prot · H40955 · 2017-01-17 00:00:00 — De signaler som kommer härifrån till dem som kämpar för demokrati, mänskliga rättigheter och religionsfrihet är oerhört viktiga. Att veta att man inte är ensam när man kämpar är oerhört viktigt, och jag hoppas att utrikesministern fortsätter att stå upp för detta. 10 AMINEH KAKABAVEH (V): Tack, utrikesministern, för redogörelserna! Jag förstår att utrikesministern är väldigt engagerad i mänskliga rättigheter och kvinnors rättigheter. Det är helt klart, och det är väldigt glädjande. Problemet med de kritiska dialogerna mellan till exempel , EU och FN och många länder under det decennium som har varit är att det inte har lett till någonting konkret i de stater som man handlar med, gör affärer med och har de här dialogerna med. Det är det som har varit problemet. Sanktionerna mot hade inte varat i evighet, utan det var bara mot utvecklingen av kärnvapen. har man hävt dem, och det stärker såklart regimen. Det stärker regimen mer än vad det stärker mänskliga rättigheter. Det är viktigt att man för den här dialogen. Det är bra med dialog, men det måste också leda till någonting konkret. Precis som de föregående talarna var inne på avrättade över 1 000 människor bara . När folk hamnar i misär i vårt land, till exempel på grund av narkotika, finns det välfärd och ett rättsväsen för detta. Vi tar hand om de barn som drabbas av narkotika, men i hängs de i lyftkranar. Så är det i ett land som vi har att göra med, och det handlar inte minst om kurdernas och andra minoriteters rättigheter liksom om kvinnors rättigheter. Därför är det väldigt viktigt att påminna om vad den kritiska dialogen leder till. Vad är det som konkret blir följden av den? 11 (L): Som jag nämnde i mitt första inlägg kan vi för all del ha en strukturerad dialog där vi öga mot öga bakom stängda dörrar framför att anser att borde bli en demokrati. En sådan dialog kan vi ha med den iranska regimen. Min slutsats är dock att detta inte kommer att leda någonvart, utan det måste kombineras med en systematisk, konsekvent och tydlig politik för att främja demokrati i . Det handlar om att avslöja de övergrepp som sker och om att tydligt markera mot de övergrepp som sker i tal och i olika sammanhang, också offentligt. Europeiska unionen och västvärlden i någon mening hade en så kallad konstruktiv eller kritisk dialog med . Men det som gjorde att slutade avrätta människor utomlands var inte den så kallade kritiska dialogen, utan det var ett antal domar i europeiska länder till följd av morden som den iranska regimen genomfört. På samma sätt avbröt man delar av det kärntekniska programmet 2003−2004 som en följd av intåg i , där man såg vad som hände med och hans regim, på samma sätt som vid det tillfället stoppade delar av sitt biokemiska vapeninnehav. Vi har sett hur vi har fått ett avtal med och omvärlden om det kärntekniska programmet, men detta är ju en följd av att närmast släpades till förhandlingsbordet för att det fanns ett överhängande krigshot, tydliga sanktioner och de som tryckte på för tuffare sanktioner. Vill man förändra krävs det alltså en mycket tuffare politik än att tro att den företrädare kan sätta sig ned och framföra lite kritik bakom stängda dörrar. Vad jag som liberal efterlyser, herr talman, är att den kritiska dialogen kombineras med en tydligt konsekvent och systematisk politik för att främja demokrati i , avslöja övergrepp och explicit ta ställning för rättsstat och demokrati i . 