prot · H40977 · 2017-03-02 00:00:00 — Vi kanske var lite naiva eller fortfarande levde i någon hysteri efter slut och trodde att det alltid skulle vara så. Jag tror att det är viktigt för att kunna förstå och förbereda sig för skeendena i omvärlden att vi kan bygga upp kunskap om det hela, i grund och botten naturligtvis för att värna demokratin och de mänskliga rättigheterna. Men även om jag tycker att det nu är ganska enkelt vill jag ändå uttrycka att det är viktigt att man värnar den enskildes integritet. Integritetsskydd vid signalspaning i försvarsunderrättelse-verksamhet Så är det, men jag tycker att rapporten eller betänkandet som vi har på bordet tydligt visar att vi uppfyller de regler och lagar som gäller för området och ser till att de följs. Det betyder att den kontrollmekanism som vi har byggt upp med Siun och Försvarsunderrättelsedomstolen fungerar på ett bra sätt. För att gå över till att beröra det här med statens möjlighet att skydda totalförsvarsintressen, alltså det utskottsinitiativ som finns här, skulle jag vilja börja i den här ändan: Bland det vackraste jag vet i svensk demokrati är den lokala självstyrelsen. Det är på något sätt att människor, kommunpolitiker, som är närmast de människor som berörs av olika frågor kan hantera de frågorna. Jag tror att det är oerhört viktigt. Jag brukar uttrycka det som att det är någonting i svensk demokrati som är unikt och som vi ska vara oerhört stolta över. Å andra sidan måste det självklart vara staten som tar ansvar för utrikes- och säkerhetspolitik. Det är ganska orimligt att lägga kravet att hantera det på kommunpolitiker. Där har nog och jag exakt samma uppfattning. Det är ganska tydligt, och olika regeringar som inte har sett det här problemet och inte agerat, att regeringen nu agerar. Det var ganska tydligt på Folk och försvar, när statsministern presenterade den nationella säkerhetsstrategin, att det här var ett viktigt område, där man skulle tillsätta en utredning för att se över regelverket och komma till skott med det hela. Det betyder att regeringen jobbar med detta. Sedan är det naturligtvis komplicerat i och med att frågan om hur vi ska hantera det säkerligen kommer att påverka svensk grundlag. Men det blir, tycker jag, lite symbolpolitik när vi hanterar det på det här sättet, när vi ska göra ett tillkännagivande och tala om för regeringen att den ska göra någonting som den redan gör. Det blir lite symbolpolitik för mig. Å andra sidan ser jag problematiken i det hela och att man måste kunna komma åt det. Med de orden, herr talman, yrkar jag bifall till reservation 7 och i övrigt bifall till förslaget i dess helhet. 148 (M): Betänkande 5 är ju en återkommande historia i försvarsutskottet vad gäller innehållet. Regeringen beskriver eller redogör för hur de olika instrumenten för att kontrollera signalunderrättelseverksamheten eller inhämtningsverksamheten på fungerar. Som föregående talare och utskottet konstaterar fungerar de här kontrollverksamheterna väl. Det är med både hängslen och livrem vi kombinerar underrättelseinhämtning med behovet av integritetsskydd i det här landet. Underrättelseinhämtning är ju per se intrång i någons integritet någonstans längs vägen, så det är en ständig avvägning. Signalspaning kan vi ägna oss åt till mans om vi vill, på olika sätt. Men när det är en stat som bedriver den är det i en rättsstat desto viktigare att detta sköts på ett bra sätt och att det finns möjlighet för individen att efterhöra huruvida man har blivit föremål för inhämtning om man så misstänker. Det är också någonting som rapporteras i den här skrivelsen och även i betänkandet. Integritetsskydd vid signalspaning i försvarsunderrättelse-verksamhet Ja, herr talman, behovet av underrättelseinhämtning har alltid varit stort. Underrättelserna är antingen dina egna eller andras, men det är bara dina egna som du till fullo kan lita på. Det är ingen hemlighet att underrättelseinhämtning är någonting som man samarbetar om med de nationer som man