prot · H50936 · 2017-11-23 00:00:00 — § 1 Anmälan om vice ordförande i utskott Förste vice talmannen anmälde att (M) valts till vice ordförande i arbetsmarknadsutskottet. § 2 Anmälan om subsidiaritetsprövning Förste vice talmannen anmälde att utdrag ur prot. 2017/18:11 för i ärende om subsidiaritetsprövning av EU-förslag hade kommit in från utrikesutskottet. § 3 Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2017/18:144 Interpellation 2017/18:144 Beskattning av personaloptioner av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. Interpellation 2017/18:145 Interpellation 2017/18:145 Expertskatten av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. Interpellation 2017/18:147 Interpellation 2017/18:147 Utökad budgetgranskning av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. Interpellation 2017/18:149 Interpellation 2017/18:149 Lönsamheten i att utbilda sig till sjuksköterska av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. Interpellation 2017/18:151 Interpellation 2017/18:151 Effekterna av höjda skatter av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. § 4 Anmälan om faktapromemoria Förste vice talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2017/18:FPM21 Direktiv om försäljning av varor KOM(2017) 637 till civilutskottet § 5 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2017/18:40 till socialutskottet 2017/18:44 till utrikesutskottet betänkande 2017/18:NU4 2016/17:140 och skr. 2016/17:184) 1 (M): Förtroendet för staten, regeringen, institutioner och våra statliga myndigheter har fått sig en rejäl törn . I somras uppdagades att stora mängder sekretessbelagd information som handhas av Transportstyrelsen har läckt ut och eventuellt spridits till främmande makt. Det är information som bland annat innehåller uppgifter om svensk infrastruktur, körkortsregister och individer som lever med skyddad identitet. Detta är oerhört allvarligt. rapporterade fakta om att i norra präglas av en utbredd mutkultur. Bland annat tas bluffakturor fram av tjänstemän inom verket. Flera vägmålare i reportaget vittnar om hur entreprenörer mutar anställda vid . Pengar byter ägare vid hemliga möten, som taget ur en . Ett annat exempel från myndigheten är en företagare som skulle förnya sitt körkort för att använda det i arbetet. Han skickade efter sin ansökan om det nya körkortet, eftersom den inte hade nått honom. Då fick han veta av myndigheten att hans ärende låg på bordet men att han måste byta adress eftersom adressen var för lång för att myndigheten skulle kunna hantera hans ärende. Man tror inte det man hör. Myndigheter och statliga företag måste alltid föregå med gott exempel och gott omdöme och vara en förebild. Annars urholkas tilliten inte bara till de myndigheter som tjänar staten och medborgarna utan även till de företag som förvaltar medborgarnas pengar. Det statliga engagemanget innebär att ägaren måste vara på tå för att lösa frågor om tillit, trovärdighet och leverans. Ett vitalt näringsliv i är grunden för tillväxt, jobb och utveckling. Därför måste myndigheterna vara en del av detta. Att konkurrera på lika villkor är också en förutsättning för de statliga bolagen. Därför är det viktigt att följa med i tiden och att ägaren ställer sig frågan om just ägande i statlig regi ger det bästa resultatet. Det bästa vore om det gick att minska det statliga ägandet , eftersom det är speciella situationer att verka i en politiskt styrd värld. Det är också viktigt att understryka att det statliga ägandet, som innehåller flera roller att agera efter, blir dubbelt och att det råder speciella förhållanden. Det blir i slutändan som om en domare i en fotbollsmatch själv spelar med i en match som han dömer. I och med den proposition som den förra alliansregeringen lade fram har skillnaden mellan den privata och den offentliga sfären blivit tydligare. Ett statligt ägt företag riskerar, i motsats till ett privat