prot · H409120 · 2017-06-07 00:00:00 — Utskottets majoritet efterfrågar en bredare analys när det gäller skatteutgifterna med redogörelser för enskilda skatteutgifters samhällsekonomiska effektivitet och sysselsättningseffekt. Regeringens politik måste kunna tåla en sådan granskning. När majoriteten i utskottet nu kräver en mer omfattande analys utifrån sysselsättningseffekter, säger regeringspartierna att det inte låter sig göras och att vi har missförstått, trots att det av regeringens egen skrivelse framgår att just sysselsättning är en av de faktorer som enligt ekonomisk teori är viktig att mäta vid en analys av samhällsekonomisk effektivitet. Jag har all respekt för att man inte alltid kan beräkna de exakta effekterna. Men ambitionerna måste finnas där. Det jag saknar är resonemangen kring sysselsättning och ett tydligt fokus på jobben. Men det saknas tyvärr inte bara i denna redovisning; det går som en röd linje genom hela politiken. Och det blir till en bidragslinje i stället för en arbetslinje. Därmed yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. 39 (S) replik: Det är alltid roligt att debattera ekonomi och skattepolitik med . Vi kan konstatera att det går bra för . Vi har EU:s högsta sysselsättningsgrad. Sedan regeringsskiftet har ytterligare 200 000 människor fått ett jobb. Ungdomsarbetslösheten är den lägsta . minskar andelen som är beroende av våra försäkringssystem till den lägsta nivån . Det går alltså bra i svensk ekonomi. Utifrån detta har partierna formulerat sina vårmotioner och så vidare. Då föreslår skattesänkningar på totalt hela i sin vårmotion. Ni moderater säger i er retorik att de som tjänar mindre ska få mer. Men ni föreslår att skatten sänks mest för dem som har högst inkomst. Varför berättar ni inte att ni föreslår att skatten ska sänkas mer för dem som tjänar mest? 40 (M) replik: Jag tackar för frågan, som kanske snarare tangerar en fråga i en budgetdebatt än en fråga om regeringens redogörelse för skatteutgifterna. Detta är alltså en redogörelse som rör samhällsekonomisk effektivitet och som utskottet har synpunkter på. Vid en analys av samhällsekonomisk effektivitet för en viss skatteutgift nämns i regeringens egen skrivelse ett antal indikatorer som finns baserat på ekonomisk teori för hur en skatteutgift kan förbättra den samhällsekonomiska effektiviteten. Där lyfts särskilt sysselsättning fram. Jag är glad över att lyfter fram denna aspekt, eftersom det är en viktig aspekt. Sedan är det inte regeringens politik som driver högkonjunkturen, utan högkonjunkturen finns. Och det är glädjande att det går bra för . Men vi ser hur arbetslösheten nu ökar igen. Det är däremot en större risk för att det är en effekt av regeringens politik. Åter till skatteutgifterna: Som regeringen själv framhåller i sin skrivelse är sysselsättningen en otroligt viktig del av den redogörelse som görs, oavsett om den görs utifrån den samhällsekonomiska effektiviteten, utifrån målen för skattepolitiken eller utifrån jämställdheten. Om man då säger sig ha ett jobbmål, varför har då inte regeringen bemödat sig om att göra den här redovisningen? Det är min fråga till . Som svar på frågan om skattesänkningar så stämmer inte påståendet. Vi sänker inkomstskatterna med 22 miljarder. Vi gör det i en fullt finansierad budget, och vi gör det med absolut tyngdpunkt på dem som tjänar absolut minst. 41 (S) replik: Ni måste ju finansiera de 26 miljarderna i skattesänkningar i ert budgetförslag. Miljardkostnader vältras över på kommunerna, och i dagens läge behöver de mer resurser och inte mindre. Jag är därför väldigt intresserad av svar på vad det är för rimliga nedskärningar ni kommer att göra i vård, skola och omsorg för att finansiera era skattesänkningar på 26 miljarder. 