prot · H40967 · 2017-02-14 00:00:00 — Det är som jag fyller , och är jag 27. Jag vet inte om statsrådet upplever att det är den stora lösningen på den kapacitetsbrist som vi har just nu på järnvägen. Statsrådet säger att det kanske inte är samhällsekonomiskt lönsamt att göra andra investeringar i järnvägen heller och att man ska titta på alternativkostnaderna. Så är det de facto. Men det är fel att jämföra med att transporten eller resan inte blir utförd över huvud taget, som statsrådet säger; den kan i stället möjligen ske på ett annat sätt, kanske med ett tåg i en annan hastighet på en annan bana eller med någon annan form av transportmedel. Då kan vi ge oss in i en miljöpolitisk diskussion, jag och statsrådet, men låt oss i alla fall vara överens om att oavsett vilket transportmedel man har är målbilden att det ska ske på ett så klimatneutralt och miljövänligt sätt som möjligt. Svaret på frågan om det här kommer att ske etappvis eller inte lyser fortfarande med sin frånvaro. Men detta är avgörande för hur mycket det kommer att kosta. Det vet vi . Det behöver inte tala om för oss, utan det kan statsrådet förhålla sig till . Därmed ska hon också kunna ge ett svar. Kommer detta att ske etappvis? I så fall, hur räknar man med att den kostnadsökningen ska tillgodoses i finansieringen? Den brännande punkten blir: Kommer statsrådet och regeringen att tillåta en finansiering med lånade pengar som vi inte vet varifrån de kommer, som Sverigeförhandlingen föreslår, eller kommer man att finansiera det här som alla andra infrastrukturprojekt som staten är huvudman för och se till att pengarna finns på bordet när de också ska betalas? Det är ganska viktiga principfrågor kring hur vi ska bygga ut vår infrastruktur. Det finns såklart utrymme för en mycket större filosofisk debatt kring detta om man skulle tycka att det är viktigt för att landa i hur vi över huvud taget ska se på transportsystemet och vår transportpolitik. Men den skriande situationen här och gäller huruvida den här regeringen har för avsikt att lova bort framtida generationers skattepengar till ett projekt som låter väldigt bra men som kanske inte tillför de nyttor man egentligen hade hoppats på. Vi behöver fungerande transporter även nu och , inte bara efter 2050. Jag tror att det är en väldigt viktig fråga för oss att diskutera hur det ska gå till, i stället för att diskutera hur vi möjligen ska kunna skapa höghastighetståg inom ett tidsperspektiv som varken jag eller statsrådet kan överblicka med pengar som de facto inte finns. 77 Statsrådet (S): Man hör det man vill höra. Det jag sa var naturligtvis inte att de samhällsekonomiska analyserna är ointressanta. Det jag sa var att det är ointressant om jag tycker det ena eller det andra, och det står jag fast vid. Det här är naturligtvis jättestora frågor. Jag vill bara påminna om att Sverigeförhandlingen, som från början hette Sverigebygget, inte tillsattes av den här regeringen. Det var den dåvarande regeringen som gjorde det. Under stor pompa och ståt och med buller och bång sa man att nu skulle starta upp förberedelserna för att bygga höghastighetsbanor och att man skulle tillsätta en förhandlingsperson för detta ändamål. Det är också så att båda de två sträckor som nämner i debatten, Ostlänken och –, återfinns som höghastighetsbanor i gällande nationell plan, och den var det också den föregående regeringen som fattade beslut om. Om man har synpunkter på att dessa båda sträckor planeras för höghastighetstrafik är det alltså inte till det här statsrådet man får vända sig, utan då får man vända sig till det statsråd som hade ansvaret 2014 då den nationella planen antogs. Det är också så att om man i efterhand skulle bestämma sig för en annan standard innebär det att man eventuellt behöver gå in i en helt annan korridor med stora förseningar som följd. Som alldeles riktigt framhåller har vi behov av ny kapacitet här och . Det behovet kommer naturligtvis till stor del att