företag, aldrig att gå i konkurs. Därmed försvinner också ansvarsutkrävandet. Företag fungerar rimligen bättre utan statlig klåfingrighet och politisk detaljstyrning. Staten ska inte heller konkurrera med privata företag på fungerande marknader. Grunden i den moderata näringspolitiken är att skapa förutsättningar för fler nya företag och fler som vågar anställa. När staten äger företag ska det ske med stor långsiktighet, öppenhet och ansvar samt med höga krav på tydliga principer som måste efterlevas och följas upp kontinuerligt. finns 48 statligt ägda företag som omfattas av ägarpolicyn där det fastställs vilka internationella riktlinjer som alla statligt ägda företag ska efterleva. Vårt mål är att verka för en fortsatt hållbar och långsiktig förvaltning av statliga bolag. Där det inte finns någon anledning för staten att äga dem eller vara delägare i dessa företag bör också ägarskapet successivt fasas ut. Postnord är fortfarande något av ett sorgebarn – tyvärr. Det är glädjande, om än tragiskt, att man har börjat använda kameror i en del av bilarna för att säkerställa att hanteringen av paket och försändelser går rätt till och för att motverka stölder. Förtroendet hos svenska folket för Postnord är ordentligt omskakat i grunden. Alltför många människor vittnar om chaufförer från Postnord som säger att de inte har kunnat lämna ett paket, trots att personen har väntat på paketet . Paket hanteras fortfarande ovarsamt. En man upptäckte ett fyrtiotal brev och paket i en soptunna utanför sitt hyreshus. De hade lämnats outdelade. När han ringde Postnord blev svaret att han kunde väl dela ut dem själv. Detta måste bolaget komma till rätta med, så att det uppnår tillit och förtroende och kan utföra leveranser. Postnord gjorde en förlust på . noterade företaget en förlust på nästan en halv miljard. Därtill tappar sin position inom EU genom hur posthanteringen fungerar i landet. Postnord har ramlat från sjunde till femtonde plats, och ligger efter länder som och . Det är tydligt att de reformer som Postnord självt har vidtagit inte är tillräckliga. Därför krävs rejäla omtag från regeringens sida när det gäller Postnords framtid och det statliga ägarskapet. Regeringen kallar sig feministisk och har haft en hög svansföring i fråga om jämställdhet och kvinnors rättigheter. Men i detta ligger också att ta ansvar för de institutioner och verksamheter där stat och regering styr och sätter upp ramarna. I spåren av den så kallade metoo-kampanjen har många kvinnor, skådespelare, musiker och artister, gått ut offentligt och berättat om sexuella trakasserier och övergrepp som de har utsatts för. Många av dessa kvinnor är verksamma på och Operan i . Såväl som Operan är statliga verksamheter, vilket innebär att det finns ett extra ansvar hos regeringen att säkerställa att dessa arbetsplatser fungerar väl samt präglas av öppenhet, jämställdhet, tolerans och respekt. Det mest anmärkningsvärda och upprörande är den omfattande tysthetskultur och ryggdunkningsmentalitet som tillåtits växa fram inom dessa verksamheter och branscher. Den som blir utsatt har inte blivit lyssnad på utan har i stället skuldbelagts, tystats eller omplacerats. Detta är fruktansvärt och fullkomligt oacceptabelt. är det viktigt att det tas ordentliga tag i inventering av såväl policydokument som planer och att regeringen levererar efter allt prat om att vara en feministisk regering med en feministisk politik. sålde regeringen 19 miljoner stamaktier i , vilket minskade det statliga ägandet från . Det är välkommet. Ett flygbolag som verkar på en fri och öppen marknad ska inte hållas under armarna av svenska skattebetalare. Men SAS har djupgående problem, och man har uppenbarligen inte lyckats ställa om till dagens marknad och efterfrågan, eftersom SAS trafik fortsätter att minska. har den reguljära trafiken minskat jämfört med , och även chartertrafiken pekar nedåt för SAS. På en fri och öppen