prot · H50946 · 2017-12-08 00:00:00 — § 1 Justering av protokoll Protokollet för justerades. § 2 Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2017/18:201 Interpellation 2017/18:201 Den svenska ansökan om att få till av (MP) Interpellationen 2017/18:201 Den svenska ansökan om att få till av (MP) besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokat arrangemang. Interpellation 2017/18:208 Interpellation 2017/18:208 Säkerhetsbrister i offentliga it-system av (M) Interpellationen kommer inte hinna besvaras inom tidsfristen. Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och andra inbokade arrangemang. Interpellationen kommer att besvaras . Interpellation 2017/18:211 Interpellation 2017/18:211 Svarttaxi av (M) Interpellationen kommer inte hinna besvaras inom tidsfristen. Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och andra inbokade arrangemang. Interpellationen kommer att besvaras . Interpellation 2017/18:213 Interpellation 2017/18:213 Svarttaxi på nätet av (M) Interpellationen kommer inte hinna besvaras inom tidsfristen. Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och andra inbokade arrangemang. Interpellationen kommer att besvaras . Interpellation 2017/18:215 Interpellation 2017/18:215 Nykterhetskontroller av (M) Interpellationen kommer inte hinna besvaras inom tidsfristen. Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och andra inbokade arrangemang. Interpellationen kommer att besvaras . Interpellation 2017/18:216 Interpellation 2017/18:216 Hastighetskontroller av (M) Interpellationen kommer inte hinna besvaras inom tidsfristen. Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och andra inbokade arrangemang. Interpellationen kommer att besvaras . Interpellation 2017/18:219 Interpellation 2017/18:219 Deltidsanställda brandmän av (M) Interpellationen kommer inte hinna besvaras inom tidsfristen. Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och andra inbokade arrangemang. Interpellationen kommer att besvaras . § 3 Anmälan om faktapromemoria Talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2017/18:FPM26 Ändringar av EU:s bussförordning KOM(2017) 647 till trafikutskottet § 4 Anmälan om granskningsrapport Talmannen anmälde att följande granskningsrapport hade kommit in från och överlämnats till försvarsutskottet: RiR 2017:31 Finansieringssystemet för kärnavfallshantering § 5 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2017/18:56 till arbetsmarknadsutskottet KOM(2017) 742 till miljö- och jordbruksutskottet KOM(2017) 826 till näringsutskottet § 6 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2017/18:NU1 Utgiftsområde 24 Näringsliv 2017/18:NU2 Utgiftsområde 19 Regional tillväxt 2017/18:AU1 Utgiftsområde 13 Jämställdhet och nyanlända invandrares etablering betänkande 2017/18:SfU4 Utgiftsområde 8 Migration (prop. 2017/18:1 delvis) 1 (M): Låt mig inledningsvis säga att vi moderater har ett särskilt yttrande om utgiftsområdet som jag hänvisar till, och vi har också en egen motion som är lite mer utförlig. Vi moderater har en positiv grundsyn på både öppenhet och rörlighet över nationsgränserna. Det välstånd som vi åtnjuter är till stora delar byggt på handel med andra länder. Det har knappast varit självklart för ett litet land högst uppe i norra , där det dessutom är kallt stora delar av året, att kunna bygga detta välstånd. Men det har vi gjort tack vare hårt arbete, stort kunnande och inte minst handel med omvärlden och öppenhet inför densamma. I öppenheten ligger en syn att människan ska kunna röra sig i världen. Detta drivs även av det faktum att de humanitära behoven i världen är mycket stora. Miljontals människor befinner sig på flykt, i sitt eget eller någon annans land. Även om vår historia i av att hjälpa människor på flykt är lång har de senaste årens händelser fått stora följder. På bara kom en kvarts miljon människor till som asylsökande – en utveckling som vi har sett och som naturligtvis ställer oss inför en