tillgodoses genom smärre åtgärder: förbigångsspår, mötesspår, förlängda perronger och så vidare. Det rör sig alltså om ganska små insatser som ändå skapar kapacitet i befintligt system. Men på lite behöver vi också planera för en rejäl utbyggnad av järnvägssystemet, om vi tror och tycker att järnvägen ska spela en viktig roll i transportsystemet i framtidens . Det tycker jag, för det är ett klimatsmart och effektivt sätt att transportera stora mängder människor och även gods, särskilt vissa typer av gods. Jag ser alltså att järnvägen har en framtid. Men då måste vi också ta ett ansvar, inte bara för kommande generationers ekonomi utan faktiskt också för kommande generationers möjligheter att leva och bo och transportera sig och sina varor i hela vårt land. Jag tror inte att någon kan skaka fram finansiering för satsningar som ligger 15–. Det är jag ganska övertygad om att ingen regering skulle klara. Så diskussionen om var pengarna ska hämtas är densamma som för allting som ligger framför oss. Jag tror att vet hur planeringsprocessen för infrastruktur går till. fattar beslut om en proposition som anger inriktning och omfattning, och på det följer en åtgärdsplanering som fastställs i en nationell plan som regeringen tar ställning till. Detta sker , och planen omfattar . Det innebär att allt som ligger bortanför den horisonten är okänd terräng. Den här regeringen är dock väldigt tydlig med att vi har ambitionen att bygga höghastighetsbana, men det ska ske på ett sätt som inte undantränger alla andra behov i transportsektorn. Vi ska se till att göra det på ett ekonomiskt ansvarsfullt sätt och på ett sätt som behoven i övriga delar av landet tillåter. Jag tror att det är ett klokt sätt att hantera denna stora fråga. Att bara säga nej, efter att först ha sagt ja och ha sagt nej, inger inte förtroende. 78 (M): Jag vill börja med det statsrådet inledde med att påpeka: att det var en alliansregering som tillsatte Sverigeförhandlingen. Ja, en förhandlare och utredare tillsattes för att se om det var en bra idé. Vi har alltså inte gett något löfte om att detta ska byggas ett visst datum, utan man har tillsatt en förhandlingsperson för att komma fram till ett förhandlingsresultat. Det är politiskt oansvarigt att efter det bara acceptera vad som än kommer även om det visar sig var ett dåligt förhandlingsresultat. Jag vet inte om det är det statsrådet har för ögonen. Sedan förhandlingen inleddes har det framkommit ganska mycket nya data och ny information om vilka nyttor och vilka kostnader det rör sig om. Att då som politiker bara sitta still i båten och inte dra några som helst slutsatser av detta kan också betecknas som oansvarigt. Det är ett problem om man förhåller sig till politik och ekonomiska realiteter på det viset. Jag tycker också att det är väldigt viktigt att järnvägen i utvecklas. Jag är tågentusiast och tycker att det är bland det trevligaste som finns här på jorden. Men det har väldigt lite med de politiska realiteterna att göra. Statsrådet säger att det kommer att innebära stora förseningar om man till exempel ska göra om projektet – ja, det skulle innebära stora förseningar för startdatumet. Men enligt den senaste informationen från , som möjligen finns att tillgå, kommer datumet för det första tågets avgång inte alls att försenas. Det är kanske värt att begrunda om man kan spara 20 eller 10 eller bara 1 miljard på något sådant. Jag tycker att man ska vara försiktig med att inteckna framtida generationers resurser. Det är precis som statsrådet säger: I bästa fall kan detta bli aktuellt om 20–. Då är det den politiska generationen som ska fatta beslutet. Det är inte vi här som ska bygga luftslott , som kan falla ned som en pannkaka . 