mig ge några exempel på vad den har bidragit till. För dem som inte känner till är den svenska statens utvecklingsfinansiär, som ska bidra till att utrota fattigdom genom att skapa hållbart företagande i utvecklingsländer. Vd berättade spontant om hur glada de var över de nya direktiven som hade kommit den här mandatperioden. finns jämställdhets- och genusperspektiv med som ett kriterium i uppdrag, och det är frågor som de har mandat att driva i bolagsstyrelserna runt om i världen. Det var något som de hade längtat efter. En feministisk utrikespolitik gör skillnad för många människor runt om i världen, till exempel genom företagsutveckling. Ett annat konkret exempel är att regeringen tillsammans med RFSL arbetar med genomgripande kompetenshöjning i hbtq-frågor både på och på ambassaderna. En feministisk utrikespolitik gör skillnad även inom hbtq-området. I tiden som vi lever i , där vissa män fortfarande anser sig ha rätt att bestämma över kvinnors kroppar, står den tydligt upp för att en stor del av biståndet ska gå till organisationer som arbetar med sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. En feministisk utrikespolitik gör skillnad för många människor runt om i världen, även för dem som lever i länder där abort och sexualupplysning tyvärr inte är en självklarhet. Att med bred marginal röstades in i FN:s viktiga säkerhetsråd tror jag berodde på det budskap som regeringens företrädare hade under sin valturné: att med transparens och resultatfokus effektivisera rådets arbete, att sätta fokus på flickors och kvinnors situation och att förebygga i stället för att hantera redan uppkomna konflikter. är vår första månad av 24 i säkerhetsrådet till ända, en månad då har haft ordförandeposten. Återigen finns den feministiska politiken med som en röd tråd. När ett enigt säkerhetsråd uttryckte sitt stöd för de nationella medlingsinsatserna i framhölls vikten av kvinnors deltagande. Det skedde på svenskt initiativ och kommer förhoppningsvis att leda till bättre förhandlingar och en mer hållbar lösning för hela befolkningen i . arrangerade till exempel en briefing för representanter för civilsamhället om säkerhetsrådets arbetsprogram för januari månad. Det var första gången som ett ordförandeland i rådet genomförde en sådan briefing för civilsamhället. Det borde bli rutin, tycker jag. Mycket bra har alltså gjorts, men ännu mycket mer återstår att göra i världen. Då gör det mig orolig att största oppositionsparti i har inlett samtal med i olika frågor. politik, som går ut på att göra skillnad på människor, att sätta och svenskar först, att vrida klockan tillbaka och att inskränka kvinnors rättigheter, ska alltså diskuteras av moderater. Hur kommer det att påverka den moderata utrikespolitiken? Jag fick inga svar av på mina tidigare frågor. Jag är ganska orolig över vad det här kommer att innebära . Vi verkar inom det möjligas konst, inte inom det önskvärdas. Men för oss socialdemokrater handlar det om att åstadkomma så mycket positiv utveckling som möjligt för så många människor som möjligt i världen. sa vid sitt besök i att världen skulle vara en mycket bättre plats om vi kunde sprida den svenska modellen till fler länder, framför allt delarna med jämlikhet och jämställdhet. Det försöker vi socialdemokrater göra med vår aktiva och tydliga utrikespolitik, och även om utrikespolitiken är ofantligt mycket större än vårt köksbord hemma i var tror jag att samma kloka principer gäller. Vi bemödar oss om att förstå andra och deras perspektiv, men vi står alltid upp för humanitet, för det moraliskt rätta och för dem som behöver oss. Annars är vi bara små lortar. 151 (M) replik: Jag lyssnade på anförandet av . Jag blir mer och mer förvånad när jag hör regeringen, eller riksdagsledamöter här, tala om regeringens feministiska utrikespolitik. Jag drar mig till minnes 2016. Där deltog utrikesminister. Men jag vill säga här med bestämdhet att frågan om ett jämställdhetsprogram, att kvinnors rättigheter skulle beaktas, inte ens fanns med på dagordningen. Jag hörde inte att utrikesministern protesterade mot detta. Jag hörde inte att frågan kom upp. Jag vill gärna ha en kommentar till detta. 