42 (M) replik: Det gläder mig att har läst budgetmotion. Men jag hade gärna sett att han hade läst den lite noggrannare. Då visar det sig nämligen att vi satsar mer på välfärden än vad regeringen gör i sin budgetproposition. För oss är jobben helt centrala om vi ska få ekonomin att gå ihop och om vi ska kunna finansiera välfärden framöver. När vi har sänkt skatterna har resurserna till välfärden också ökat. Det är beklagligt att regeringspartierna inte kan se det sambandet utan tror att man ska kunna tynga folket med hur mycket beskattning som helst utan att det påverkar deras vilja att arbeta. Vi är övertygade om att jobben är en förutsättning för att vi ska klara framtidens utmaningar. Till skillnad från regeringspolitiken formulerar vi dock inte bara ett vackert mål som vi sedan abdikerar från att följa upp. Vi har tydliga mål. Vi vill börja med att halvera skillnaden i sysselsättning mellan inrikes och utrikes födda, för det är en skillnad som är stor och som vi inte har råd med. Vi vill skapa förutsättningar för 500 000 nya jobb. Det är ambitiösa mål, men vi tänker nå dem, och då måste de också genomsyra vår politik och vår analys. Så tänker vi. Regeringen säger sig vilja ha lägst arbetslöshet i EU till 2020. Ingen seriös bedömare tror att man kommer att nå det målet. Regeringens stora jobbsatsning, traineejobben, hade ett mål på 32 000 nya tjänster. Det blev, , 474 stycken. Detta visar att det inte duger att bara sätta upp mål – man måste också följa upp dem. Målen måste genomsyra politiken, och det är det vi debatterar i den här skrivelsen . När regeringen analyserar skatternas förhållande till samhällsekonomin är det väldigt märkligt att sysselsättningseffekterna inte får plats, som i den här skrivelsen. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 20.) § 17 Skärpt ansvar för fartygsvrak betänkande 2016/17:CU18 Skärpt ansvar för fartygsvrak (prop. 2016/17:178) 43 (C): I och med dagens beslut tillträder den så kallade Nairobikonventionen som reglerar det ansvar som konventionsstaterna har för att anmäla och märka ut förekomsten av vrak och ställa krav på fartygens ägare att de avlägsnas innan de ställer till skada för miljön och kusten, hindrar framkomligheten för annan sjöfart och skapar olägenheter för turism och annan näringsverksamhet i anslutning till vattenvägar och kuster. Skärpt ansvar för fartygsvrak Att det lagstiftas på området ger oss en garanti för att vraken forslas bort, att det är ägaren som i samtliga fall har ansvaret för att vrak forslas bort och att de största fartygen också ska kunna uppvisa att det finns en ansvarsförsäkring för detta. välkomnar tillträdet till internationella konvention om avlägsnande av vrak. Fartyg som förliser och blir liggande utgör en miljöfara på lång sikt, eftersom det kan finnas farliga ämnen ombord, till exempel oljor och bränslen, som orsakar skador på kusten och den miljön. Det talas i betänkandet och även i utredningen om dräktighet, i det här fallet fartygets, vilket är ett sätt att beräkna ett fartygs bruttovolym, det vill säga hur mycket som totalt inryms i ett fartyg. Alla fartyg med en bruttodräktighet på 300 eller mer måste vara försäkrade på ett sådant sätt att en bärgning, när den måste ske, kan ersättas. Det handlar då om mycket stora båtar, och frågan är hur , som blir den ansvariga myndigheten, ska hantera oförsäkrade båtar som har en dräktighet under 300 och vars ägare saknar försäkring och därmed kan undandra sig ansvar för att bekosta bärgningen. Jag har när jag har förberett det här studerat den svenska handelsflottans dräktighet, och av de 990 fartyg som fanns registrerade 2012 – det är förmodligen färre nu – hade de flesta en bruttodräktighet under 100. I , som också har tillträtt Nairobikonventionen, krävs det en ansvarsförsäkring för fartyg mellan 20 och 300, så det finns alltså anledning att återkomma och driva den här frågan i andra sammanhang för att åstadkomma en ordning där fler fartyg omfattas av kravet på en ansvarsförsäkring. Skärpt ansvar för fartygsvrak Ju mer vi studerar förslaget desto fler frågor ställer vi oss. Tyvärr är tiden kort, och måhända är jag nu ute på djupt vatten. Även fritidsbåtar kan ju vara stora, men sällan är de så stora att de har en dräktighet