prot · H50946 · 2017-12-08 00:00:00 — Vi kan redan nu konstatera att de totala utsläppen av växthusgaser från tunga fordon har minskat tack vare bränslebyte från fossilt till biodrivmedel. Genom regeringens satsningar på utveckling och innovation kommer att ligga i framkant när det gäller framtidens transportlösningar, och det är oerhört viktigt för ett så transportberoende land som vårt. Det handlar om stora investeringar i nya vägar och järnvägar och om miljardsatsningar på att underhålla det vi redan har. Det handlar om alkobommar, förbättrade vägar på landsbygden, om cykelsatsningar, laddstolpar och bränslebyte i tanken. Det handlar om stimulanser till mer gods på sjöfart och stöd till regionala flygplatser liksom en storsatsning på gratis kollektivtrafik för skolungdomar . När vi bygger landet, fru talman, sparar vi inte på krutet! I vår kommer regeringen att fatta beslut om den nationella transportplanen för de kommande tolv åren, en historisk satsning på 622 miljarder. har hög tillväxt, och det måste vi hålla i. Därför krävs fortsatta investeringar i transporter och infrastruktur. Det bygger starkt! Vår reformkatalog berättar om ett modernt samhällsbygge som håller ihop, skapar hopp, trygghet och framtidstro i människors vardag. Katalogen visar att en socialdemokratiskt ledd regering klarar av att förvalta svenska folkets förtroende – trots svåra parlamentariska lägen. Den här katalogen visar hur viktigt det är för med en fortsatt socialdemokratiskt ledd regering som bygger landet starkt. Jag yrkar bifall till reservationerna 1 och 2. I detta anförande instämde , , , och (alla S). 43 (M): En ansvarsfull politik kräver en genomtänkt syn på samhället och en långsiktig färdväg för att bygga starkare. Tyvärr skapar regeringens trafikpolitik osäkerhet när den borde skapa förutsägbarhet. Man slår undan benen för människor och företag när man borde se till hela landets behov. inriktning är tydlig: När befolkningen växer och människors behov av att resa ökar liksom företags behov av att få sina varor levererade behöver vi alla våra trafikslag. Fungerande transporter är avgörande för jobb, tillväxt och i förlängningen välstånd och välfärd i vårt land. Men låt oss vara ärliga: När vi talar om transporter talar vi också om miljö och klimat. Transportsektorn står för en tredjedel av utsläpp, och vi har ett stort ansvar för att nå hållbarhet även här. Det är dock viktigt att vi klarar av att hålla två tankar i huvudet . Hållbarhet och rörlighet behöver inte utesluta varandra. är ett land med stora avstånd och olika förutsättningar. För någon är järnvägen det självklara valet, medan bilen är det enda alternativet för någon annan. Både och behövs, tillsammans med flyg, sjöfart och cykel. Avstånden kan vi inte förändra, och därför är det utsläppen och inte transporter i sig som vi måste bekämpa. En robust järnväg är avgörande för klimatsmarta och effektiva transporter. Tyvärr lämnar tillståndet på den svenska järnvägen mycket att önska. Människor fryser på perronger i väntan på tåg som inte kommer, och näringslivets gods kommer inte fram när det borde. Jag är stolt över att alliansregeringen dubblerade anslaget till järnvägsunderhåll. Lika glad är jag att den här regeringen fortsätter att satsa på järnvägen, och i den kommande nationella planen lägger precis lika mycket pengar på järnvägen som regeringen gör. Dock har järnvägen har över 43 000 besiktningsanmärkningar som väntar på att åtgärdas, och pengar är inte det enda svaret. Det behövs också en bättre styrning så att pengarna kommer ut i spåren. Det är anmärkningsvärt att regeringen inte har velat ta tag i de uppenbara styrningsproblem som finns och att man till exempel inte remitterar och följer upp den gedigna utredningen på över tusen sidor om hur järnvägens organisation kan förbättras. togs det första spadtaget för bygget av Kardonbanan och i förlängningen Ostlänken mellan och – ett viktigt projekt för att stärka och bygga ut svensk järnväg, som beslutades av alliansregeringen. Det