lång rad frågor och avvägningar. har lagt kraft på att förändra vår migrationspolitik efter den nya verklighet vi kommit att uppleva. Vi står för en migrationspolitik som är långsiktig och hållbar. Den är långsiktig utifrån perspektivet att lagar och regler i måste gälla i stället för att hoppa fram och tillbaka. Detta är naturligtvis viktigt för myndigheter, kommuner och civilsamhället, som behöver kunna planera för sina viktiga verksamheter. Men det är också viktigt för de människor som söker asyl i att kunna känna sig trygga med att det som är sagt också ska gälla. Det är självklart att regler måste kunna förändras när så är nödvändigt, men jag hoppas att vi aldrig mer ska behöva uppleva de panikåtgärder vi upplevde . De var nödvändiga i ett mycket pressat läge, men det hade varit att föredra att förändringarna hade kommit stegvis och tidigare. Den är hållbar genom att det ska finnas en möjlighet att klara integrationen av de människor som har kommit till . i den politiska debatten har det låtit som att migration har varit något som varit frikopplat från alla andra politikområden. Men i själva verket är det för de allra flesta människor i vårt samhälle väldigt naturligt att möjligheterna att klara bostäder, utbildning och jobb för nyanlända måste spela roll när storleken på flyktingmottagandet avgörs. Mot bakgrund av det mycket stora mottagande har haft och det faktum att vi fortfarande, när vi träffas här i kammaren , har närmare 80 000 människor inskrivna i mottagningssystem är det uppenbart för oss att migrationspolitiken måste vara stramt utformad. Det är uteslutet att återgå till den politik som bidrog till att försätta i en mycket tuff situation och som vi kommer att påverkas av. För oss moderater är ett bärande element i en långsiktigt hållbar migrationspolitik att har regler som inte avviker från andra jämförbara länder i på det sätt som i praktiken varit . Det innebär till exempel att grundregeln ska vara tillfälliga uppehållstillstånd men att arbete kan leda till ett permanent sådant. Vi behöver också ett skarpt försörjningskrav vid anhöriginvandring, integrationsplikt, obligatorisk samhällsorientering för asylsökande, skärpta regler för att kvalificera sig för svenskt medborgarskap och en skillnad på ja och nej. Personer som har skyddsskäl ska naturligtvis få stanna, men har de inte det ska de lämna landet och återvända hem. Detta är grunden i att ha en reglerad invandring. Detta område bekymrar oss. –2021 beräknas 60 000 verkställighetsärenden överlämnas av till polisen, och ska man veta att polisen verkställde endast 3 700 utvisningar. Till detta ska läggas det skuggsamhälle som vi har och som enligt civila organisationer uppgår till närmare 50 000 människor. En av anledningarna till att polisen inte utvisar tillräckligt många är att de som ska avvisas avviker och håller sig undan. Därför bör bli bättre i sina riskbedömningar, och då behövs också fler förvarsplatser. Vi vill se minst ett nytt förvar i norra . Det nordligaste ligger nu i . Regelverket för att kunna ta en person i förvar behöver utvecklas. Dagens förutsättningar för utvisning på grund av brott har i princip sett likadana ut . Vi vill att dessa förutsättningar utökas. Kommer man till ska man naturligtvis följa de lagar och regler som gäller här. Först och främst vill vi att brott med ett straffvärde på mellan sex och tolv månaders fängelse ska kunna leda till utvisning även om återfallsrisk inte föreligger. En sådan förändring skulle bland annat innebära att brott med hat- eller hedersmotiv leder till utvisning i fler fall än . Många av dem som kommer till för att söka asyl har genomfört en både dyr och farlig resa. De flesta har varit helt i händerna på skrupelfria smugglare. har 150 000 människor gjort den livsfarliga resan över , och bara har 12 000 människor drunknat. Det är därför viktigt att det finns alternativ till detta. Här har varit i framkant genom sin unika lagstiftning för till exempel