12 (S): Det ena behöver inte utesluta det andra. Man kan både driva mänskliga rättigheter och kärnenergiprogrammet, vilket man har gjort, liksom andra frågor på olika sätt. Vi har varit väldigt tydliga i den offentliga dialogen med vad vi tycker om utvecklingen i , och det ska vi naturligtvis fortsätta vara. Jag förstår inte varför en sådan här strukturerad dialog skulle utesluta annat. vet var vi står i de här frågorna. Det har varit fullständigt solklart, så det finns ingen osäkerhet om det. Sedan är det klart att man inte ska överdriva betydelse när det gäller att totalt ändra politiken i . Vi är många länder som har kämpat för att förändra den, och det är ingen lätt match. Det är dock inte alls säkert att lösningen på problemen alltid är att inte ha någon dialog alls, alltså total isolering. Vi såg vad som hände med kärnenergiprogrammet, och vi ska självklart fortsätta när det gäller mänskliga rättigheter och demokrati. Där kan man säga att det inte är lika stora framsteg som i kärnenergiprogrammet, utan det är tyvärr många bakslag i de frågorna. Jag förstår inte riktigt vad kritiken handlar om. Jag hade förstått det om vi offentligt inte hade varit tydliga med var vi står när det gäller mänskliga rättigheter, demokrati och inte minst kvinnors rättigheter kopplat till . Men vi har varit väldigt tydliga, och det här tas upp vid varje kontakt med myndigheterna i och vid varje besök på högsta nivå från regeringen. Vi är nu väldigt starkt involverade i FN:s arbete, specifikt för att vi sitter i säkerhetsrådet. FN har arbetat länge med det här, och vi höjer FN:s tonläge med vår medverkan i säkerhetsrådet. Vi höjer frågorna till exempel när det gäller feminismen, vilket innebär att vi snarare förstärker trycket mot , och det ska vi fortsätta med. 13 Utrikesminister (S): Jag trodde att jag ganska väl hade beskrivit hur vi arbetar nationellt med detta. Vi kommer att presentera MR-rapporter om varje land och länder från alla olika regioner i världen. Vi jobbar mycket allvarligt med den frågan just . Vi arbetar via EU, där vi förstås kombinerar politiken som innebär att vi har möjlighet att reversera beslutet om ett avtal med , även om kärntekniken, om vi ser att de inte lever upp till vad de har lovat med en dialog med offentliga uttalanden med möjligheten att markera mycket tydligt vad vi tycker. Det finns också möjlighet att införa sanktioner om vi skulle tycka att det var nödvändigt. har drivit på för att det ska vara MR-profil på de offentliga uttalanden som vi gör. Vi gör egna uttalanden, förstås, när vi ser att det förekommer MR-övergrepp. Vi arbetar i säkerhetsrådet, där vi just stöder möjligheten att ha en rapportör som kan granska och offentliggöra de övergrepp på mänskliga rättigheter som sker i . Vi driver det förstås också i och i de återkommande rapporter som läggs fram för i . Det är inte det ena eller det andra. Jag har väl aldrig sagt att en strukturerad dialog är det enda verktyg vi har. Vi måste arbeta i alla dessa olika kanaler . När det gäller kan vi väl snarare se att den långvariga isoleringen av landet faktiskt har inneburit att konservativa grupper i det iranska samhället har gynnats. De har kunnat stärka sin makt och också utmåla omvärlden som fientlig. Situationen för vanliga iranier har inte förbättrats av sanktioner och minskat utbyte med omvärlden. Det går likaväl att argumentera för effekten av att försöka isolera eller bara använda sig av sanktioner. Regeringen menar att man måste vara oerhört strikt i sin syn på och övergreppen. Vi menar att man kan påtala just den typen av frågor som har nämnts här, det vill säga situationen för MR-försvarare och för dem som förespråkar en religion som bahai. Vi kommer att noga följa kvinnornas situation i landet, och vi kan dessutom diskutera hur vi kan hjälpa till. Är det genom utbildning, besöksutbyten och dialog? är det detta som har visat sig mer effektivt än att isolera landet. Det finns många exempel. Regeringen kommer att fortsätta att vara mycket tydlig i fråga om kränkningar av mänskliga rättigheter, inklusive avrättningar, diskriminering av kvinnor och minoriteter samt begränsning av yttrande- och tryckfrihet. Jag vet inte vad ni förespråkar. Oppositionen säger både det ena och det andra. Det ska vara en dialog, men ni tror inte att det hjälper. Jag vet inte vad alternativet är. Jag håller med om att det behövs en hel verktygslåda. Det är vad jag har redovisat. kommer att ha en central roll i säkerhetsrådet, där är en viktig spelare och aktör i regionen. Vi måste kunna prata med dem. måste självklart kunna framföra åsikter till länder som vi inte håller med och är mycket kritiska mot. Om det går att få en strukturerad dialog är det ytterligare ett verktyg i en bred utrikespolitisk verktygslåda. 