prot · H409125 · 2017-06-14 00:00:00 — Det är i grunden behov och problem som landstingen själva inte upplever. Jag lyssnade därför noga på Socialdemokraternas inlägg här för att höra skälen till propositionen och varför den ligger på bord. Precis som min allianskollega , vars anförande jag instämmer i, kunde jag inte höra skälen. Det kunde inte heller merparten av remissinstanserna, som fick bereda underlaget. Och regeringens egen expertmyndighet sågade väl också detta lagförslag jäms med fotknölarna. Till en del beror det på att regeringen tänker göra förslaget retroaktivt. Sedan tänker regeringen försöka definiera något som inte är definierat, men inte definiera det nu utan sedan. Titeln på förslaget är Universitetssjukhus, men Lagrådet konstaterar att det egentligen berör all sjukvård inom sjukhusens väggar. Det betyder alltså att Socialdemokraterna i regering och riksdag med sitt förslag vill begränsa möjligheten för någon annan att bedriva och utveckla hälso- och sjukvård i till exempel Södertäljeområdet, om man tolkar vad Lagrådet skriver. Regeringen väver dimridåer i riksdag i stället för att presentera konkreta vårdreformer för svensk hälso- och sjukvård. Det gör oss i grunden oerhört bekymrade. Vi har många utmaningar. Människor får vänta i stället för att få vård. Personalen känner att de inte får komma till sin rätt och utveckla hälso- och sjukvården. Och de aktörer och huvudmän som verkar i svensk hälso- och sjukvård säger att förslaget inte är till för att utveckla hälso- och sjukvården, att förslaget är till för att hämma utvecklingen i hälso- och sjukvården. Då torde regeringen inte bara ha ett litet problem utan ett väldigt stort problem. Majoriteten av landstingen, till exempel socialdemokratiskt styrda , , , och , har liknande farhågor som till exempel Kommuner och Landsting. Den mycket omtalade utredningen vård handlar om att vi ska ha mer nära vård i framöver. Utredaren är också tydlig med att mer inifrån sjukhusbyggnaden måste flyttas ut närmare. Om det är så tydligt att man valt att inte definiera vad ett sjukhus är är det klart att man kan försvåra och hämma den typ av utveckling som i grunden alla bara står och väntar på. När kommer regeringens vårdreformer för att stärka den nära vården? Myndigheten Inspektionen för vård och omsorg, som också är regeringens egen expertmyndighet, tydliggör till exempel att man hindrar kommande utvecklingsförslag om att stärka den nära vården. Det skriver myndigheten i sitt eget remissvar. Det ligger på . Där blundade regeringen. Detta skrev man inte in i förslaget, utan man fortsatte att driva det till . är förhoppningen att en majoritet av riksdag kommer att avslå förslaget. Ingen har efterfrågat det. Vårdpersonalen funderar över vad det innebär. skriver: Så som förslaget är skrivet hindrar det utveckling och effektivisering av vården. , personalen, vill alltså inte ha förslaget. Det löser inga problem. Detta är en papperstiger som i grunden är en dimridå för att slippa tala om det som vi egentligen borde ägna denna debatt åt, nämligen hälso- och sjukvårdens reella utmaningar. Min konkreta fråga till , Socialdemokraterna, blir därför: är det som och oroar sig för? Vilket sjukhus är det som skulle riskeras och som gör att man nu lägger fram detta förslag? Det kanske är det egna hemma i ? Det har dock inte Socialdemokraterna i tyckt, för de har sågat förslaget. De egna partikamraterna hemma i valkretsen har alltså sågat detta, . Jag kommer avslutningsvis till min andra fråga, fru talman. Ni har suttit vid makten. Utmaningarna i hälso- och sjukvården växer. När kommer propositionerna? När kommer de förslag som kan förändra och ta tag i utmaningarna? När får vi se dem? Kommer de på propositionslistan ? 