152 (S) replik: Tack så mycket, ! Som vi har hört utrikesministern säga både i utrikesutskottet och här i kammaren framhåller regeringen alltid frågorna om feminism, om jämställdhet och om flickors och kvinnors rättigheter och möjligheter. Sedan är det ju också så att vi som jag sa verkar inom det möjligas konst och inte alltid inom det önskvärdas konst. Vad som hände i exakt det exempel som tog upp kan jag inte kommentera eftersom jag, även om hon inledningsvis sa det, inte ingår i regeringen. Men jag är alldeles trygg med att regeringen ständigt tar upp de här frågorna så mycket som det bara går. 153 (M) replik: Jag ber om ursäkt för att jag sa fel, . är riksdagsledamot, precis som jag. Vad jag ville säga var att regeringen uppenbarligen inte använder alla de internationella plattformar som finns för att driva en feministisk utrikespolitik, och jag tycker att det är väldigt tråkigt. Säger man sig vara en feministisk regering ska man använda de internationella nätverk som står en till buds, och det inkluderar . 154 (S) replik: Där håller jag absolut med . tror jag att en del partier hänger upp sig på en del saker och inte ser det viktiga och väsentliga som åstadkoms. Jag tyckte att utrikesministern fick till det ganska fyndigt när det gällde Iranresan – att man ska fokusera på huvudsaken och inte på huvudbonaden. gäller inte det för . Jag kan inte svara om det exakta sammanhanget, men jag är helt övertygad om att regeringen i alla sammanhang tar alla tillfällen i akt att främja rättigheter för flickor och kvinnor. 155 (M) replik: Det gör mig ledsen att återigen upprepar någonting som hon vet inte stämmer. Det var vackert, mycket av det som sa. Det handlade om att stå upp för det som är det moraliskt rätta, annars är man bara en liten lort. Då undrar jag hur ser på det hon beskriver här, när vi redan har haft ett replikskifte där jag meddelat och förklarat hur förhåller sig till alla andra partier här i . Vi kan samtala med alla. Ser det som att vi samarbetar nu när vi för ett samtal, när vi pratar med varandra vid fikat i utskottet eller när vi möts i korridoren? Socialdemokraterna förhandlar alltså riktig politik med . Det är någonting som ni måste ta ansvar för. Men hitta inte på, ! 156 (S) replik: Jag lyssnade på partiordförande, , som faktiskt kom med ett historiskt besked . I det beskedet ingick det att skulle vara ett parti som skulle samtala med i utskotten. Det är någonting som upprör oss väldigt mycket. Vi samtalar också med människor, oavsett partitillhörighet, i utskotten. Man begär ordet, och man replikerar på varandra. Det gör vi också här i kammaren. Men att samtala om vår politik är en väldigt stor skillnad. Det är att släppa in SD i stugvärmen, och det har vi väldigt mycket emot. Därför undrar jag: Hur blir det i samtalen? Förut har sagt att man inte ska samtala med . ska man samtala med i utskotten. Vad kommer det att betyda för den moderata utrikespolitiken? 157 (M) replik: Jag konstaterar igen att det är någonting som skaver här. Jag är besviken på hur beter sig just . Min partiledare lämnade besked om att vi vill ha en alliansbudget. Är det så att mot sin politiska övertygelse röstar på den – det som hände när ni förlorade budgetomröstningen första gången – kan de få göra det. Det är inget som vi kommer att hindra. Men det är ingen skillnad på vad beskriver, att man kan ha ett samtal med andra medlemmar i . Det är ingen som helst skillnad. Jag kan bara konstatera att Socialdemokraterna i form av , som är talman, satt och förhandlade öppet – detta har han erkänt i medierna – med i utskottet förra mandatperioden för att be regeringen att erkänna i ärendet . Det är så mycket i detta som skaver. Jag undrar: Hur ska det påverka Socialdemokraternas utrikespolitik att ni beter er på det viset? 