79 Statsrådet (S): Tyvärr har jag inte med mig direktivet till Sverigebygget, men där står det tydligt att läsa att förhandlingspersonens uppgift är att förbereda för utbyggnad av höghastighetsbana i . Det står inte att det ska utredas om det är en bra idé, utan det tydligt uttalade syftet med förhandlingen var att man skulle gå vidare. Detta manifesteras också genom att två namngivna sträckor i den nationella planen pekas ut som de första delarna i ett höghastighetssystem. Sedan har ändrat sig, och det kan man ju göra . Men få det inte att låta som om ni aldrig var riktigt för! Det är möjligt att ni inte var det, men det var åtminstone det ni sa utåt. Det finns som sagt mycket att göra i transportsystemet i . Det finns stora brister på många håll, och inte minst underhållet av järnvägen är rejält eftersatt. Det behöver vi hantera och ta tag i . Men man kan inte förhålla sig så till framtiden att man bara ska sitta med armarna i kors och vänta på att en annan generation ska ta ansvar. och jag och alla andra här och ni som eventuellt lyssnar ska vara väldigt glada att inte tidigare generationer funderade på samma sätt, för då hade det inte blivit mycket infrastruktur byggd i det här landet. En enormt viktig infrastrukturåtgärd, nämligen , planerades länge och diskuterades . Det är svårt att tänka sig hur skulle ha sett ut om inte någon före oss fattat det svåra beslutet. Jag anser att vi som politiker har ett ansvar också för att bygga för framtiden så att framtida generationer inte bara har pengar i kassan utan också ett fungerande samhälle. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av talmannen att ajournera sammanträdet till . § 16 Svar på interpellation 2016/17:253 om översynen av det penningpolitiska ramverket och riksbankslagen 80 Statsrådet (MP): har frågat mig vilka skäl som ligger till grund för beslutet att den parlamentariska kommitté som ska genomföra en översyn av det penningpolitiska ramverket och riksbankslagen ska presentera sina resultat först . Bakgrunden till denna utredning är ett tillkännagivande från . uppmanades regeringen att tillsätta en kommitté för att göra en översyn av det penningpolitiska ramverket och riksbankslagen. I finansutskottets betänkande poängterades att det är viktigt att utredningen är parlamentarisk och att den har ett brett upplägg. En del av kommitténs uppdrag är att utreda de legala förutsättningarna och formerna för kontantförsörjningen och kontanthanteringen och i synnerhet ansvar i dessa frågor. Utredningens uppdrag är dock mycket brett och omfattande. En utredningstid är rimlig för att kunna garantera att utredningens förslag är välgrundade och utarbetade med en så bred politisk enighet som möjligt. Jag delar emellertid bild över de utmaningar som den snabbt minskande kontantanvändningen och kontanthanteringen i medför, i synnerhet för landsbygden. Länsstyrelserna ska bedöma om samhällets behov av grundläggande betaltjänster är tillgodosett, och om så inte är fallet ska de initiera och genomföra stöd- och utvecklingsinsatser i syfte att förbättra tillgången till grundläggande betaltjänster på de orter och den landsbygd där behoven inte tillgodoses av marknaden. Post‑ och har resurser och uppdrag att tillsammans med i och ge stöd till länsstyrelserna i deras arbete med att utforma och genomföra olika insatser. arbetar länsstyrelserna med regionalt anpassade lösningar, bland annat betaltjänstombud. Det statliga stödet till dessa betaltjänstombud hanteras av länsstyrelserna och regleras genom förordningen om statligt stöd till tillhandahållande av grundläggande betaltjänster. Länsstyrelserna arbetar även nära och med dessa frågor. Utöver dessa åtgärder och de frågeställningar som den parlamentariska kommittén kommer att belysa sker en fortlöpande diskussion med banksektorn om deras ansvar för ett fungerande kontant- och betalsystem i hela riket. 