241 (S) replik: inledde sitt anförande med att räkna upp de utmaningar som svensk hälso- och sjukvård står inför. Det var i princip detsamma som jag anförde i mitt inlägg. Det tycker jag är positivt; det är bra att vi gör samma analys av hur det står till i svensk hälso- och sjukvård och vad det är som behöver göras. fortsätter med att säga att detta är ett onödigt lagförslag och att vi slår in öppna dörrar. Men låt oss titta på hur det ser ut i verkligheten i till exempel . Där har man lagt ut väldigt mycket på entreprenad. Man har alltså splittrat verksamheter. Då finns det stora risker för att man också lägger ut verksamhet som hör tätt samman med en universitetssjukhusverksamhet. ägnar stort utrymme åt att tala om definitionerna av ett universitetssjukhus och vad det är. Det är svårt; det medger regeringen i sin proposition. Regeringen vill också ha ett bemyndigande för att under sitt konstitutionella ansvar genom myndigheten själv definiera det när så behövs. Jag tänker att det som är enkelt att definiera i hälso- och sjukvården, till exempel mödrahälsovården eller planerade operationer, oftast är det som de privata vårdgivarna vill och kan bedriva. De gör det också oftast bra. Det är lätt att följa upp, det är lätt att upphandla och det är lätt att kravspecificera. Jag återkommer när det gäller de mer komplexa områdena. 242 (M) replik: Vi har stora utmaningar i svensk hälso- och sjukvård. Då ska vi inte lägga vare sig energi, resurser eller engagemang på att tala om det som inte löser dessa utmaningar. Tyvärr måste vi ägna åt detta i stället för att tala om personalbristen , om vårdköerna som växer och så vidare. Jag kan bara instämma i vad de socialdemokratiskt styrda landstingen i , , , och säger: Det här är en papperstiger. Den är till för papperskorgen. Detta utvecklar inte hälso‑ och sjukvården, utan det ser snarare till att hämma densamma. Jag hade två konkreta frågor till . För det första: Instämmer du i vad dina partikollegor i säger? De säger: Det här är inget bekymmer, det här berör inte och vi tycker därför att detta är en papperstiger. För det andra: Vilket annat sjukhus är det som är oroad över och som är anledningen till att propositionen över huvud taget har dykt upp? Dessa svar skulle jag gärna vilja ha. Vi efterlyser också svaren på vårdens utmaningar. , sjuksköterskor, är de som står på barrikaderna för att se till att förstärka utbildning för att få både bättre arbetsmiljö och bättre lokalt ledarskap. De skriver tydligt: Det här löser inte, utvecklar inte och effektiviserar inte sjukvården. Kom tillbaka med reella förslag! När kommer de reella förslagen, ? Kommer de på propositionslistan ? Det är sista chansen för regeringen att visa att man har gjort någon skillnad i svensk hälso- och sjukvård. har man presenterat papperstigrar. Jag tror att det är den tredje proposition på hälso- och sjukvårdsområdet som den här regeringen får dra tillbaka eller som avslås i . Det är en svag regering som inte får igenom sina egna förslag. 243 (S) replik: För att kunna möta de utmaningar som vi är överens om finns för svensk hälso- och sjukvård måste vi ha universitetssjukhus. Vi måste ha universitetsverksamhet som håller ihop hälso- och sjukvård, forskning, utbildning och utveckling. Det är i dessa miljöer som lösningarna till problemen föds. Det är här man kan arbeta med evidensbaserade metoder, det är här innovationerna föds och det är här idéerna föds till hur man ska lösa problemen. Jag kan se på den föregående, borgerliga, regeringen som hade på sig att komma med lösningar för svensk hälso- och sjukvård. Utmaningarna är inte nya, utan dem har vi sett så länge jag har varit sjukvårdspolitiker. De lösningar som presenterades då var privatiseringar och sänkta skatter. Har det löst någonting av de utmaningar vi ser i svensk hälso- och sjukvård, ? Det som oroar mig är att den privatiseringsiver som vi ser i också finns här i . De borgerliga partierna kommer ofta tillbaka till att de lösningar som vi ska lansera för att möta utmaningarna är mer av vårdval, mer av privatiseringar – och sänkta skatter, förstås. Det kommer ju som grädde på moset. Är det detta vi ska lösa utmaningar för svensk hälso- och sjukvård med? Nej, vi är allvarligt oroade för att en utveckling ska komma till stånd där man lägger ut viktiga verksamheter i landstingen på ett sätt som gör att man inte kan ta tillbaka dem. Då kan man inte använda dem i den verksamhet och i de komplexa miljöer som måste till för att man ska kunna forska, utbilda och utveckla. 