prot · H409100 · 2017-04-26 00:00:00 — Vi har tidigare här i kammaren diskuterat den arbetsrättsliga lagstiftningen. Jag tog från sida upp frågan om så kallad hyvling och behovet av att skärpa LAS så att man inte kan gå runt uppsägningsreglerna genom att minska arbetstiden. Det finns också ett kompletterande sätt att närma sig det större problemet med arbetsgivare som har alltför låg grundbemanning som erbjuder deltidsarbetande personal att jobba mer än kontraktet, så kallad mertid. En förutsättning för ett erbjudande om sådant mertidsarbete är inte sällan att arbetstagaren är lojal, foglig och okritisk. Det är då den kan få extratimmarna och inte annars. Om människor är i stort behov av det innebär det att arbetsgivarens flexibilitet uppkommer på bekostnad av arbetstagarna. Det är rejält bekymmersamt för många. I norsk arbetstidslagstiftning finns en reglering för att förbättra villkoren för deltidsanställda. Den går ut på att deltidsanställda som har arbetat mertid får rätt att utöka sin anställning. Man beräknar en gång den faktiska arbetstiden. Om den är högre än den avtalade deltiden kan man utöka deltidstjänsten så att anställningen övergår till en sysselsättningsgrad som motsvarar faktisk arbetad tid. Det ger en ökad trygghet och ett incitament för arbetsgivare att planera sin verksamhet på ett bättre och rimligare sätt. Vi vill att man genomför en ändring i samma anda i med en reglering som gör att den som kontinuerligt har arbetat mer än sin avtalade sysselsättning ska ges rätt till en sysselsättningsgrad som motsvarar faktisk arbetad tid. har jag talat om utredningar och justeringar. Det är viktiga saker. Men det är klart att frågor om arbetsmiljö och arbetstid i grund och botten är väldigt fundamentala maktfrågor. Det är frågor som påverkar vilken sorts samhälle vi har och när det gäller arbetstiden inte minst hur vi använder frukterna av produktivitetsförbättringar i samhället totalt sett. Arbetarrörelsens kamp för en kortare arbetsdag började när man hade kravet på åtta timmars arbete, åtta timmars fritid och åtta timmars vila. har den lagstadgade veckoarbetstiden stegvis kortats . Den föregicks av kollektivavtalsreglerad arbetstidsförkortning inom stora delar av arbetsmarknaden. har normalarbetsveckan varit oförändrad för större delen av arbetsmarknaden trots att vi har haft en enorm ökning av vinster och produktivitet i näringslivet. Det betyder att det helt uppenbart finns ett utrymme för att diskutera arbetstiden för breda grupper på arbetsmarknaden. När man talar problemen med reella möjligheter att jobba högt upp i åldrarna och arbeta så många timmar som man egentligen skulle vilja har vi från högern fått höra att det inte handlar om organisering och fördelning, utan man talar om livspussel. Ska vi ha en samhällsutveckling där fler har reella möjligheter att utvecklas, leva berikande liv, en hållbar arbetsmarknad där människor orkar att jobba till pensionsåldern utan att slitas ut och bättre förutsättningar för att leva jämställt är en generell arbetstidsförkortning någonting som behöver komma högre upp på dagordningen. Produktiviteten i har fördubblats . har löneandelen av det samlade produktionsresultatet sjunkit. Det ekonomiska utrymmet för arbetstidsförkortning finns naturligtvis. Det finns alltid ett växelspel mellan arbetslivets organisering, utformning av krav i kollektivavtal och lag. Men i grunden handlar det om avgörande vägval för vårt samhälle. Det handlar om hur vi organiserar ekonomin och vilka värden som ska vägleda oss in . De flesta människor skulle skriva under på att vi arbetar för att kunna leva gott och inte lever för att arbeta till varje pris. Ändå återspeglas det väldigt sällan eller aldrig i samhällsdebatten. Jag menar att en samhällsdebatt om arbetstiden är viktig, och det är viktigt att den har ett gott och mångsidigt faktaunderlag. En mängd sådana underlag skapas nu av intressanta försök på olika håll i landet, ofta initierade av i rödgröna samarbeten. Men vi behöver också nationella processer. Ett första parlamentariskt steg vore att tillsätta en bred utredning där man vrider och vänder på frågan utifrån flera aspekter. Det är också ett av förslag i betänkandet. 