prot · H50939 · 2017-11-29 00:00:00 — § 1 Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2017/18:141 Interpellation 2017/18:141 förslag och jämställdheten av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. Interpellation 2017/18:202 Interpellation 2017/18:202 Dieselförbud i storstäder av (M) Interpellationen har överlämnats till sr och kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokade resor och arrangemang. Interpellation 2017/18:221 Interpellation 2017/18:221 Framtiden för svensk biogas av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Statsrådet har inte möjlighet att besvara interpellationen inom anvisad tid på grund av redan inbokade engagemang. Interpellation 2017/18:223 Interpellation 2017/18:223 Patientsäkerhet kring psykofarmaka och självmord av (-) Interpellationen 2017/18:223 Patientsäkerhet kring psykofarmaka och självmord av (-) besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokat engagemang. Interpellation 2017/18:230 Interpellation 2017/18:230 Vargens status i art‑ och habitatdirektivet av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Statsrådet har inte möjlighet att besvara interpellationen inom anvisad tid på grund av redan inbokade engagemang. § 2 Anmälan om faktapromemoria Talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2017/18:FPM24 Kommissionens arbetsprogram 2018 KOM(2017) 650 till utrikesutskottet § 3 Anmälan om granskningsrapport Talmannen anmälde att följande granskningsrapport hade kommit in från och överlämnats till utbildningsutskottet: RiR 2017:28 Varför sparar lärosätena? – En granskning av myndighetskapital vid universitet och högskolor § 4 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2017/18:45 till utbildningsutskottet 2017/18:53 till arbetsmarknadsutskottet 2017/18:55 till 2017/18:54 till trafikutskottet 2017/18:3934 och 3940 till trafikutskottet KOM(2017) 648 och KOM(2017) 653 till trafikutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . § 5 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2017/18:SoU12 anmälningsskyldighet 2017/18:SoU5 Nationellt mål och inriktning för funktionshinderspolitiken § 6 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik betänkande 2017/18:CU1 Utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik (prop. 2017/18:1 delvis) 1 (KD): Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik Jag har inför läst alla budgetmotioner, alla skuggbudgetar, och kan säga att problembilden är ganska likartad. Förslagen till lösningar skiljer sig åt – mycket. Tyvärr saknas nytänkande, visioner och långsiktighet från många, kanske för att vi befinner oss i en bostadskris och fokus är på att lösa den. Men det bostadspolitiska samtalet skulle må bra av långsiktighet och nytänkande i mångt och mycket. Jag deltog i går i ett samtal om hemlöshet. i släpper en rapport om detta. Vi ser att samhället har förändrats – nya grupper hamnar i hemlöshet. Det är inte längre psykisk ohälsa och beroendeproblematik som är huvudorsaken utan snarare låga inkomster. Det kan vara människor som genomgår en separation eller som förlorar sin anställning och därmed sin kreditvärdighet hos bankerna. Att närma sig en trygg och långsiktig boendelösning blir då helt enkelt omöjligt. Hit hör också grupper som anlänt till . Jag tog med mig ett citat från : ”Det är hög tid att se över nya boendelösningar för en mer kreativ bostadsmarknad.” passerade invånarantalet i 10 miljoner. Urbanisering och migration skapar ett nytt tryck på bostadsförsörjningen, högre än . Trots det ökade trycket har det höjts röster om att det byggs för mycket, att marknaden börjar bli mättad och att priserna är på väg ned. Vi kan konstatera att det finns bostäder – för dem som redan är etablerade på bostadsmarknaden, det vill säga resursstarka grupper. Allt fler står allt längre bort från bostadsmarknaden. Kommunerna får allt svårare att klara bostadsförsörjningsansvaret. Det