så att säga känner sig befryndad med. Men det är inte någon givande verksamhet på det sättet, utan det är klart att man måste ha någonting att byta med. Vi har en av världens bästa underrättelsetjänster, skulle jag vilja påstå. Vi har väldigt högt anseende runt om i världen för vår kunskap och den inhämtning som vi bedriver. är det framför allt som vi hanterar i det här betänkandet. Låt mig liksom göra en liten tillbakablick till , när vi behandlade det här första gången, till oss som var med i den storm – bloggstorm och debattstorm – som då rasade och det som kom ut på andra sidan, det vill säga den överenskommelse som slöts 2009 och kompletterades 2013. Många av oss – i synnerhet jag, som jobbat på med just dessa verksamheter och som också har jobbat för – hade erfarenhet av den integritetsvarsamhet som fanns hos myndigheten redan då och den självcensur som råder. For your knowledge only, det vill säga att jobbar du med en uppgift delar du inte med dig om den ens till din närmaste kollega. För uppgifter som är av sådan karaktär att de kan vara integritetskränkande hade man redan då ett instrument för att de skulle hanteras väl. Jag led med mina före detta kollegor när jag såg hur de behandlades, herr talman, för signalspaningsdebatten handlade mycket om allt annat än just det som sysslar med. I grunden var det ju en teknikutveckling som ledde till att den inhämtning som tidigare skedde, det vill säga endast i etern, inte längre var till fyllest. Man behövde också inhämta information i fiber och annan tråd, det vill säga datatrafik, till stora delar. För detta hade man vänt sig till den tidigare socialdemokratiska regeringen – det här var före regeringsskiftet – och talat om behovet av lagstiftning om det som varit praxis. Detta genomfördes inte då utan av alliansregeringen med början 2006. Men när den debatten satte igång blev det en sammanblandning av vad FRA gör och inte gör. Det fanns intressenter som självklart hade ett intresse av att inte skulle få denna möjlighet: olika pr-byråer vars finansiering inte var klar. Det handlade om olika upplagor och vem som låg etta i bloggdebatten. Det fanns även politiker som kanske inte hade full förståelse och respekt för vad detta innebar. Debatten blev oerhört hätsk på ett sätt som tog sig olika uttryck. Bland annat fick debatten påverkan på våra nationella säkerhetsintressen. Flera av de myndigheter som tidigare haft möjlighet att inrikta FRA:s signalspaning förlorade den rätten; den begränsades till regeringen, och Försvarsmakten. Integritetsskydd vid signalspaning i försvarsunderrättelse-verksamhet Vi har återställt en del av detta, framför allt möjligheten för och att inrikta . Men det var av blindhet vad gäller till exempel inhämtning av information om terroriströrelser. Detta tar tid att bygga upp, och därför har vi i en motion och i reservation 3, till vilken jag yrkar bifall, tillsammans med Liberalerna och krävt att även får möjlighet att återigen inrikta Försvarsmaktens signalspaning. Vad är då det? Jo, det är den myndighet som hanterar vår försvarsexport. Vi är alla medvetna om att vi självklart vill ha koll på vart vår försvarsmateriel tar vägen. Vi vill också vara en del i kontrollen av krigsmateriel världen över. Experterna på bör i detta sammanhang ha möjlighet att utifrån sina specifika behov inrikta FRA så att landbedömningar och andra underrättelsebehov också vävs in i bilden när det gäller att bedöma om det är möjligt att exportera till de slutanvändare som är mottagare av vår försvarsexport. En annan del av betänkandet som jag också skulle vilja säga några ord om, herr talman, är den som handlar om hemmaplan. Jag ber om ursäkt för att jag drar över tiden, men utöver det som har lyft fram krävs en liten utvikning om Nord Stream och det tillkännagivande som vi riktat till regeringen om att hasta på med lagstiftning om våra nationella säkerhetsintressen. Det finns mycket att säga om Nord Stream 1. Det finns mycket att diskutera kring upplägget med