marknad, som flygbranschen utgör, är det svårt att försvara att staten fortsätter att ha ett ägarintresse i SAS. Därför är det bra att regeringen vill fortsätta att avbryta det statliga ägandet, att regeringen fortsätter att vara tydlig med att svenska staten inte ska vara en långsiktig ägare av företag samt att regeringen sa nej till att teckna ett nytt aktieinnehav vid en framtida nyemission för SAS. Staten ska inte driva företag. I vissa fall kan det dock finnas ett värde i att staten tar ansvar ur ett samhällsperspektiv som gagnar hela . kan vara ett sådant exempel. Dock är det viktigt att ständigt se över innehavet i alla statliga företag. Som jag har nämnt fyller företag en funktion vid , men den funktionen kan förändras och gå förlorad i en ny tid. Om det finns tydliga anledningar att minska det statliga ägandet i ett företag ska staten minska sitt intresse och sälja sin andel i företaget, och vinsten bör gå till att fortsätta att minska statsskuld. Försäljning av statliga företag ska alltid ske med utgångspunkt i om andra aktörer kan göra arbetet bättre, och försäljning ska ske på marknadsmässiga villkor. Därför ska alla statliga företag kontinuerligt utvärderas för att säkerställa långsiktighet, effektivitet och det fortsatta värdet av det statliga ägandet. Slutligen ska den statliga ägarpolicyn även fortsättningsvis ses över i syfte att minska det statliga ägandet inom svenskt näringsliv. Jag yrkar bifall till reservationerna 1 och 3 av Alliansen. I detta anförande instämde (M). 2 (SD): Vi debatterar näringsutskottets betänkande 4 om statliga bolag. generella inställning till statliga bolag är att ägandet i första hand ska säkerställa medborgarnas långsiktiga intressen. Grundläggande funktioner måste kunna säkerställas i hela landet oavsett om det gäller infrastruktur eller övrig service. Staten ska förvalta våra gemensamma egendomar med stora värden på bästa sätt och förse de anställda med god arbetsmiljö och goda villkor och utvecklingsmöjligheter. Vi ska vara ett föredöme vad gäller ansvarstagande för både miljö och hälsa. Vi ser att våra statliga företag fortsätter att vara i framkant framöver när det gäller värdeskapande, etik och ansvar, men vi ser även att det statliga ägandet har ett balans‑ och regleransvar för att kunna träda in med sunda konkurrensförhållanden på marknader som är osunt reglerade. Vi anser att även om de privata företagen är grundbulten i den svenska ekonomin är det statliga ägandet viktigt gällande det övergripande samhällsuppdraget. Synergieffekterna av det privata och det statliga ägandet är därmed av yttersta vikt. Men vi ser också värdet av att dessa synergieffekter inte rubbas genom att osunda konkurrensförhållanden mellan den privata och den offentliga sektorn upprätthålls. Efter ett flertal jobbiga år för statens bolagsportfölj, främst med stora av‑ och nedskrivningar i statens bolag kopplade till de äventyr man företagit sig utomlands, börjar det nu se bättre ut. När 2016 summerades hamnade resultatet fortfarande på minus. Men skulle man undanta resultatet för skulle man landa i en vinst för staten. Även det uppskattade värdet på bolagsportföljen har varit fallande sedan början av förra mandatperioden, då värdet för hela bolagsportföljen uppskattades till . Det har sedan sjunkit år för år till 580 miljarder, 530 miljarder, 500 miljarder, 460 miljarder och 430 miljarder. Här hade vi ett trendskifte , då värdet på riktigt länge vände uppåt och det uppskattade värdet landade på . Det börjar alltså se ljusare ut, men det krävs också att man inte går i nya fällor eller forcerar sig in i nya problem. För , som är ett av staten helägt bolag, ges goda möjligheter för staten och medborgarna att uppnå energipolitiska mål. Bolaget utgör ett viktigt verktyg på den energipolitiska arenan. mål för denna arena kommer vara att vidmakthålla och utveckla landets energisystem, som i möjligaste mån ska präglas av