på 300 eller mer – då är det mer en passagerarfärja vi talar om. Med ett spann på 20–300 omfattas dock merparten av den svenska handelsflottan, och därför borde vi kanske också återkomma med förslag om att utöka kravet på ansvarsförsäkringen. Det får vi skriva en ny motion om. vill, i och med att nu tar ett helhetsgrepp på den kommersiella sjöfarten, uppmärksamma det stora problem som är de 17 000 vrak som finns längs Sveriges kuster och avsaknaden av styrmedel som skulle göra att vi kommer till rätta med åtminstone de 300 som betraktar som direkt miljöfarliga. Om detta nämns ingenting i regeringens förslag, och det nämns heller ingenting om den stora miljöfara som ligger i att många ägare av fritidsfartyg helt enkelt överger sin båt och låter den ligga kvar. På samma sätt som vi försöker få tag i ägare till övergivna bilar och komma till rätta med de så kallade fordonsmålvakterna borde problemen med fritidsbåtar uppmärksammas, och med vår motion vill vi peka på den verksamheten. Registret för fritidsbåtar avskaffades , vilket har gjort det svårare att hitta ägaren till övergivna båtar. Ett återinförande av registret skulle kunna ställas mot någon form av producentansvar för fritidsbåtar inom EU. Båda förslagen är intressanta och borde kunna utredas vidare. Kanske är det grundlöst att driva frågan om att inarbeta det i just den här lagstiftningen, men vi vill genom ett tillkännagivande förmå regeringen att gå till botten med frågan, som ju är en potentiell och akut miljöfara som drabbar alla våra vatten – inte bara farleder för handelsfartyg utan också insjöar, vattendrag och småbåtshamnar i hela . Det här berör också utredaren i sitt betänkande, och han föreslår att planerad lagstiftning om nedskräpande fritidsbåtar samordnas med vrakkonventionens bestämmelser. Detta har dock regeringen valt att inte gå vidare med, något som vi i är kritiska till. Därför yrkar jag bifall till vår reservation. 44 FARADJ KOLIEV (S): Vi debatterar civilutskottets betänkande Skärpt ansvar för fartygsvrak. Regeringen levererar politik som skapar ordning och reda, inte bara i svensk ekonomi utan även när det gäller hanteringen av fartygsvrak i våra vatten. Fartyg som går på grund utgör en risk för skador på annan egendom och har negativa miljöeffekter. Till exempel kan ett liggande fartyg utgöra kollisionsrisk, och läckaget av farliga ämnen kan skada den omgivande miljön, hindra fiske och hämma turismen i området. Det är därför viktigt att tydliggöra ansvaret för åtgärderna för att avlägsna fartygsvrak och inte minst möjliggöra effektiva medel för att kunna ingripa när ett fartyg går på grund. Föreslagna lagändringar i propositionen är de som bedöms lämpliga i relation till vårt godkännande av Nairobikonventionen 2007 om avlägsnande av vrak. Konventionen stärker befogenheterna att ingripa mot fartygsvrak som innebär fara för sjöfartstrafiken och miljön. Ett godkännande av Nairobikonventionen stärker alltså skyddet för såväl sjöfarten som miljön. Skärpt ansvar för fartygsvrak Lagändringen innebär att fartygets ägare har skyldighet att avlägsna ett fartygsvrak som utgör en fara för sjöfarten eller miljön. Fartygsägaren blir också ansvarig för de kostnader som åtgärderna medför. Om det gäller stora fartyg blir ägaren även skyldig att ha en ansvarsförsäkring för att täcka sitt ansvar. uppgift här är att märka ut vrak som bedöms utgöra en fara. Vid behov kan ingripa direkt och vidta åtgärder på fartygsägarens bekostnad. Propositionen stöds av nästan alla partier i utskottet. Det är bara som i en motion begär ytterligare åtgärder. Här är det viktigt att påpeka, som jag redan har gjort i mitt anförande, herr talman, att förslagen till lagändringar i propositionen är de som bedöms vara relevanta och lämpliga i och med att vi godkänner Nairobikonventionen. Ändringar som är utanför konventionens tillämpningsområde kan med fördel diskuteras inom ramen för ett annat relevant lagstiftningsarbete. Jag yrkar bifall till regeringens proposition. 