38 (KD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1. Tanken med arbetsmiljöarbetet är att det ska förebygga ohälsa och olycksfall samt motverka att människor utestängs från arbete. I många jobb är det stressen som är orsaken till det ökade antalet sjukskrivningar. Många är ständigt uppkopplade mot jobbet, och det blir ingen möjlighet till återhämtning. Inom vården är det i stället ofta tunga lyft men också stress och jobbiga arbetspass som är orsaken till sjukskrivning. Ofta måste personalen i vården också hantera en stor administrativ börda med dokumentation av olika slag och där det krävs mer av it-lösningar för att underlätta arbetet. Vi kristdemokrater anser att regeringen bör initiera en kartläggning och nationell åtgärdsplan för att komma till rätta med vårdpersonalens administrativa börda och dess påverkan på arbetsmiljön. Många företag arbetar bra med det systematiska arbetsmiljöarbete som lagen kräver genom att genomföra årlig kontroll av arbetsmiljön och de facto också åtgärda de brister som finns. De samverkar med parterna på arbetsplatsen, skyddsombud men också utomstående aktörer i rehabiliteringsärenden som och företagshälsovård. Regeringspartierna gör, och har ofta också haft som vallöfte, miljonsatsningar på i syfte att öka inspektionerna ute på arbetsplatser. Med sina satsningar på ökar man andelen besök från av alla arbetsplatser. Det visar att vi knappast kan anslå resurser som når alla arbetsplatser. Då borde regeringen förstå att dessa miljoner kanske kan sättas in på ett mer effektivt sätt. Vi från har ett jättebra förslag. Vi tycker att man behöver utveckla interaktiva instrument. Vi föreslår i en av våra reservationer att man utreder förutsättningarna för att införa ett system med arbetsmiljödeklarationer där arbetsgivare och arbetstagare tillsammans tar fram hur de ska se ut. Precis som med skattedeklarationer ska de skickas in. Jag tror att man måste tänka på lite mer moderna sätt att arbeta för att granska arbetsmiljöarbetet och att få alla med på banan. Att förhindra dödsolyckor i arbetet är naturligtvis prioriterat. har en viktig roll att göra nedslag på arbetsplatser och arbeta förebyggande. Att människor dör på sin arbetsplats är aldrig acceptabelt. Vi ska förstås fortsätta att ha en tydlig nollvision vad gäller dödsolyckor i arbetslivet. ska ha resurser för att komma och göra kontroller. När det gäller antalet dödsolyckor i arbetslivet har det minskat dramatiskt . Men vi ser att det ökar när byggandet och infrastruktursatsningar ökar. Det finns nu en risk när vi ökar inom byggnadssektorn. Den ökade användningen av utländska underentreprenörer är en naturlig del av den fria rörligheten inom EU. Men det får inte innebära att olyckor drabbar denna grupp av personer på grund av bristfällig information. Den som ansvarar för arbetsmiljön måste se till att få fram information på språk som alla på byggarbetsplatsen förstår. ser vi oroande tecken på ett ökande antal sjukskrivningar. Vi kommer ihåg att det under den tidigare socialdemokratiska regeringen förtidspensionerades 140 personer i . Det var en utslagning av människor som vi inte har råd att gå tillbaka till. Vi ser nu återigen med Socialdemokraterna vid rodret att alla kurvor pekar i fel riktning och att sjukskrivningarna ökar dramatiskt. Här krävs det nu ett brett angreppssätt för att komma till rätta med den negativa utvecklingen. har kvinnors ohälsotal och frånvaro ökat med medan männens har ökat med . Det finns många olika orsaker till att kvinnor i större utsträckning än män drabbas av arbetsskador. har kvinnor haft högre sjukfrånvaro än män, och skillnaderna fortsätter att öka. Yrken med ökad risk för sjukskrivning framträder inom skola, vård och omsorg – områden inom vilka kvinnor är dominerande. Vi kristdemokrater anser att bör utveckla