är glädjande att första spadtaget nu är taget! Det är inte bara mer av underhåll som den svenska järnvägen behöver. Det är trångt på spåren, och det behövs ny kapacitet. har dock varnat för att sätta sin tilltro till ett avlägset projekt om höghastighetsbanor för 200–300 miljarder som blir klart långt in och som regeringen än så länge inte ens har lyckats presentera en seriös finansiering av. Det löser inte järnvägens problem , men framför allt riskerar det att tränga ut andra viktiga objekt och utsätta skattebetalarna för stora risker. Från regeringens sida är det märkbart tyst just , och här förtjänar både människor och kommuner runt om i landet ett tydligt besked om vilken väg regeringen tänker sig att gå och vilken finansiering man i så fall tänker sig. tror på svensk järnväg men också på en ansvarsfull ekonomisk politik. Spadtaget för Ostlänken är som sagt ett efterlängtat första spadtag för mer kapacitet och en del i att lösa järnvägens problem här och . vill fortsätta underhålla och bygga ut svensk järnväg för snabb och effektiv tågtrafik. Till skillnad från regeringen ser vi också att det finns poänger med ett fungerande vägnät runt om i vårt land. Regeringen höjer anslagen till järnvägsunderhållet , medan anslagen till vägunderhållet höjs . generaldirektör varnar för att regeringens låga anslag leder till sämre vägar på sina håll i landet. Det innebär förlorad tid och högre kostnader för företagare på landsbygden men också svårigheter att få ihop vardagen för familjer som inte har promenadavstånd mellan föräldrarnas jobb och barnens förskolor. Bedömningen att delar av vägnätet kommer att tappa i funktion och släpa efter är allvarlig och rimmar illa med nollvisionen. Detta kan inte acceptera. Därför satsar vi i den nationella planen mer än regeringen på vägunderhåll för att hela ska leva. Här ingår också en satsning på våra vägar för tyngre lastbilar, så att färre lastbilar behövs för att transportera samma mängd gods, med lägre utsläpp och stärkt konkurrenskraft för inte minst vår skogsindustri. Vägar behövs för att ska hålla ihop, men bränslet i tanken måste bytas ut. I finns det en bred enighet om att minska utsläppen från transportsektorn. Men tyvärr arbetar regeringen mer med förbud än med teknikutveckling och bränslebyte. Domen mot regeringens miljöpolitik har varit hård. opinionssiffror sviktar som utsläppen ökar igen. Regeringens kilometerskatt och flygskatt är direkta straffskatter på avstånd snarare än på utsläpp. Men tekniken går framåt i rasande takt, och den måste vi bejaka. Förlängd supermiljöbilspremie, införandet av ett bonus–malus-system och en successiv reduktionsplikt med krav på inblandning av biodrivmedel är några exempel på åtgärder för att sänka utsläppen utan att minska tillgängligheten. Även automatisering och digitalisering driver på utvecklingen med nya innovationer. Här är en fortsatt utbyggd it-infrastruktur en viktig del. Vi behöver också regel- och lagförändringar för mer av sjöfart, cykling, bilpooler och delningsekonomi för ett förändrat resande och ett bättre utnyttjande av våra resurser. Så bedriver vi en resultatorienterad och effektiv miljöpolitik utan att slå undan benen för människor och företag. En majoritet i riksdag har krävt en flygstrategi för att förbättra flygets konkurrenskraft. Döm om vår förvåning när vi fick tillbaka ett dokument innehållande en flygskatt, med det direkt motsatta resultatet. En majoritet i utskottet underkänner därför här regeringens flygstrategi och anser inte att frågan är slutbehandlad. Flygskatten är skadlig för tillgängligheten i vårt land. Den är så skadlig att regeringen i samma veva föreslår bidrag till vissa flygplatser, men bara till flygplatser i och på . Jag undrar: Vad hände med övriga ? Anser inte regeringen att flyget behövs där? Logiken om att ta pengar för att sedan ge pengar är lika typiskt socialdemokratisk som den är svår att förstå. Flygskattens marginella klimatnytta – så är det, enligt expertisen – visar att regeringens