saknas i stora delar en social bostadspolitik. Det som har varit har varit. En stor del av mig tycker ändå att det är synd att det inte blev någon bostadspolitisk överenskommelse. Men samtalen låg på fel nivå, och med deltagande av – som kommer från en annan bostadspolitisk dimension – var det svårt. Alliansen politikutvecklade åt regeringen, som fick fram 22 punkter som långt ifrån löser problemen på vare sig kort eller lång sikt. Det är också bara att beklaga att statsråden inte tycker att deras politik är värd att debattera och att de inte deltar i dagens budgetdebatt. Det enda jag hoppas på efter valet är att vi kan ta ett omtag och nya tag. Det tar tid att bygga ett hus från grunden; likaså tar det tid att renovera svensk bostadspolitik. har kommit en bra bit på väg i moderniseringen, men mycket återstår att göra. ser ett behov av en reformering av svensk bostadspolitik – ett reformarbete som rör själva grundvalarna: spelreglerna, organisationen och strukturen. Staten måste ta ett större ansvar för bostadspolitiken. Det är inte bara en angelägenhet. Det behövs också ett omtag i skattepolitiken. Den kristdemokratiska bostadspolitiken vilar på fem grundstenar. Den första är ett samhälle som håller ihop. Till människans grundläggande behov hör att ha någonstans att kalla sitt hem. Vi måste ha bostadsförsörjning för alla, oavsett ålder och sociala och ekonomiska förutsättningar. Inte minst för barn och unga är en god boendemiljö av största vikt. Med de höga trösklarna till bostadsmarknaden blir en stor andel människor kvar i boenden som för dem är för trånga eller ligger för långt från arbetsmarknaden. Andra, till stor del nyanlända, hamnar i temporära boenden med små utsikter att kunna flytta. Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik Den andra grundstenen är egenmakt över boendet. Detaljplaneringen och regelfloran som styr förutsättningarna för svenska bostäder är omfångsrik. Där inte staten dikterar detaljer kommer kommunerna med pålagor för hur boendet ska utformas såväl inomhus som utomhus. Goda intentioner är utgångspunkten för varje regel, men tillsammans och sammantaget utgör de en våt filt som läggs över innovationer inom byggindustrin och bostadsproduktionen såväl som enskildas frihet att forma sitt drömboende. Den tredje grundstenen är en funktionell bostadsmarknad. Utgångspunkten är strävan att skapa en marknad med sunda spelregler och långsiktigt förutsägbara villkor för bostadsbyggandet. Situationen på dagens bostadsmarknad kan inte sägas motsvara detta. Modellen för hyressättning har bidragit till att skapa en snedvriden hyresmarknad med milslånga bostadsköer och illegal handel med bostadskontrakt. Bostadsbyggandets villkor har störts av subventioner – politiken tar sig en huvudroll som förlamar marknadsaktörerna i väntan på att bidragen ska optimera byggkostnaden. Det investeringsstöd som regeringen introducerat måste avvecklas. Den fjärde grundstenen är det personliga ägandet. Den som äger sitt hem känner generellt ett större ansvar för sitt boende och upplever också större delaktighet. Återkommande undersökningar visar att de flesta människor allra helst vill äga sitt hem. Den femte grundstenen är det hållbara hemmet. utgångspunkt i sammanhanget är förvaltarskapstanken. Det vi bygger och ska stå i 50–framöver. I detta ryms såväl miljöaspekter som vikten av arkitektur och stadsplanering som skapar bestående värden och är hållbar i begreppets fulla bemärkelse. presenterar en budget med förutsättningar för förändring. Vi föreslog en flyttskatt där taket för uppskov på reavinstskatten tas bort om man köper ny bostad. På så sätt tvingas inte vinsten vid försäljning fram till beskattning när man köper en ny bostad, utan både reavinstskatt och uppskovsränta betalas när personen inte längre gör något uppskov. Vi föreslår också en nedtrappning av ränteavdraget. Vi eftersträvar en blocköverskridande överenskommelse