prot · H40970 · 2017-02-17 00:00:00 — Men vi vet att det är 150 000 personer som är arbetslösa och som har en mycket låg utbildning. Många av dem behöver utbildas – absolut. Men jag tror att det är naivt att tro att alla de ska gå vidare till högre utbildning. Vi behöver jobba med jobbpolitiken. Men vi behöver också, som ministern var inne på, ställa krav. När vi nu gör om etableringslagen blir det lite enklare att ställa krav på individer. Men jag vill ändå, avslutningsvis i den här rundan, ställa en fråga till ministern. Jag tycker att ministern har rätt fokus när det gäller kvinnor. Det är mycket bekymmersamt att vi har så många kvinnor som efter etableringsuppdraget lämnar arbetskraften – ofta är de lågutbildade, men . Vad kan man då fortsättningsvis ställa för krav, och vilken typ av politik ska bita på dem? Ministern ställer en rad frågor. Eftersom ministern har ansvar och styr riket undrar jag: Vilka är svaren? Jag reser runt i och samtalar med de här kvinnorna. Det kan vara i en sfi-klass som jag möter en kvinna som har varit i och som talar en väldigt knagglig svenska. Jag kan nattvandra i eller åka till . Var jag än är möter jag kvinnor som på grund av förlegade normer här i lever mindre modernt och mindre fritt här än vad de gjorde i sitt hemland. Vad kan vi och vad ska regeringen göra åt detta? Precis som ministern säger finns det ingen arbetsmarknadspolitik i världen som biter, inte ett enda jobbskatteavdrag heller – om jag ska erkänna det. Det är andra typer av insatser som behövs för att man ska komma åt de strukturerna. Jag tror att någonting som är otroligt viktigt är samhällsinformationen, som ges i början. Den behöver skärpas. Den behöver bli, som vi har föreslagit, obligatorisk på riktigt. Man borde ha ett prov kopplat till den. Vi har alltså egentligen inga krav på ett riktigt obligatorium. Vi har heller inga krav i fråga om svenska för invandrare, sfi. Jo, kravet är att man ska vara där , under sin etableringstid. Men vi har inga krav på att man ska uppnå ett enda betyg. Man kan gå på sfi utan att lära sig svenska. Vi har en väldigt kravlös integrationspolitik, generellt sett. Här vill jag se fler skarpa åtgärder från regeringen. Att först lova och sätta upp ambitiösa mål och sedan inte ha en konkret kraftfull politik som är kopplad till det skapar problem, och problemen kommer att växa . Man ställer frågor och frågar sig vad man nu ska göra för att de här kvinnorna ska komma in i arbetskraften. Jag tycker att vi ska förvänta oss mer av en regering, nämligen att man också lägger fram förslag på bord om hur dessa kvinnor ska komma in i arbetskraften. 19 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): Jag tycker att detta är en konstruktiv debatt, och här finns flera frågor där vi kan samarbeta om lösningarna. Låt mig först säga att utbildningssatsningar är en väldigt viktig del. Det handlar inte om att de allra flesta ska in i akademisk utbildning, utan det handlar i stället om att ungefär en tredjedel av de nyanlända har en mycket kort utbildning. Även om man inte kommer att nå upp till någon hög utbildningsnivå går det inte att komma förbi att man måste satsa på utbildning för att kunna få fotfäste på arbetsmarknaden och för att kunna hävda sin självständighet i samhället. Det finns även en relativt stor grupp – också den ungefär en tredjedel – som jag skulle beskriva som otillräckligt utbildade. Dessa människor har inte nödvändigtvis en jättekort utbildning, men utbildningen är inte tillräckligt lång för att de ska kunna försvara sina platser på svensk arbetsmarknad. I det konjunkturläge som råder finns det en stor efterfrågan rörande väldigt många yrken som inte kräver jättelång yrkesutbildning. Det råder stor brist på till exempel fordonsmekaniker, plåtslagare, vårdbiträden, undersköterskor och kockar. Dessa yrken är en realistisk nivå att utbilda sig till för gruppen som har en otillräcklig men dock inte jättekort utbildning med sig. Det är viktigt att vi får in de här personerna i dessa yrkesutbildningar. Detta område är en stor besvikelse, och här tycker jag att man ska vara självkritisk – jag själv är det. Vi har inte lyckats. Vi har gjort stora satsningar på utbildning, men resultatet av att få in människor i dessa utbildningar är än så länge mycket begränsat. En av de stora utmaningarna fortsättningsvis är att se till att det verkligen blir av att människor utbildar sig till de yrken där det råder brist. För kvinnorna behövs det naturligtvis många olika insatser. Detta gäller framför allt de kortutbildade, som tenderar att försvinna från arbetsmarknaden, men inte bara dem. Regeringen har, som jag sa, redan tagit bort vårdnadsbidraget. Detta bidrag gick nästan uteslutande till den gruppen, som därmed försvann från arbetsmarknaden. Vi har tagit fram förslag om förändringar och begränsningar i föräldraförsäkringen, eftersom det som är till för att vara ett stöd för en jämställd arbetsmarknad har visat sig bli en fälla för kvinnor när de kommer till och redan har barn. Det är viktigt att vi kan genomföra dessa förändringar. Vi har ett nytt uppdrag till Arbetsförmedlingen. Det gäller att titta på de utvärderingar som har gjorts, där det har visat sig att man behandlar män och kvinnor olika. Jag tycker att man ska ställa tydliga krav. Jag tycker att det är rimligt att man ger goda möjligheter till den som är ny i att etablera sig, men man ska också ställa krav. Det handlar om en ömsesidighet som omfattar både möjligheter för och krav på individen. Därför är det viktigt att vi nu får till den här lagändringen. Det var väldigt olyckligt att den förra regeringen hade en detaljerad lagreglering av allting som gällde etableringsuppdraget. Tyvärr har vi en långsam lagstiftningsprocess i det här landet, vilket gör att det tar tid när man ska ändra på något. Men är vi framme. kommer en lagrådsremiss och proposition till , så att det blir en helt annan flexibilitet. Jag diskuterar gärna tillsammans med hur vi ska utforma en utbildningsplikt som innehåller såväl samhällsinformation som sfi och annan grundläggande utbildning för kortutbildade inom etableringsuppdraget. Jag tror att detta är viktigt, inte minst för att stärka kvinnors ställning på arbetsmarknaden. 20 (M): Man kan skylla på den förra regeringen och på den långsamma lagstiftningsprocessen om man vill det, men det går också att lägga fram skarpa förslag för att nyanlända ska komma i arbete i betydligt högre tempo än vad denna regering har gjort. Jag skulle kunna komma med många förslag – jag ska inte trötta ut oss med för många, men låt mig nämna några förslag på åtgärder som jag tycker att man bör vidta . Ett förslag handlar om att omfördela. Vi har en arbetsmarknadsutbildning som staten, eller regeringen, lägger 1,8 miljarder på . Skär i den och rikta den mot korta yrkesutbildningar för människor som behöver sådana! Arbetsgivarna bör finnas med i processen, så att utbildningen kan leda till arbete. Vi har i vår budget avsatt pengar för att kommuner i högre utsträckning ska kunna jobba parallellt med språkutbildning och yrkesutbildning. Det går att förkorta den processen. Ett tredje förslag handlar om lönestöden. Det finns ett klart förslag om hur man kan förenkla lönestöden, så att de faktiskt kommer till användning och nytta. Ytterligare ett förslag, som jag tycker är konkret och bra, är att låta de kommuner som är duktiga på arbetsmarknadspolitik ta över etableringen. Många kommuner gör ett väldigt bra jobb – betydligt bättre än vad Arbetsförmedlingen just nu gör. Jag har nämnt några konkreta förslag. Jag tycker att det är dags för arbetsmarknadsministern att sluta med att konsekvent lova många saker utan att komma till med skarp lagstiftning och skarpa förslag på hur fler utrikes födda snabbare ska komma i arbete. Om inte detta görs snabbt kommer det att gå riktigt illa, för det finns många nyanlända som är långt ifrån egenförsörjning. Detta beror ibland på att det inte finns några krav och ibland på att det finns för få enkla jobb där man bor. Det finns många orsaker, men regeringen måste agera. Jag vill understryka att jag tycker att tiden för att lova guld och gröna skogar måste vara slut. Man bör i stället arbeta på att lägga fram förslag som leder till jobb. 21 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): Mycket av det som här målar upp som nyheter är sådant som redan görs. Regeringen gör stora satsningar på reguljär yrkesutbildning. Regeringen satsar stort på ett nytt samarbete mellan Arbetsförmedlingen och kommunerna, inte minst när det gäller nyanlända. Vi har redan gjort en del, och det kommer mer när det gäller att förenkla och effektivisera anställningsstöden. Den generellt kanske allra viktigaste frågan för att nyanlända ska komma i arbete är var man får en bostad och att man får en bostad. Det är väl dokumenterat från forskning och erfarenhet – och det är inte särskilt överraskande – att det spelar väldigt stor roll var man bosätts. Möjligheten att få ett arbete påverkas enormt mycket av om man bosätts i en region där det finns gott om jobb eller i en region där det är ont om jobb. Detta är inte särskilt överraskande. Det som däremot är överraskande är att vi har bosatt människor i de regioner där det är väldigt ont om jobb, som vi har bosatt relativt få människor i de regioner där det finns gott om jobb. Detta skapar naturligtvis onödiga problem. Det är mycket svårare att hitta jobb i , i eller i , där man har väldigt många nyanlända och inte den allra bästa arbetsmarknaden. finns det kommuner i till exempel som historiskt sett har tagit emot få nyanlända – en del har nästan inte tagit emot några alls – och som har en stark arbetsmarknad. Den nya lagstiftningen, som gör att vi fördelar nyanlända jämnare över landet, bedömer jag som en av de enskilt viktigaste sakerna som politiken kan styra över när det gäller att påverka människors möjligheter att komma i arbete. Detta är också den bedömning som lyfter fram när man tittar på . Jag har i tidigare inlägg redogjort för vad jag tycker är nödvändigt att göra – till exempel att vidta särskilda åtgärder när det gäller kortutbildade kvinnor. Vi kommer att återkomma med ännu fler skarpa förslag än dem som vi redan har lagt fram. Överläggningen var härmed avslutad. § 8 Svar på interpellationerna 2016/17:265 och 266 om arbetsmiljön i oroliga förorter 22 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förbättra arbetsmiljön för landets ambulanspersonal. Han har även frågat mig om jag och regeringen avser att vidta särskilda åtgärder för att trygga arbetsmiljön i oroliga förorter. Det är helt oacceptabelt att viktiga samhällsbärare som ambulanspersonal utsätts för hot och våld. Regeringen tar problemet på största allvar. En särskild utredare har fått i uppdrag att överväga och föreslå de ändringar som behövs för att åstadkomma ett modernt straffrättsligt skydd för blåljuspersonal och andra samhällsnyttiga funktioner. En ambitiös arbetsmiljöpolitik prioriteras högt av regeringen. Resurserna inom arbetsmiljöområdet har därför förstärkts med . En ny nationell arbetsmiljöstrategi finns på plats. lämnar en särskild utredare förslag på inrättande av ett nytt nationellt centrum för kunskap och utvärdering av arbetsmiljö. överlämnar en annan särskild utredare en bedömning av huruvida gällande bestämmelser om arbetsmiljöansvar är ändamålsenliga, med tanke på det moderna arbetslivets utmaningar. Ingen arbetstagare ska behöva utstå hot eller våld på sin arbetsplats. föreskrifter ställer därför krav på riskförebyggande åtgärder och hur arbetet för en förbättrad arbetsmiljö ska följas upp i allt arbete där det kan finnas risk för att en arbetstagare utsätts för våld och hot. Alla tillbud ska utredas och dokumenteras, och den individ som drabbats ska snabbt få hjälp och stöd. Arbetsmiljöreglerna gäller lika i hela landet och oavsett vilken verksamhet som bedrivs. 23 (M): Frågan gällde vad regeringen avser att göra för att tryga arbetsmiljön i oroliga förorter och vad man avser att göra för att trygga arbetsmiljön för ambulanspersonal. Att döma av svaret hänvisar man till samordnare och till ett . Men frågan är ju akut här och . Det behövs hjälp nu – inte efter att en samordnare har funderat ett antal varv och sedan återkommit med förslag. En av statens mest grundläggande uppgifter är att garantera medborgarnas trygghet och säkerhet, oavsett om man vill ha en stor stat eller en liten stat. Vi har hamnat i situationen att många i vårt land känner att rikes lag inte gäller i vissa förorter. Det är våld, hot och förtryck som kan drabba alla medborgare som bor på platsen. blir det upplopp så fort en polis, brandman eller ambulans visar sig i området. Det är en arbetsmiljö som ingen ska behöva utstå. Och vad gör regeringen i denna fråga? Ytterst lite, vill jag påstå. Man lovar runt men håller tunt. Som jag sa tidigare är en särskild utredare inte svaret på den akuta problematiken . Om du arbetar inom vården har du valt ett yrke för att hjälpa till och göra världen bättre, inte för att utstå hot eller våld från dem som ska vårdas eller av åskådare på olycksplatsen. Jag läste en studie som visar att ambulanspersonal upplever hot eller våld under sina arbetspass ganska ofta. Då var det som hade utsatts för fysiskt våld, och det var . är det mycket värre, och mörkertalet är givetvis stort. rapporter visar att av ambulanspersonalen har utsatts för våld, och det är ännu värre i . Där är det mer än hälften som har utsatts för våld, kunde jag läsa i en medarbetarenkät. När ambulanspersonal kommit för att hjälpa händer det att de återkommer till sönderslagna fordon och inte kan åka vidare med en patient som behöver hjälp. Det är en helt ofattbar situation och en arbetsmiljö som ingen ska behöva utstå. Det händer också att någon stjäl ens redskap när man hjälper en människa i nöd på platsen. Det är helt makalöst att vi har hamnat i en sådan här situation. Att inte veta om man kan åka in till sjukhuset med en människa som behöver vård är en stressig situation och måste vara en fruktansvärt obehaglig känsla. Ambulanspersonal som ska hjälpa blir sjuka av arbetet, och det är en dålig arbetsmiljö. Merparten av dessa människor som bor i våra oroliga förorter är givetvis skötsamma. De vill inget hellre än att lag och ordning ska gälla. måste regeringen visa att den styr landet och agera kraftfullt, inte lämna över till kriminella gäng eller förtryckare. har även företagarna i fått nog. Det är så allvarligt att de kan bedriva sina affärsrörelser utan att utstå hot, rån och trakasserier. Om företagen lämnar blir det en ännu sämre plats att bo på. Det är ju helt nödvändigt att vi har våra företagare i våra förorter, annars har vi ingen service att erbjuda dem som bor där. Det är en utveckling som vi inte vill se. Företagarna i stängde till och med centrumet som en protest mot att platsen är så otrygg. Och de ber om hjälp; de vill ha fler poliser. Så här ser det inte ut bara i utan i ett femtiotal utanförskapsområden runt om i . 24 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): Frågan faller i två delar. När det gäller arbetsmiljöarbetet har regeringen redan levererat. Vi har ökat resurserna till kraftigt. Det anställs fler inspektörer som kan göra fler inspektioner. Vi har en ny arbetsmiljöstrategi och nya föreskrifter när det gäller bland annat psykosocial arbetsmiljö, som också rymmer sådant som hot eller rädsla för att utsättas för hot även om hotet inte verkställs. Mycket är alltså redan levererat på detta område. De frågor som här tar upp handlar i stor utsträckning om risken för att utsättas för kriminella handlingar och kriminella gäng under sitt yrkesutövande. Det är naturligtvis oerhört allvarligt att riskera att utsättas, eller utsättas, för kriminella handlingar och kriminella gäng när man utövar sitt yrke, som i många fall handlar om att hjälpa och skydda människor. Allt detta kommer inte att gå att lösa inom ramen för arbetsmiljöpolitiken, utan här handlar det också om skarpare åtgärder. Det handlar om fler poliser. Det är därför som regeringen har satsat på fler poliser och vi också har fler poliser i . Vi kommer att behöva fortsätta på den vägen. Vi kommer att behöva ännu fler poliser, synliga poliser som finns i de områden där man riskerar att utsättas för hot och våld. Vi behöver även en skärpt lagstiftning och skärpta påföljder. Det är viktigt att göra saker inom ramen för arbetsmiljöarbetet. Det är självklart viktigt att arbetsgivaren har ett arbetsmiljöansvar. Men man måste se sanningen i vitögat, att detta inte kommer att lösas enbart inom ramen för arbetsmiljöpolitiken. Här krävs också fler poliser och åtgärder inom område. Regeringen har tillsatt en särskild utredare just för att föreslå de lagändringar och straffskärpningar som kan vara påkallade med anledning av att människor utsätts för hot och våld i sin yrkesutövning. Det handlar då om att förändra den straffrättsliga påföljden för blåljuspersonal och andra samhällsnyttiga funktioner som kan riskera att utsättas för detta. Jag tror att det är mycket viktigt. Dessa två saker tar självklart inte ut varandra. Vi behöver satsa på arbetsmiljöarbetet i lite mer traditionell mening, men där är förstås även hot och våld en viktig fråga. Vi har också en nollvision för dödsolyckor, vilket detta också passar väl in i. Men det räcker inte. Det krävs också fler poliser och att man är beredd att göra skärpningar i den straffrättsliga regleringen. 25 (M): Det var det som var frågan, men det som i svaret sägs ha levererats hjälper ju inte den akuta situationen här och för ambulanspersonalen eller företagarna i oroliga förorter. Statsrådet säger att det har blivit fler poliser, men det slutar också en hel del poliser. Jag tror inte att det är den allmänna bilden att svenska folket känner att det har blivit fler poliser över huvud taget. Det finns en otrygghet som vi måste ta på största allvar och försöka förhindra så fort som möjligt. har regeringen suttit . Den här problematiken är i och för sig inte ny, men den har eskalerat . Jag har ställt frågor i interpellationen som gäller just oroliga förorter. Dessa bostadsområden skulle faktiskt kunna blomstra, för de har närhet till city, närhet till bra kollektivtrafik och hög befolkningstäthet. Det finns alltså underlag för att göra något bra. Men tyvärr är verkligheten daglig knarkförsäljning på öppen gata och oro för att gå ut och nätterna. Man måste ta tag i både den lilla och den organiserade brottsligheten. Det behövs inte fler bidrag, utan det behövs fler poliser, närvarande polis, så att människor kan känna sig trygga. Det är inte provocerande att ha polis på plats, utan det är en självklarhet om man vill att livet ska fungera normalt. I ett inslag i norsk tv visade en polisman var torget låg, men han vågade själv inte gå in på torget eftersom det kunde vara provocerande. Då har man ju abdikerat totalt och låter andra få bestämma agendan, det vill säga de kriminella. I och får Socialdemokraterna 40–av rösterna. Det är ju era väljare vi pratar om. För mig är det viktigt att alla i ska kunna leva i trygghet och inte i otrygghet. Därför är det helt obegripligt att det inte händer något, att ni inte gör något. Det är inte en bra arbetsmiljö och inte en bra livsmiljö. Vi måste se till att framtidstron och hoppet kommer tillbaka. satsar mer än regeringen på polisen, och vi vill se fungerande poliser i hela landet, överallt. är det viktigare än någonsin, när tryggheten utmanas i vartenda hörn. Utvecklingen går åt fel håll i många förorter. I synnerhet kvinnor känner sig otrygga. En tredjedel av alla kvinnor känner sig otrygga i dagens , där vi har en feministisk regering. Det är mycket prat och få förslag från en regering som stöds av . Det är ytterst allvarligt för och för alla som bor här. Jag kan berätta för statsrådet att jag var i . Det jag kunde konstatera är att det behövs ekonomisk tillväxt och inte fler kriminella. Man behöver även underlätta för företagare, men regeringen agerar tvärtom när det gäller just företagare. Man höjer skatten på företagare och jobb. Vi behöver ekonomisk tillväxt i dessa områden. 26 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): Jag vet inte vad det är för debatt som egentligen för. Skulle jag ha ansett det provocerande att man skickar poliser dit där det finns kriminella? Det är ju polisens uppgift, och det är därför regeringen satsar på fler poliser. Poliser ska helst inte vara provocerande, men de ska ingripa. Det är det vi har poliser till, och det är därför vi satsar på fler poliser. Jag tycker att det var ett märkligt påstående. Frågan om människor upplever att det finns fler poliser är viktig. Det är också en viktig fråga om det finns fler poliser. Det finns fler poliser, men vi kommer att behöva ännu fler. De utmaningar som berör är långt större än arbetsmiljöfrågor, vilket jag sa i mitt tidigare inlägg. För att komma till rätta med dem är det viktigt att vi har bytt riktning i politiken. Skattesänkningar är inte lösningen på otryggheten i utsatta stadsdelar. Lösningen är investeringar i jobb, skola och välfärd. Det är också investeringar i fler poliser och att säkerställa att vi har tillräckligt bra straffrättsliga påföljder så att vi också på det viset kan skydda människor. Det är också detta regeringen gör. Samhället har att ta ansvar och inte att abdikera. Glädjande nog ser vi att vi i flera av de stadsdelar i som lyfter upp i sin interpellation har en utveckling vad gäller jobb, hälsa och socialbidragsberoende som går i rätt riktning. Det är bra, och denna utveckling måste fortsätta. Dessa frågor utesluter dock inte varandra. Basen är investeringar i jobb, skola och välfärd, men vi behöver också fler poliser och skarpare och mer effektiv lagstiftning och lagföring av dem som begår brott och insatser mot dem som riskerar att begå brott. En del av dessa brott är hot och våld mot blåljuspersonal, vilket självklart är oacceptabelt ur alla synvinklar. 27 (M): Jag sa inte att statsrådet tyckte att det var provocerande. Jag sa att enligt tv-inslaget i norsk tv ansåg en polisman att det kunde provocera att gå in på torget och att det skulle kunna uppvigla människorna som var där. Det är helt galet att vi har en situation där en polisman inte vågar gå in på ett torg i . Denna interpellationsdebatt handlar om arbetsmiljö – visserligen en arbetsmiljö som arbetsgivaren kanske inte alla gånger kan påverka, men det var så frågan var ställd i interpellationen. När jag var i nu och talade med invånarna fick jag känslan av att polisen inte är närvarande . Det är ett stort problem eftersom när polisen väl är närvarande i stadsbilden tror alla att det har hänt något, och då viker kundunderlaget i . Tror folk att det har hänt något brottsligt blir de rädda och vill inte vara kvar, vilket är fullt förståeligt. Därför krävs det en ständigt närvarande polis, så att det blir ett vanligt inslag i stadsbilden. Därför är det ytterst märkligt när den feministiska regeringen talar om trygghet och att det nya polishuset i också blir försenat. Det blir möjligen klart . Jag förstår inte hur det kan ta så . 28 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): Min uppfattning är att vi har professionella poliser med både kompetens och omdöme som gör ett fantastiskt och mycket viktigt arbete. Jag har svårt att se att det skulle vara ett problem att vi har polisnärvaro i stadsdelar och köpcentrum. Vi behöver det. På frågan som interpellationen gäller, arbetsmiljön för blåljuspersonal, har jag svarat att det görs insatser avseende arbetsmiljöarbetet genom och fler inspektörer och att det görs en särskild översyn av straffpåföljder vad gäller att skydda blåljuspersonal och andra samhällsviktiga insatser. Frågan om tidsplanen för polishuset i är jag tyvärr inte påläst nog att svara på i denna interpellationsdebatt. Överläggningen var härmed avslutad. § 9 Svar på interpellation 2016/17:184 om arbetskraftsinvandring 29 Justitie- och migrationsminister (S):