14 (KD): Jag tackar alla som har anslutit sig till debatten. Det här är ett angeläget ämne. Kan vi främja demokratiutvecklingen i ? Kan vi se till att dialogen inte stannar vid handel och tomma ord utan att den leder till något som gör livet bättre för oliktänkande i ? Jag är glad att många är så involverade i detta ämne. Jag skulle vilja uppehålla mig vid konvertiter som har lämnat islam. Detta är en särskilt utsatt grupp. arresterades 16 kristna konvertiter. De hålls fängslade i det notoriska Evinfängelset i , där det finns en särskild avdelning för oliktänkande. Sedan revolutionen har kristna ofta hållits och åtalats för hot mot den nationella säkerheten eller för spionage. De anhöriga fruktar att den iranska säkerhetspolisen använder tiden för att bryta ned dessa människor så att de går med på anklagelserna. Några av dessa fängslade har tidigare hållits fångna, medan andra har fängslats . En av de fängslade har sin familj i , i . Det är en familj i rädsla och djup oro över vad som kommer att hända deras son. Inför statsministerns Iranbesök skriver regeringen att och har starka band också genom den stora iranska diasporan i . Diasporan fortsätter att lida, , under regimens förtryck. Därför vill jag gärna ställa några avslutande frågor. På vilket sätt lyssnar regeringen till diasporan i ? Är ni deras kanal i dialogen? Blir deras stämma hörd? Kommer statsministern under sitt besök att ta upp totala avsaknad av just religionsfrihet? 15 Utrikesminister (S): Först och främst måste jag påpeka att svensk export och synen på handel, öppna samhällen och kontakter är en grundbult i en ekonomi som kan skapa tillväxt och sysselsättning och säkra vår välfärd. Genom handel tror vi på att man bygger broar mellan människor, länder och kulturer. Det är naturligt att för en dialog med länder som vi handlar med – även i frågor där vi tycker olika. Regeringen menar att det internationella utbytet, inklusive en strukturerad dialog, är ett sätt att bidra till en positiv utveckling i världen. Glöm inte att de moderata krafterna i vill att omvärlden ska föra dialogen och utöva en öppenhet med ett ökat internationellt utbyte. Det gäller i synnerhet länder som och västvärlden. För dem är det viktigt. Jag brukar få mina fiskar varma av bland annat en handlare nära där jag bor. När jag går dit brukar jag få en rad argument från dem som har lämnat på grund av förtryck. Det är bra att vi kan lyssna och framföra våra åsikter samt diskutera värdet och betydelsen av att ha en dialog och vara involverade. För de krafter som vill öppna , som vill att ska bli ett modernt land som rör sig i riktning mot demokrati, är det otroligt viktigt med denna kontakt. Den kontakten måste kompletteras med att vi använder alla andra instrument som finns för att kunna utöva påtryckningar. Dialogen ska handla om MR. Det kan ni vara alldeles säkra på. Den ska förstås handla om det som präglar vår politik, inte minst att garantera mänskliga rättigheter för kvinnor, för minoriteter och för dem som försvarar mänskliga rättigheter i . Det här kommer att bli viktiga inslag i den dialogen. Vi har ingenting att dölja. Överläggningen var härmed avslutad. § 5 Svar på interpellation 2016/17:206 om globalt kvinnoförtryck 16 Utrikesminister (S): Amineh Kakabaveh brukar hålla mig sysselsatt, och har hon frågat mig om jag avser att ta initiativ för att få som medlem i att verka för att förmå medlemsstaterna att öka efterlevnaden av de mänskliga rättigheterna samt öka efterlevnaden av och barnkonvention. Amineh Kakabaveh har även frågat mig om jag avser att ta initiativ för att i ska driva frågan om att utvidga kampen mot det vardagliga grova våldet mot kvinnor så att denna kamp även omfattar våld i hederns namn, könsstympning och likartade former av förtryck. Vidare