om en långsam nedtrappning, under förutsättning att statens ökade inkomster oavkortat går tillbaka till hushållen samt under förutsättning att reformer genomförs så att fler hushåll med stabila inkomster kan etablera sig på marknaden för ägda bostäder. Ett stöd till kapitalinsats bör utredas och införas till hushåll som står utanför bostadsägandet. Förebilden kan vara ett startlån enligt norsk modell, där staten kan bistå med en del av kapitalinsatsen förutsatt att hushållet klarar bankens krav på bottenlån. Således krävs en strikt kreditprövning och att lånet ska återbetalas med ränta så att stödet inte bidrar till riskuppbyggnad eller stimulerar osunt lånande. Vi föreslår att fler bygglovsbefrielser ska övervägas. Listan på bygglovsbefriade åtgärder bör utökas. Åtgärder som inte innebär en inskränkning av grannens utsikt eller motsvarande och inte medför någon allvarlig risk för fukt eller annan skada på huset bör befrias från bygglov. Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik Vi vill införa bosparande för unga. Det finns flera modeller för hur det skulle kunna se ut, men den norska har ofta stått som förebild. En nackdel med de sparkonton som funnits i är att pengarna sätts in på ett vanligt räntekonto. Med dagens och även framtidens låga räntor blir avkastningen på pengarna låg, och de växer inte i den takt som man skulle kunna önska. vill därför utreda en alternativ modell för bosparande som fungerar inom systemet för ISK, investeringssparkonto. vill alltså utveckla denna modell, till skillnad från regeringen. Det möjliggör att insättningarna sker avdragsgillt, företrädesvis i fonder. På så sätt kan avkastningen på pengarna på lång sikt vida överstiga den på ett vanligt sparkonto. Vi vill att man ser över strandskyddet så att det blir mer ändamålsenligt. Vi ser ett värde i att se över riksintressena. Ska vi bygga samhällen måste bostadsplaneringen kunna prioriteras. Vi behöver också se över och öppna upp för nya boendeformer såsom hyrköp, ägarlägenheter och fler kollektiva lösningar. befolkning åldras, och vi kommer att se en ökad andel äldre i befolkningen . Det medför att behovet av att anpassa och tillgängliggöra bostäder kommer att öka kraftigt. En äldreboendegaranti utan äldreboenden är inte värd något. För att vi ska klara löftet om en äldreboendegaranti behövs fler och olika typer av äldreboenden. Stimuleringsmedel för att kommunerna ska kunna bygga äldreboenden måste därför kvarstå och utökas, så att ambitionen i kommunerna höjs. Vi anslår därför mer än regeringen –2020 för att fler bostäder för äldre ska kunna byggas. Ingen ska tvingas ut från sitt hem, men ingen ska heller tvingas att bo kvar hemma. Det måste vara de äldres behov och önskan som ska stå i centrum. Först då lever vi upp till en reell boendegaranti. Avslutningsvis vill jag säga något om konsumentpolitiken. Vi måste bejaka den nya tekniken och de nya sätten att handla, men det måste ske med fokus på konsumenternas trygghet. Konsumenterna måste ha makt och möjlighet att göra aktiva val. Det ska lagstiftningen ha i fokus. Men varken på nationell nivå eller EU-nivå bör detta överregleras. Jag yrkar bifall till reservation 4. 2 (M): Låt mig börja med att för tids vinnande yrka bifall till reservation 4, men givetvis står vi bakom samtliga våra reservationer. måste ha fler bostäder. Det har aldrig varit viktigare. Bostadspolitiken och vikten av fler bostäder är en av absolut största samhällsutmaningar. Särskilt för kommunerna, deras utveckling och deras möjligheter. Vi talar om migrationsutmaningen, storstädernas befolkningsökning, landsbygdens befolkningsminskning, studier, arbetsmarknad, tillväxt och skattekraft – listan kan göras lång. Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik Enligt prognos behövs 600 000 nya bostäder till 2025. För att behovet ska kunna mötas krävs rejäla reformer av bygg- och bostadspolitiken. Prognoser visar dock på en vikande byggtakt. Det är det sista behöver . Naturligtvis är tillväxt och arbetsmarknadens funktion viktigt, men det är kanske inte det viktigaste för den enskilda människan. Vad är det då vi ser just nu? Jo, vi ser unga vuxna som bor hemma hos föräldrarna och inte kan flytta hemifrån. Vi ser äldre som känner att de inte kan sälja sina hus och flytta till en mindre och lämpligare bostad på grund av inlåsningseffekter. Vi ser människor som skiljer sig och inte kan flytta isär, och vi ser andra som inte kan flytta dit där det finns nya jobb. Vi hör dessutom om företag som funderar på och hotar med att flytta sin etablering från på grund av att deras anställda inte hittar någon bostad. På allt detta läggs dessutom migrationsutmaningen. Redan utan den hade vi haft bostadskris; med den dubblas bostadskrisen. Utmaningarna på bostadsmarknaden spiller över på, och hämmar, samtliga politikområden. Det finns ingen quickfix, utan det handlar om grundläggande och långsiktigt sunda förutsättningar och liberalare spelregler för ett ökat bostadsbyggande över hela linjen. Vi moderater har tillsammans med våra allianskollegor här lagt fram förslag om allt från radikala förenklingar över hela linjen till en översyn av Lantmäteriet, vars verksamhet handlar om att värna och garantera äganderätten – grundstenen i demokratin. Det finns inte en enda del av de alltför omfattande svenska regleringarna som vi inte kan tänka oss att minska eller förenkla. Alliansregeringen genomförde omfattande regelförenklingar som tillsammans med ett uppdämt behov är en av anledningarna till att vi nu har det högsta bostadsbyggandet . är det viktigt att vi fortsätter reform- och förenklingsresan – inte bara på marginalen, utan så att vi vågar förändra grundfundamenten, om vi ska kunna hantera nuvarande och framtida bostadsutmaningar. För att lösa bostadskrisen behöver samtliga partier våga lyfta på alla stenar, som var inne på . Vi moderater vill ha breda och blocköverskridande långsiktiga överenskommelser där vi på allvar och prestigelöst börjar hantera enorma bostadsutmaning på djupet. Vi behöver utöver fortsatta genomgripande regelförenklingar framför allt se över bostadsskatter och hyresreglering, stimulera rörlighet och flyttkedjor och bättre utnyttja det befintliga beståndet. Framför allt behöver vi en politik som ger möjligheter för alla, i synnerhet för unga och dem med lägre inkomster, att äga sitt boende. Ägandet är grunden i bostadsmarknaden och måste också vara det i bostadspolitiken. En politik för allas möjlighet att köpa och äga sitt boende är också i sig själv en åtgärd för ökat bostadsbyggande. Regeringen har inte levererat lösningar utan sitter kvar med alla sina heliga kor. Till skillnad från de bostadspolitiska samtal regeringen bjöd in till 2015 bör de nya bostadspolitiska samtal vi öppnar för handla om att göra så mycket som möjligt för att öka byggandet, inte om att behöva göra så lite som möjligt. Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik Vi ser tyvärr en trött och passiv regering med få egna idéer och en väldigt långsam handläggning av de få idéer den har. Det är bekymmersamt. Vi ser en regering som satsar på subventioner, vilka inte efterfrågas. Branschen sågar dem, helt enkelt, och vill inte ha dem. Jag är personligen mest orolig för att subventionerna minskar det innovations- och nytänkande som vi ändå har börjat se i bostadssektorn. Framför allt handlar de miljarder regeringen slösar på byggsubventioner om att köpa sig fri från ansvar och sin skyldighet att agera mot bostadskrisen. ”Min uppgift som bostadsminister är att sätta krav på kommunerna att bygga”, sa bostadsminister i SVT:s Agenda . Nej, hans uppgift som bostadsminister är att underlätta byggandet i kommunerna. Bostadskrisen ska hanteras, inte kommenteras, i synnerhet om man är ytterst ansvarig för att det byggs mer i . Vad han säger är alltså att det är andra som