oberoende av fossil energi och att undviker att göra sig långsiktigt beroende av att importera el. Vår uppfattning är även att bolagets fokus bör flyttas från expansion i utlandet till att i stället värna den svenska elförsörjningen i ett långsiktigt perspektiv. Bolaget har lidit stora ekonomiska förluster av sina äventyr utomlands, och stora av‑ och nedskrivningar har präglat debatten . har man troligen lagt den mest problematiska tiden kopplad till investeringar och bolagsköp bakom sig. Därmed har man kommit förbi en sak, men det oroväckande är att man nu expanderar verksamheten i , gör sina största investeringar i holländsk vindkraft, investerar stort i och satsar stort på havsbaserad vindkraft utanför gränser. Regeringen har även aviserat att man på en extra bolagsstämma för kommer att besluta om nya ekonomiska mål för bolaget. Man kommer bland annat att föreslå sänkta avkastningskrav för bolaget, då stora investeringar i sol och vind inte är lika lönsamma. Det är en sak. Mer problematiskt är att man tar bort ett av målen för kapitalstrukturen i bolagen: det mål som reglerar nettoskuldsättningsgraden, det vill säga att nettoräntebärande skulder dividerade med eget kapital tas bort. Skuldsättningen i bolaget i förhållande till det egna kapitalet kan sticka iväg när det inte finns någon styrning från ägarens sida av hur mycket man får skuldsätta sig och vilka risker man ska ta. Här finns en uppenbar risk: Man kan gå på en ny mina när man sänker avkastningskraven och ser till att man kan belåna sig ännu mer för att ha en snabbt expanderande verksamhet utomlands. Skulle man få samma utveckling av elpriser utomlands som vi haft i kommer samma av‑ och nedskrivningsbehov att uppstå i de investeringar som man nu gör. Det finns därför all anledning att följa utvecklingen för slopandet av dessa mål för att se hur det påverkar bolagets skuldsättning framöver. Något som är oundvikligt att lyfta fram i denna debatt är det som just nu sker i Postnord. Det behandlas i fler utskott än näringsutskottet. Det är framför allt två saker som är på tapeten. Det första är de förändringar i postlagen som påverkar den nuvarande servicenivån, där den så kallade övernattsbefordran troligtvis ersätts med ett krav att av de inrikes brev som lämnats in ska ha delats ut . En moderniserad lagstiftning för postväsendet, för Postnord, kopplad till vår samtid är troligen högst nödvändig. Men tillgången till en fungerande posttjänst är – trots vår ständigt alltmer digitaliserade värld – alltjämt en förutsättning för att kunna bo, leva och arbeta. Det är därför av yttersta vikt att samma villkor i så stor utsträckning som möjligt gäller för både stad och landsbygd och att man noggrant följer upp utvecklingen för att se hur den ändrade lagstiftningen slår. Det andra är den besvärliga situation som bolaget har ekonomiskt, på kort sikt främst orsakad av utvecklingen i , där postvolymerna sjunkit avsevärt som en följd av dansk lagstiftning om att digitalisera post från offentlig verksamhet till medborgarna. Det har skapat behov av att reformera verksamheten, där de så kallade särliga villkoren är problematiska – personalen har väldigt förmånliga uppsägningsvillkor med en uppsägningstid då man är helt arbetsbefriad. När man nu skjuter till nytt kapital till bolaget från och är fördelningen förmånlig ur ett svenskt perspektiv. Vår andel av aktiekapitalet utgör , men av kapitaltillskottet står vi för av den andel som skjuts till. Man får ändå ge visst beröm till den förhandling som har föregått detta kapitaltillskott och att vi åtminstone har tagit igen en del i den första ronden. Problemet är väl främst att den utveckling vi kunnat se i är någonting som väntar i framöver. Ur ett svenskt perspektiv är förhoppningen att omställningen kommer att ta tillräckligt , så att bolaget självt hinner med att ställa om sin produktionsmodell för att kunna hantera de minskade brevvolymerna. Men