politik återigen skjuter bredvid målet. vill i stället utreda differentierade start- och landningsavgifter utifrån bränsle och en reduktionsplikt med krav på inblandning av biobränsle också i flygets tank – allt för att stimulera det goda. I TV4:s partiledarduell sa statsrådet att vi måste resa mindre . vill inte att människor ska resa mindre. Vi vill att utsläppen ska bli lägre. För att säkra att skattebetalarna får så mycket infrastruktur som möjligt av varje satsad krona vill tillsätta ett oberoende transportpolitiskt råd, likt , som ska granska och utvärdera politiken. Vi ser att planeringsprocesser är utdragna och att kostnadsuppskattningar ofta visar sig vara felaktiga, med fördyringar och förseningar som följd. Här behövs en närmare granskning och en second opinion i fråga om både myndigheters och politikens beslut så att skattebetalarna får valuta för sina pengar. En god styrning är viktig också för att tilltron till våra myndigheter ska fortsätta att vara stark. Därför är det senaste årets händelser på flera myndigheter inom transportområdet mycket allvarliga. avslöjades it-läckan på Transportstyrelsen, en av modern tids största säkerhetsskandaler, som ytterst är en fråga om rikets och enskilda människors säkerhet. avslöjades korruption och misstänkta lagbrott inom . Händelserna pekar på problem med bristande rutiner och ansvar. Både säkerhetsskandalen på Transportstyrelsen och korruptionsbrotten inom väcker djup oro. Regeringen måste kunna säkerställa att lagbrott inte begås på våra myndigheter och att skattepengar går till rätt saker. I förlängningen riskerar vi annars något så allvarligt som att människor förlorar tilltron till våra myndigheter och det offentliga . Avslutningsvis, fru talman, vill jag återkomma till vikten av att hålla två tankar i huvudet. Vi står inför stora utmaningar på transportområdet. Men kan vi sätta hoppfullhet framför hopplöshet och skapa lösningar i stället för att bara se problem ser jag ljust för svensk transport och svensk infrastruktur. Under alliansregeringen såg vi glädjande nog hur utsläppen minskade som tillväxten ökade. Det är en klok, sammanhållen politik. Genom en robust järnväg att lita på och mer av sjöfart och cykling liksom teknikutveckling och bränslebyte kan vi skapa hållbarhet genom tillväxt och tillväxt genom hållbarhet. Så skapar vi en långsiktig färdväg för ett starkare . I detta anförande instämde , och (alla M) samt (C). 44 (MP) replik: Apropå att ha två tankar rymmer transportpolitik sex delmål, så jag skulle vilja rekommendera att utvidga antalet tankar. Jag minns inte att opponerade sig, hade andra förslag eller reserverade sig när vi i bestämde det övergripande transportpolitiska målet och de delmål som ingår i det. Därför har jag en fråga till . Den relaterar till att ni vill höja hastigheten på motorvägarna till 130 som ni vill införa en hastighetsbegränsning på 250 på järnvägen. När det gäller de två förslagen kan man fundera över: Kommer detta att bidra till att vi får ett mer jämställt transportsystem? Kommer det att bidra till att tillgängligheten i ökar? Är det meningen att man ska köra bil i stället för att åka tåg mellan tre största städer? Kommer det att bidra till att den regionala utvecklingen ökar? Kommer det att bidra till att trafiksäkerheten ökar? Kommer det att bidra till att miljöbelastningen minskar? Det finns alltså flera aspekter på transporter, och jag tror att vi i trafikutskottet bemödar oss om att försöka hantera dem allihop. Vi var överens om målet. Då undrar jag just över detta med att göra det snabbare på motorvägarna och begränsa tågtrafiken. Jag skulle vilja höra hur tänker. På vilket sätt blir det bättre? Jag har inte hört någon av kommuner säga: Yes, vi avstår från järnvägen. Vi vill i stället utveckla vår region med mer motorvägar. 