och Nord Stream och allt vad det innebär, framför allt så kallad hybridkrigföring och den del av detta som gäller . Men Nord Stream 1 var aktuellt under den förra regeringen. Regeringen förhalade så mycket man kunde när det gällde miljöaspekter, men havsrätten är som den är. Havsrätten gäller även i fråga om Nord Stream 2. Skillnaden jämfört med är det betydligt försämrade säkerhetsläget. När det gäller den diskussion som uppstod efter det att Nord Stream anmälde intresse att hyra mark i på och i i mitt hemlän måste jag rikta en eloge till regeringen, som satte ned foten och sa att man avrådde de berörda kommunerna från att ingå hyresavtal med Nord Stream. Tyvärr lyssnade inte kommunpolitikerna i på detta utan valde att gå vidare med avtalet, med allt vad det innebär. Regeringen har, genom uttalanden från försvarsministern, sagt att man i detta sammanhang tänker uppmana försvarsmakt, tull och polis att bidra till att inom sina ordinarie uppgifter upprätthålla något slags säkerhetszon. Jag har ställt en fråga om detta och från både inrikesminister och försvarsminister fått svaret att det ska ske inom ramen för ordinarie verksamhet. Slutligen: Utan spaning, ingen aning. Med hängslen och livrem får vi en väl fungerande verksamhet. Jag är stolt över den underrättelseinhämtning vi har här i landet. Jag vill rikta ett stort tack till personalen på för det viktiga jobb de gör och även till övriga kontrollmekanismer för det jobb de gör. Jag yrkar bifall till reservation 3. Integritetsskydd vid signalspaning i försvarsunderrättelse-verksamhet I detta anförande instämde (SD). 149 (SD): Jag yrkar bifall till reservation 2. Vi håller med om allt som sagts i alla kloka inlägg från bland annat och . Vi delar uppfattningen att FRA är jätteviktig och gör ett fantastiskt bra jobb, och jag tänker inte tala så mycket mer om detta; allt är ju sagt. Däremot kan vi titta lite på detta med hängslen och livrem. Vi har, som ni känner till, försökt att få till stånd skyddsområden. Vi har motionerat om detta men utan större framgång. Jag tror dock att vi, förutom FRA-verksamheten, ska försäkra oss om att få tillbaka skyddsområden – kanske inte på samma sätt som förut men utökat på de viktiga ställena. Det ger befogenheter. Vi delar helt uppfattningen att man måste göra detta skyndsamt; det är bråttom med den här lagstiftningen. Jag vill i stället, herr talman, tala lite om Siun. De bedriver ju någon form av inspektion: kontroll av hur lagar tillämpas. De har inget att klaga på när det gäller FRA, som jag kan se. Det är en viktig kontrollverksamhet som bedrivs där, och jag tycker att det är lite förvånande att ni säger nej till att låta oss vara med där. Ledamöter från alla andra partier ingår, men inte från . Vi har motionerat om att man ska utöka antalet ledamöter så att alla partier, oavsett storlek, och nutid ska ha en representant i Siun. Det skulle vara intressant att få höra någon komma upp och berätta för oss varför ni inte tycker att vi skulle kunna vara representerade i Siun. Vi tror att det också är en demokratisk fråga. Varför stänger man ute ett parti från att ha en ledamot i ? Det ska vara begränsat till ett visst antal, säger man. Men det är ju bara att utöka antalet. Det ligger också i den reservation vi har. Men jag skulle gärna vilja att någon kom upp och förklarade varför ni har röstat nej till vårt deltagande i detta. I detta anförande instämde och (båda SD). 