45 (C) replik: Detta blir ett mycket kort replikskifte. Det som förbryllar mig lite grann när jag studerar förarbetena till detta är att jag kommer fram till att av den svenska handelsflottans ca 1 000 fartyg är det 990 som inte omfattas av kravet på en ansvarsförsäkring. Vän av ordning borde kanske reflektera över hur det kommer sig att vi inför en lagstiftning baserat på en konvention på en så låg nivå att merparten av den svenska handelsflottans fartyg inte omfattas av kravet på en ansvarsförsäkring. Det finns en uppenbar risk för att en fartygsägare som hamnar på obestånd eller som inte vill ta ansvar för sin egendom när den har hamnat på grund i exempelvis inte tar detta ansvar därför att det saknas pengar. Vi får en problematik som vi ser när det gäller fordonsmålvakter, där vi har gått vidare med lagstiftning för att komma åt oseriösa människor som utnyttjar andra människor på det här sättet. Vi kanske är på väg mot en liknande situation inom sjöfarten. Det skulle vara intressant att höra Faradj Koliev reflektera lite grann över dessa frågor. 46 FARADJ KOLIEV (S) replik: Mycket kort: Då har vi all anledning i världen att komma tillbaka till frågan. 47 (C) replik: Så Faradj Koliev föreslår alltså någon form av utvärdering av lagen? Det låter bra. Då har vi kanske möjlighet att återkomma också med detta. Det finns dessutom reflektioner från utredarens sida om att man vill återkomma till frågan om fritidsbåtar. Förslaget från utredaren var att även fritidsbåtar skulle omfattas av de lagändringar som kommer till följd av ett anslutande till Nairobikonventionen. Har Faradj Koliev några kommentarer till det? 48 FARADJ KOLIEV (S) replik: Skärpt ansvar för fartygsvrak Nej, jag har inga kommentarer förutom dem som bedöms vara relevanta. De relevanta lagändringarna finns med i propositionen. Om det finns fler frågor som inte har direkt anknytning till konventionen men som ändå är intressanta och viktiga att titta på har vi all anledning att komma tillbaka till frågorna. 49 (M): Jag yrkar bifall till civilutskottets förslag i betänkande 2006/17:CU18. är det havskonferens i , så det passar bra att vi har ett ärende som handlar om just vatten, nämligen frågan om att ta bort fartygsvrak som är en fara för sjösäkerhet eller miljö. Man märker att det är havskonferens, inte minst för att statsmedierna och lojalt för ut det budskap som regeringen vill ha ut till svenska folket utan kritiska motfrågor eller analyser – apropå det förra ärendet som hade uppe här om fri radio. hade vi en genomgång här i inför den havskonferens som sker. Då ställde en riksdagskollega till mig en fråga till representanten för UD om kommer att lyfta fram den produkt som kanske mest påverkar havet – mikroplast från bildäck. Tyvärr blev svaret nej, utan i stället driver regeringen frågan om plastpåsar. I frågan om att vi ska rädda världshaven från nedskräpning och nedsmutsning finns det självklart inga åsiktsskillnader i den svenska , precis som den föregående talaren från Socialdemokraterna sa. Här är vi helt överens. Däremot är det viktigt att vi inte för något slags symbolpolitik utan att vi verkligen åtgärdar de samhällsproblem som finns. behöver en sammanhållen vattenpolitik . Frågan berör flera utskott, bland andra civilutskottet, försvarsutskottet, miljö- och jordbruksutskottet och näringsutskottet. Här måste vi jobba med hängrännor i stället för stuprör, och jag kan lova såväl regeringen som och svenska folket att vi även i den här frågan kommer att driva regeringen framför oss. I frågan om avlägsnade av fartygsvrak är vi moderater dock helt överens med regeringen, inte minst eftersom det var Alliansen som 2013 tillsatte den utredning som ligger till grund för dagens beslut. fick en utredare i uppdrag att ta fram underlag för bedömningen av om skulle tillträda Nairobikonventionen, och man skulle föreslå de författningsändringar som behövdes eller som bedömdes lämpliga i samband med ett tillträde. Uppdraget redovisades i departementspromemorian Avlägsnande