prot · H40979 · 2017-03-14 00:00:00 — Jag tycker att det är lite synd att dessa inte har fått mer uppmärksamhet och blivit mer förankrade, för det här är också ett tydligt budskap till huvudmännen om vad man har att rikta in sig mot. Jag hoppas att en digital strategi för skolan verkligen kommer att innehålla tydliga mål, framför allt när det gäller användningen av och innehållet i digital teknik. Styrdokument och uppdrag till beträffande fortbildning är absolut två viktiga steg i rätt riktning. Det är dock, som sagt, lade fram sitt förslag till en digital strategi för skolan. Denna strategi är viktig, vilket statsrådet själv har lyft fram . Den stora frågan är fortfarande när. Och vad är haken? Vad är det som gör att det tar så när man fattar alla dessa andra beslut? 86 Utbildningsminister (MP): Sedan lade fram sitt förslag, som jag beställde, har regeringen fattat två beslut. Det ena handlar om styrningen av , och det andra handlar om förändringarna i läroplaner, kursplaner och ämnesplaner. Vi prioriterade medvetet att få fram dessa förändringar så snabbt som det gick, eftersom dessa förändringar är styrsignalen ut till skolväsendet. It-strategin är stödet för hur man ska kunna nå det innehåll som läroplanerna, kursplanerna och – för gymnasiet – ämnesplanerna kommer att kräva, i och med regeringens beslut. Vi kommer att fatta beslut om detta i vår. har också gjort flera saker sedan strategin lades fast. Det är inte så att ingenting har hänt sedan strategin lämnades till regeringen. Regeringen har fattat två beslut, och har kunnat arbeta vidare. Som jag nämnde i mitt interpellationssvar erbjuder de nationella skolutvecklingsprogrammen – innan vi har fattat beslut om it-strategin som helhet – stöd i såväl digitalt berättande, att leda och lära i tekniktäta klassrum, som kritisk användning av nätet. Dessa tre delar ingår självklart i en it-strategi. Vi jobbar på utifrån den tidsplan som vi lade fast när vi i regeringen kunde försöka verkställa det som vi hade lovat, nämligen en samlad digitalisering av den svenska skolan. Överläggningen var härmed avslutad. § 18 Svar på interpellationerna 2016/17:313, 314, 315, 317 och 318 om public service och onlinetjänster 87 Kultur- och demokratiminister (MP):  om jag avser att vidta några åtgärder med anledning av SVT:s satsning på att etablera sig på de sociala mediernas plattformar och om jag är beredd att se över sändningstillståndet med anledning av detta  om jag avser att verka för ändrade anslagsvillkor för att säkerställa att public service-företagens medel inte används för att konkurrera med övriga medier på onlineplattformar och om jag avser att vidta åtgärder för att säkerställa mångfalden av nyhetskällor  om jag avser att se över SVT:s sändningstillstånd med anledning av deras ökade användning av andra medieformer än tv för att sprida nyheter  vilka åtgärder jag avser att vidta med anledning av SVT:s närvaro på Facebook  om jag avser att införa ett separat regelverk för public service-företagens affärer med onlinetjänster eller se över det nuvarande regelverket. Eftersom de frågor som ställts handlar om public service-företagens verksamhet på digitala plattformar och företagens samarbete med olika sociala medier har jag valt att besvara dem i ett sammanhang. Jag vill inleda med att understryka att radio och tv i allmänhetens tjänst bedrivs självständigt såväl i förhållande till staten som till andra ekonomiska och politiska maktsfärer i samhället. Public service-företagen (), () och utbildningsradio (UR) är självständiga aktiebolag. Deras verksamheter styrs på en övergripande nivå genom fleråriga sändningstillstånd som beslutas av och genom årliga anslagsvillkor som beslutas av regeringen. Den nuvarande tillståndsperioden pågår . Uppgiften att i efterhand bedöma om SVT har uppfyllt sitt uppdrag ligger hos och tv vid Myndigheten för press, radio och tv. Detta varken kan eller bör regeringen eller lägga sig i. Verksamheten i allmänhetens tjänst vid , SVT och UR finansieras