244 (M) replik: Vi är oroliga. Vi är oroliga för att denna regering inte ser de verkliga utmaningarna. Landstingen har sett dem, för de har förkastat förslagen. Expertmyndigheterna har sett dem, för de har förkastat förslagen. och kan inte här i riksdag tala om vilket sjukhus det är man har oro inför. Det hänger absolut inte ihop med det egna sjukhuset i den egna valkretsen eftersom Socialdemokraterna i också är emot förslaget. Den enda som är för det torde vara , och då får jag i så fall tacka för debatten. Utmaningarna ligger nu i att ta tag i de reella problemen. Vi är oroliga för att ni inte kommer med reformerna. Det är vi oroliga för, och det är att vara orolig på riktigt. Ni har haft på er, och det finns inga vårdreformer presenterade. Det finns bara papperstigrar. Som tur är fattar beslut om att dessa papperstigrar inte behövs. borde ni ta chansen till propositionslistan och den sista möjligheten att återkomma med vårdreformerna. Alliansregeringen såg till att halvera vårdköer, att skapa fler utbildningsplatser för både sjuksköterskor och läkare och att göra det möjligt för människor att välja i den nära vården. är det ungefär 5 miljoner besök i den nära vården som sker hos en annan huvudman. Det här gör att vårdpersonalen kan välja arbetsgivare. Vi ska se till att den utvecklingen fortsätter så att vårdpersonalen får komma till tals mer, synas mer i den nära vården och utveckla den ännu mer. Vi ska inte lägga några blöta filtar över den utvecklingen, som i grunden borde få ännu mer resurser och möjligheter. Vi var inte nöjda. Vi är beredda att komma tillbaka och presentera nya konkreta vårdreformer. Allianspartierna förbereder sig för detta – ju snarare, desto bättre. 245 PER RAMHORN (SD): Vi debatterar propositionen Driftsformer för universitetssjukhus. Regeringen har säkert goda intentioner med det lagförslag som man föreslår. Man lyfter fram det viktiga arbete som universitetssjukhusen gör. Men som så tidigare försöker regeringen genom detta lagförslag lösa ett hypotetiskt problem. På nationell nivå finns det inte någon diskussion om att privatisera universitetssjukhusen. Med andra ord är privatisering inte ens en aktuell frågeställning. Det har också flera remissinstanser svarat, bland annat . Man skriver i sitt remissvar: ”Det råder stor enighet om att universitetssjukhusen även fortsatt bör bedrivas i offentlig regi, och en lagstiftning som förhindrar en försäljning av universitetssjukhus är därför helt överflödig.” Vi avstyrker också propositionen för att vi menar att en begränsning av landstingens möjligheter att lämna över verksamhet vid ett universitetssjukhus till någon annan utförare skulle kunna få negativa konsekvenser för vårdens utveckling. Man ska ju komma ihåg att sjukvården står under ständig utveckling. De sjukdomar som kräver tillgång till avancerad vård på ett universitetssjukhus kanske inte nödvändigtvis gör det . Vi befarar därför att den medicinska utvecklingen och en framtida nivåstrukturering skulle kunna bli lidande, vilket i förlängningen skulle kunna försämra för patienterna. Det är också en aspekt som många landsting befarar i sina remissvar. Även avstyrker, som vi hört här, med motiveringen att förslaget förhindrar utveckling och effektivisering av universitetssjukhusen. Liknande synpunkter har – att förslaget riskerar att kväva dynamiken i utvecklingen av hälso‑ och sjukvården. Frågan man ställer sig är: Var finns regeringens konsekvensanalys för patienter och medborgare? Innan man lägger fram ett sådant här lagförslag bör man göra en djupare analys av konsekvenserna för sjukvården generellt sett men framför allt ur ett patientperspektiv. Det har regeringen inte brytt