ska göra det som är hans främsta uppgift som bostadsminister. Ett enigt Kommuner och Landsting, regeringens egna partivänner och koalitionskollegor, såväl som otaliga enskilda kommuner uppger att brister i lagar och regler för bostadsbyggande utgör det största hindret för deras förmåga att tillgodose bostadsförsörjningen. Trots den värsta bostadskrisen på har ingen regering i modern tid levererat så få förslag för att öka bostadsbyggandet. Det är både oacceptabelt och ohållbart. Den avgångne inrikesministern har levererat 75 propositioner. Två miljöpartistiska bostadsministrar har i bostadskrisens levererat sju, snällt räknat. Jag säger snällt räknat, för större delen av dem härrör från allianstiden och formulerades till största delen av Alliansen. Regeringen har fått släpas till allt, alltifrån flexiblare bullerregler till de eftergifter i bostadspolitiken man tvingades till genom migrationsuppgörelsen. De få förslag regeringen har lagt fram handlar om att man, , accepterar de åtgärder som Alliansen föreslog . Detta är inte att föra en aktiv bostadspolitik. Regeringen skulle kunna få igenom vilken förenkling som helst i , om man bara hade föreslagit någon. De marginella åtgärder man nu räknar upp har av alla aktörer konstaterats vara för lite och . Detta går inte. Det är nu hög tid att regeringen börjar ta sitt ansvar – inte fortsätter att undvika det. 3 (SD): diskuterar vi utgiftsramarna eller de ekonomiska förhållandena när det gäller bostadspolitiken och utgiftsområde 18. Vi ser att det råder en stor bostadsbrist i . Det är någonting som påverkar flera politiska områden. Framför allt påverkar det arbetsmarknaden. Vi ser att många storstadsregioner med en stark tillväxt har problem med att rekrytera personal på grund av bostadsbristen. Det är viktigt att vi som politiker skapar bra förutsättningar för de storstadsregioner och större städer som har en tillväxt på arbetsmarknaden att få tillgång till arbetskraft. Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik har föreslagit en regional bostadsplanering som kanske framför allt ska hjälpa mindre kommuner i landet, som finns på pendlingsavstånd till de större storstadsregionernas arbetsmarknader, att få fram fler bostäder. Här finns det en stark möjlighet att faktiskt få fram fler bostäder – det är enklare än att få fram dem i storstadsregionerna. Det är i dessa områden som jobbtillväxten finns. Det är också där som satsningarna kan ge störst effekt. Det är viktigt att vi ser över finansieringen av det ökade bostadsbyggandet både för privatpersoner och för byggbolagen. Det är att gå i helt fel riktning att försvåra möjligheten för privatpersoner att ta ett bostadslån. Eftersom behovet är så pass stort och priserna ökar så pass kraftigt är det viktigt att alla får en möjlighet att finansiera sitt boende. Att införa nya amorteringskrav ställer sig väldigt kritiska till. Vi ser att det kommer att få en negativ påverkan när det gäller att människor ska kunna få en bostad och att det kommer att påverka bostadsbehovet på arbetsmarknaden. Vi vill i stället se en sänkning av ränteavdraget. Det ska vara en långsam sänkning . Och det ska vara en översyn när vi har gått ned till ett ränteavdrag på . vill vi kompensera hushållen genom sänkt skatt. På så vis kan de finansiera sina boenden, både köpta bostäder och hyrda bostäder. Vi vill se över fler möjligheter för privatpersoner att finansiera sitt boende. Det kan vara olika finansieringslösningar: alltifrån startlån till landsbygdslån och bostadssparande, framför allt för unga. Där finns det en möjlighet att skapa den framförhållning på bostadsmarknaden som har saknats. Det är någonting som har satt oss i den situation som vi är i. Vi behöver sätta oss ned och diskutera hur vi kan skapa bättre förutsättningar för fler att finansiera sitt boende. Men det är inte bara finansieringsmöjligheterna för privatpersoner som är viktiga i detta