45 (M) replik: Tack, , för frågan! Ja, till skillnad från regeringen vill vi i utveckla alla våra trafikslag. Vi ser hur regeringens politik leder till att man behöver sänka hastigheter på vägar runt om i vårt land för att underhållet inte räcker till. Det är vad jag hör att mina kommunala kollegor oroar sig för: att man inte längre ens kan ha den standard som man har varit van vid att ha, inte minst på landsbygdens olika vägar. Jag är för att man ska se över olika hastighetsgränser både i våra städer och på våra motorvägar. Avgörande för vilken hastighet vi har på vägarna ska vara vad vägarna klarar av och vad som behövs för att säkra en god trafiksäkerhet. Vad eventuella utredningar om framtida hastigheter landar i – det kan handla om att vi vill sänka hastigheter i städer eller att vi vill öka hastigheter på vissa motorvägar och större vägar – får framtiden utvisa. Men jag tycker inte att vi ska låsa oss vid den hastighetsdiskussionen utan se till att vi kan få en så god framkomlighet som möjligt för människor. När det handlar om tåg vill jag ha snabba tåg lika mycket som , men det gäller att också kunna säkra en ansvarsfull finansiering. hör jag att den här regeringen har börjat ändra hur man definierar snabba tåg. Plötsligt är också snabbt, enligt . Det skriver jag under på – det är snabba tåg, snabbare än många andra på järnvägen . Men det avgörande för mig är faktiskt inte . Det avgörande om vi ska bygga ut svensk järnväg är att vi gör det på ett ansvarsfullt sätt som ger oss valuta för pengarna i närtid så att vi inte riskerar att hamna i en situation där vi successivt bygger ut järnvägen och har ett färdigt system någonstans runt 2095. Det tror inte jag att människor som fryser på perronger accepterar. 46 (MP) replik: Jag skulle rekommendera att gå igenom remissvaren på förslaget till nationell plan. Där finns ett överväldigande stöd för att koncentrera sig på att bygga ut järnvägen, bygga nya moderna stambanor och låna för att människor ska få tillgång till tågtrafik i närtid. sa att är för att bejaka teknik. Då undrar jag: Hur går det ihop med att ni vill att man ska använda förra århundradets teknik när man bygger järnväg? Ingenstans i världen där man bygger järnväg för de här avstånden säger man att hastigheten ska vara max 250 eller att man ska vänta till 2095 för att få tågtrafik att lita på. Jag tror faktiskt att resenärer vill ha det bättre. Jag undrar också om det här att man ska ha en maxhastighet , vilket ni har sagt när det gäller järnvägen. Ska man överföra det till andra områden? När man satsar på bilar, telefoner eller datorer, ska man använda förra århundradets teknik då också? Är det vision? Den rödgröna regeringen satsar på att ska ligga i framkant industriellt och miljömässigt. Då ska man givetvis använda den teknik som finns och fungerar och som har gjort att , , och många andra länder har tillgång till bekväm tågtrafik som kan vara ett rimligt alternativ till flyg och bil. Jag tror att folk runt om i väntar på att få mer tillgänglighet och snabbare och tillförlitligare tåg. Det är vad den här regeringen står för. 47 (M) replik: Jag har två kommentarer till det. Först och främst kan vi väl vara överens om att oavsett om vi talar om är båda teknikerna förra århundradets teknik. Det är rätt många länder runt om i och övriga världen som har haft höghastighetståg . Det betyder inte att det är fel. Men låt oss inte säga att det är den senaste tekniken, för det är inget av de här två fallen. Teknikutvecklarna där ute talar om helt andra saker. Min andra kommentar är att vi är överens om att vi vill bygga ut svensk järnväg. Men rikta inte frågorna om var pengarna finns eller vilken hastighet tågen ska gå i till mig, . Ställ frågorna till din kollega infrastrukturministern, som sitter där borta. Jag har än så länge inte hört något svar från regeringen om hur man vill finansiera eller hur man vill bygga. Det är trots allt regeringen som förfogar över den nationella planen. Jag skulle önska att det vore som fattar beslut om den. Men är det inte så, utan det är regeringen. Vi är många som undrar varför det är så tyst. Om det är så enkelt att låna 200 eller 300 miljarder eller vad det nu kan