arbetskraftsinvandring men också det faktum att vi tillhör de länder i världen som har gjort det största åtagandet inom ramen för UNHCR:s kvotflyktingsystem. Det är bra för den enskilde och för att man kan komma till för att arbeta. Vi behöver arbetskraft. Svartarbete däremot eller utnyttjande av människor ska med kraft bekämpas. Vi moderater är starkt kritiska till den passivitet som vi menar har präglat regeringens arbete när det gäller att göra något åt det faktum att hederliga människor som utan uppsåt har begått mindre fel ändå utvisas. Detta har vi inom Alliansen påtalat i , men fortfarande finns ingen lösning på plats. är 65 miljoner människor i världen på flykt. Migration är utan tvivel en av framtidens viktigaste och svåraste ödesfrågor. För att vi ska bli en bra aktör som kan göra skillnad kan inte stå ensamt, utan vi måste inom EU ta gemensamma steg framåt. Det går långsamt framåt – alldeles för långsamt – men vi tror ändå att detta är den riktiga vägen framåt. Vi moderater vill nu initiera en diskussion om att reformera EU:s flyktingmottagande, där vi vill ha ett EU-gemensamt kvotflyktingsystem med asylprövning i säkra områden utanför EU:s gräns. Då skulle många av de problem vi ser försvinna. Människor skulle inte längre behöva göra de farliga dödsresorna över , människosmugglarnas verksamhet skulle minska, vi skulle slippa problem med ett framväxande skuggsamhälle och vi skulle dessutom på ett bättre sätt än kunna hjälpa de människor som är i allra störst behov av det. Avslutningsvis, herr talman, kan jag inte undgå att kommentera den överenskommelse mellan regeringens partier angående ensamkommande flyktingbarn som har presenterats. Vi från är starkt kritiska till detta förslag. Det undergräver såväl asylrätten som rättssäkerheten och likabehandlingen i asylprocessen. Grundinställningen att ett ja är ett ja och att ett nej är ett nej överges till förmån för att ett nej nu i stället ska bli ett kanske. Tilltron till vårt asylsystem kommer att få en rejäl knäck. Detta går i precis motsatt riktning mot den långsiktigt hållbara migrationspolitik som behöver. Ett steg framåt följs av ett halvt kliv tillbaka och sedan ett nytt kliv åt sidan. Sådant har vi sett alldeles för många exempel på i migrationspolitiken, och det är beklagligt att regeringen nu väljer att driva på för detta. Jag hänvisar återigen till särskilda yttrande i detta betänkande. 2 (SD): Vi i vårt parti hade våra landsdagar, vårt , för några sedan. Då antog vi bland annat ett nytt inriktningsprogram för migrationspolitiken, som jag har skrivit. Det är mycket roligt att ha fått den äran. Jag tänkte börja med att läsa upp en del av inledningen till detta program. Det är för de flesta i denna kammare känt att är ett socialkonservativt parti som vilar på en nationalistisk grundsyn. Våra ställningstaganden bottnar i en övertygelse om att ett samhälle byggs på bästa sätt då invånarna känner gemenskap, delaktighet och såväl tillit till som ansvar för varandra. Vi ser dessa värden som grundläggande för den enskilda individens välmående. Vår bild av människan är nämligen att hon är en social varelse med behov av mänskliga relationer och en känsla av trygghet såväl som samhörighet med det samhälle som vi lever i. Därför ser vi också nationalstaten som den mest lämpade av statsbildningar, då den vilar på dessa fundament. För samhällets skull ger nationalstaten förutsättningar för gemensamma åtaganden och framgångar. För individens skull skänker den stabilitet och en plats att kalla sitt hem. Vår vision för är ett modernt folkhem, där medborgarskapet går hand i hand med samhörighet och tillit och där samhällskontraktet står starkt. Men, herr talman, det faktum att vi tror på nationalstaten betyder inte att vi motsätter oss att människor rör sig över statsgränser – trots att många tycker om att hävda det – vare sig det handlar om kortare semestrar, längre projektresor och utbyten eller en permanent flytt till ett nytt