det återstår att se om vinsten i denna första omgång kommer att bli tillräcklig för att göra en sådan mjuklandning eller om graden av digitalisering kommer att skruvas upp allt snabbare. utgörs hälften av bolagets eget kapital i Postnord av goodwill och övriga immateriella anläggningstillgångar. Man har även aviserat kostnader om för att kunna göra denna omställning av produktionsmodellen och för att komma på fötter. Skulle de bokförda värdena i form av goodwill och övriga immateriella tillgångar inte gå att försvara är i praktiken hela bolagets eget kapital utraderat. Då kommer man att behöva ytterligare kapitaltillskott, och det återstår att se hur duktigt kommer att vara i de förhandlingarna. Problemen är således långt ifrån över för Postnords del, och det är angeläget ur svenskt perspektiv att följa utvecklingen noggrant kopplat till både lagstiftning vad gäller postväsendet och hur man klarar av att leva upp till de ekonomiska mål som bolaget har. Avslutningsvis, fru talman, vill jag yrka bifall till vår reservation 2 i betänkandet. Vi står givetvis bakom samtliga våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till den. 3 (C): Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 1, 3 och 5. Som ni vet är det ingen hemlighet vad och Alliansen tycker när det gäller det stora statliga bolagsägandet. Vi tycker att det är problematiskt att staten är både en stor spelare och en domare i detta fall. Därför har vi sagt att vi, så fort det finns möjlighet och ekonomin tillåter, säljer en stor del av dessa företag. vill vi behålla: de som har ett viktigt samhällsuppdrag och även andra som är viktiga ur en säkerhetspolitisk aspekt. behöver vi bygga flera hundra tusen bostäder. Problemet är att det inte finns mark överallt, och även om det är kommunen som är huvudansvarig för detta behöver staten hjälpa till. För att öka tillgången föreslår att staten ska tillhandahålla just detta. Därför behöver vi revidera ägardirektiven för statligt ägda företag som också är markägare, så att de får i uppdrag att ta fram lämplig byggbar mark. Jag vet att det är en utredning på gång som tittar på detta och kommer att presenteras i vår. Det är mer än välkommet. Ni vet detta, och jag har talat om detta tidigare, men eftersom problematiken inte bara fanns utan kvarstår även vill jag också ta upp att vi ser en avveckling av service och arbetstillfällen på landsbygden. Staten bär ett stort ansvar här. Jag och tycker att det är märkligt att den nuvarande regeringen har en hög svansföring och säger att hela ska leva, som man inte använder en del av de statliga bolagen för att komplettera svagare marknader. Ett lysande exempel på detta är den statliga banken . Det var inte länge sedan beslutade att man skulle lämna sina företagskunder norr om åt deras öde. Detta innebär att inte vill ha några företagskunder på landsbygden och i småstäder. är det , , och större tillväxt- och högskoleorter som gäller. Jag tycker att det är anmärkningsvärt att näringsminister inte har något att invända mot detta. Jag undrar vad vi ska med en statlig bank till om den inte finns i hela landet och om det dessutom finns massor av affärsbanker som kan sköta samma jobb. Jag tror faktiskt att det är rätt många som håller med mig, och Socialdemokraterna får jättegärna svara på den frågan. En annan aspekt, fru talman, som jag måste ta upp och som jag är väldigt sorgsen över är att det statliga riskkapitalbolaget införlivades i ett nytt bolag, Saminvest. Jag är inte emot att det finns ett nytt riskkapitalbolag, men det sorgliga var att man valde att lägga ned Inlandsinnovation. När de företag som fått lån gör en exit kommer de pengarna att införlivas i Saminvest. De kommer alltså inte att återinvesteras i norra , och , som det var tänkt från början med Inlandsinnovation. Denna satsning kom till för att man såg att detta var svagare marknader där bankerna inte alltid finns tillgängliga för