har Amineh Kakabaveh frågat mig om jag avser att ta initiativ till en för att uppmärksamma och motverka olagligt och lagligt våld mot kvinnor. Respekt för de mänskliga rättigheterna är en av de grundvärderingar som präglar svensk utrikespolitik. Det är nu viktigare än någonsin att stå upp för de mänskliga rättigheterna och deras universalitet. Regeringen har överlämnat två skrivelser till med samlade politik för de mänskliga rättigheterna, som betonar att det finns en sammanhållen svensk politik för främjandet och skyddet av de mänskliga rättigheterna såväl i inrikes- som i utrikespolitiken. Att försvara folkrätten inklusive de mänskliga rättigheterna – där kvinnors och barns mänskliga rättigheter ingår – kommer således att vara grundläggande för som säkerhetsrådsmedlem. Det är viktigt att poängtera att säkerhetsrådet är ett förhandlingsorgan. Dialog blir ett centralt verktyg för som rådsmedlem: Vi kommer att föra dialog med övriga rådsmedlemmar liksom med länder på rådets dagordning. Vi kommer också i fråga om mänskliga rättigheter att ställa krav på FN-systemets rapportering och agerande i fält. bedriver en feministisk utrikespolitik. Detta kommer att prägla agerande i säkerhetsrådet. Vi kommer att driva dessa frågor på ett metodiskt och integrerat sätt, bland annat med hjälp av säkerhetsrådets informella arbetsgrupp för kvinnor, fred och säkerhet, där vi kommer att dela ordföranderollen med och . Kvinnors aktiva inflytande i fredsprocesser är en strategisk fråga för internationell fred och säkerhet och en fråga som kommer att lägga särskilt fokus på. är inte säkerhetsrådet den enda arenan för arbetet med jämställdhetsfrågor, och är aktiv bidragsgivare inom ett antal FN-organ som arbetar med frågorna. Vårt omfattande stöd och engagemang i UN Women är ett sådant exempel. FN-systemet inbegriper också en rad väletablerade granskningsprocesser och uppföljningsmekanismer med syftet att säkerställa staters efterlevnad av konventioner och andra rättsliga åtaganden. Dessa instanser är främsta forum för att säkerställa efterlevnad av kvinno- respektive . Kvinnors och flickors fulla åtnjutande av de mänskliga rättigheterna samt frihet från fysiskt, psykiskt och sexuellt våld utgör två av sex huvudmål för den feministiska utrikespolitiken, och mänskliga rättigheter och jämställdhet är grundförutsättningar i genomförandet av Agenda 2030. Jag kan därmed garantera att de frågor interpellanten belyser står högt på regeringens politiska agenda och även är frågor som jag själv är särskilt engagerad i. är aktivt i relevanta internationella forum vad gäller att uppmärksamma och motarbeta kränkningar av de mänskliga rättigheterna, inte minst kvinnors rättigheter genom den feministiska utrikespolitikens breddning, fördjupning och systematik inom området. Vi gör detta i och i relevanta FN-kommittéer. Vi gör det som EU-medlem precis som vi gör det i och i . har också alltmer kommit att acceptera att konfliktrelaterat sexuellt våld kan utgöra ett hot mot internationell fred och säkerhet. vet vi att det utbredda sexuella och könsbaserade våldet inte upphör när konflikter upphör. Sexuellt och könsbaserat våld kan också bidra till uppblossande av konflikt. kommer som FN-medlem, även i säkerhetsrådet, att verka för att uppmärksamma den problematiken och för att adekvata åtgärder ska vidtas för att stävja övergreppen och motverka straffrihet. anordnade vi på mitt initiativ en konferens om kvinnors åtnjutande av mänskliga rättigheter och mot diskriminerande lagstiftning med högnivårepresentanter från bland annat och . Samtliga parter arbetar nu vidare med de slutsatser och lärdomar och det fördjupade samarbete som den konferensen möjliggjorde. För att överväga en ny konferens behöver vi säkerställa att den har ett mervärde och att vi har konkreta målsättningar som kan uppfyllas. Sammantaget kan konstateras att kommer att bedriva ett metodiskt, engagerat och intensivt arbete för kvinnors och barns rättigheter, såväl som medlem i som i alla andra relevanta forum och sammanhang. 