sammanhang. Det är även viktigt att få till en ökad produktivitetsutveckling för byggbolagen. Det handlar om att se till att minska kostnaden för bostadsbyggandet och i förlängningen också hyrorna för dessa bostäder. Jag är övertygad om att det finns mycket att göra på det området och att vi från politiskt håll tillsammans med byggbolagen och andra aktörer kan se till att skapa förutsättningar för att faktiskt öka produktiviteten och på så vis sänka kostnaderna. Vidare behövs det öppna bostadspolitiska samtal för att man ska kunna få igenom en rad viktiga politiska förändringar. Jag är väldigt trött på att lyssna till personer som står i denna talarstol och pratar om att det behövs politiska samtal över blockgränsen men som inte är beredda att prata med i frågan. Så länge man står här och pratar om att man vill genomföra en rad olika politiska förslag men inte tar den möjligheten är det bara ett politiskt spel i sammanhanget. Vi är öppna för samtal . Det är bara att höra av sig till . På så vis kan vi skapa en bra förutsättning för en majoritet i . Det gäller både de rödgröna partierna och Alliansen, såklart. Man kan kolla på statistiken över antalet färdigställda bostäder . Det visar sig att det är 42 000 bostäder. hade vi en befolkningsökning på 144 000 personer. Den ekvationen går inte ihop. Ska vi få en balans på bostadsmarknaden och komma i kapp, herr talman, behöver det byggas i större utsträckning än vad det görs . Befolkningsökningen visas tydligt i statistiken. påbörjas omkring 72 000 bostäder. Det är ett steg i rätt riktning, men så länge befolkningsökningen är kraftig kommer vi inte att få en balans på bostadsmarknaden. Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik Det finns flera utsatta områden i . Polisen har pekat ut framför allt 61 områden som behöver en insats från politiskt håll för att det ska skapas trygghet för dem som bor där. Det handlar också om att motverka att fler områden blir utsatta enligt polisens rapporter. Det behövs en nationell handlingsplan för kommunerna, så att de kan agera för att motverka att fler områden tas upp i polisens rapportering. Men det handlar också om de områden som är belysta. Vi i har tillfört i vår budget för att kunna göra speciella insatser i dessa områden, så att polisen på ett tryggare sätt kan vara där naturligt i vardagen men också göra insatser när det väl behövs. Läser man polisrapporterna ser man att just hur dessa bostadsområden är utformade är en avgörande anledning till att polisen inte kan verka och skapa trygghet där. De förslag som regeringen har kommit med, till exempel tillfälliga bygglov, visar att vi går i motsatt riktning. Vi går från att minska antalet utsatta områden till att öka dem. Detta innebär att vi får fler utanförskapsområden med enkla bostäder där de som har hand om bostäderna inte har ett intresse av att upprätthålla en god ordning i och med att det handlar om tillfälliga bygglov. Däremot gläder det mig att regeringen nu kommer med besked om att EBO-lagstiftningen ska ses över. Men det förslag som man kan utläsa att regeringen kommer med oroar mig. Man pratar om att det ska finnas ett värdigt boende för de personer som ordnar ett eget boende, som har fått uppehållstillstånd och befinner sig i anläggningsboenden. På vilket sätt garanterar man att det inte innebär att dessa personer i ett senare skede ändå hamnar i en form av trångboddhet, när de har fått sitt första boende och sedan flyttar vidare? Regeringen behöver verkligen se över det förslag som kommer att läggas på bordet. Vi har sett en rad undanträngningseffekter av anvisningslagen, som trädde i kraft . Det är ett viktigt område att jobba med för att inte skapa en polarisering i samhället när vi ser en ökad konflikt mellan grupper på grund av den orättvisa som regeringen presenterar i sina förslag. För att få ett ökat byggande och minskade kostnader behöver vi öka konkurrensen på byggmarknaden.