prot · H5094 · 2017-09-14 00:00:00 — 25 (M): Jag tror att vi kanske pratar om olika delar av processen och möjligen också om olika möten. Det landsbygdsministern beskriver är att man inte ska gå in i en process och störa den eller aktivt försöka att motverka ett fattat beslut. Jag har respekt för den synpunkten, och jag delar åsikten att det handlar om en marknadsekonomi. Därför måste dessa delar kunna fungera av sig själva. Men så som det beskrivs i den artikel som jag refererar till handlar det om en inbjudan till att medverka vid ett möte, och det är en helt annan sak. När man får en sådan inbjudan att medverka vid ett möte med ägarsfären är frågan vad regeringen gör då. Det finns ingenting som säger att regeringen måste tacka nej till att aktivt delta i ett möte när en sådan situation uppkommer. Det som landsbygdsministern beskriver tolkar jag som ett möte som har skett på landsbygdsministerns initiativ . Det var bara efter att beskedet kom och då processen redan var igång. Det som beskrivs i den artikel som jag refererar till är ett initiativ som har tagits från ett annat håll. I artikeln framgår det inte huruvida regeringen har haft möjlighet att kommentera och ge sin bild av det som har hänt. Det var ett viktigt skäl för mig att skriva den här interpellationen och ge regeringen möjlighet att redogöra för hur man hanterade processen. Stämmer den bilden som ges i nyhetsartikeln? Vad är regeringens bild? Men till min förvåning väljer regeringen att inte ge någon bild och inte förklara hur man har agerat. När regeringen väljer att inte bemöta den kritik som här framförs, då är det svårt att tolka det på annat sätt än att det ligger en del i den kritik som framförs. Här har regeringen ett utmärkt tillfälle att bemöta det som kanske kan uppfattas som orättvisa eller felaktiga anklagelser. Om man inte har fått möjlighet att redovisa sin syn kanske man tycker att artikeln är missvisande. Då finns det tillfälle . Den här interpellationen har ju gett ett perfekt sådant tillfälle. De frågor som jag ställde i min interpellation kvarstår således. När och på vilket sätt fick statsministern information om möjligheten att ha ett möte med representanter för Findus ägarsfär? Vilka motiv ligger bakom statsministerns beslut att inte medverka vid ett sådant möte utan i stället skicka en annan representant? Och slutligen: Vilka överväganden gjorde statsministern och regeringen när det gäller de argument som skulle framföras vid det här mötet och på vilket sätt skulle samtalen föras? Jag tycker inte att jag har fått några svar, men jag ser fram emot att kanske få det . 26 Statsrådet (S): Ledamoten refererar till en tidningsartikel. Jag vill upplysa om att den här personen över huvud taget inte var med på det här mötet. De diskussioner som fördes på mötet kommer jag inte att återge. Jag har lång erfarenhet av att jobba med näringslivsutveckling och jag följer de spelregler som gäller inom näringslivet vid den här typen av kontakter. Sedan nedläggningsbeslutet kom har regeringen haft en kontinuerlig dialog och följt utvecklingen. Vi har haft en dialog med Findus, med ägaren , med Bjuvs kommun, och andra berörda parter. träffade näringsministern ledningen för både Findus och ägarbolaget . Jag har haft möten med konsortiet när det gällde . Statssekreterarna på har haft kontakter med inblandade parter. Dessutom har det funnits en särskild kontaktperson på departementet som har sysslat med den här frågan. Det sorgliga är att inte är den enda som ställer den här typen av frågor. Även , moderat, har frågat mig på vilket sätt jag har agerat för att förhandlingarna skulle bli framgångsrika. Jag ställer mig frågan: Vad är det som händer med ? När privata företag gör upp med andra privata företag ska en regering inte gå in och förhandla. Att jag ska stå här i riksdag och upplysa om detta är faktiskt ganska pinsamt. meddelade Findus att hela ärtförädling i ska flyttas till . Det ersätter givetvis inte nedläggningen av Findus. Vi vet ju inte ens om denna satsning hamnar i . Likväl är det positivt och goda nyheter som vi ändock ska välkomna. 