17 AMINEH KAKABAVEH (V): Innerligt tack, utrikesministern! Det här är viktiga frågor, och jag vet att det finns ett starkt engagemang hos utrikesministern. Därför är det viktigt att alla blir sysselsatta med detta. Halva världens befolkning är faktiskt kvinnor. Det är vi som har minst av resurserna, och det är vi som tillsammans med barn är offer för krig och elände. Jag vet att det engagerar utrikesministern starkt. Det handlar om stora frågor och även om stora problem. Det handlar, precis som utrikesministern var inne på, om mänskliga rättigheter, särskilt kvinnors mänskliga rättigheter. Tyvärr är det inte alltid dessa frågor som intresserar världens internationella, regionala eller nationella stormakter. Vad som intresserar sådana krafter är i första hand den egna statsmakten – att bevara och stärka den. Frågor om mänskliga rättigheter har inte haft den status de borde ha i världspolitiken. De frågor om mänskliga rättigheter som hamnar längst ned på listan är frågor om kvinnors och barns mänskliga rättigheter. De är de vanligaste offren för MR-brott, och de är de mest försvarslösa offren. Det är brott som kan genomföras hastigt, dramatiskt och i stor skala, som till exempel i just nu och i delar av . Men för hundramiljontals kvinnor och barn utgör de en del av vardagen, och det har de gjort genom hela historien. Förtrycket har varierat beroende på samhällets demokratiska utveckling och utvecklingsnivå. Jag noterar att utrikesministern har tagit fasta på att kvinnor råkar särskilt illa ut i krig. Det stämmer, och det gläder mig att utrikesministern tar fasta på att kvinnoförtrycket i sig utgör ett hot mot världsfreden. Det är något som sällan behandlas i den politiska debatten. Men det är några saker jag skulle vilja ta upp. Utrikesministern talar om att det finns väletablerade granskningsprocesser och uppföljningsmekanismer med syftet att säkerställa efterlevande av konventioner och andra rättsliga åtgärder. Vad menas konkret med detta? Var någonstans i världen ser vi effekterna av arbetet med sådana rättsprocesser och mekanismer? Med tanke på vad som sker i världen just nu verkar det arbetet minst sagt inte särskilt framgångsrikt – tyvärr. Vi ser Erdoğan, som i stället för att söka sig till närmar sig , vill återinföra tolvårsgräns för barnäktenskap, avbryter fredsförhandlingar och intensifierar kriget mot sitt eget folk och mot kurderna. kvinnliga, demokratiskt valda president myglas bort från sin post, och den nye, genomkorrumperade presidenten tillsätter en regering enbart bestående av män. Och i har en första klassens mansgris blivit president för världens största stormakt. I ett sådant läge tycker jag att det är lite för klent och formalistiskt att nöja sig med att hänvisa till etablerade processer och mekanismer. Därför tycker jag att det är viktigt att ta fasta på FN. Det är viktigt att tar initiativ till en konferens just med tanke på utvecklingen och det som sker. De länder som är medlemmar i ska inte stå där på samma villkor. 18 (S): Tack, utrikesminister , för svaret! Tack också till interpellanten! Jag tror inte att det är många parlament som ställer den här typen av frågor. Då tänker jag på den feministiska utrikespolitik som vi har. Vi kommer naturligtvis att rikta frågor och även utmaningar till utrikesministern. Men det är klart att vi vet att det är en värld med många politiska ledare som definitivt inte har en feministisk utrikespolitik, så det är verkligen en oerhört stor utmaning. Man behöver bara se på , Trump och Erdoğan för att känna att man behöver jobba stenhårt med den feministiska kampen och att det är viktigt att finns med i säkerhetsrådet för att kunna utgöra någon form av motvikt och lyfta upp de här frågorna. Det finns många saker som utrikesministern beskriver i sitt svar som man kan ställa ytterligare frågor om. En sådan fråga, som jag tänker ställa , handlar om att utrikesministern säger att dialogen är ett av de centrala verktygen för för att föra