att låna ut pengar, och gör de det är det till ockerräntor. Tyvärr ville inte regeringen att bolaget särskilt skulle inriktas på dessa utsatta områden; man sa helt enkelt nej till detta. I stället gick man för sedan ut i tidningen. uttalade sig i Västerbottensmedia och sa att nu skulle Norrlandsfonden få ett tillskott på 200 miljoner. Det är toppen; det är mer än välkommet. Men problemet är när regeringen börjar dribbla med korten och säger att detta tillskott kommer därför att man vill satsa på de norrländska företagen. Man ger tillbaka en tiondel och tog nio tiondelar, det vill säga nästan 2 000 miljoner. Detta tycker jag är viktigt att ha i åtanke. Jag måste också, fru talman, tala lite om den förnybara energi som kommer från vattenkraften i norr. Den produceras lokalt men är en av de viktigaste förutsättningarna för hela gemensamma välfärd. Jag har sagt det förut och säger det igen, för det är inte så ofta det talas om norra , och i denna talarstol. I kommun finns det elva vattenkraftsanläggningar. Den största, Harsprånget, ligger också i kommunen. Mycket av ekonomi kommer från vattenkraften; där bidrar stort. Vi får dessutom väldigt mycket energi från denna förnybara källa. påbörjades en diskussion om att 30 jobb på den administrativa enheten i skulle flytta, enligt . Det finns inte jättemånga jobb i , och detta motsvarar tusentals jobb i . Orsaken till att riksmedierna inte tog upp detta är att 30 jobb inte låter så mycket, men för kommun betyder det oerhört mycket – särskilt också för att det är många kvinnor som jobbar där. Det finns inte så många andra jobb som man eventuellt kan söka. Dessutom kanske man har en partner som jobbar i en gruva eller någon annanstans och veckopendlar, och då är det lätt att ta sitt pick och pack och flytta därifrån. Då har kommunen förlorat ännu mer. lovade sedan att det skulle komma ersättningsjobb till . Vi har inte sett röken av dem , men man har lovat att de ska komma. Frågar ni mig personligen tycker jag att det, med tanke på de stora resurser som faktiskt bidrar med, inte skulle vara mer än moraliskt rätt av att låta kommunen behålla dessa jobb och dessutom få ersättningsjobben. Jag tycker avslutningsvis inte att det är acceptabelt att ett statligt bolag som har så stora tillgångar i denna del av landet inte tvekar att flytta arbetstillfällen därifrån. Dessa arbetstillfällen hamnar nu i , och det tycker jag säger ganska mycket. När till och med statens helägda bolag tycker att det är för dyrt att ha anställda i och flyttar dem till säger det ganska mycket om förutsättningarna för företagen på svensk arbetsmarknad. 4 (V): Jag börjar med att konstatera att när vi nu ska gå igenom betänkandet blir skillnaderna i synen på hur staten ska förvalta och styra sina bolag än en gång uppenbara. I betänkandet finns en härlig blandning av regeringens skrivelser redogörelse för företag med statligt ägande och om statens bolagsinnehav. Det handlar givetvis också generellt om statliga företag och de motioner som inkommit under allmänna motionstiden. Jag tänker emellertid inte gå in på regeringens skrivelser och dessa redogörelser, då vi enhälligt har ställt oss bakom dem. tycker att staten bör använda sitt ägande av statliga bolag för att tillgodose samhällsnyttiga ändamål. Kravet på lönsamhet i statliga bolag ska inte gå före samhällsnyttan. Vi menar att samhällsnyttan alltid ska stå i fokus för ägarstrategin, som företagen givetvis drivs ekonomiskt effektivt. Om ska kunna hålla ihop och skapa förutsättningar för utveckling i hela landet måste det finnas likvärdiga grundläggande förutsättningar oavsett var man bor. De statliga bolagen ägs av medborgarna gemensamt och har därför, enligt min mening, ett särskilt ansvar för att människor i hela landet ska ha samma tillgång till service, sjukvård och andra samhällsviktiga funktioner. Jag vill ge ett exempel där vinstkravet inte blir det bästa för samhällsnyttan.