150 (MP): Jag ska först säga lite om signalspaning i stort. Det är en verksamhet som vi gröna har påpekat potentiellt kan utgöra en utmaning eller ett hot mot den personliga integriteten. I sammanhanget ska dock sägas att det är en viktig del av det svenska underrättelsearbetet. Egna trovärdiga underrättelseuppgifter är avgörande för att ett land ska kunna bedriva en självständig utrikes- och säkerhetspolitik. har alltid betonat vikten av att den personliga integriteten måste värnas och att signalspaning aldrig får missbrukas. Därför är det bra att regeringen lägger fram en skrivelse som denna, som visar hur man kan ta hänsyn till integriteten när signalspaning utförs. granskas FRA huvudsakligen av Siun. Personuppgiftsbehandlingen i FRA granskas av bland annat Datainspektionen, vars granskningar av FRA har granskats av . Även granskarna granskas alltså. Det är viktiga kontrollmekanismer för att säkerställa en rättssäker signalspaning och ska fortsätta utvärderas och finjusteras för att på bästa möjliga sätt ta hänsyn till den personliga integriteten. Integritetsskydd vid signalspaning i försvarsunderrättelse-verksamhet Sedan ska jag nämna något om totalförsvarsdiskussionen. har vi fått se flera exempel på att gröna hjärtefrågor som kommunalt självbestämmande, satsningen på vindkraft och möjligheten till viktiga arbetstillfällen har ställts mot den komplexa frågan om våra nationella säkerhetsintressen. Detta är på många sätt en fin balansgång mellan att å ena sidan få bedriva en framåtsyftande och hållbar politik för hela och å andra sidan värdera de nationella säkerhetsintressena på ett adekvat sätt. Det är viktigt att staten ges möjlighet att skydda angelägna intressen för totalförsvaret, liksom samhällsviktig infrastruktur. Många ställer sig givetvis frågande när regeringen inte har de befogenheter som krävs för att kunna överpröva lokala beslut när nationella säkerhetsintressen dyker upp. har formulerat målen för säkerhet som att värna befolkningens liv och hälsa, att värna samhällets funktionalitet och att värna vår förmåga att upprätthålla våra grundläggande värden som demokrati, rättssäkerhet och mänskliga fri- och rättigheter. Som regeringsbärande parti är det vår skyldighet att se till att denna säkerhet också säkerställs. Det är därför positivt att regeringen nu tittar på de här frågorna och ser över vad som skulle kunna göras och studerar de eventuella författningsändringar som det i så fall skulle kunna innebära. Vi kan dock också konstatera att frågan är lika komplex som angelägen och att översynen kommer att kräva noggranna avvägningar mellan olika intressen för att inskränkningar i den kommunala självstyrelsen eller de grundläggande fri- och rättigheterna inte ska gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har gett upphov till dessa. Just därför blir det lite märkligt att oppositionspartierna har väckt en följdmotion om att regeringen ska skynda igenom denna process i stället för att göra ett gediget och noggrant arbete. Det handlar om förändringar, potentiellt i grundlagen, som inte passar för opportunistiska, framskyndade beslut. Det borde också ligga i oppositionens intresse att detta görs på ett adekvat sätt. Med detta yrkar jag bifall till reservation 7. 151 (V): I det här betänkandet behandlas fler frågor än bara integritetsskyddet, bland annat ett av våra många förslag i en ganska bred freds- och säkerhetspolitisk motion. Därför skulle jag vilja börja med att berömma Natos överbefälhavare och president. Det kanske inte tillhör vanligheterna. Det är dock ingen av de nu sittande jag då syftar på utan en man som vid lite olika tillfällen hade bägge dessa poster, nämligen . Det finns säkert mycket att kritisera honom för, men det finns också en del positiva saker att säga. Han motstod bland annat, till skillnad från sin efterträdare, påtryckningar från sitt parti om att sänka skatterna till förmån för att ha en budget i ordning och reda. Han var för en viss utbyggnad av socialförsäkringsprogram som Franklin D. hade initierat. Han jobbade ganska bra med integrationsfrågor. Till slut, när Vita huset uttalade sitt stöd för att det skulle till federala åtgärder för att garantera allmän rösträtt och desegregering i , var det han som var president. Integritetsskydd vid signalspaning i försvarsunderrättelse-verksamhet Utrikespolitiskt fullföljde löftet om vapenstillestånd med , vilket ledde till slut. Han var åtminstone motvillig när premiärminister ville stödja den kupp i som förde shahen till makten, apropå främmande inblandning i andra staters