158 (S) replik: Det som skaver här, , är att ni säger att det inte är någon skillnad. Förut var tydliga med att man inte skulle samtala med , och gör man det. Det som också skaver är historien om och , som enligt mina partikamrater som var med – det var jag inte själv – inte alls stämmer. Så jag tror att det som skaver här, , måste du reda ut med andra. Men för mig och för många i är det oerhört viktigt att förstå vad denna förändring av förhållande till kommer att innebära för utrikespolitiken. 159 (SD) replik: Jag kunde inte låta bli att begära replik när jag hörde på något konstigt sätt beskylla och tycka att det var konstigt att vi skulle sätta och svenskarna först. Jag kan med stolthet säga att vi som politiskt parti värnar och svenska folket och sätter dem i främsta rummet. Den fråga jag vill bolla tillbaka, fru talman, är vilka Socialdemokraterna sätter först. Är det kanadensarna och , eller är det brasilianarna och ? Vilka är det Socialdemokraterna sätter först om det inte är och svenskarna? 160 (S) replik: Det var jättebra, , att du tog upp detta – tack! Här finns en väldigt stor skillnad, tror jag. Vi bedriver en politik som är bra för och för resten av världen . Vi är nämligen helt övertygade om att det bästa för och svenskarna är att det går bra för andra länder, nationaliteter och kulturer också. En tryggare och mer rättvis värld är en säkrare värld, precis som sa i sitt anförande, och det är här som jag tror att den stora skiljelinjen mellan våra partier finns. Vi står alltid upp för människors lika värde och mänskliga rättigheter, men vi menar också att det som är bäst för och svenskar också är bra för andra runt om i världen. 161 (SD) replik: Jag förstår inte varför det ena ska utesluta det andra. Men vi är ett svenskt politiskt parti i det svenska parlamentet, och det är en självklarhet, tycker jag, att i alla fall vi i sätter och svenska folket främst. Men jag tycker att det är bra att och är tydliga inför svenska folket med att varken de eller landet kommer först eftersom man tycker att det är märkligt att vi skulle sätta och svenskarna främst. Vi gör det, och det vill jag vara tydlig med. 162 (S) replik: Det där var ju en grov vantolkning av . Vi tycker att det är viktigt att värna alla människor, och vi tror att det ligger i svenskt intresse att vi i den svenska säkerhetspolitiken också ser till andra länders intressen. Det kan vi vara väldigt tydliga med. Men att vi alltid står upp för alla människors lika värde, oavsett var man är född och vilket land man bor i, tycker jag är oerhört viktigt. 163 (SD): Låt mig inledningsvis läsa ett citat: ”Svenskt försvar måste stå starkt i ett som präglas av utveckling och stabilitet. utveckling är positiv, men landet har stora problem, inte minst ekonomiskt. Detta ger grogrund till politiskt missnöje. har fortfarande stora militära styrkor. Nedrustningsavtalen och den ekonomiska situationen har lett till att de konventionella styrkorna blivit mindre i . Men den moderna materielen finns kvar, och har i närhet ökat i omfattning. Att då besluta om nedrustning av svenska försvaret, med hänseende till vad som hände efter försvarsbeslutet , är vansinnigt. Ett nedrustat försvar tar åratal att bygga upp igen – har man inte vid ett krigshot i modern tid.” Citatet, som – det tillstår jag – kanske inte är det bäst formulerade, kommer från första principprogram 1999, där jag som 23-åring och ganska ny i politiken författade det försvarspolitiska avsnittet. Att jag då, , hävdade att utvecklingen i var positiv hade ju sin bakgrund i att kommunismen hade fallit och utvecklade sig i riktning mot väst. Det var innan valdes till premiärminister och sedermera president. Trots det varnade vi sverigedemokratiska ungdomar för nedrustningen. Och långt innan partiet kom in i varnade vi för nedrustning av vår försvarsförmåga och för att det säkerhetspolitiska läget snabbt kunde förändras. Tyvärr har både socialdemokratiska och borgerliga regeringar varit högst skyldiga till nedrustningen av vårt försvar. Att man som regeringar inte förstått det som jag, som