27 (M): Jag måste säga att det ändå är rätt anmärkningsvärt att landsbygdsministern tycker att det är sorgligt att ledamöter i den här kammaren agerar på uppgifter som man får om hur regeringen har agerat för att värna och stärka konkurrenskraften för livsmedelsnäringen och att ledamöter i ett konkret fall tar tillfället i akt och frågar om man hade varit inbjuden till ett möte som skulle kunna påverka förutsättningarna för att ha kvar en av våra främsta flaggskeppsindustrier på livsmedelsområdet. Jag tycker att det är anmärkningsvärt att landsbygdsministern väljer att uttrycka det på det sättet. Frågan är inte heller formulerad på det sätt som har antytts här, att regeringen aktivt skulle gå in och störa eller förhindra ett privat företag att fatta beslut. Detta handlar om en möjlighet att informera och ge sin bild av ett möte. Frågan utgår från en nyhetsartikel, så det är inget som jag har tagit ur luften, utan det rör som om en intervju med den tidigare vd:n för där han ger den här bilden. Annars hade man kanske inte behövt att fästa så stor vikt vid den om det hade varit ett fritt kåseri. Det här grundar sig på en intervju som borde ha ganska stor insikt i detta och som lägger ut texten på ett rätt så tydligt sätt. Därför tycker jag återigen att det är väldigt anmärkningsvärt att regeringen inte bemöter påståendena om man nu tycker att de är så felaktiga i stället för att anklaga mig och andra ledamöter och säga att det sorgligt att vi engagerar oss i den här frågan. När beskedet kom att man ska förlägga en mindre del av verksamheten till är det tyvärr symtomatiskt att landsbygdsministern beskriver det som en framgång. Det är bra att något placeras här och inte någon annanstans, men det kan inte betraktas som en framgång när ett stort företag som Findus försvinner och regeringen inte tar sitt ansvar. 28 Statsrådet (S): Jag tycker att det är bra att vi är många som engagerar oss i näringslivsutveckling, det är inte fel. Men man måste ändå komma ihåg att vi lever i en marknadsekonomi där det finns spelregler. En regering ska absolut inte gå in och störa den här typen av förhandlingar. Jag hade möte med som ägde rum . Den mäklare som hade hand om försäljningen uttalade sig veckan innan i en stor artikel – jag kan lämna över den till ledamoten. Det framgick då att det fanns fler intressenter och att det pågick förhandlingar. Jag vet att du egentligen inte vill att politiker ska gå in och styra privata affärsuppgörelser, . Ändå vill du att jag ska redogöra för regeringens och interna arbete i fråga om vem som pratar med vem. Vad som händer med är väldigt viktigt för mig. Därför kommer jag inte att tillåta att något politiskt spel stör det arbete som sker i . Försäljningsprocessen pågår fortfarande. Den är inte klar. Regeringen har vissa kontakter i detta, men vi måste ändå vara överens, , om att marknadsekonomins spelregler gäller här. Regeringen kan inte gå in i en process mellan två olika privata företag. Innan jag sätter punkt för denna debatt måste jag ändå säga en sak: Vi har en lång valrörelse framför oss. Jag hoppas, , att vi kan få upp debattnivån. Man kan inte skjuta på alla bollar. Det blir lätt självmål. Och det är ganska tydligt var bollen har hamnat den här gången. Överläggningen var härmed avslutad. § 8 Svar på interpellation 2016/17:588 om it-läckaget på Transportstyrelsen 29 Försvarsminister (S): har frågat mig vilka åtgärder jag har vidtagit med anledning av läckaget av sekretessbelagda uppgifter i och med Transportstyrelsens it-upphandling. Vidare har frågat mig om när Försvarsdepartementet informerades om läckaget. Tjänstemän vid Försvarsdepartementet fick information från om säkerhetsrisker i samband med Transportstyrelsens outsourcing. Därefter informerade mina tjänstemän mig . Informationen var övergripande och berörde Försvarsmaktens verksamhet. Den handlade om de risker