81 (M): Jag tackar för svaret, även om jag tycker att är för att utreda en fråga som har varit aktuell . har regeringen och ministern ansvaret för hur landet regeras och sköts. Trots detta har ministern inte gjort något för att vända den negativa utveckling som sker i och med de nedlagda bankkontoren och borttagandet av kontanthanteringen både ute på landsbygden och i de mindre städerna. Jag utgår från att ministern ser problemet. Men i stället för att agera har ministern och regeringen krupit upp på läktaren och sitter still och tittar på när utvecklingen fortsätter. har tydligt sagt till regeringen att se över det penningpolitiska ramverket och riksbankslagen. Inte förrän /17 tillsattes utredningen. Regeringen har dessutom haft på sig att agera sedan valet men har valt att inget göra förrän satte ned foten och begärde detta av regeringen. Utredningen ska inte vara klar . Ni hörde rätt, åhörare: ! Den ska hålla på , och därefter kan det kanske ta ytterligare att bereda det hela innan det landar i någon form av regelförändring eller förbättring. En snigel kan uppfattas som ett fartvidunder i jämförelse med regeringens arbetstempo i frågan. Medan frågan dras i långbänk i fortsätter problemen för människor ute på landsbygden och i våra mindre städer. Våra äldre kan inte gå till banken. De kan inte sätta in och ta ut kontanter trots att de har ett bankkonto. De kan inte hämta ut sin pension, och de kan inte ta ut sina pengar om de vill ge en slant till sina barn och barnbarn. Våra funktionshindrade har svårt att hantera situationen med bara digitala pengar. Våra företag tvingas att åka miltals för att sätta in sina dagskassor och pengar från loppisar och företagsverksamhet ute på landsbygden som måste komma till banken i stället för att ligga kvar hemma i företaget eller i privatbostäder. jobbar i andra frågor med att minska resandet, men denna minskning av kontanthanteringen har bidragit till att öka resandet. måste varje företag ta sig till ett kontantställe, som kan ligga tre , för att lämna sin dagskassa. Min fråga till ministern blir: Varför har ministern väntat med att sätta igång något arbete? Och återigen: Varför ska det behöva ta att utreda detta så att det inte blir klart ? Det innebär att när förslaget presenteras kan vi ha bytt både regering och statsminister i detta land efter valet . Mina frågor till ministern är: Anser ministern att kontanter ska gå att använda som ett betalningsmedel i ? Anser ministern att alla banker ska ta emot kontanter? Anser ministern att alla banker ska kunna lämna ut kontanter? Avser ministern att göra någonting för att underlätta detta som utredningsperioden pågår? 82 Statsrådet (MP): Jag vill tacka för att han lyfter en viktig fråga. Den gäller någonting som jag uppskattar och som vi arbetar intensivt med. Sedan kan jag något förvånas över det höga tonläge som använder i debatten. Vi kan konstatera att vi har haft en regering med parti i spetsen, speciellt på , som hade ansvar för frågan. Jag kan inte minnas att det kom något förslag om lagstiftningsändring som parti var ansvarigt för frågorna. Liknelsen vid snigeln kanske snarare faller tillbaka på hans parti, , för uppenbarligen agerade man inte då för att göra några lagstiftningsförändringar. Det har vi redan gjort från den här regeringens sida. kommer en utredning som kommer att se på lagstiftningsfrågorna. Lagstiftningen som reglerar dessa frågor har vi haft ända /07. Den togs då fram i bred samsyn, och den grundläggande insikten är att det är marknadsaktörer som har huvudansvaret för betalningsväsendet och som ska se till att det fungerar i hela landet. Staten kan dock gå in och komplettera på de områden där den privata marknaden inte klarar av att tillgodose en tillräckligt god kontantförsörjning och ett tillräckligt gott fungerande betalningsväsen. Det var inte någon stridsfråga då, och den förra regeringen satt utan att ändra denna grundläggande lagstiftning. Jag måste därför säga att jag är ganska förvånad över höga tonläge i frågan. Jag kan inte riktigt se att det är befogat. En del av de påståenden som kommer med om att regeringen inte har agerat är inte heller sanna. Vi har agerat, och vi har agerat på många områden. Vi har skjutit till medel till och till länsstyrelserna för att de ska