verktyg för arbetsgivare i syfte att kartlägga hur kvinnor och män i olika grad exponeras på arbetsplatsen för riskfaktorer som leder till sjukskrivning. Jag satt och tittade på fru talmannens stol – hur talmannen sitter. Om jag ska vara riktigt ärlig ser den inte ut att vara anpassad efter kvinnor. Detta är en typisk sådan sak. Vad är det för verktyg vi har i arbetslivet? Är de anpassade till både kvinnor och män? Jag vet inte vad ni tycker, men jag tycker att det ser ut som att man måste ha en viss längd eller höjd för att passa i stolen, och det är en manshöjd. Så här kan vi inte ha det, fru talman. Här måste vi se till att man på arbetsplatserna ser på riskfaktorer utifrån kvinnors och mäns olika perspektiv. En annan fråga är det dubbelarbete som många kvinnor fortfarande tar på sig. Det handlar om huvudansvaret för hem och familj som kvinnor förvärvsarbetar. Det kan leda till ökad risk för sjukskrivning. efterlyser ytterligare studier för att verifiera och fördjupa kunskapen. De efterlyser ett arbetsliv som förmår att ta hänsyn till de särskilda villkor som följer med föräldraskap. delar den analysen, och vi vill se mer forskning kring det moderna arbetslivets villkor och hur det påverkar möjligheten att kombinera arbete och familjeliv. Under Alliansens tid vid makten gjordes satsningar på för att bidra till att förbättra kvinnors arbetsmiljö. Här kan nämnas till exempel Alliansens uppdrag till att genomföra kunskaps- och informationsinsatser för att främja jämställdhet och motverka hot och våld i arbetslivet. Vi tror att forskning på kvinnors hälsa bör ges särskilda medel och att man ska fortsätta att stödja forskning kring kvinnors ohälsa. Hot och våld är någonting som är oerhört viktigt att förebygga ute på arbetsplatserna. Det är betydligt vanligare att kvinnor utsätts för hot och våld i arbetet än att män gör det. fick under Alliansens tid vid makten särskilda medel för att arbeta förebyggande på detta område. Också detta arbete borde regeringen se till att fortsätta. Mobbning och trakasserier ute på arbetsplatserna måste tas på allvar. Ingen ska känna obehag av att gå till jobbet. Arbetsgivaren har ett tydligt ansvar i arbetsmiljölagstiftningen och måste förebygga sådana situationer. Sådana negativa tendenser skadar inte bara den enskilde individen utan hela arbetsplatsen. Avslutningsvis: Regeringspartierna sätter sitt hopp till en arbetsmiljöstrategi för ett modernt arbetsliv som man har tagit fram. Men dagens arbetsliv kräver mer flexibilitet och mer av arbetstagarna . Arbetsuppgifterna förändras i allt snabbare takt, och social kompetens är en komponent som krävs alltmer i arbetslivet. Det kräver också att arbetsmiljöarbetet ute på arbetsplatserna anpassas till nya krav och utmaningar. Regeringen borde se över den ålderstigna arbetsrätten i syfte att bejaka behovet av ett mer flexibelt arbetsliv. Med detta vill jag yrka bifall till reservation 1. 39 (S): Regeringen har bland annat höjt förvaltningsanslag med 25 miljoner . Syftet är att myndigheten ska kunna anställa fler arbetsmiljöinspektörer, vilket såklart är helt avgörande för arbetsmiljöarbetet och inspektionen ute i landet. Regeringens politik ska bidra till en arbetsmiljö som förebygger ohälsa, olycksfall och osund konkurrens. För att nå dessa mål har regeringen tidigare presenterat en ny arbetsmiljöstrategi som handlar om det moderna arbetslivet och en nollvision för dödsolyckor samt föreslagit en rejäl förstärkning av resurserna inom arbetsmiljöområdet. Det har redan kommit en förstärkning från början, i och med den första budgeten vi fick igenom, på 100 miljoner . Den ligger fortfarande fast. Det är alltså mycket nya pengar till arbetsmiljöarbetet. Det handlar om forskningen, stressrelaterad forskning, kvinnors hälsa och företagshälsovård. Men inte minst handlar det om pengar till . Den svenska modellen bygger liksom arbetet för en bättre arbetsmiljö på just en ansvarsfördelning mellan staten och arbetsmarknadens parter. För att fördjupa det