sig om att göra, vilket vi beklagar djupt. Vi anser att det är viktigt att även universitetssjukhusen ska ha möjlighet att anlita andra vårdgivare när det bedöms vara lämpligt och effektivt, till exempel för att korta köerna till vissa operationer eller för att snabbt få tillgång till provsvar eller resultat av röntgenundersökningar. Med tanke på det rådande krisläget inom sjukvården, med brist på vårdplatser och inställda operationer, anser vi att nya regler och förbud som kan inverka negativt på sjukvårdens effektivitet måste undvikas. Sammanfattningsvis kommer vi att avstyrka regeringens förslag, dels för att det inte utgör ett fullständigt beslutsunderlag – vilket är häpnadsväckande i sig – och dels för att flera tunga remissinstanser tydligt har visat på stora brister och faror i förslaget. Vi vill värna sjukvården för att den ska kunna utvecklas och effektiviseras eftersom det gynnar patienterna. Politiska förslag som enbart bygger på ideologi och riskerar att drabba sjukvårdens utveckling och därmed patienterna är inget som vi som parti kan ställa oss bakom. När man organiserar hälso‑ och sjukvården ska man alltid ha medborgarnas och patienternas bästa i fokus. Man ska eftersträva en hälso‑ och sjukvård med bästa möjliga kvalitet. I vilken regi verksamheten bedrivs bör vara underordnat. Tyvärr är regeringens förslag raka motsatsen. Där är driftsformen viktigare än innehållet, vilket vi anser är djupt olyckligt. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 246 (V) replik: går i bräschen och har blivit det nya sjukvårdspartiet, har jag hört ryktas. Men på samma gång har ni blivit riskkapitalisternas egna små gullgossar. Och när ni satsar på gänget här till höger är det helt uppenbart att ni också kommer att säga ja till skattesänkningar – det gick ju inte så bra sist – och till mer privatisering, för det är lösningen. Jag har några konkreta frågor till dig, Per Ramhorn. Vad är det som blir jättebra när man ”sourcar ut” delar av och KI, ? Vad är det som blir så mycket bättre när man tar bort delar av det i vårdval men forskning, utbildning och utveckling inte följer med? Man dumpar helt enkelt det eftersom de privata riskkapitalisterna inte är intresserade av att köra det vidare, som de 50 forskarna, professorerna och lektorerna påpekar. Vad är det som blir så mycket bättre när man ”sourcar ut” universitetssjukhusen? Det undrar jag mycket över. Är inte du orolig? undrar jag också. Du bor i , och där har det inte gått lika långt som här i . Men blir inte du orolig när det är så många som säger att den forskning som har funnits och fortfarande finns på och håller på att dräneras på grund av vårdvalen, på grund av att andra aktörer får ta del av verksamheten men inte tar med sig forskning eller utveckling på det området? De vill inte heller stå för att vidareutbilda läkare. Är inte det lite risky, så att säga? Tycker inte du att man borde fundera lite på det? 247 PER RAMHORN (SD) replik: Tack för frågan, ! är väldigt fokuserad på , men är ju inte hela . Det blir mycket här. hänvisade till forskning och gick in på . Men vad jag ser avstyrker remissinstanserna förslaget. Det här handlar egentligen om universitetssjukhusen. Det är anmärkningsvärt att ni inte går djupare in på vilka konsekvenserna kommer att bli för patienterna och medborgarna om ert förslag skulle gå igenom. Flera remissinstanser påpekar också detta. Det finns helt enkelt ingen konsekvensanalys. 