då 23-åring med ytterst begränsad insikt i försvars- och säkerhetspolitiska spörsmål, förstod är för mig en gåta, fru talman. När den borgerliga regeringen tog makten skickade man territorialförsvaret till slutgiltig slakt, och i stället skulle man prioritera att leka världspolis genom militära insatser i fjärran land. Inte ens när gick in i och visade att man var beredd att med våld ändra gränser på vår egen kontinent vaknade man och förstod att saker och ting höll på att hända i Österland. När vi kom in i 2010 stod vi här i talarstolen, utan gehör från övriga partier, och fortsatte varna för att omvärldsläget snabbt skulle komma att förändras. varnade vi för detta och för att vårt lands försvarsförmåga var satt ur spel på bekostnad av utlandsinsatser och dålig personalförsörjning. I Försvarsberedningen 2013 ville , få till skarpare formuleringar om . Detta motsatte sig bland andra , och Försvarsberedningens moderata ordförande sa i SVT:s Politik i fokus att ”det föreligger inget hot mot , och vi ser heller inga avsikter till att något sådant ska utvecklas”. ville, tillsammans med , och , tona ned hotet från . Man lyfte fram argument som att inte hade råd att genomföra sin storslagna upprustning. Analysförmågan var alltså inte, fru talman, särskilt imponerande, och tyvärr fortsatte det att hänga i. Den moderata statsministern kallade försvaret för ett särintresse, och så sent som vid , mitt under de pågående protesterna vid i och efter att genomfört sin största beredskapsövning , talade dåvarande försvarsministern , som sitter här i kammaren, om att ”den säkerhetspolitiska situationen i är mer stabil än ” och att ”bedömningen att det är osannolikt med ett väpnat militärt angrepp mot är även fortsatt grunden för utformningen av försvaret”. Inte förrän skickade in sina trupper på och ockuperade delar av en europeisk suverän stats territorium och den svenska säkerhetspolisen varnade för att bedrev förberedelser för krig eller hot om väpnat våld mot vaknade tillsammans med flera av de övriga partierna. Då helt plötsligt hamnade det svenska invasionsförsvaret åter i fokus. Men började man också på allvar propagera för ett svenskt Natomedlemskap. Flera års nedrustning fick inte bara följden att man kunde använda pengar till allehanda skattelättnader; det fick också följden att man kunde se rörelser i den svenska opinionen. Argument som att ”hotbilden har ökat, och vi har ingen förmåga att försvara oss själva, så nu måste vi gå med i Nato” hördes allt oftare – inte sällan från moderat och borgerligt håll. Natoförespråkarna hävdar ofta att ett medlemskap i alliansen på ett avgörande sätt skulle stärka vår försvarsförmåga och bidra till stabilitet och säkerhet i närområde. Det är givetvis rent nonsens. I stället är det precis tvärtom. Ett svenskt medlemskap skulle öka spänningarna i och riskera att rubba den geopolitiska balansen och därmed dra in i konflikter i stället för att förhindra dem. Dessutom lever vi inte ens upp till de krav som ett medlemskap ställer eftersom vi avsätter alldeles för lite resurser till försvaret. Vi sverigedemokrater är tydliga i vår inställning till stormaktsallianser och har varit det sedan partiet grundades. Vi anser att det är viktigt att vi bibehåller vår suveränitet när det gäller utrikes- och säkerhetspolitik. Som ett litet land måste vi förhålla oss till vår omgivning och ta nationellt ansvar för säkerheten i vår region och inte utsätta oss för risker i onödan. Vårt alternativ för att trygga vårt lands säkerhet är i stället att först och främst ha en egen försvarsmakt med ordentlig försvarsförmåga men också ett defensivt försvarsförbund med , som skulle ge ett bra komplement till detta. Ett försvarsförbund med skulle inte heller rubba den geopolitiska maktbalansen i vårt område. och möter samma säkerhetspolitiska utmaningar med hänsyn till ländernas gemensamma geografiska läge. Genom ett försvarsförbund höjs tröskeleffekten och nya strategiska djup skapas, vilket stärker ländernas försvarsförmågor.