hemland. Däremot anser vi att det bör finnas tydliga och rimliga regler för när och hur det sker samt under vilka förutsättningar. Detta var inte exakt det som stod i vårt inriktningsprogram – det var lite förändrat – men i princip detsamma. Vi hörde från hålla sitt anförande. Han sa mycket riktigt att migration är en framtidsfråga, precis som det är en dåtidsfråga. Det kommer alltid att finnas och ske migration. Precis som jag sa är det någonting som även vi ser som självklart. Men han följde upp med ganska långa utläggningar om att det som framför allt driver migrationen är de humanitära behoven. Det stämmer att vi har 65 miljoner flyktingar i världen. Det är en tragisk siffra. Men det är beklämmande att vi alltjämt är det enda partiet i denna kammare som talar om att om vi ska hjälpa personer på flykt gör vi inte det med tal om migration till en helt annan del av världen. Den inställning som präglat politik och övriga västländers politik, och som man alltjämt försöker få EU:s politik att präglas av – man hänvisar till att det är där detta ska lösas – bygger på att vi hjälper människor i akut behov av skydd och hjälp genom att ta en del av dem till vår del av världen. Det är ett helt orimligt förhållningssätt. Även om till och från har talat om alltifrån flyktingstopp till att man ska gå över till ett renodlat kvotsystem och satsa mer på prövningar långt borta hör vi alltjämt att målet är ett mottagande i vår del av världen. Det är så vi hjälper. Detta vill jag med bestämdhet säga är fel prioriteringar. Det är mot bakgrund av detta som vår migrationsbudget ser helt annorlunda ut än övriga partiers. Vi flyttar resurser från mottagande här till bland annat hjälp och välfungerande bistånd till dem som är mest utsatta. Det löser också resursproblem för vårt samhälle. Vi gör detta med tydliga regelförändringar som möjliggör ganska snabba och stora neddragningar i migrationsbudgeten. Därmed ska jag gå in på detta betänkande, och jag yrkar bifall till vår reservation. Det är den enda reservationen i betänkandet, eftersom vi, som sagt, är det enda parti som menar allvar med att inte bara kunna dra ned på området utan också peka ut att den politik som förs faktiskt är direkt skadlig. Där är det rimligt att dra ned, även om det inte innebär att dessa resurser används på något annat sätt. Vi väljer att reservera oss för våra neddragningar. En välfungerande migrationspolitik bygger på att man skapar vägar för den migration som jag brukar tala om i termer av positivt driven. Det handlar om drivkrafter som att man vill söka sig till andra länder för att studera, för att arbeta och för att upptäcka nya samhällen. Det ska givetvis finnas tydliga och goda regler för detta. Det ska finnas möjligheter att söka arbetstillstånd, så att man kan få en chans att verka i en bransch där man har kompetens. Man ska dock inte ska vara bunden till en specifik arbetsgivare, vilket har varit fallet sedan den migrationsomläggning som gjordes 2008, då man knöts till arbetsgivarnas anställningserbjudanden snarare än att det var behovsbaserade översyner. Det är bland annat det som har lett till möjligheter för arbetsgivare som är oseriösa att utnyttja enskilda, och det är också det som har lett till hastverk när man har försökt att rätta till tidigare misstag som leder till precis det som vi hörde från talarstolen, det vill säga att kompetent nyckelpersonal utvisas från vårt land som vi ser hur personer som lever här illegalt och som inte har skyddsskäl får möjlighet att stanna. Dessa prioriteringar och dessa signaler som vi skickar till omvärlden måste förändras, och det möjligt. Men vad ser vi från regeringens håll i stället? Vi ser överenskommelser som syftar till att specifikt de som väljer att stanna i landet trots avslag ska få nya möjligheter att stanna. Det är helt orimligt. Det går inte att förklara eller försvara. Jag är förbluffad över att Socialdemokraterna har låtit sig landa i en sådan position, i en