av vrak (Ds 2015:16). Det är viktigt att fartygsägare blir skyldiga att ta bort fartygsvrak som innebär en fara för sjösäkerhet och miljö. Vi kan också notera att de flesta, eller kanske till och med alla, remissinstanser var positiva till regeringens förslag, som alltså kom från den utredning som Alliansen tillsatte. Jag yrkar alltså bifall till regeringens förslag, men jag förutsätter att regeringen tar frågan om vatten på större allvar och tar fram en sammanhållen politik på området. Överläggningen var härmed avslutad. Skärpt ansvar för fartygsvrak (Beslut fattades under § 20.) § 18 Insatsen Förberedande och orienterande utbildning betänkande 2016/17:AU13 Insatsen Förberedande och orienterande utbildning (skr. 2016/17:87) 50 (S): Vi ska nu debattera regeringens skrivelse, det vill säga svaret på 2016:21 om förberedande och orienterande utbildning. pekar på brister i uppföljning och utvärdering av den arbetsmarknadspolitiska åtgärd som heter förberedande och orienterande utbildning. Insatsen Förberedande och orienterande utbildning Deras rekommendationer är i korthet att Arbetsförmedlingens analyser vid upphandling även ska innefatta ekonomiska konsekvenser av de vägval myndigheten gör, att Arbetsförmedlingen betonar vikten av att olika nivåer inom myndigheten systematiskt följs upp och att man analyserar de förberedande och orienterande utbildningarna. Arbetsförmedlingen bör också se över, förbättra och systematisera dokumentationen av detta. Slutligen bör Arbetsförmedlingen i högre grad kontinuerligt arbeta för att bedöma resultat och utvärdera effekterna av deltagande i denna åtgärd. Regeringen instämmer i problembild och även i deras rekommendationer till Arbetsförmedlingen. Regeringen bedömer vidare att rapporten visar på goda möjligheter till utveckling när det gäller såväl styrning som förutsättningar för användning och uppföljning av denna typ av insatser. Man anser att det är angeläget att Arbetsförmedlingen verkligen beaktar och tar till vara den effektivitetspotential som har identifierat. Vi kan även konstatera att har inlett ytterligare en granskning just av förberedande och orienterande utbildning. Men sätter man fokus på effekterna och resultatet av insatserna och om de bedrivs ändamålsenligt. Det hör till saken att dagens debatt om granskningen enbart handlar om uppföljning och utvärdering och inte om resultaten av insatserna. Det kommer en ny rapport om detta, och då får vi återkomma här i kammare och i utskottet om det. Så långt, herr talman, är vi helt överens i utskottet. Vi instämmer i detta, och vi vill också betona för regeringen att man verkligen lägger sig vinn om att göra en bättre uppföljning. Detta är vi alltså helt överens om. Sedan skiljer vi oss åt, och därför har regeringspartierna och en gemensam reservation nr 1, vilken jag också yrkar bifall till. , och de övriga borgerliga partierna har tydligen kommit överens om att resurserna inom arbetsmarknadspolitiken ska omfördelas. Som exempel skriver man i betänkandet att man vill ersätta den förberedande och orienterande utbildningen med utvidgade RUT-avdrag och sänkta kostnader för att anställa. Jag kan verkligen fråga mig om detta hör till det ämne som vi ska debattera här i kammaren. Man går in på den ekonomiska politiken och börjar prata om omfördelning. , och övriga borgerliga partier pratar om saker som man inte är överens om mellan partierna. Insatsen Förberedande och orienterande utbildning Den här granskningen handlar inte om resultatet av insatsen, och det är vi överens om. Det är en sådan granskning på gång, och den återkommer vi till som sagt. Men ni är tydligen klara över resultatet och har svaren redan innan nästa granskning är klar. Därför säger ni: ska vi omfördela, och helst ska det ske genom att vi utökar RUT-avdragen eller sänker kostnaderna för att anställa. Det är lite märkligt, tycker jag. Vi från regeringspartierna och studsade till när vi kunde läsa detta i er reservation, som ni nu har majoritet för. Det är märkligt att ni i en så ganska snäv sakfråga som denna riksrevisionsrapport indikerar att det kanske är bättre med minimilöner eller utökade i huvudsak städtjänster. Jag vet inte hur ni menar i er majoritetstext. För tydlighets skull yrkar jag återigen bifall till vår reservation nr 1. 