som uppstått rörande kvalificerade skyddsidentiteter och civilt registrerade militära fordon. I samband med att jag fick informationen meddelade Försvarsdepartementets tjänstemän att de hade varit i kontakt med Försvarsmakten. De hade då fått besked om att samverkan i ärendet hade skett mellan myndigheten och Säkerhetspolisen samt att Försvarsmakten tidigt hade vidtagit skadebegränsande åtgärder och att det inte påkallades några åtgärder från regeringens sida. Jag informerades också om att Säkerhetspolisen hade inlett en förundersökning. Ansvaret för den myndighet som har begått ett fel, Transportstyrelsen, ligger under , och ansvaret för den utredande myndigheten, Säkerhetspolisen, ligger hos . Mitt ansvar i det här fallet var att försäkra mig om att den myndighet som ligger inom Försvarsdepartementets ansvarsområde, Försvarsmakten, hade vidtagit nödvändiga skadebegränsande åtgärder och inte hade behov av ytterligare beslut från regeringens sida. Försvarsdepartementet hade inget koordinerings- eller samordningsansvar i frågan. Givet att Försvarsmakten tidigt hade vidtagit åtgärder för att hantera de potentiella risker som hade uppstått på grund av Transportstyrelsens utkontraktering samt att en förundersökning pågick bedömde jag på mina tjänstemäns inrådan att det inte fanns skäl för mig att vidta några ytterligare åtgärder. Vidare försäkrade jag mig vid mötet med tjänstemännen om att uppföljning av frågan skulle ske. Efter det att jag fick informationen har Försvarsdepartementets tjänstemän vid ytterligare tillfällen haft kontakt med Försvarsmakten för att följa upp myndighetens åtgärder. Att Försvarsmakten tidigt vidtog skadebegränsande åtgärder bekräftades av överbefälhavaren på en presskonferens. Överbefälhavaren förklarade också att i och med de åtgärder som Försvarsmakten tidigt vidtog har händelsen på Transportstyrelsen inte haft påtaglig påverkan på Försvarsmaktens samlade operativa förmåga. Vidare konstaterade överbefälhavaren att risken som har uppstått kommer att kunna hanteras. Chefen för den militära underrättelse- och säkerhetstjänsten, Must, har också inför försvarsutskottet förklarat att på grund av de åtgärder som har vidtagits har inte den svenska försvarsunderrättelseförmågan påverkats märkbart negativt. delgav Försvarsmakten Säkerhetspolisen en menbedömning, men som jag just har konstaterat hade då skadebegränsande åtgärder redan vidtagits av Försvarsmakten. Av den icke sekretessbelagda delen av menbedömningen framgår också att Säkerhetspolisen hade bett Försvarsmakten att avvakta med eventuella egna utredningar som skulle kräva samråd med Transportstyrelsen till dess att förundersökningen var avslutad. Förundersökningen är avslutad, och mot bakgrund av detta har jag informerats om att Försvarsmakten formellt har hemställt hos Transportstyrelsen att få en samlad bild av vilken information, bland annat personuppgifter, fordonsuppgifter och uppgifter som rör totalförsvars- och beredskapsplanering kopplade till Försvarsmakten, som Transportstyrelsen har i sina system. Jag har också fått information om att Transportstyrelsens svar inte har föranlett Försvarsmakten att ändra sina bedömningar om påverkan på operativ förmåga eller försvarsunderrättelseverksamhet. Sammanfattningsvis har Försvarsdepartementet sedan problem med Transportstyrelsens utkontraktering av it-tjänster uppmärksammades haft kontakt med Försvarsmakten för att försäkra sig om att myndigheten har vidtagit skadebegränsande åtgärder. Åtgärder hade alltså vidtagits och potentiella risker för Försvarsmaktens verksamhet hanterades. Några krav på åtgärder eller beslut från regeringens sida inom mitt ansvarsområde har inte påkallats av Försvarsmakten. 