kunna gå in med kompletterande åtgärder. Vi har också ökat antalet betaltjänstombud i stora delar av landet, som kompletterar de privata aktörernas verksamhet. Vi har konsekvent och vid ett antal tillfällen tryckt på bankerna och ställt krav på att de ska ta ansvar för frågorna. Även där händer en hel del. De har till exempel tagit ansvar för att bygga ut bankomatsystemet och skaffa fler av både insättningsautomater och uttagsautomater. Vi har fortsatt kommunikation med bankerna, och vi trycker på att de måste vara bättre på att förse sina kunder med de betaltjänster som kunderna önskar. Dessa kontakter kommer vi att fortsätta att ha, och vi kommer att vara tydliga från regeringen med att vi förväntar oss handling från banksektorn. Regeringen har alltså långt ifrån suttit still i frågorna. Vi har varit aktiva – betydligt mer aktiva än den förra regeringen var, kan man konstatera. har vi en lagstiftningsförändring på gång genom den utredning som är tillsatt. De parlamentariska partier som sitter med där kommer att ha möjlighet att ta fram väl underbyggda och genomarbetade förslag. Dessutom finns tid att komma överens om frågorna och skaffa en samsyn, vilket jag tycker är viktigt. Detta måste vara frågor som vi arbetar med konsekvent och som inte rivs upp beroende på vilken regering som tillträder efter nästa, eller för den delen nästnästa, val. Det här är ett lagstiftningsärende. Lagstiftning tar sin tid i – man behöver se till att det finns tid för att göra ett gediget arbete, vilket jag utgår från att har respekt för. Vi kommer dock inte att sitta stilla som utredningen arbetar, utan vi kommer att fortsätta att konsekvent arbeta för att alla människor, var man än bor i vårt land, ska kunna sköta sin ekonomi med de metoder som man själv väljer. 83 (M): Jag noterade att jag inte fick svar på min fråga om man avser att göra någonting mer . Jag önskar att ministern återkommer till det i nästa debattinlägg. Jag fick heller inte svar på om ministern anser att bankerna ska ta emot kontanter och att man ska kunna lämna kontanter på våra banker. Det vore bra att få ett klargörande på den punkten. Detta är inte det enda som sker mot landsbygden . Man höjer bensin- och dieselskatterna, vilket innebär att landsbygdsfolket får en svårare situation. Man aviserar att man tänker införa någon form av lastbilsskatt på 10–per lastbilsmil, vilket innebär en kostnad på 100 000–för ett åkeri. Transporterna blir dyrare, och vi riskerar att tappa arbetskraft och arbetstillfällen på landsbygden. Dessutom har regeringen och ministern varit framme och talat om att man är beredd att införa någon form av bankskatt – siffran som har nämnts har varit . Det här är en följd av att detta driver på rationaliseringsprocessen ute på landsbygden ännu mer. Att man dessutom går in och hotar med en bankskatt på 7 miljarder gör att man riskerar att ännu fler bankkontor på landsbygden stängs ned och att en del av våra banker flyttar utomlands. Detta skulle i sin tur påverka såväl arbetskraften som möjligheten att få service och hjälp med kontanthantering och annat. Den politik som regeringen för hotar landsbygden – det är anledningen till debatten . Kontanthanteringen är en del av det hela, och många människor upplever det som ett problem när de nu inte har möjlighet att lämna ifrån sig och hämta pengar när de behöver det. kan det vara så att en dagskassa ska flyttas 4–för att komma till en bank som tar emot dagskassor och sköter kontanthantering. Detta är dyr arbetstid för företagaren, och det påverkar miljön att man är ute och åker så här. Detta ska ske från varje företag, medan man tidigare samlade ihop allting på den lokala banken, som sedan flyttade pengarna till andra banker. Att man inte kan samordna detta på något sätt har helt klart inneburit en försämring för landsbygden, av både miljömässiga skäl och arbetsskäl. Dessutom, herr talman, är det ju svårt med digitala uppkopplingar på landsbygden. Vi vet att Swish och kort inte fungerar om inte kortläsaren eller mobiltelefonen har täckning. Vi vet också att antalet bankautomater i landet minskar, trots att ministern här säger att man försöker få fram fler. Detta är anmärkningsvärt, eftersom det påverkar möjligheten att få fram och hantera kontanter. Av beredskapsskäl är det dessutom bra att ha lite kontanter hemma, om vi skulle bli avspärrade på något sätt, eller om våra digitala system skulle släckas ned. I en sådan situation skulle vi behöva ha tillgång till kontanter någonstans – det räcker inte med en kortläsare den dag de elektroniska systemen släcks ned. Jag upprepar mina frågor – jag vill gärna ha svar på dem. Varför ska det behöva ta sådan tid? Tänker man göra någonting innan? Är det rimligt att banker kan säga nej till att ta emot eller lämna ut kontanter? Den tredje saken som kom upp här handlade om att man har sagt till att ska kontrollera serviceställen och annat. Det är dock märkligt, herr talman, att man å ena sidan använder skattepengar för att försöka få igång betalstationer ute på landsbygden och å andra sidan inför skatter och annat som gör att bankerna flyttar ifrån landsbygden så att man får använda skattepengar för att stimulera till att få igång denna verksamhet igen. Detta är konstgjord andning, herr talman! Jag önskar att jag får svar på de frågor som jag ställde. 84 Statsrådet (MP): Jag tycker att det är tråkigt när man inte lyssnar i debatter. Jag tycker att det är tråkigt när man försöker att vinna politiska poäng i stället för att hitta vägar framåt i gemensam samförståndsanda. Jag tycker att , tyvärr, går i en oroande riktning och att detta i allra högsta grad är onödigt. Jag skulle ha större förståelse om hade en bättre historik att peka på, men jag kan konstatera att hans parti inte har uppfyllt något av de önskemål som han nu riktar till mig. Jag välkomnar att vi har denna debatt – jag tycker att det är bra – men detta är frågor som förtjänar att vi är lite mer ödmjuka än vad jag tycker att är i den här debatten. Jag hoppas att hans kommande inlägg har en mer konstruktiv anda. Vi kommer absolut att agera om vi ser att det finns behov av ytterligare åtgärder. gör länsstyrelserna en sammanställning av hur det ser ut inom deras ansvarsområden. i sammanställer och delger regeringen informationen. Vi sätter stort värde på denna information, som gör att vi får ett bättre underlag för att kunna fatta beslut om huruvida det behövs ytterligare insatser. Vi kommer att fortsätta att följa denna fråga, och vi kommer att agera om det är nödvändigt. Jag tycker att det är intressant att lyfter fram frågor om att reglera bankverksamhet och – som jag förstår det, även om kanske inte uttrycker det rakt ut – ställa krav på att alla banker ska tillhandahålla kontanter överallt. Jag har fått en bild av att inte är det parti som brukar vilja detaljreglera näringsverksamhet och bestämma exakt hur man ska utforma sina verksamheter och var i landet de ska ske. Om nu har ändrat inriktning i den frågan är det ett välkommet besked, men vi får väl höra om det är den inriktningen som har och om han i så fall har sitt parti med sig. Det som den utredning som är tillsatt kommer att titta på är just hur man kan utforma en reglering som får en positiv effekt på möjligheterna att använda kontanter runt om i hela landet. Jag tror att man misstar sig om man tror att detta är en väldigt enkel fråga som kan lösas i en handvändning. Det är ganska svåra frågeställningar som kommer upp. Till exempel har vi banker med väldigt olika inriktning – det finns banker som är väl representerade ute på landsbygden och har en nära service till många människor, men det finns också rena internetbanker som inte har några kontor över huvud taget. Ska reglera att de måste öppna kontor runt om i hela landet, och hur ska detta i så fall gå till? Ska man uppfylla någon sorts geografisk kvot? Om har svar på dessa frågor vore det väldigt intressant att få höra.