248 (V) replik: Att jag pratar så mycket om är för att här har borgarna suttit vid makten i snart tre mandatperioder. Här har man kört vårdvalsmodellen, privatiseringsmodellen, hela vägen in i kaklet. Man kan nu se ganska stora konsekvenser av det här, av en misskött hälso‑ och sjukvård. Det är därför 500 står och köar för att bli opererade i det här länet. Barnoperationer får man lämna över till andra landsting . Det är ett problem. och KI har också väldigt utvecklad forskning. Det är inte småpotatis. Vi ser listan på alla som säger att det här har gått för långt, att det här inte funkar längre, att man inte kan ”sourca ut” mer från universitetssjukhusen. Det är klart att det kommer att drabba patienter ganska mycket om det inte blir någon forskning, utveckling eller utbildning. Nästa anhalt på vägen om får fortsätta lär ju bli att det mer eller mindre faller samman. Det är inte så att de som tar över vårdcentraler eller specialistvård – reumatologi, barnonkologi och så vidare som ”sourcas ut” på backen – går vidare och förstärker forskningen. Det här drabbar alltså ytterst patienterna. Jag tycker att det är märkligt att gjorde en sådan rockad. Alliansen är ju helt beroende av er för att få igenom sina olika utskottsinitiativ och you name it. Så är det – och ni har blivit helt beroende av Alliansen på det sättet. Det är en ganska trist utveckling, för det var ju ni som var emot allt det här . Men saker och ting händer på vägen, och vad vet jag; det kanske var någon som ringde från . 249 PER RAMHORN (SD) replik: Det är ingen som har ringt från , inte till mig i alla fall. Som jag sa i anförandet har man säkert goda intentioner med förslaget. Men när man gör en lagstiftning måste den grundas på fakta och grundlighet. Som jag har sagt tidigare – vi har haft den här debatten – kan man inte bara skjuta från höften när man ska göra en lagstiftning. Man måste veta vad man gör. Det är precis detta flera remissinstanser kritiserar; det är i många fall ett hafsverk. Det är inte första gången. För sedan gällde det sjukvårdsförsäkringar, och före det gällde det primärvårdsvalet. Det blir samma svar från tunga remissinstanser: Det här duger inte. Regeringen bör ändå vara lite självkritisk och titta på vad det är som gör att man inte får igenom sina förslag. Hade man kunnat få igenom förslagen om underlaget hade varit bättre? Kan det vara på det sättet att regeringen sätter ideologi före patienternas bästa? Det är en fråga som regeringen kanske ska ta med sig. 250 (C): Återigen debatterar socialutskottet ett förslag från regeringen som jag frågar mig varför det över huvud taget har lagts på bord. Jag tror även att många av dem som har lyssnat på debatten ställer den frågan. Svensk sjukvård står inför mycket stora utmaningar. Bara hälften av alla svenskar har en fast läkarkontakt i primärvården. Bristen på specialistutbildade sjuksköterskor är skriande. Och allt fler patienter får vänta i månader på att träffa specialistläkare eller på att få en behandling. Regeringens förslag handlar inte om de här viktiga frågorna. I stället lägger man tid och kraft på att det ska vara förbjudet att sälja universitetssjukhus till högstbjudande. Men ingen har föreslagit något sådant. Socialdemokraterna väljer alltså att lägga resurser på att ta fram ett lagförslag som ska lösa ett problem som helt enkelt inte finns. När jag träffar människor i och diskuterar sjukvården får jag ibland frågor om vad vi i socialutskottet håller på med. Mycket kretsar naturligtvis kring de växande utmaningar och problem i sjukvården som finns och som behöver åtgärdas och lösas. Ingen har frågat mig vad gör för att inte ska säljas. Det beror sannolikt på att ingen har föreslagit detta. Det finns inte på kartan. Det är trist att regeringen uppfinner problem som inte finns i stället för att ägna sig åt sjukvårdens verkliga problem, vilket flera redan har sagt här . Någon kan säkert invända att en lag som förbjuder människor att göra något som ingen ändå skulle komma på tanken att göra väl inte kan vara så farlig. Men problemet med propositionen är att man i syfte att lösa ett problem som inte finns riskerar att förhindra en utveckling som de allra flesta tycker är bra. Det som är högspecialiserad sjukvård är nämligen morgondagens rutinsjukvård. Så ser utvecklingen ut, och så har den alltid sett ut. En ny avancerad metod införs inom den högspecialiserade sjukvården för att finnas ute i den vanliga specialistvården. Om skulle förbjuda det som är universitetssjukvård just , inte 2007, att bedrivas av privata aktörer på något sätt skulle den hindra den dynamiska utveckling som är viktig i den svenska sjukvården. Lagrådet och massor av tunga remissinstanser har citerats här. Myndigheten för vård- och omsorgsanalys gör till exempel bedömningen att förslaget riskerar att hämma nödvändiga strukturförändringar inom sjukhusvården. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 251 (S) replik: har inte hört någon östgöte uttrycka oro över att ska säljas ut. Det har inte jag heller hört. Jag har däremot hört många förslag, hemma i och inte minst här i kammaren, om att lägga ut delar av sjukvården till privat verksamhet. Flera av de tidigare talarna har kommit tillbaka till att förslaget, om det skulle gå igenom, skulle hämma utvecklingen inom hälso- och sjukvården. Jag återkommer till det jag sa i mitt anförande: Det finns inget sådant i förslaget. I förslaget talas det om vilka ”någon annan” är, och som man inte får lägga ut verksamheten till. Det står också klart och tydligt att om vill förändra sin verksamhet på olika sätt, om man till exempel anser att en del av universitetssjukvården har utvecklats till basal sjukvård, kan man lägga ut det på annan vårdgivare. Men man kan också – det är viktigt i sammanhanget – utveckla och organisera universitetssjukvården på ett sådant sätt att man till exempel kan lägga en del av verksamheten på , på i eller inom primärvården. Grejen är att man har kontroll över den här sjukvården. Den kan vara av högspecialiserat slag, men den behöver inte utföras på utan kan ligga på andra ställen. Man har dock kontroll över verksamheten. Man kan bedriva forskning. Och man kan bedriva utveckling och utbildning. Detta kan lätt förstöras. Jag ska återkomma till det i min nästa replik. 252 (C) replik: Nej, jag har inte hört det från någon östgöte jag har träffat. Men jag har hört via här och på annat sätt vad sjukhusledningen i tycker i frågan. Det var tydligt. Vi kan såklart ha en politik som innebär att det inte finns något förtroende för lösningar från dem som har ansvar för sjukvården i landet. Makten flyttas upp till , så att man måste ha tillstånd för allt man ska göra. Regeringen ska bestämma vad som är sjukvård, och om man vill göra någonting ska man fråga regeringen och så vidare. Jag kan hänvisa till vad utskottets ordförande och och har fört fram här. Det är konstruerade och ideologiskt färgade argument som ligger bakom det här, vilket vi har hört i debatten här i replikerna. Förslaget behövs inte. Låt oss diskutera sjukvårdens utmaningar och koncentrera oss på det! Det är huvuduppgiften . 253 (S) replik: Jag skulle gärna diskutera sjukvårdens utmaningar. Och det gör vi på sätt och vis . Sjukvårdens utmaningar måste nämligen mötas med bland annat det som sker på universitetssjukhusen. Därför är det otroligt viktigt att vi kan hålla ihop dem. Om har läst remissvaren noga har han förmodligen också upptäckt att i har en annan mening. Man stöder förslaget. Det kan man läsa på om. talar också om hur förfärligt det kommer att bli om man måste söka tillstånd i för saker och ting. Hans partikamrat i utskottet brukar stå här och tala om att alla ska söka tillstånd för olika verksamheter i . Det gäller även centerstyrda kommuner och regioner och landsting där är med och styr. De ska också söka tillstånd i för att kunna bedriva sina verksamheter. Ni talar alltså inte riktigt samma språk, . Vi måste komma tillbaka till varför de borgerliga och har en sådan motvilja mot det här förslaget att man inte ens vill lyssna på det som står i propositionen om att det går bra att utveckla sin verksamhet inom landstingen. Jag tror att det handlar om att man ytterst vill – som Per Ramhorn specifikt uttryckte det – ha möjlighet att privatisera olika delar. De delar som kommer att privatiseras är det som är enkelt att definiera och det som man kan tjäna mycket pengar på. Det kommer inte att vara det som är komplext, som är svårt och som är dyrt. Då kommer vården att fragmentiseras.