30 (KD): Jag vill börja med att lite grann gå igenom vad som har hänt och vad vi vet. Vi går tillbaka till . Då bestämmer sig Transportstyrelsen för att outsourca och lägga ansvaret för skötseln av flera register till det internationella it-företaget . Det var som skrev på beslutet. I databasen fanns förutom information om alla fordon i även körkortsinnehavares personuppgifter. Man nämner även körkortsinnehavare med skyddad identitet. Där fanns också information om flygplatser, vägar, broar, bepansrade fordon, civila fordon som Försvarsmakten har och mycket mer. uppdagades en rad problem med upphandlingen med . Utländska tekniker på som ska genomföra flytten av data hade inte säkerhetsgranskats. Generaldirektör beslutar att ”göra avsteg” från lagar som skyddar känsliga uppgifter, nämligen säkerhetsskyddslagen, personuppgiftslagen samt offentlighets- och sekretesslagen, och myndighetens egna krav på informationssäkerhet. Därmed gavs utländska tekniker full tillgång till hemlig information utan säkerhetskontroll. var personalen på och orolig och larmade , som får reda på att it-driften ska gå ut till tekniker och skötas från och . Man inleder en granskning. Det kom också fram att i sin tur hade outsourcat en del av verksamheten till företag i bland annat . , närmare bestämt , rekommenderar ett stopp för affären, men varningen förbises. inleds förundersökning mot gällande vårdslöshet med hemlig uppgift. Hon misstänks ha fattat beslut som kan röja hemliga uppgifter. fick ministerns kollega reda på händelsen. informerade sitt departement och de ansvariga statssekreterarna om förundersökningen och de avsteg som hon hade beslutat att göra. gick outsourcad personal av misstag ut med uppgifter om fordonsägare med skyddad identitet till en mängd företag. Transportstyrelsen skickade också ut sekretessbelagda uppgifter två gånger. För att åtgärda misstag skickade Transportstyrelsen ett öppet mejl med samtliga registrerings- och chassinummer för alla de bilar som ägdes av personer med skyddad identitet till berörda företag, som ombads att själva rensa bort hemliga data. Det var som försvarsministern fick den här informationen. , , fick sluta med motiveringen att ”regeringen och den tidigare generaldirektören har haft olika syn på hur arbetet ska bedrivas”. När en så här viktig sak sker på it-säkerhetens område, är det då inte naturligt att det tas upp i det nationella ? Är det inte naturligt att försäkra sig om detta och att ta upp det med kollegan och framför allt med statsministern? 31 (L): Jag har haft anledning att gång på gång upprepa att jag anser att försvarsministern i den nu sittande regeringen har rätt inställning och rätt reflexer i de försvarspolitiska sammanhangen. Detta säger jag även om jag menar att det inte har skett vare sig några substantiella tillskott till vår försvarsekonomi eller för den delen något närmare samarbete med Nato. Men min poäng, herr talman, är att ansvarsutkrävandet för den så kallade it-skandalen varken är någon skönhetstävling eller någon politisk kohandel. Det är illa att statsrådet inte informerat statsministern eller för den delen riksdag. Men min kritik handlar om att statsrådet vetat att brottslig verksamhet mot rikets säkerhet pågått under utan att han för den skull agerat för att avbryta denna. Det här är inte den som jag har lärt känna . När man ser helhetsbilden av den här processen leds man oundvikligen fram till frågan: Var någonsin avsikten att eller för den delen den svenska allmänheten någonsin skulle få veta vad som hänt? I ljuset av de informationsproblem som uppenbarligen har funnits i och det stora antal ministrar och tjänstemän som känt till det hela framstår det som synnerligen märkligt att ingen larmat och att ingen agerat. Men även om direktiv om tystnad utgått från centralt håll ändrar heller inte detta det ansvar som envar underkunnig minister har att agera. Avslutningsvis vill jag för min del klargöra att det som framkommit här och inte på något sätt förändrat min bild av försvarsministerns roll och underlåtenhet i den här affären. 