fram den här typen av frågor både som rådsmedlem och i dialog med enskilda länder. Jag skulle gärna vilja ha några exempel. Jag vet att det redan under årets inledande veckor har förts den typen av dialog, som verkar ha kommit en bit framåt, men jag skulle vilja ha fler exempel på vad som kommer att göras och vad som skulle kunna göras. Utrikesministern beskriver att det finns informella arbetsgrupper för kvinnor och fred och säkerhet. Det vet vi också. Vi vet att utrikespolitik inte bara är politik som bedrivs utrikes utan att utrikespolitik också är inrikespolitik och tvärtom. Det skulle vara bra att få veta om utrikesministern ställer några krav tillbaka på kvinnoorganisationer i som handlar om hur vi skulle kunna intensifiera och stötta kampen för feministiska frågor och antivåldsfrågor. Det är också en fråga som det skulle vara intressant att höra synpunkter på. Utrikesministern talar om breddning, fördjupning och systematik inom detta område. Hur kan det se ut? Det kan vara en sådan fråga som vi kan jobba tillsammans med i olika forum. Jag själv sitter i , som nämns här. Hur skulle vi än mer strategiskt kunna jobba med de här frågorna? en fråga som säkert är lika svår som de övriga. Vi vet att det sexuella våldet är ett hot mot fred och säkerhet, och vi vet att det förekommer mycket sexuellt våld i krig och konflikter, men även efteråt. Vi vet också att det kan leda till fler konflikter. Hur skulle man kunna jobba mer med adekvata åtgärder, som nämns i frågesvaret? Det är några kompletterande frågor utöver dem som Amineh Kakabaveh ställde. 19 (S): Egentligen är det ganska grundläggande att kvinnors rättigheter är mänskliga rättigheter. Om man bara kunde vara överens om det skulle många problem vara lösta. Men vi har inte kommit dit . Det finns brister i jämställdheten i alla länder i hela världen – mer eller mindre – och det är rent kvinnoförtryck på många håll och på många områden. Män har också mycket att vinna på att man får bättre jämställdhet. Den machokultur som finns är förödande inte bara för kvinnor och barn utan även för männen själva. Det är en våldskultur som de själva dukar under för också. Hela mänskligheten har därför väldigt mycket att vinna på jämställdhet och feminism och att vi bekämpar machokulturen och de patriarkala strukturerna. Jag tror att det är viktigt att man är ett gott föredöme i den internationella politiken. Vi kan inte säga att andra ska göra någonting om vi inte själva agerar. Där har vi verkligen flyttat fram positionerna i med en feministisk politik på alla områden. Vi har det som man kallar jämställdhetsintegrering, där jämställdheten tas upp på alla områden så att man ser att det inte blir en försämring för kvinnor och jämställdhet överlag när man genomför politik inom olika områden. Det kan ibland vara så att man inte ens har tänkt på frågan. Jag tror att det är just det som är det allra största problemet. Det är ett stort dilemma att man osynliggör kvinnor och jämställdhetsfrågorna. Det är inte så många som säger rent ut att de tycker att det är bra att kvinnor förtrycks och att kvinnor inte har samma rättigheter som män. I stället osynliggör man kvinnorna så att de inte är med i beslutande funktioner och inte kan vara förebilder för andra kvinnor och dessutom inte kan föra kvinnors talan. Man osynliggör också många av de problem som är kvinnors. Då blir det plötsligt någonting privat, och då är det en fråga för familjen när det handlar om kvinnors rättigheter. har varit mycket tydlig med att kvinnors mänskliga rättigheter också innefattar sexuella och reproduktiva rättigheter. Det är sådana frågor som man ofta säger är familjefrågor, privata frågor eller frågor som är för känsliga att debattera offentligt. Det blir ofta så när det handlar inte minst om sexualitet. Därför har det faktiskt varit banbrytande när utrikesministern har lyft fram till exempel frågan om sexuellt våld i konflikter. har det på många sätt osynliggjorts eller till och med setts som någonting normalt.