sluta på som påstår, varför säger då inte regeringen det? Från sida vill vi satsa på svensk järnväg och bygga ut svensk järnväg. Men det måste ske i ett ansvarsfullt format där skattebetalarna får utväxling för pengarna i närtid och vi inte utsätter skattebetalarna för risken att vi sedan står där med lån på 200 miljarder som vi inte kan återbetala eller risken att de här satsningarna tränger ut andra viktiga satsningar. Det är den dialogen jag för med mina kollegor runt om i landet. Många vill ha utbyggd järnväg, men de vill framför allt ha det här och – och de vill ha mycket annat också. Då måste vi kunna hålla två tankar i huvudet . 48 (SD): har en större satsning än regeringen på utgiftsområde 22, och riksdagsmajoriteten gjorde en annan bedömning än vid budgetomröstningen. Därför avstår vi från att delta i beslutet om anslag för utgiftsområde 22 och hänvisar till vårt särskilda yttrande. Vårt utskott är troligtvis det enda utskott som berör alla medborgare – allt från samtal och hur vi tar oss till skola, dagis och arbete till hur varorna kommer till butikerna och hur vi tar dem hem. Det är en omöjlig uppgift att göra alla nöjda, speciellt då vi även har hand om postfrågor. Men vi gör vad vi kan för att få till världens bästa infrastruktur. Det är vår uppgift, och det är en stor utmaning – från norr till söder och från öst till väst. Det vi ofta får höra om är problem, som vi försöker lösa. Det är mycket man vill prata om inom infrastrukturområdet. Jag tänker beröra trafiksäkerhet lite grann och sjöfart ganska mycket. Jag vill börja med att ge infrastrukturminister en stor eloge för att han förbjuder handhållen mobiltelefon när man kör bil – något som vi har drivit , då kom in i . Detta är ett jättebra första steg för att nå Nollvisionen 2.0. Jag fick höra i utskottet att cykelnäringen driver på för beyond zero, alltså att man ska gå ännu längre. Men det finns mycket mer att göra. Ett exempel är vajerräcken, som är totalt livsfarliga för bland andra motorcyklister. Ofta finns de på två-plus-ett-vägar, där vi vet att bilister har svårt att köra in. De sänker ofta hastigheten när de kommer in i det smala segmentet. Tänk då att de möter en mopedist eller cyklist. Här finns massor att göra. Det finns också någonting som vi har talat om länge, nämligen synen och glasögon. Vi vet alla att många tar körkort för bil , och sedan blir det inga fler synundersökningar förrän man inte kör bil längre. Synen försämras ju gradvis . Jag märker det själv – jag är strax över 40 och märker att synen börjar försämras. Det är dags även för mig att skaffa glasögon eller åtminstone undersöka synen. Ett annat stort problem gäller svarta körskolor. När det gäller handledartillstånd driver vi sverigedemokrater på för att försöka få ned mängden tillstånd från 15 till närmare 5. Det är orimligt att man som privatist har 15 elever . Risken finns att många av dem som utbildar sig klarar att ta körkort på grund av att uppkörningarna är något förenklade – och dessa trafikanter kommer vi att få möta på gator och vägar. När det gäller cykling vet vi att antalet cyklister ökar. Det är ett enkelt och smidigt sätt att ta sig fram. Hur ska vi göra för att minska antalet olyckor? Det finns oerhört mycket att göra. Någonting som vi fick höra i utskottet är att om man har hjälm minskar man risken för olyckor, speciellt dödsolyckor. Det finns många nya regler på området, till exempel för cykelöverfarter, cykelpassager och hur man beter sig vid övergångsställen. Informationen om detta måste spridas. Jag vet att det är upp till varje bilist att ta in detta, men informationen kommer tyvärr inte ut tillräckligt. Vi kanske borde satsa på att tydliggöra detta i skolorna. När jag var i fick jag se en mycket rolig grej när vi åkte genom en tunnel. Tunneln var helt mörk, men precis utanför fanns en hög stolpe med en stor knapp på som cyklisterna kunde slå till i farten. Då började en stor skylt blinka för att uppmärksamma bilisterna på cyklister i tunneln. Det finns