sådan politik och i en sådan kommunikation utåt. Även om de förvisso försöker begränsa detta lite grann i tal är de signaler som de skickar mycket tydliga. Trots att de har sagt att de vill ha ordning och reda och att ett nej ska vara ett nej – regelverken ska gälla – går Socialdemokraterna de röster till mötes som hävdar att vuxna personer utan asylskäl ska få stanna här och få så många möjligheter som möjligt att få uppehållstillstånd i vårt land. För min del är det självklart att en migrationspolitik bygger på att man antingen är medborgare i ett land, då man har full rätt att vistas i detta land, eller befinner sig på resande fot, och det kan vara en lång resa. Men man har uppehållstillstånd av en viss anledning, och man har gett sig ut i världen av ett visst skäl. Så länge dessa skäl kvarstår ska det finnas möjlighet att förlänga uppehållstillståndet utan större problem. Det ska inte behöva vara långa byråkratiska prövningar. Det är klart att det ska vara möjligt att känna sig säker och att uppehållstillståndet ska ha fortsatt giltighet så länge grunderna finns kvar. Men att bevilja permanenta uppehållstillstånd och skapa ett mellanläge, att ge incitament att man inte ska bli en del av landet och att inte ha tydliga signaler kring vilka som permanent är en del av vårt samhälle och vilka som är här för att de har särskilda anledningar, är inte rätt sätt. Det är inte så man bygger ett sammanhållet land. Det finns oerhört mycket att göra inom migrationspolitiken. Det område där vi faktiskt satsar mer än övriga berör framför allt återvändandepolitiken. Det är förbluffande vilken flathet som finns här. talades det om att vi kommer att behöva utvisa omkring 80 000 personer. Så har det inte blivit. Vi har tiotusentals människor i landet som lever här illegalt och alltjämt får tillgång till vård och tandvård för en 50-lapp. Det är betydligt billigare än för medborgare och personer som vistas här legalt, med uppehållstillstånd. Vi har brister i antal förvarsplatser och brister i hur vi hanterar utvisningarna. Där behöver vi förstärka. Vi behöver också förstärka det stöd vi ger till dem som faktiskt återvänder frivilligt, och vi behöver stärka incitamenten för att frivilligt återvända – inte bara genom bättre satsningar på vad man kan få med sig när man vänder hem utan också genom att faktiskt göra det tydligt att den som har fått ett nej inte ska kunna åtnjuta vårt samhälles välfärd och våra resurser. Våra resurser ska reserveras för våra medborgare och för dem som vistas här legalt – de som betalar skatt i vårt land och bidrar i vårt samhälle. Än en gång, herr talman: Jag yrkar bifall till reservation. I detta anförande instämde (SD). 3 (M) replik: hade en formulering som återkom i anförandet, nämligen att är det enda parti som gör en massa olika saker. Det kan jag hålla med om. är det så att ensam inte alltid är stark, vare sig här i eller i världen i stort. Jag ser migration som någonting av naturen väldigt gränsöverskridande. Det som påverkar i migrationsflödena har ju ofta inletts någonstans hundratals, kanske tusentals, mil ifrån oss. Sedan fortsätter konflikterna, och det blir stora flyktingströmmar som går genom många olika länder eller – som vi ser – över och etcetera. Frågan är vad man drar för slutsats av det förhållandet. Jag drar själv slutsatsen att vi måste samarbeta med andra om vi ska kunna få någon ordning i migrationspolitiken. Som jag sa är detta av naturen gränsöverskridande, och vi kan inte ha 28 olika ingångar till detta i Europasamarbetet. Vi måste i stället tillsammans sitta ned och försöka få strukturer på plats och principer att fungera bättre. Ta till exempel den överenskommelse EU har med . Den har varit betydelsefull för hela EU, men kanske framför allt för – ett tag var det nästan som att gränsen mellan och gick i . Detta har det dock blivit en förändring kring tack vare överenskommelsen. Är det någon som tror att den hade kommit på plats om ensamt hade förhandlat med ? Men när fler länder, 28 stycken, tillsammans satte kraft bakom orden gick det att nå en överenskommelse. Det har som sagt varit väldigt positivt. är detta inte den enda fråga vi har att hantera, utan en lång rad av problem ligger framför oss. vill ju , vad jag förstår, att ska lämna Europasamarbetet och inte vara delaktigt i det längre. Hur går det ihop med det säger i sitt anförande? 