32 HANS (M): Försvarsministern utvecklar i sitt svar något av en tidtabell. Låt mig i likhet med kollegan påminna om en del saker! senhösten 2015 börjar kunskap och information om säkerhetshaveriet på Transportstyrelsen spridas, och det börjar styckevis och delt komma insikter om detta. får försvarsministerns statssekreterare kännedom om det inträffade, och sedan försvarsministern själv . Statsministern har bekräftat att han fick kännedom om detta . Slutligen fick svenska folket reda på detta – tack vare medierna, inte på något annat sätt. Då är frågan vilka åtgärder som har vidtagits. Försvarsministern utvecklar det i sitt svar. Han säger att han bland annat tagit kontakt med Försvarsmakten för att förvissa sig om att rätt åtgärder vidtagits. Den intressanta fråga som ändå måste ställas, och förhoppningsvis också besvaras, är varför det bland de åtgärder försvarsministern vidtar inte ingår att på något sätt försäkra sig om att statsministern har kännedom och kunskap om det inträffade och varför det inte i något fall, från det att försvarsministern själv får vetskap om detta och fram tills medierna avslöjar det , föreligger någon åtgärd om att informera svenska folket, eller oppositionen. Där tycker jag att försvarsministern är ett väldigt stort och viktigt svar skyldig. Vad som har hänt efter att medierna började rapportera, utöver att medier och journalister rotat i detta, är till exempel att kollegor som och liksom jag själv börjat ställa skriftliga frågor och formulerat ett antal andra frågor. Vi har också haft utskottssammanträden, som av försvarsministerns partivänner anklagats för att ha sandlådeformer och vara ett politiskt spel – ett politiskt spel som hitintills har kostat två statsråd, en generaldirektör och en statssekreterare deras uppdrag. Den fråga som man ändå måste ställa är: Varför har det i åtgärdskatalogen inte ingått att man på något sätt skulle informera? Försvarsministern säger att det inte är hans ansvar att berätta om den myndighet som har gjort fel. Nej, men det kanske är hans ansvar att berätta om den myndighet som har gjort rätt – det framgår i interpellationssvaret att han har försäkrat sig om att Försvarsmakten vidtagit åtgärder. Jag citerar: ”Åtgärder hade alltså vidtagits och potentiella risker för Försvarsmaktens verksamhet hanterades.” Varför inte berätta för statsministern, svenska folket, eller oppositionen om detta? Dessutom måste jag upprepa en fråga som ställde: Vad är det egentligen, herr talman, som indikerar att någon från regeringen hade planerat att på något sätt berätta om säkerhetshaveriet på Transportstyrelsen innan medierna rapporterade ? Det är allvarliga och viktiga frågor som kräver svar. 33 Försvarsminister (S): Jag vet inte hur jag har redogjort för motiven för mitt och departementets agerande. Jag vet inte heller hur jag har berättat om Försvarsmaktens olika typer av åtgärder för att motverka de eventuella risker som fanns i det här sammanhanget. När jag fick den här informationen hade Försvarsmakten vidtagit åtgärder på de punkter där jag fick information att det fanns problem inom Försvarsmakten. Det var sättet att motverka det som kallas för brottet, som inträffat redan tidigare och som Försvarsmakten hanterade, för att minimera skadorna. Det har informerats om detta i försvarsutskottet vid åtminstone två tillfällen samt på presskonferens, och det har offentliggjorts . Men det tycks på något vis som att det faktum att Försvarsmakten har vidtagit de här åtgärderna, vilket var den information jag fick, inte har något värde i den allmänna debatten. De har dock faktiskt gjort ett bra jobb på den här punkten. Det var inte Försvarsmakten som var den felande myndigheten, utan det var Transportstyrelsen, som låg under . Statsministern hade utpekat att det var infrastrukturministern som skulle sköta informationen gentemot Statsrådsberedningen. Det finns en ansvarsprincip i departementen för vem som sköter vad i olika lägen. Jag känner också till hur information överförs till Statsrådsberedningen. Man kan naturligtvis fundera på många saker här. ska det också göras en KU-granskning. Jag vill bara påminna herrarna om vad skriver : ”Transportstyrelsen fattade