samarbete som finns mellan de tre parterna på arbetsmarknaden har regeringen inrättat ett dialogforum för arbetsmiljön. Jag tycker att det är extra bra att regeringen också har tittat på möjligheten att starta ett nytt nationellt centrum för arbetsmiljöfrågor, inte minst för forskningsfrågor kring arbetsmiljö. Det är på väg fram i och med en utredning som har gjorts. Det händer helt enkelt väldigt mycket bra på arbetsmiljöområdet. Jag tror att vi kommer att få möjlighet att tala mer om detta, och jag har på mig nu att göra det. Jag är stolt över det som görs, och det tas många positiva steg i rätt riktning. När vi nu har tillfälle att prata om arbetsmiljöområdet är det viktigt att göra en historisk tillbakablick för att se hur det har varit – och fram till . Det handlar om skillnader och likheter och annat som har hänt. Jag tycker att det är intressant att alliansregeringen –2014 i stället för att lägga grunden för en god arbetsmiljö och för minskade sjukskrivningar lade grunden för ökade sjukskrivningar och en allvarligt försämrad arbetsmiljö och ett försämrat arbetsmiljöarbete generellt. Man kan fundera på hur och varför de gjorde det. Frågan om varför hoppas jag att de borgerliga partierna svarar på här . Det är viktigt att få veta detta. De borgerliga partierna hoppas ju kunna vinna tillbaka makten i , och då är det viktigt att vi vet vilken typ av arbetsmiljöpolitik vi får då. I de förslag de har , till exempel i senaste budgetmotion som jag har med mig här i talarstolen, nämns arbetsmiljön på tolv rader. Och handlar det bara om att det är viktigt med kvinnors arbetsmiljö. Det är inte särskilt invecklat eller särskilt rejäla förslag, om man säger så, utan arbetsmiljöfrågorna är någonting som knappt känns vid. Låt oss gå , som jag började att tala om att jag tycker att vi ska göra när vi ska titta på arbetsmiljöfrågorna, och se vad som hände då. Det som hände var att fick rejält sänkta anslag från regeringen. Rejält sänkta anslag innebär till exempel det vi kan läsa här i det budgetförslag som gick igenom 2007. hade 660 miljoner. Framför allt handlade det om 300 miljoner till inspektörer ute i landet. Från detta fick verket direkt sänkta resurser med först 40 miljoner och från 660 till 544 miljoner. Det var alltså ganska många miljoner, ca 120 miljoner, som man drog bort. 120 miljoner innebär många inspektörer. Ni som har närmare kännedom om vet att de redan då fick lägga ned en stor del av den verksamhet som fanns ute i landet, inte minst de regionala kontoren. Det gällde det arbete som gjordes ute i landet och som verkligen handlade om arbetsplatsnära inspektioner. Det hände också andra saker 2007. Det handlade inte bara om att regeringen attackerade arbetsmiljön direkt genom minskningar för , utan man attackerade den också genom att ta bort . Det var ett världsledande forskningsinstitut, som verkligen var världsledande när det gäller kunskap om stresshantering och fysiska skador i arbetslivet. Det var en stolthet för . Detta lade regeringen kallblodigt ned utan att ha något argument. Man sänkte också skatten med 140 miljarder. Ni minns säkert att det gjordes i etapper med jobbskatteavdragen. Jag visar här en graf över deciler i den svenska befolkningen, det vill säga den svenska befolkningen uppdelad i tiondelar. Man ser här den fattigaste tiondelen och den rikaste tiondelen. Grafen visar med hur många procent inkomsterna ökade eller minskade utifrån förändringar . Man ser att den fattigaste tiondelen av den svenska befolkningen förlorade rejält på detta, medan övriga, och framför allt de som var rika, vann mycket på detta. Skattesänkningarna omfördelade pengar från fattiga till rika, från människor som redan hade det svårt, kanske inte minst med en dålig arbetsmiljö, till dem som hade det bättre. Men skattesänkningarna på 140 miljarder gjorde också att kommuner och landsting inte alls fick de resurser som de behövde. Jag har själv många vänner som jobbade i kommun och landsting och som hoppades på att de skulle få en