angelägenheter. Det är nog inte många som kommer ihåg att CIA iscensatte den statskupp som kom att kallas Operation Ajax. Den folkvalde presidenten avsattes och likviderades. Men så hade han ju också begått ett fruktansvärt brott: Han hade nationaliserat och deras oljefält; därav naturligtvis berättigade och förståeliga vrede. Nåväl, han gjorde en sak till, och börjar jag närma mig ämnet här. Bortsett från att han myntade det fina uttrycket ”det militärindustriella komplexet” som ett problem lanserade han också idén om ”open skies”, det vill säga ömsesidiga spaningsöverflygningar över varandras territorier – gemensam säkerhet, som vi alla var anhängare av för några decennier sedan men som har blivit något helt annat. Jag anser att regeringen tillsammans med grannländerna bör arbeta för ett utökat utrymme för spaningsflygningar i närområdet. Vi vill alltså i att president avtal så att säga ska uppgraderas. Det skulle gynna allas säkerhet, särskilt i ljuset av alla dessa kränkningar av svenskt luftrum som förekommer. Jag såg att det var hela 20 stycken: en rysk och 19 från Nato. Detta kan det vara bra att komma ihåg. Jag tycker att det är lika bra att ha open skies, så slipper vi kalla det kränkningar. Detta tycker jag att vi skulle ta till vara. , herr talman, tänkte jag gå över till huvudpunkten. Vi är inte fullt så nöjda med vare sig regeringens skrivelse eller betänkandet när det gäller integritetsskydd. Jag anser att regeringen bör återkomma med förslag på åtgärder för att garantera att kontrollfunktionerna och informationen till verkligen fungerar. Den så kallade FRA-lagen har gett FRA ganska stor rätt till långtgående avlyssning av internettrafik. Precis som var inne på kunde lagen godkännas av först efter att flera kontrollmekanismer hade byggts upp för att lugna en oroad och kritisk allmänhet. När det gäller kontrollen kan jag dock konstatera att regeringen i stort inte lämnar några anmärkningar på verksamheten i sin skrivelse. Inte heller utskottet, som regelbundet träffar FRA, har fått någon information om att det skulle finnas några problem med systemet. , som bygges upp som en garant här, har inte haft någon anmärkning mot tillämpningen av FRA-lagen . Siun har anmält ett ärende till Datainspektionen. Då är väl allt i sin ordning, kan man tänka. Men är det verkligen så? Man skulle kunna tro det om det inte i medierna hade framkommit allvarliga brister i hur FRA hanterar sina personuppgifter. Jag anser att FRA har misskött den hanteringen. Det har sagts att sådant material ska hållas separat för att, som Siun beskriver det, ”säkerställa att endast behörig personal tar del av och behandlar rapporten”. Så har inte varit fallet. Vidare kan jag konstatera, som sagt, att integritetsskyddsrådet vid FRA inte slagit larm utanför myndigheten en enda gång, trots att man vid andra granskningar vid upprepade tillfällen har hittat allvarliga brister. Exempelvis riktade Datainspektionen kritik mot hur FRA hanterade personuppgifter och mot att myndigheten hade dålig koll på hur de anställda söker i känslig information. Integritetsskydd vid signalspaning i försvarsunderrättelse-verksamhet Regeringens skrivelse ger sken av att systemet fungerar väl och att inga särskilda åtgärder behöver vidtas för att säkra den personliga integriteten. Men, som sagt, jag delar inte den uppfattningen. Att bara via medierna får kännedom om dessa brister ser jag som ett stort problem. Jag anser att de brister som påtalats bör åtgärdas . Därför yrkar jag bifall till reservation nr 1. 152 (KD): Låt mig börja med att yrka bifall till reservation 3, Signalspaning och massförstörelsevapen. Jag behöver inte argumentera för den. Det har andra talare gjort. Jag vill i stället uppehålla mig vid en annan fråga. Den rör statens möjligheter att skydda totalförsvarsintressen. Där har utskottet bestämt sig för ett utskottsinitiativ. Utskottet föreslår att ställer sig bakom det som utskottet anför om statens möjligheter att skydda totalförsvarsintressen och tillkännager detta för regeringen. Utskottets mening är att det är angeläget att frågan utan dröjsmål blir föremål för en bred och genomgripande utredning som syftar till att finna generella lösningar för de olika situationer där totalförsvarets intressen behöver särskilt skydd. Vad kommer då den diskussionen från? Jo, den kommer från det som jag tror att de flesta i känner till, nämligen det som hände . Då tog kommunpolitiker ett beslut som gäller rikets säkerhet. Trots stark avrådan från regeringen och expertmyndigheterna Must, , FRA och Försvarsmakten beslutade kommunen att man för Nord Stream 2 ska få använda hamnen för uppläggning av gasrör under de som man planerar att projektet ska pågå. Nord Stream 2 är till ägt av . är ett helstatligt bolag och styrs helt och hållet från Kreml. Därför är det fråga om Kremls förlängda arm. Det är orimligt att kommunen får möjlighet att ta ett så viktigt beslut. Som förut här har påpekats handlar det om det kommunala självstyret. Men detta var inte en ny fråga för regeringen, utan detta var någonting som kom upp tidigare. Regeringen hade möjlighet att skriva under ett brev tillsammans med andra länder . Sedan var frågan uppe . Då hade det funnits gott om tid att tillsammans med allianspartierna se till att få en lagstiftning på plats. blev det inte så. Man hade presskonferens . I sista stund tog man kontakt med lokalpolitikerna. Ändå blev det detta resultat. Man lyssnade inte på detta. Man tyckte att det var viktigare kommunalt att få de 100 miljoner som var utlovade och arbetstillfällena. Därför är det av yttersta vikt att den här lagstiftningen kommer på plats. Det är orimligt att det inte är som kan fatta den här typen av beslut. Det är bakgrunden till dessa skrivningar. Jag yrkar bifall till reservation 3. 153 (V) replik: Detta är lite komplicerat. Jag håller helt med om behovet av en sådan här lagstiftning. Det är inte rimligt att staten inte kan, så att säga, behandla och ta beslut om viktiga säkerhetspolitiska intressen. Däremot tycker jag att det är väldigt märkligt att ha som exempel. Integritetsskydd vid signalspaning i försvarsunderrättelse-verksamhet Vad handlar exemplet om? Jo, det handlar om att ett nederländskt företag, , ska lasta och lossa rör i hamn. Jag har svårt att bli upphetsad av det, annat än möjligen av miljöskäl, men det är en helt annan diskussion. Hur ser det ut i ? Ja, man har 1 100 anlöp . Man räknar med att det är ungefär 700 båtar med någon form av ryska intressen. Vi ska tydligen stänga hamn – det är väl i så fall logiken. Man vill göra detta trots att Försvarsmakten säger att de säkerhetsproblem man målat upp är hanterbara. Vi borde ändå förbjuda det. Man vill göra detta trots att vår granne definitivt inte hetsar upp sig på samma sätt. Det kunde vi få vittnesmål om av statsministern i , centerpartisten, som väldigt lugnt sa: Ja, de lagrar redan rör i och i , så det blir väl lite fler rör där. Det sa han när sa nej. Mer upphetsad än så var han inte. Då pratar vi ändå om , som ockuperade efter vinterkriget. I fick vi höra att detta inte är ett säkerhetspolitiskt problem. Det är ett kommersiellt företag. Det är väldigt svårt att förstå poängen med den våldsamt uppskruvade tonen om det inte finns andra skäl, nämligen att bädda för den Natoanslutning som och hans kollegor på den borgerliga kanten strävar efter. 154 (KD) replik: Det är först glädjande att och jag har en common ground och att han tycker att det är orimligt att man på nivå ska fatta beslut som gäller rikets säkerhet. Det är en poäng där. Men sedan blir det minuspoäng. Det är ett ganska tydligt exempel på det märkliga informationsflödet. Det stämmer att hamnchefen vitt och brett sa att det är 700 ryska fartyg. Det användes som argumentation, precis som ledamoten nu gör. Det var bra att ledamoten tog upp den här frågan, för det visade sig sedan att det inte var 700. Det var inte 70. Det var 7. Det var 7 ryska fartyg som anlöpte hamnen. Det är alltså lite fel i matematiken.