4 (SD) replik: Tack för frågan, ! Det korta svaret är att världen är större än . Det lite längre svaret är att många av de konventioner och avtal som bygger och har skapat flyktingsituationen inte är baserade på . Där har vi internationella avtal som är betydligt större än så. Det är och . För min del är det självklart – och det står även, återigen, i vårt inriktningsprogram om migration – att vi behöver internationella överenskommelser. Internationella avtal och organ kan hjälpa till att hantera flyktingsituationen. Det jag vänder mig emot, herr talman och , är tanken att vi ska hjälpa personer som är utsatta genom ett mottagande till EU, och västvärlden om det är ganska långt till ställena där grundproblemet uppstår. Det är nämligen inte alltid precis vid EU:s gräns som de största kriserna är – inte heller framöver. Det finns många platser på vår stora jord där kriser uppstår, och vi måste se till att arbeta för att internationellt, med världssamfundet, försöka skapa lösningar så nära som möjligt. Nej, jag tror inte att ensamt kommer att kunna förhandla – självklart inte. Men jag tror och är övertygad om att lösningen är betydligt större än att EU förhandlar och hittar lösningar. Fram till dess att vi når dit kommer varje fall där ett enskilt land är tydligt med att det inte ställer upp på de regler som har funnits och säger nej till det system som andra försöker tvinga på det att leda till följdeffekter som tvingar fram förhandlingar på riktigt. Det ger oss dessutom möjlighet att ta hand om vårt land och ta ansvar för personer på flykt genom att öka vårt bistånd på plats . 5 (M) replik: Tack för svaret, ! Visst är det så att världen är större än EU, men ligger ju faktiskt i . Tittar man på en karta är det svårt att komma ifrån detta faktum. Därför är det kanske ganska naturligt att vårt främsta samarbete ska ske just med de länder som ligger i närheten av oss och delar den verklighet, den vardag och de problem vi ser i . Det kanske inte är länder 2 ifrån oss som är den främsta utgångspunkten där utan de länder som faktiskt ligger just i , tillsammans med oss. Låt oss ta upp detta med Turkietöverenskommelsen igen. Den har varit betydelsefull både för att få en mer ordnad migration till och för att råda bot – eller åtminstone försöka råda bot – på de problem vi ser med människosmuggling och kriminella ligor som utnyttjar människor i stort behov och deras desperation. Hade Turkietöverenskommelsen kommit på plats om linje, där 28 länder ska agera på 28 olika sätt utan gemensamt arbete och utan att tillsammans kunna sätta kraft bakom orden, hade fått gälla? Jag betvivlar faktiskt det. Det hade i stället blivit precis det vi har sett för mycket av i : att länder springer på olika bollar och inte samarbetar och att det är viktigare att prata om att göra rätt än att faktiskt få konkreta resultat på plats. Visst är det så att det finns många problem i Europasamarbetet; det är mycket som inte fungerar tillräckligt bra. Jag kan känna stor frustration över att det inte går tillräckligt snabbt. Men är svaret på det att vi ska lämna EU och att alla 28 länder ska göra som de vill? Är det någon som på allvar tror att det skulle förbättra möjligheterna att få den gemensamma hållning och de gemensamma principer som migrationen på grund av sin gränsöverskridande natur faktiskt behöver? Jag tror i alla fall inte det. 6 (SD) replik: Det är lite lustigt att vara i den här situationen. Mitt parti anklagas ofta för att vara etnocentriskt, vilja ha stängda gränser och bara fokusera på oss själva och vår närhet.