ny kollega, kanske skulle kunna gå ned i arbetstid eller kanske slippa den delade turen men som i stället fick färre kollegor, sämre arbetsvillkor och mindre pengar i arbetet. Det i sig innebar försämrad arbetsmiljö för miljoner människor i . Man drog ned något otroligt på den offentliga sektorn genom att i stället sänka skatten och framför allt få skattesänkningarna att gå till dem i vårt samhälle som redan hade mycket pengar. Jag tror att det är viktigt att vi inte glömmer det, för det är en avgörande del av den samhällsutveckling vi ser just nu där allt fler människor sjukskrivs och där vi pratar om och är stressade, både regerings- och många andra partier här i , över utvecklingen när det gäller sjukskrivningarna och hur många människor som går på knäna. Det är så här bland annat på grund av de 140 miljarderna i skattesänkningar som den borgerliga regeringen stod för. Det är viktigt att komma ihåg. Jag hade gärna velat höra från de borgerliga partierna som också är med här i debatten varför man sänkte anslagen till så grovt och varför man också lade ned . Jag har aldrig fått ett svar på det, och jag skulle gärna ha ett svar på det . Varför lade man ned , som det förkortas, alltså ? Tyckte man att var för duktigt på arbetsmiljöarbete och att vi därför skulle bli sämre? Tyckte man att hade för mycket resurser, och var det därför man ryckte bort 140 miljoner? Jag skulle vilja få svar på det från de borgerliga partierna. Inte nog med försämringar för arbetsmiljön, utan nu har även bestämt sig för att öppna för rasism. Som arbetsgivare i har man enligt arbetsmiljölagen skyldighet att agera så att kränkande beteende inte fortsätter. Enligt föreskrifter om systematiskt arbetsmiljöarbete AFS 2001:1 och även föreskriften om organisatorisk och social arbetsmiljö, 2015:4, har arbetsgivaren även ansvaret för att kränkande särbehandling förebyggs. Ett stort fackförbund här i , Unionen, har till och med gjort en checklista just för inkluderande arbetsmiljö. Det är en antirasistisk checklista, kan man säga, som är motsatsen till det som vill ha, det vill säga ett exkluderande samhälle och en exkluderande arbetsmiljö. Jag funderar lite på hur resonerar när man nu ska börja samarbeta med . blev intervjuad i . Då fick hon frågan om är ett rasistiskt parti. Frågan från var så här: Du tycker fortfarande, som du har sagt tidigare, att det är ett rasistiskt parti? Då svarar : På så sätt är de ju det, med sina företrädare, med det de gör och den politik de står för. Rasism finns även på arbetsplatserna. Där kallar det för kränkande särbehandling. Här i har vi ett parti vars hela affärsidé är rasism. Ungefär som att en fiskare säljer fisk säljer rasism. Dessa rasismens företrädare har börjat förhandla med. Man har påbörjat ett samarbete, och har till och med meddelat att man kan tänka sig att styra med stöd av . Den förhandlingsposition som har gett , i och med att man ska få igenom sin budget eller någonting annat och i och med att man vill försöka styra med stöd av , är extremt stark. kommer att kunna ställa i princip vilka krav de vill bara för att ska kunna få igenom sin budget. Jag är mycket skrämd av det och vad det kan innebära för livsvillkoren för de människor som bor i och för arbetsvillkoren och de föreskrifter som har och som handlar om att förebygga kränkande behandling, inte minst rasism, på arbetsplatserna. Jag skulle vilja fråga moderaten hur det kommer sig att nu har blivit rasismens kollaboratörer. Är makt viktigare än allt annat? Finns det inga grundläggande värderingar som står upp för? Det här är helt avgörande frågor för framtid. Jag utgår från att svarar på dem. 40 TREDJE VICE TALMANNEN: Jag vill påminna ledamöterna om att ämnet är arbetsmiljö och arbetstid. 