beslut om att göra avsteg från myndighetens it-säkerhetsregler. – – – beslutade den ställföreträdande generaldirektören ” om detta. Det slutade sedermera med att han lämnade sin tjänst. , nuvarande generaldirektör, säger så här: ”Som jag sagt i tidigare sammanhang så ser jag allvarligt på att man överträder gällande lag och våra interna riktlinjer.” var ansvarig minister. Hon svarar så här på några frågor i : ”Känner du till att Transportstyrelsen fattade ett beslut om att göra avsteg från sina informationssäkerhetsriktlinjer? – Nej, det känner jag faktiskt inte till. så var jag förvisso minister men då var vi mitt uppe i valrörelsen och annat.” Tycker herrarna att det är ett tillfredsställande svar? ”Tycker du att du borde ha fått information om det? – Det är jättesvårt att säga utan att veta mer om det. Jag kan faktiskt inte svara på det.” Tycker herrarna att det är ett tillfredsställande svar? Sedan fortsätter man: ”Myndigheterna har alltså gjort avsteg från sina it-säkerhetsriktlinjer, men du tycker inte att du borde ha fått reda på det? – Man har riktlinjer för att man ska förhålla sig till dem. Men det innebär ju också att man emellanåt kan göra avsteg generellt. I detta fall vet jag inte orsaken till varför man har gjort avsteget.” Jag har försökt att redovisa korrekt vad jag har gjort och inte gjort i de här sammanhangen. Tycker ni att detta är ett tillfredställande svar? har möjlighet att ge mig ett besked. Kommer du att KU-anmäla , driva det vidare och ta upp en granskning också av era egna i detta? Det finns mycket som man kan behöva titta på i den här affären, även det som hände före förra valet. 34 (KD): Försvarsministern behöver inte vara orolig. Jag är säker på att kommer att gå till botten med detta och titta på alla sidor. Det är så viktigt att alla kort läggs på bordet. En grundkritik som jag har fört fram är att regeringen tycks ha något slags taktik som går ut på att man berättar en del av sanningen men inte hela sanningen. Det är det som är ett skäl till att vi står här. Som förut har sagts var planen att detta aldrig skulle komma upp på radarn, men genom journalisters arbete kom det fram. Ni har haft information om det . Försvarsministern har haft information om det och din statssekreterare sedan månaden innan. kommer det fram till statsministern. Sedan hade statsministern en presskonferens som jag tror att nästan hela svenska folket såg. Där började han med att tala om haveriet som hade skett på Transportstyrelsen. Jag är övertygad om att en stor del av svenska folket insåg att det inte bara är ett haveri på Transportstyrelsen. Det är ett haveri hos regeringen, en dysfunktionalitet som är bedövande, där viktig information som gäller rikets säkerhet inte når fram till statsministern och inte heller till det nationella . Frågan som svenska folket ställer sig är naturligtvis: Vad finns rådet till för? Det sas vid den presskonferens som hölls inför att statsministern som nybliven statsminister skulle lansera det här att man här skulle ta upp för landet viktiga frågor. Här skulle man bland annat ta upp it-hot och it-säkerheten. Är detta då inte någonting att tala om? Är det inte någonting att tala om att det här finns en myndighet som går mot rött ljus inte bara en gång? Man springer mot blinkande röda ljus. Man varnas, men man kör på ändå. Den här informationen når fram, och försvarsministern är drabbad. Det departement och den myndighet du ansvarar för är drabbad. Det var också Ygeman. Han ansvarade för det civila försvaret och du för det militära försvaret. Ni var båda drabbade. Ni hade informationen, men ni gick inte vidare. Ni informerade inte. Det kan vara bra om det kommer fram. Du kanske tog upp det ändå och försökte säga: Herr talman, herr ordförande, eller vad ni säger på era möten, jag har en sak jag måste informera om! Eller var det kanske som Ygeman sa : Jag kunde inte informera, för det fanns inga säkra rum? Jag vet inte om det var ett skämt eller varför han sa det så.