av allmänheten och ska nå ut till alla i hela landet. I den proposition som låg till grund för de nu gällande sändningstillstånden konstateras att det är programföretagen själva som ska bedöma var programutbudet ska göras tillgängligt. Där betonas även vikten av att företagen har en öppen inställning till nya möjligheter att tillgängliggöra utbudet. Detta bekräftas även i anslagsvillkoren, där det slås fast att det för att nå tittarna respektive lyssnarna är nödvändigt att kärnverksamheten tillgängliggörs på olika plattformar. Myndigheten för press, radio och tv presenterade en särskild granskning av hur public service-bolagens verksamheter påverkar mediemarknaden. I granskningen konstaterar myndigheten att public service-företagen inte agerar på ett sätt som uppenbart hindrar konkurrerande aktörer från att etablera, driva och utveckla sina verksamheter. Vidare konstateras att den största påverkan på mediemarknaden ligger i den pågående digitaliseringen och globaliseringen. I ett nytt medielandskap där olika typer av medier smälter samman, och där till exempel skillnaden mellan en tv-kanal och en tidning blir allt mindre, uppstår nya frågor och utmaningar, också när det gäller villkoren för public service. Hur public service ska regleras i en digital värld kommer att bli en central fråga för den parlamentariska public service-kommitté som just tillsatts. Arbetet inleds med att utreda finansieringen av radio och tv i allmänhetens tjänst, men regeringen har redan aviserat att kommittén kommer att få tilläggsdirektiv om att utreda de framtida villkoren för public service. Jag är övertygad om att dessa frågor kommer att debatteras mycket i kommittén, och jag hoppas att den kommer att lämna förslag i bred politisk enighet. 88 (M): Jag vill börja med att tacka ministern för svaret. blir det lite komprimerat eftersom vi har en debatt om fem interpellationer. Det innebär att vi inte kommer att kunna prata om dem alla. Det tycker jag möjligen är lite synd. Låt mig börja med att säga det självklara i detta, och det är att public service är en viktig del i det svenska medielandskapet. Min uppfattning är att det bör vara så även . Jag har heller inga synpunkter på att ministern vill att nya förutsättningar ska tas fram i bred politisk enighet. Jag tror att det är klokt att det är på det sättet. Länder med stark public service är bra länder, för där har man ett högre valdeltagande och man påverkar övriga medier i positiv riktning. För att det inte ska råda något missförstånd, herr talman, vill jag säga att jag alltså är för en stark public service. Men det innebär inte att jag inte kommer att ha åsikter om public service och dess verksamhet. Det tycker jag är en rimlighet och en skyldighet, inte minst eftersom licensen är ett skatteliknande förfarande som tar in 8 miljarder till verksamheten. Det är väldigt mycket pengar. Licensen är utformad som en enhetsskatt, kan man egentligen säga. Vi har politiska beslut som styr verksamheten. Därför bör vi också ha en debatt kring den. Låt mig säga varför detta är viktigt. Vi hade mycket förenklat en situation tidigare, där tv och radio var finansierade med licenspengar. Nyhetsjournalistiken där var finansierad med licenspengar, och man hade inget krav på att ta in några intäkter eller liknande. Det står i skarp kontrast mot hur tidningarna fungerar. De lokala och nationella tidningarna har levt på prenumerationsintäkter, intäkter av försäljning av tidningar och till viss del annonsering givetvis och också ett presstöd. På detta sätt har verksamheten sett ut. har det hänt någonting, och det är därför vi har den här debatten. Vi har haft en utveckling där mer av nyhetsjournalistik konsumeras på andra plattformar, det vill säga att man läser sina nyheter på nätet. Det gör att den gamla modellen utmanas. Då fungerar det helt enkelt inte att några tar in pengar från medborgarna på ett skatteliknande sätt och därmed kan publicera nyheter gratis, medan tidningarna förväntas ha en allt större del av sin förtjänst på den nya plattformen på internet. De här produkterna är alltså snarlika. Jag brukar försöka bryta ned det här väldigt enkelt och säga att det kommer att bli väldigt svårt för Norrmejerier, Arla eller vem det är som levererar mjölken – det beror på var man befinner sig i – om staten eller regeringen bestämmer sig för att köpa in mjölken från i stället, sätter den i samma hyllor i samma affärer och erbjuder den gratis. Då kommer vi alltså inte att ha några svenska mjölkbönder, och vi kommer inte att ha svensk mejeriproduktion. På samma sätt blir det med tidningarna ifall de blir utkonkurrerade av någon som kan genomföra detta gratis. Min fråga till ministern är vad hennes uppfattning är om den utveckling som sker just . Det är ett tryck på nyhetsredaktionerna runt om i landet. Då är frågan: Vad tycker ministern om detta? 89 Kultur- och demokratiminister (MP): Jag kan bekräfta den bild som riksdagsledamot ger. Det är ett kraftigt förändrat medielandskap som vi lever i, vilket ställer saker på sin spets och för med sig många utmaningar. Därför välkomnar jag debatter och diskussioner om hur vi upprätthåller vår demokrati och skapar goda förutsättningar för granskande journalistik. Jag kan konstatera att den tidigare regeringen i den proposition som ligger till grund för nuvarande sändningstillstånd slog fast att public service-bolagen själva ska bedöma var programutbudet ska göras tillgängligt. Det kommer även till uttryck i anslagsvillkoren, i vilka det framgår att bolagens kärnverksamheter ska göras tillgängliga på olika plattformar. Men utmaningarna är så pass stora att vi inte stillasittande kan se på när förändringarna sker. Därför har mediepolitiken i stort och public services sak varit ämne för diskussion. Jag har välkomnat det i alla olika rum och former. Jag har också agerat. Jag har förändrat presstödet så att det bättre ska passa dagens förutsättningar. Jag har tillsatt en medieutredning, som relativt lämnade sitt betänkande. Jag har sänkt reklamskatten, och jag har aviserat en sänkning av digitalmomsen. Jag har gjort allt detta för att den fria pressen, som behöver goda förutsättningar, också ska kunna bidra till vårt demokratiska samhälle. Vad gäller public service och public service-bolagen är det absolut viktigaste för mig att värna deras oberoende. Därför har jag inte för avsikt att gå in och detaljstyra deras verksamhet mitt under rådande sändningstillstånd. Jag har inte heller för avsikt att ge uttryck för skarpa åsikter och tankar om hur det framtida sändningstillståndet ska utformas. Tvärtom är jag oerhört mån om det som riksdagsledamot också underströk: att vi i parlamentarisk anda arbetar fram dessa villkor och har en gemensam syn på vikten av en stark och oberoende public service. 90 (M): Sänkningen av reklamskatten, som ministern tog upp, är bra. Den förändringen är helt nödvändig när man nu ska börja ha sin intjäning även på internet. Presstödsförändringar och annat är också välkommet. Men detta förändrar inte i sak att vi på hyllan har två produkter som i slutändan kommer att vara näst intill identiska men där den ena finansieras genom ett skatteliknande förfarande och säljs gratis till konsumenten medan den andra måste dra in pengar för att kunna betala nyhetsjournalister. Jag tror att jag och ministern delar uppfattningen att vi behöver många journalister och många nyhetsredaktioner. Problemet med den utveckling vi ser är att vi riskerar just detta och att det blir färre journalister, färre nyhetsredaktioner och mindre djuplodande och granskande journalistik. Det är en negativ utveckling som åtminstone jag inte vill se, för grunden i demokratin är att detta samspel fungerar. Jag håller med ministern om att vi självklart inte ska styra denna verksamhet politiskt. Jag hoppas att jag inte gav intrycket av att jag vill att ministern ska göra det. Många lever dock i tron att public service-bolagen står helt fristående från politiken, men det är inte riktigt sant. Det vi gör ska vi dock försöka göra i stort samförstånd, för annars urholkar vi förtroendet för verksamheten. Men med anslagsvillkor, sändningstillstånd och mycket annat styr vi ändå verksamheten, åtminstone vad man ska hålla på med och vilka ramar man ska hålla sig inom. Min poäng är att det i anslagsvillkoren står att om ett public service-företag gör en större förändring inom ramen för kärnverksamheten ska man anmäla det till regeringen för godkännande. Regeringen och ministern har alltså i detta fall ett ansvar, och det är därför jag ställer dessa frågor. Vi hinner givetvis inte debattera alla fullt ut. Man jag ställer frågorna utifrån att regeringen har ett ansvar: Gör ett public service-bolag större förändringar ska man anmäla det till regeringen. Tidningsutgivarna och deras samorganisation har slagit larm om att det kommer att gå fort. Om man tillgängliggör allt på samma plattform kommer det att sätta press på tidningarna. De kommer att ha svårt att få intjänandeförmåga på den nya marknaden, det vill säga på onlinetjänsterna, som de tappar prenumeranter på nyhetstidningarna. Då får vi i slutändan färre journalister och färre nyhetsredaktioner, och det är en dålig utveckling. Det är mot denna bakgrund jag ställer mina frågor. Ministern sa att hon inte tyckte att det var en bra utveckling. Men om public service-bolagen har näst intill likadana produkter på nätet som nyhetstidningarna, håller de sig då inom ramen för sändningstillståndet och inom ramen för det som står i anslagsvillkoren? Tycker ministern det? Ministern är ju ansvarig för detta, och public service-bolagen ska anmäla till regeringen om de gör något. Alliansregeringen sa att man skulle tillgängliggöra programutbudet som man sände ut via tv eller radio på nätet. Men detta har public service-bolagen lämnat och har en offensiv, helt annorlunda modell när de närmar sig internet. 91 Kultur- och demokratiminister (MP): Vi har lyckligtvis en tydlig ordning för hur vi hanterar public service-bolagen. Det är en ordning som vi har tagit gemensamt beslut om och som jag värnar. I denna ordning finns också kontrollstationer och en myndighet, Myndigheten för press, radio och tv, som också har uppföljande verksamhet och kontrollerar att public service-bolagen följer de regelverk som är uppsatta. Det nuvarande sändningstillståndet löper . Det arbetades alltså fram under den förra regeringen. Nästa period börjar 2020. Uppgiften att i efterhand bedöma hur public service-bolagen har uppfyllt sitt uppdrag utförs av , som ligger under Myndigheten för press, radio och tv. Detta ska jag inte lägga mig i, utan vi har en särskild myndighet som ska bedriva denna verksamhet. Vi har också, i den särskilda ordning som vi arbetar utifrån, tillsatt en kommitté som har till uppgift att ta fram förslag på en ny finansieringsmodell för public service. I den ingår två partikamrater till : och . Vår avsikt är att denna kommitté ska få ett tilläggsdirektiv om att utreda hur en mer ändamålsenlig reglering av radio och tv i allmänhetens tjänst kan utformas. Frågor av den karaktär som vi diskuterar kommer med stor sannolikhet att diskuteras inom ramen för kommitténs uppdrag. För någon vecka sedan genomfördes den viktiga halvtidsöversynen. Inför detta möte fick jag också inspel från public service-bolagen. kommer jag till kulturutskottet för att redogöra för dessa inspel. Jag kommer då att berätta om public service-bolagens svar på det som har lyfts fram, inte minst från myndigheterna. Myndigheten för press, radio och tv beskrev i en rapport att bolagen inte ägnar sig åt verksamhet som otillbörligt påverkar möjligheten för kommersiella bolag att konkurrera. Det finns även liknande studier i bland annat som pekar i samma riktning vad gäller relationen mellan public service-bolagen och de fria medierna. 92 (M): Det finns mycket att säga i denna debatt. Låt oss dock konstatera att om ambitionen är att vi vill ha många journalister och många nyhetsredaktioner som är oberoende av varandra måste vi hitta en modell där man inte konkurrerar på samma plattformar men där den ena måste tjäna in pengar medan den andra kan tillhandahålla samma tjänster gratis, eftersom denna finansieras genom en enhetsskatteliknande licensavgift. Vi måste hitta lösningar för detta, för man kan inte förväntas konkurrera med någon som erbjuder samma sak gratis. Man kan ha hur många exempel som helst, men jag tror att det står klart för alla att det är en omöjlighet. Gör vi inget får vi färre journalister, färre nyhetsredaktioner, mindre granskning av makten och mindre av kvalitativ journalistik. Det vore oändligt olyckligt för ett land som där demokratin är fungerande och viktig. Det jag skulle vilja säga, herr talman, är att jag har tittat på den rapport som ministern hänvisar till. Hon tar ju upp de olika delarna i detta. Myndigheten för press, radio och tv tittade på uppdrag från regeringen över denna verksamhet. De såg en hel del problem. Och inte minst EU pekar på att en del bekymmer sannolikt föreligger, och dem har man att förhålla sig till. Myndigheten kommer med förslag på hur det hela, och inte minst onlinetjänsterna, ska hanteras. Tiden är knapp, men jag vill ändå att ministern åtminstone tar med sig detta. Jag tror nämligen inte att jag får några tydligare svar . Det här är dock ett problem som ganska snabbt kan eskalera och leda till en press på tidningsredaktioner som gör att journalisterna blir färre. 93 Kultur- och demokratiminister (MP): Jag tar absolut med mig tydliga inspel och engagemang. Detta talar för att har en bredd i engagemanget för public services oberoende, vilket jag även har fått tydliga signaler om från inte minst kulturutskottet och . Det här är en helt central fråga. Vi har en gemensam syn på vad vi ska göra med public service och på att värna dess oberoende, men vi ser också vikten av att ha ett system för en mediemångfald, fri press, som belyser verkligheten från höger till vänster och ur olika perspektiv i hela vårt land. Den bild som bekräftar är uppenbar. finns vita fläckar i medielandskapet. Det finns människor lokalt runt om i vårt land som inte får sin verklighet beskriven och där politiker, såsom riksdagsledamot och jag, inte blir granskade. Detta är oerhört allvarligt, för det skapar också utrymme för att andra krafter, kanske till och med antidemokratiska krafter, tar plats och börjar beskriva verkligheten. Jag tar med mig inspelen. Engagemanget gläder mig. Jag vill tacka för debatten. Överläggningen var härmed avslutad. § 19 Svar på interpellation 2016/17:316 om centralisering av journalister 94 Kultur- och demokratiminister (MP): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta dels för att garantera att public service förblir rikstäckande, dels för att public service-företagen ska arbeta aktivt för att motverka ytterligare centralisering till storstäderna och garantera en bevakning av hela . Tillgång till en mångfald av oberoende journalister, som bevakar demokratin och granskar makten, är avgörande i ett demokratiskt samhälle. Hur vi säkrar allmänhetens tillgång till god journalistik , oavsett var i man bor, är kanske den viktigaste mediepolitiska frågan just . Det är också en fråga som belysts ingående i utredning En gränsöverskridande mediepolitik (SOU 2016:80) som är ute på remiss till . Public service-företagen, (), () och (), har ett stort ansvar för att bevaka och skildra hela landet. Enligt sändningstillstånden för och ska företagens programutbud ”spegla förhållanden i hela landet”. I anslagsvillkoren krävs vidare att av allmänproduktionen i respektive bolag ska ske utanför . Där ställs också krav på en ”decentraliserad organisation som skapar goda förutsättningar för självständigt beslutsfattande på regional och lokal nivå”. Jag vill dock understryka att radio och tv i allmänhetens tjänst bedrivs självständigt såväl i förhållande till staten som i förhållande till andra ekonomiska och politiska maktsfärer i samhället. Public service-företagen är självständiga aktiebolag. Deras verksamhet styrs på en övergripande nivå genom fleråriga sändningstillstånd som beslutas av och genom årliga anslagsvillkor som beslutas av regeringen. Den nuvarande tillståndsperioden pågår . Uppgiften att i efterhand bedöma om SVT uppfyllt sina uppdrag ligger hos och tv vid Myndigheten för press, radio och tv. Nämnden ska, utifrån public service-företagens redovisningar, i efterhand bedöma om bolagen har uppfyllt sina uppdrag. Nämndens bedömning redovisas för i budgetpropositionen. Public services oberoende är av avgörande betydelse för företagens trovärdighet och därmed för deras förtroende hos allmänheten. Jag varken kan eller bör därför kommentera deras organisatoriska eller publicistiska beslut. Hur public services ansvar ska regleras inför nästa sändningstillstånd, som inleds 2020, kommer att bli en fråga i den parlamentariska kommitté som tillsatts för att utreda förutsättningarna för public service inför nästa tillståndsperiod. 95 (M): är rikskänd, och det kan man säkert ha många olika uppfattningar om. För dem som bor i är en mycket viktig infrastrukturfråga. Och det har jag all respekt för, trots att jag kommer från och är väldigt lite berörd av det som händer kring . Man kan i nationella medier följa byggnationerna vid väldigt noga. Via en av de nationella tidningarna noterade jag en nyhet som i detta fall gällde en socialdemokrat, men det hade lika gärna kunnat handla om en moderat eller miljöpartist. Denna person hängdes ut på grund av många och dyra resor. Den socialdemokratiska riksdagsledamoten försökte förklara för den nationella pressen att parlamentet fungerar så att ledamöterna kommer från olika delar av landet och att alla måste ta sig ned till för att fullgöra sitt uppdrag. Ledamoten åker taxi till flygplatsen och flyger sedan ned till . Jag tycker att nyhetsvärdet i detta är väldigt lågt. Men man kan göra nyhet på detta om man vill, och har man ett storstadsperspektiv är det givetvis väldigt intressant med resor för . Så här är det för att parlamentet med ledamöter från hela landet ska fungera. Varför tar jag upp detta? Jo, vi har en utveckling där av befolkningen inte längre har någon tilltro till de traditionella mediebolagen. Man tror helt enkelt inte på det man läser eller det man följer i tv och radio. bor av landets journalistkår i , herr talman. Och i den lilla stadsdelen bor av landets journalister. Det är ju ingen slump att vi får läsa om , som är deras närmaste granne. Det är snarare rätt naturligt, eftersom journalisterna påverkas av det här. av journalisterna bor alltså i . Tittar vi på storstadsområdena ser vi att en förbluffande majoritet av journalistkåren bor där. Detta påverkar givetvis vilka nyheter som de tycker är intressanta. Mot denna bakgrund, herr talman, har jag ställt min interpellation. Jag ser nämligen en tydlig mediekoncentration som gör att folk distanserar sig och det uppstår sprickor i landet. Public service är den del av det journalistiska som vi kan påverka genom sändningstillstånd och annat. På så vis kan vi se till att sprickan inte blir så stor i landet. Mot denna bakgrund kan man även ställa sig frågan: Kan ministern ha en uppfattning? Jo, jag tycker att ministern kan det. Det gäller framför allt när det handlar om hur stor del av journalisterna som ska befinna sig i storstadsområdena och i i synnerhet. Vi har en oändligt stor mediekoncentration till just . Detta kan vi påverka med de verktyg som står till buds. Det är egentligen om detta, herr talman, jag vill ställa en fråga till ministern. Jag vet hur det fungerar och i vilken ordning vi ska ta det här, men vad är ministerns uppfattning? Hur stor del av public services medarbetare kan bo i ? Vad är rimligt? Hur stor del borde bo i andra delar av landet? Jag förstår om ministern inte har alla fakta med sig till debatten. Men vet ministern hur många public service-anställda som bor i i relation till resten av landet? 96 Kultur- och demokratiminister (MP): Jag tackar återigen för hans engagemang i mediefrågor och demokratifrågor.