41 (KD) replik: ville gärna ha en replikväxling, så jag bjuder på det . Det var många frågor om Alliansen här och om resurserna som förändrades. Jag satt i insynsråd . Generaldirektören jobbade mycket hårt med att förbättra inspektionerna, och det blev fler inspektioner per inspektör. Man ökade effektiviteten och förbättrade verksamheten kontinuerligt. Det är alltså inte så att ju fler man är desto bättre inspektioner blir det. Vi behandlar också om statliga insatser inom arbetsmiljöområdet, och i betänkandet på s. 7 kan man läsa ”att regeringens viljeinriktning har blivit tydligare, men att det finns en risk för undanträngning av utvecklingsarbete. I den arbetsmiljöstrategi (skr. 2015/16:80) som regeringen beslutade riktas många uppdrag till . Trots goda intentioner riskerar den stora mängden detaljerade uppdrag att ta resurser från nödvändigt utvecklingsarbete hos ”. Hur ser på att det har getts så många olika projekt och uppdrag att man inte kan göra sitt grundarbete inom ? 42 (S) replik: Tack för frågorna och repliken, ! Det är alltid klargörande att få tala ytterligare om de här frågorna som är extremt viktiga. Jag har precis som du läst om det här och tycker att den är mycket intressant och viktig. Det här är en anledning till att man säger att man inte vill ha fler uppdrag från regeringen just , och vi har också tagit ställning och sagt att vi inte ska ge det. Det är de uppdrag som vi har gett som finns, och det är dem man ska fullfölja. Det kommer inte att bli fler för tillfället från vår sida. Det är arbetsmiljöstrategin som gäller under den här mandatperioden som vi arbetar med – det moderna arbetslivet och en nollvision mot dödsolyckor – men vi vill också jobba för att få ett nytt nationellt center för arbetsmiljöfrågor. Vi har avsatt 100 miljoner extra i grunden, varav en stor del är till . Vi har också avsatt 25 miljoner extra för de här frågorna utöver det. har kunnat anställa ganska många fler inspektörer, men har också fått växla om ganska mycket i sin verksamhet. Som har beskrivits tidigare och som jag också beskrev fick verkligen krympa sin kostym och minska verksamheten efter 2007 och framåt när man fick minskade anslag. Det som har hänt är att man nu när man har fått ökade resurser verkligen funderar på vad man ska prioritera och vad man ska lägga pengarna på. Det kommer att vara en process innan verkligen har kommit upp till sin fulla kapacitet, för man måste helt enkelt växla upp igen. Det är ungefär som att en person som har svultit inte kan börja äta hur mycket som helst utan får äta en bit i taget. Det är precis så ska arbeta för att utöka sin verksamhet just . Jag har förtroende för och ser att det är ett mycket bra arbete som börjar utvecklas alltmer där. 43 (KD) replik: Tack för svaret, ! Jag tror att Socialdemokraterna fortfarande tror att om de ger 100 eller 200 miljoner till blir det hundra gånger bättre. Det är mycket svårt att mäta exakt vad varje miljon ska kunna ge. Då måste den vara mycket specifikt inriktad på utvecklingsarbete. Det är det här som står i – man hinner inte med det. Jag hade en fråga uppe som jag har drivit om att man bör titta på frågan om arbetsmiljödeklarationer. Jag tror att vi måste tänka annorlunda och inte bara ha det gamla inspektionstänkandet om vi ska nå fler arbetsplatser. Jag skulle gärna höra om har några synpunkter på det. skriver att besök på arbetsplatserna är det som är mest resurskrävande. Sedan man fick de 100 miljonerna har mer tid gått åt till att bara rekrytera och utbilda, så det har verkligen inte gett mer effekt för pengarna – i alla fall inte än så . Nya arbetsmetoder är en sak. En annan sak som tar upp är det här med tips och anmälningar som kommer till myndigheten, vilket man inte heller riktigt har rutiner för eller kan jobba med. Man kanske inte har tid att jobba med det; det vet jag inte. Hur ser på detta? I tips- och anmälningsverksamheten har man konkreta fall – man går inte ut och besöker en arbetsplats i största allmänhet, utan man har fått ett konkret tips om en arbetsmiljösituation som är väldigt dålig. Hur ser på att utveckla det hos ? 44 (S) replik: Bra och jätteviktiga frågor! Det här med arbetsmiljödeklarationer är ett spännande förslag,. Jag har själv funderat en hel del på liknande saker.