51 (V): Jag måste erkänna att jag lite grann börjat tappa räkningen på de gånger som vi har stått här i kammaren och haft debatter om Arbetsförmedlingen och dess styrning. Det hade ju kunnat vara väl och bra om upprinnelsen hade varit olika förslag om hur man ska möta verkliga och viktiga samhällsproblem. Men vi får vara ärliga här med att skälet till att de här debatterna dyker upp, ibland med de mest underliga rubriker, är att de tidigare regeringspartierna är frustrerade över att arbetslösheten sjunker när man sätter om politiken i en annan riktning än . De är väldigt frustrerade över att det tröga, mödosamma arbetet med att förbättra styrningen av en myndighet som de grovt och aktivt, nästan utan motstycke i modern svensk förvaltningshistoria, misskötte nu går i rätt riktning. Därför får vi sådana här illa genomtänkta utspel av allehanda karaktär runt Arbetsförmedlingen. Det är sådant som de tidigare regeringspartierna från borgerligt håll i sin iver att förtränga sina gamla misstag faktiskt kan enas om. Det har ju sina invärtes terapeutiska poänger, särskilt då , vilka som vanligt är mer intresserade av det politiska spelet än av fakta och sakinnehåll, väljer att haka på. Det är den avgörande kontexten för att förstå lite mer av den här debatten. Nåväl, själva betänkandet handlar om en av Arbetsförmedlingens alla insatser, nämligen insatsen förberedande och orienterande utbildning, eller rättare sagt granskning av insatsen och regeringens svar på den granskningsrapport som har lämnat. konstaterar att styrningen av Arbetsförmedlingen under den nya regeringen har blivit mer flexibel. Det är bra och lovande, skulle de flesta säga. Det genomfördes ju, som bekant, under den tidigare regeringen en mycket kraftig byråkratisering och detaljstyrning av Arbetsförmedlingen. Det är också en viktig förklaring till att Arbetsförmedlingens förmåga att möta såväl arbetsgivares som arbetssökandes behov försämrades och att myndigheten nu har en lång väg att vandra för att återupprätta en del förtroende. konstaterar också att Arbetsförmedlingen kan stärka analysen som ligger till grund för vilka insatser det är som upphandlas i stället för att erbjudas av myndigheten själv. välkomnar att det inom myndigheten pågår ett arbete med att ta fram en långsiktig strategi för när myndigheten ska upphandla en insats. Insatsen Förberedande och orienterande utbildning Också här kan det vara värt att påminna sig om hur det var tidigare. Den föregående regeringens styrning av Arbetsförmedlingen gick bland annat ut på att skapa en regim med tvångsmässig upphandling, en stående order om att mer och mer skulle upphandlas utan någon fundering på vad det skulle innebära för Arbetsförmedlingens möjlighet att fungera effektivt som heltäckande myndighet med en viktig samhällsuppgift. Vidare har en del kritik mot uppföljningen av den aktuella insatsen. Man konstaterar att det är svårt att mäta resultaten av de upphandlade tjänsterna och att ambitionsnivån där skulle kunna höjas, att det är viktigt att man kan ha uppföljbar information och att det finns en kostnadsaspekt vid de bedömningar som görs angående den här insatsen kontra andra åtgärder. Det är förstås synpunkter som är värda att ta på allvar. Jag skulle själv gärna se en större problematisering av resultatuppföljning av den här typen av tjänster. Dels finns det alltid kostnader förknippade med dokumentation och utvärderingar, dels finns det svårigheter att sätta upp mätbara mål. Hur mäter man till exempel värdet av att en långtidsarbetslös sökande får väsentligt större självförtroende och kommer närmare arbetsmarknaden, även om hon eller han ännu inte kommit vidare i sitt jobbsökande eller till en specifik åtgärd?