jättemycket man kan göra. tänkte jag prata om något som ligger mig mycket varmt om hjärtat: sjöfarten. Det är en näring som länge har legat utanför strålkastarljuset och mer eller mindre egentligen alltid har tagits för given. hade jag nöjet att få åka till , som är en härlig ö i där det bor ganska många redare. Vi fick bevittna inflaggning av nya svenska fartyg – en stor glädje. På plats fanns riksdagsmän, entusiastiska redare och infrastrukturministern, som anlände sent på grund av tekniska problem med tåget. Ministern kom med solen i ryggen och firade även sin födelsedag med oss. Sjöfartsnäringen har börjat se ljuset och hoppas kunna få in ännu fler svenskflaggade fartyg, och det finns en stor stolthet bland våra svenska redare i att segla under svensk flagg i stället för utländsk. Att ha svenskflaggade fartyg ger arbetstillfällen och praktikplatser. Det är viktigt att vi i riksdag arbetar hårt för att få fler rederier att vilja och kunna ha råd att flagga in sina fartyg, för vi vet att ett fartyg till sjöss kan generera fyra fem jobb i landet. Vi sverigedemokrater såg mycket ljust på regeringens satsningar på inre vattenvägar och att man införde tonnageskatt. Äntligen skulle svensk sjöfartsnäring få större konkurrenskraft. som fraktas på järnväg skulle nu få ytterligare en möjlighet att nå konsumenten med ett miljövänligt och konkurrensmässigt transportsätt. Vi väntade bara på att regelverket för inre vattenvägar skulle sätta sig. Det handlar om slussarna i kanalerna och även om jordskredssäkring, så att man håller vattenvägarna öppna. Vi har också andra problem som vi kommer att återkomma till. Men säg den glädje som varar för evigt. avgiftshöjningar kom som ett sänke. Den generella farledshöjningen på och lotsavgiftshöjningen på kommer att belasta näringen med . kan inte förstå hur man främjar flytt av gods från järnväg till sjöfart om man höjer kostnaden för sjöfarten ytterligare. Det rimmar illa i våra öron. Jag fick ett exempel från Thunbolagen, som gör tre anlöp på en månad i . De får en kostnadsökning på – 157! Och det finns ännu högre siffror, som jag har i mina papper här. Det är inga , utan det är 157. är ett affärsverk som har en alldeles för stor kostym, tycker vi. Dem som jag har pratat med och som jobbar inom sjöfarten har känslan av att arbetar för att klara sin egen budget i stället för att främja sjöfarten. Vi sverigedemokrater lyssnar på våra kollegor sjöfartsfolket och vet att det är viktigt att ha en fungerande svensk sjöfart. Genom vår budget vill vi satsa 1 miljard på att minska kostnaden för sjöfarten, i form av minskade avgifter på farleder och lotsavgifter. Jag fick frågan om inte detta kan upplevas som konstgjord andning? Jo, det kan man tycka, men det är ett första steg från oss sverigedemokrater för att visa att vi gör vad vi kan för att sjöfarten ska våga satsa. Men vi har andra tankar. Vår tanke är att man ska göra om och banta ned det . De ska göra det som de gör bäst: främja sjöfarten, inte ha en massa andra uppgifter. Många av de uppgifter som har skulle man kunna lägga på till exempel Försvarsmakten. Mälarhamnar har sagt till oss att de står beredda att starta nya sjöfartslinjer där de kan frakta gods utmed kusterna. De väntar bara på ett okej och att kostnaden blir rimlig. Jag vill slutligen säga att vi som var på fick med oss en lista av redarna. Bland önskningarna kunde man se att de ville ha lite justeringar av tonnageskatten, vilket man naturligtvis kan diskutera, så att fler fartyg får möjlighet att utnyttja detta. De påpekade självfallet att avgifter är mycket betungande och att de önskar långsiktiga regler. De uppmanade alla partier att samtala och komma överens om detta. Med detta, fru talman, vill jag säga att vi sverigedemokrater har en öppen dörr, och vi har alltid haft det. Partierna i Alliansen och regeringen är varmt välkomna att samtala med oss, så ska vi säkert kunna hitta bra lösningar för framtiden. I detta anförande instämde Per Klarberg, och (alla SD). 49 (S) replik: