prot · H409101 · 2017-04-27 00:00:00 — vill värna ett långsiktigt lönsamt och hållbart brukande av skogen. De regelsystem som styr brukandet måste vara begripliga och rättssäkra för markägare och möjliga för samhället att följa upp och utvärdera. Skogsvårdslagen är ett viktigt styrmedel för att miljömålen ska nås. Enligt fördjupade utvärdering är en av de absolut viktigaste åtgärderna för att uppfylla miljömålen att ”förändra de skogspolitiska styrmedlen i syfte att få kostnadseffektiva styrmedel för ett långsiktigt ekologiskt hållbart skogsbruk”. vill ha ett system som ger ökad lönsamhet för den som sköter sina skogar med extra stor hänsyn till biologiska och sociala värden. Där är vi inte . har en skogspolitik med höga ambitioner för skydd av områden för att bevara djur‑ och växtarter och värdefull natur. Som miniminivå behöver vi följa den strategiska plan, Nagoyaprotokollet, som antogs 2010 inom ramen för FN:s konvention om biologisk mångfald. Det innebär att långsiktigt ska skydda av alla land‑ och sötvattensområden till . Dessa områden ska vara biologiskt värdefulla. omfattas endast av den produktiva skogsmarken av lagstadgat skydd. Skyddet är dessutom ojämnt fördelat – stora arealer av barrskogar är skyddade nära fjällkedjan medan är skyddade i övriga . ansåg 2014 och anser fortfarande att etappmålen måste höjas och att ytterligare medel måste anslås för att vi ska uppnå Nagoyaprotokollets mål. Vi vill också att statlig skogsmark ska kunna användas som bytesmark för de skogsägare som vill ha annan mark hellre än pengar. Men, fru ålderspresident, att skydda skog räcker inte för att uppfylla nationella och internationella miljömål. En omställning till ett hållbart brukande av skogsmarken är också nödvändig. Genom Nagoyaprotokollet har förbundit sig att – det är inte långt kvar – förvalta områden som används till skogsbruk hållbart så att bevarandet av biologisk mångfald garanteras. Det handlar alltså inte bara om att lämna orörda områden utan också om att sköta den skog som brukas på andra sätt. Trakthyggesbruket har tillämpats i stor skala och har inneburit omvälvande förändringar av det svenska skogslandskapet. Skogar med olika slags träd i olika åldrar har ersatts med planteringar av likåldriga träd. vill se brukningsmetoder som skapar skogar med olikåldriga träd, lövinslag och kvarlämnad död ved. Hyggesfria skogsbruksmetoder bör främjas, då de har stora fördelar för biologisk mångfald, friluftsliv, turism, rennäring och kulturmiljövärden. Intresset för hyggesfritt skogsbruk växer. Det är glädjande. Men är det fortfarande en mycket liten del, , av den produktiva skogsmarken som sköts med någon sorts hyggesfri skogsbruksmetod. I fördjupade uppföljning 2015, som jag tidigare nämnde, konstateras att ”arealer som brukas med hyggesfria metoder behöver öka väsentligt”. Det konstateras vidare att det behövs nya och förstärkta åtgärder för detta. anser därför att anslag för rådgivning om hyggesfria brukningsmetoder är viktigt och borde utökas. Vi tycker också att de skogsägare som vill ställa om från trakthyggesbruk till hyggesfritt skogsbruk borde kunna få ett omställningsstöd precis som det går att få stöd till omställning från konventionellt till ekologiskt jordbruk. Vi anser också att staten bör vara ett föredöme i sitt skogsbruk. , och bör därför prioritera hyggesfria metoder. Vi tycker att mål för hyggesfritt bör sättas för det statliga skogsinnehavet. Nyckelbiotoper, det vill säga skogsområden med mycket höga naturvärden, har en viktig roll för att bevara skogens hotade växter och djur. Dessa områden har inventerats med en gemensam metod nationellt . Undersökningar visar att det finns många områden som har nyckelbiotopskvalitet som ännu inte har registrerats. Takten i nyckelbiotopsinventeringen bör därför ökas för att minska risken att värdefulla områden avverkas av misstag. Att gd i stället går ut och pausar inventeringen i stora delar av är helt barockt och har väckt stor kritik från miljöorganisationer, forskare och egna tjänstemän. I den samverkansgrupp som tillsattes för att utveckla metoderna för nyckelbiotopsinventeringen har både miljöorganisationerna och forskarna lämnat samtalen. har försökt ta sin gd i örat och bestämde på sitt styrelsemöte att inventeringen ska återupptas, dock utan att några registreringar ska göras. Det märkliga utspelet från gd har spätt på den redan polariserade skogsdebatten. Det är väldigt bekymmersamt, tycker jag. Den ansvarige ministern har en tuff uppgift, både för att få ett bättre samtalsklimat och för att undvika att pausen – eller om vi ska kalla det halvpausen – leder till att skyddsvärda skogar avverkas. Avslutningsvis, fru ålderspresident, vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 189 (M) replik: Det var intressant att lyssna även på . För åhörarna i den här debatten vill jag komma med en liten upplysning: är inte i opposition, utan hon företräder ett regeringsparti. Det lät nämligen på som om inte sitter i regeringen. Det var en väldigt lång lista på allt som vill och driver. Varför händer då inte detta när ni nu sitter i regeringen? Är det kanske så att ni är oense med Socialdemokraterna? Varför inför ni inte till exempel mål för hur mycket hyggesfritt som ska bedrivas av ? Ni har möjligheten när ni sitter i regeringsställning att till exempel utforma ägardirektiv till ett statligt bolag. Jag blev uppriktigt glad när jag hörde säga att vill försöka höja lönsamheten för den som sköter sin skog med stor miljöhänsyn. Jag tänkte att och kanske äntligen har insett att dagens hantering av artskyddsförordningen och nyckelbiotopsinventeringen och det begreppet tyvärr får negativa konsekvenser. leder det till en helt omvänd incitamentsstruktur, där den skogsägare som i sitt brukande har tagit stort ansvar för och stor hänsyn till miljön och den biologiska mångfalden får ta en väldigt stor ekonomisk risk. Men senare lät det som att inte såg några problem alls med nyckelbiotopsinventeringen utan tyckte att tempot skulle höjas och så vidare. Jag skulle vilja fråga om inte ser några som helst problem med dagens hantering av artskyddsförordningen och nyckelbiotopbegreppet. 190 (MP) replik: Jag vill bara säga till att mitt anförande från början var ungefär dubbelt så långt. Jag har plockat bort allt bra som regeringen har gjort, för det har jag tänkt att jag kan använda i mina repliker. Jag är väldigt stolt över den extra naturvårdsmiljard som vår regering har anslagit för att skydda och sköta värdefull natur. Den gör faktiskt att vi skulle kunna närma oss det mål för hur mycket natur som ska skyddas som er regering satte upp 2014. Det skulle ni inte ha möjlighet att göra med den budget ni har. Det tycker jag är väldigt bekymmersamt, för när vi tillträdde som regering var det faktiskt många skogsägare som stod i kö och inte fick sina pengar fast hade pekat ut områden som måste skyddas och göras till naturreservat. har man kunnat beta av den kön, och det tycker jag är väldigt glädjande. När det gäller nyckelbiotopsinventeringen tycker jag att det är lite märkligt. Den startade i samband med att vi fick den nya skogsvårdslagen, där det talas om ett handslag mellan skogsbrukarna och miljöintressena och frihet under ansvar. Man startade också certifieringen, för det hör ihop med detta. En certifierad skogsägare får inte avverka nyckelbiotoper. Man ska också skydda av den produktiva skogsmarken. Men som skogsägare måste man också veta var man har nyckelbiotoper. Det bestämdes då att hjälper de privata skogsägarna att inventera så att de vet vad de har för nyckelbiotoper. De stora bolagen kan göra detta själva. Detta har man gjort, men man behöver göra mer av det så att jag som skogsägare vet att jag inte bryter mot en certifiering. 191 (M) replik: När det gäller nyckelbiotopsinventeringen delar jag historiebeskrivningen. Den inrättades som ett sätt att försöka identifiera och hitta värdefulla naturområden. Men vi måste också se att den, så som den har kommit att tillämpas, har fått helt andra konsekvenser än de avsedda; det pekar till och med myndigheterna själva på. Min fråga handlade också om artskyddsförordningen. Där har implementeringen och tillämpningen i av regler som handlar om att man ska försöka skydda miljöer och arter snarare blivit sådan att man försöker skydda enskilda individer av en viss art. Detta är problematiskt, och det är bekymmersamt om inte ser det. Faktum är att det är de skogsägare som har tagit ett stort ansvar, bedrivit ett skogsbruk med stor hänsyn och försökt få mer löv, spara äldre skog och så vidare som har skapat dessa höga naturvärden och gjort att man fått de arter som finns på rödlistan till exempel. Det är inte rimligt att det är dessa skogsägare som ska straffas ekonomiskt och betala ett extra pris för det. Därför tycker jag att det är väldigt viktigt att man ser över tillämpningen av dessa regler. Jag är inte så naiv att jag tror att regeringen lyssnar alltför mycket på vad jag säger. Men jag hoppas ändå att regeringen ska lyssna på LRF Skogsägarnas och de stora skogsägarföreningarnas 200 000 medlemmar, som har vädjat till regeringen att se över dessa regler och skapa ett mer rättssäkert och förutsägbart system. Rättssäkerhet var något som lyfte i sitt anförande – jag hoppas att det kan omsättas i praktiken. 192 (MP) replik: Jag håller fullständigt med : Jag tycker inte att det är skogsägarna som ska betala om de har en värdefull skog som bör skyddas. Just därför är det så viktigt att vi nu har satsat mer på att kunna ersätta skogsägarna. Det handlar om att ersätta skogsägare när man inrättar naturreservat men också när det gäller biotop- och naturvårdsavtal. När det gäller dessa båda sätt ser jag när jag tittar i budgeten att har tagit bort de pengarna i sin skuggbudget. Så min fråga kan vara: Hur tänker när man tar bort ännu mer pengar från skogsskydd? Ja, jag vet att inte kan svara på det, men jag kan ändå få fundera över hur man tänker sig. När det gäller EU:s art- och habitatdirektiv ska vi, ända , när vi gick med i EU, följa det. Vi har varit lite sega och dåliga på att implementera detta i lagstiftningen, och jag tycker att det är viktigt att man gör det på ett rättssäkert sätt. Jag tycker också att det är bra att vi nu får rättsfall som visar hur vi ska tolka detta. har vi haft ett rättsfall gällande bombmurklan, där det ju egentligen handlar om en nationell fridlysning som har kommit tillbaka till i mitt eget län, . sitter och funderar på hur man ska göra. Ska man ge dispens i detta fall så att man kan göra avverkningen, ska man skydda området eller ska man ge dispens med villkor? Om man till exempel i detta fall gör en hyggesfri skogsavverkning skulle vi kunna skydda bombmurklan och ändå ha ett skogsbruk i den skogen. Detta är ju ett sådant fall där skogsägaren borde få ersättning för att kunna göra den hyggesfria skogsavverkningen. 193 (V) replik: Jag håller med om det hon anförde gällande vikten av att vi får mer av hyggesfritt skogsbruk. Det ligger helt i linje med att vi måste ha mer variation i skogsbruket. Jag tycker också att det låter som en bra idé med ett omställningsstöd för dem som vill gå över till det och att behöver få ökade anslag för rådgivning. Man skulle också kunna tänka sig att vi sätter upp ett etappmål för hur stora arealer hyggesfritt skogsbruk vi vill ha . Tycker att det skulle vara ett bra förslag? Sedan skulle jag vilja fråga om målet för skydd av skog. Vi i tar ju, precis som också anförde från talarstolen, upp att det egentligen är Nagoyaöverenskommelsen som ska gälla. Där talas det om 17 procents skydd av skogsmarken. Precis som sa skyddar vi 5–, så det är ganska långt därifrån. Vi i föreslår att vi ska ha ett mål som är i linje med Nagoyaöverenskommelsen – ungefär det som precis anförde. Men det kommer att rösta emot när vi sedan går till beslut om detta betänkande. Därför vill jag fråga om anser att den målsättning som finns nu för levande skogar är tillräcklig. Enligt den ska man skydda till, plus att man, om jag förstått den rätt, räknar med i frivilliga avsättningar. Där skulle jag också vilja veta vad anser. Kan man räkna med dessa frivilliga avsättningar i det formella målet för hur mycket skog som ska skyddas i ? 194 (MP) replik: Tack så mycket för frågorna, ! För att börja med målen för hyggesfritt tycker att det är bra med mål. Vi tycker att det skulle vara en bra idé att börja med att sätta mål för det statliga skogsinnehavet. Jag tänker också att man skulle kunna ha ett mål för hela skogsarealen, men jag tror att det just nu är rätt svårt att säga vad det målet skulle ligga på. Jag tycker att det vore lite tråkigt om vi skulle hamna i en diskussion om hur stort målet ska vara och hamna på olika sidor. När det gäller det statliga skogsinnehavet, däremot, tror jag att man skulle kunna ha ett väldigt högt mål för hur mycket som ska vara hyggesfritt. Jag och tycker nämligen att de statliga skogsbolagen skulle vara ett riktigt föredöme och en föregångare i ett hållbart skogsbruk. När det gäller målen hade , som jag sa i mitt anförande, precis som högre ambitioner när vi behandlade frågan 2014 och målet formellt skyddad skogsmark och i frivilliga avsättningar fastställdes av alliansregeringen – vi tyckte att etappmålet borde sättas högre. Vad vi ser nu är att detta är målet till 2020, och regeringen har gjort stora avsättningar; det tickar på. Men enligt en färsk rapport från och behöver vi avsätta ytterligare 900 miljoner till 2020 för att uppnå detta mål. Så visst, vi kan sätta ett högre etappmål, men vi måste också se till att vi uppnår det mål vi har. Jag tycker att det är viktigare med arbetet och de ytterligare medlen för att uppnå att vi verkligen skyddar skogen. 195 (V) replik: Det kanske är så beskaffat att saker och ting hänger ihop. Om man har ett högre mål blir det också större tryck på att vi måste ha medel, alltså pengar, för att uppnå det målet. Därför tycker jag att ska fundera på vår reservation 1 till dess vi ska rösta . Vår reservation 1 handlar om att vi ska ha ett mål i linje med Nagoyaöverenskommelsen. Jag tycker att det är fullt logiskt utifrån det här resonemanget. Att skydda räcker ju inte, precis som säger. Jag fick inget svar på frågan om frivilliga avsättningar. Jag tycker att det är en viktig fråga. I svaret på motion, på s. 8 i betänkandet, hänvisar man till ett svar från , där han talar just om de i formellt skydd, men sedan räknar han också in i frivilliga avsättningar. Om man ska räkna in frivilliga avsättningar måste vi ha någon form av offentlig definition av hur skyddet ska se ut där. Man ska exempelvis inte kunna flytta en avsättning från till en annan, och man får inte kringgå att det ska vara ekologiskt representativa områden som hänger samman. Detta är ofta problemet med avsättningarna, med all respekt för dem som gör dem. Det är viktigt att de görs, men de kanske inte ska räknas in i det formella skyddet. Eller anser , som jag tolkar i betänkandet, att man kan räkna in de frivilliga avsättningarna i det offentliga målet för skydd av värdefull natur? 196 (MP) replik: Jag är fullt övertygad om att vi också måste ha frivilliga avsättningar för att kunna nå Nagoyamålet. Vi kommer inte att kunna göra det med bara formellt skydd. är det som sagt som är skyddat. Det är väldigt viktigt att ta vara på det stora intresse och engagemang för att skydda skogen som finns hos många skogsägare, både inom certifieringen och hos skogsägare som inte är certifierade men som ändå sparar stora områden. Men självklart måste man ha en registrering, och man måste veta att det är ett långsiktigt skydd på något sätt. Det håller inte riktigt som det är , där vi inte vet om många av de frivilliga avsättningarna kommer att finnas kvar när man byter ägare på skogen. Det är väldigt svårt att få ordning på det. Naturvårdsavtal och biotopskydd ingår i det formella skyddet. Där har man skrivit det på . Man skulle kanske kunna tänka sig att också detta skydd skulle kunna registreras av skogsägaren på . 197 (L): Det har sagts mycket klokt om skogen här, så det kanske inte finns så mycket att tillägga. Vi är väl överens om att vi utan att överdriva kan säga att skogen gör oss rika. De flesta svenskar har ett förhållande till skogen på olika sätt. Vi är ett folk som gärna befinner sig i skogen och plockar svamp och bär, idkar friluftsliv och så vidare. I det sammanhanget stärker den biologiska mångfalden det sociala värdet av skogen. Men skogen är så mycket mer. Det vi diskuterar är egentligen balansen mellan brukande, bevarande och skyddande av skogen. Som sagt: Skogen gör oss rika. Den ger oss avsevärda exportintäkter. Jag har en siffra här: av exportintäkter kommer från skogen. Sedan har skogen också fått en alltmer framträdande roll när vi diskuterar klimatet. Det är kanske något relativt nytt, trots allt. var det mycket diskussion om skövling av regnskogar och sådant, och vi kände kanske inte att det berörde oss själva. Men våra egna skogar är också oerhört viktiga i det här sammanhanget. Det märker vi också i diskussionen om markanvändning och så vidare. Det handlar både om skogen som kolsänkande – träden står i skogen – och om möjligheten att utnyttja skogen för att ersätta det som kommer från fossila råvaror. Det är väl detta vi brukar kalla för substitution. Det ordet används ju till och från. Detta måste vi lära oss att utnyttja på ett långsiktigt och hållbart sätt. Det handlar om träbyggande, som har nämnts. Det handlar också om biobränsle, kemikalier och textilier. Det är något som blir alltmer aktuellt igen. Här har verkligt stora möjligheter. I den tidigare debatten, där vi diskuterade 74-tonslastbilar, handlade en del om hur vi transporterar skogen. Kritiken mot lastbilstransporterna gällde att bilarna drivs med fossila bränslen. Men varför skulle lastbilarna inte kunna gå på biobränslen? Detta hänger ihop: Skogen ska räcka till mycket saker här i världen. när vi diskuterade skogen hade vi två tillkännagivanden. Det ena gällde just inriktningen av skogsprogramsarbetet, att vi hade två jämställda mål: produktionsmålet och miljömålet. Jag uppfattar ändå att det inte är någon som har lämnat det. Sedan kan vi diskutera vad vi menar med att de ska vara jämställda, men det ligger ändå fast att de ska vara det. Detta står Liberalerna också helt bakom. När vi talar om detta handlar det om ekonomiska, sociala och miljömässiga värden i skogen. Skogen har en väldigt central roll i framväxten av den biobaserade samhällsekonomin. vet jag inte riktigt hur det går med Skogsprogrammet, men vi fick ett lite vagt svar av landsbygdsministern på Bioekonomiskt forum . Han svävade lite på målet, men han landade väl i att det var 2018 som var det realistiska. Det fanns vissa svårigheter, sa ministern. Det andra tillkännagivande vi gjorde handlade om skogen i förhållande till EU. tog upp LULUCF-direktivet och svårigheterna kring det. Milt uttryckt kan vi väl säga att vi hade lite diskussion om detta i miljö- och jordbruksutskottet, men vi kom ändå fram till en gemensam ståndpunkt, nämligen att måste ha rådighet över sin egen skog och att vi måste bestämma avverkningen utifrån våra egna premisser, naturligtvis med en hållbarhetsaspekt på det hela. När det gäller skogen och ekosystemtjänsterna har vi ingen annan synpunkt än att både staten och skogsägarna har ett centralt ansvar i detta för att slå vakt om naturvården och miljöhänsynen i brukandet. Det blir något av ett uppifrånperspektiv när vi diskuterar hur skogsägarna ska bruka sin skog, om man ska ha trakthyggesbruk eller om man ska ha kontinuitetsskogsbruk, och så diskuterar vi procentsatser hit och dit. Men det gäller att också ha ett underifrånperspektiv, så att man får med sig dem som äger och brukar skogen. Jag har tagit del av vad Skogforsk har skrivit om detta. Ett problem i forskningen om kontinuitetsskogsbruk är att trakthyggesbruk har varit . Utifrån det har man forskat för att förbättra den metoden, med allmänna hänsynsregler och sådant. Det har forskats mycket mindre kring de alternativa brukningsmetoderna. Det är säkert så att det också krävs mycket kunskap. Vi tog upp trähusbyggandet. Det är samma sak där. Jag tror inte att man är övertygad om att det bästa sättet är att bygga i betong, utan det handlar om okunskap och om bristande tradition. Där finns det också en väldigt stor potential. vill jag, fru ålderspresident, lyfta fram skogsägarna som nyckelpersoner, om man får säga på det viset här. Det är väldigt viktigt att vi i debatten inte framställer skogsägarna som personer som vi måste ta i hampan för att de inte tar ansvar. Mitt intryck är att i stort sett alla skogsägare tar ett väldigt stort ansvar för sin skog och att det finns ett brett samförstånd om att vi behöver generell hänsyn. Det gäller bara att se hur den ska se ut. Men även skog behöver skyddas. Det räcker inte med generella hänsynsregler, utan även skogen måste skyddas om vi ska klara den biologiska mångfalden. När vi pratar om nyckelbiotopsbegreppet är det viktigt att vi har stor respekt för äganderätten och att det långsiktigt ska löna sig att bygga upp en skog med biologisk mångfald. Jag hörde något som jag tyckte var lite tänkvärt när jag var på Bioekonomiskt forum i förrgår. Jag fick höra från en person att skogsägare avverkar sin skog för . De vågar inte chansa. Den skulle kunna växa till, men de vågar inte chansa. Det skulle kunna utvecklas en sådan biologisk mångfald att de till slut inte råder över skogen. Då är hela systemet kontraproduktivt. Det är väldigt viktigt att vi inventerar nyckelbiotoperna, men det är också viktigt att vi har ett system där det verkligen lönar sig att ha den typ av skogsbruk som skapar dessa nyckelbiotoper. I detta anförande instämde (KD). 198 (KD): Den svenska skogen, som brukar kallas för det gröna guldet, är en mycket viktig resurs med många olika användningsområden. Det tycker vi alla i den här debatten, och det vill vi framföra. Först och främst svarar skogen för en viktig del i vår planets ekosystem. Träden tar upp koldioxid och avger syre, som vi alla behöver för att kunna andas. Därmed fungerar skogen som naturens egen lunga. Skogen är också ett hem för ett stort antal arter och skyddar därmed den biologiska mångfalden. Som vi har hört flera nämna är skogen viktig för rekreation. Den ger också ro och stillhet till oss människor. Den är inte minst en outsinlig inspirationskälla för många skapare av konst, musik och sång. Den är även en inspirationskälla till sagor och sägner. Skogen har sedan urminnes tider tillhört de viktigaste basindustrierna i vårt land och är en av främsta källor till exportinkomster. Exportvärdet uppgick till . Skogsindustrin ger dessutom sysselsättning till ungefär 100 000 personer i . Skogen utgör en viktig förnybar energikälla, och dess betydelse för en klimatneutral energiförsörjning väntas öka . I Miljömålsberedningens betänkande lyfter man också fram den svenska skogens potential ur ett klimatpolitiskt perspektiv. måste tydligt säga nej till att EU sätter ett tak för skogsavverkning i medlemsländerna. Självklart måste skogspolitiken förbli en nationell angelägenhet. Ska vi lyckas klara klimatmålen måste vi kunna fasa ut den fossila ekonomin till förmån för den biobaserade och den cirkulära. Då måste vi få EU att acceptera att vi kan behålla skattebefrielsen för biodrivmedel också efter 2018. Det finns hur mycket grenar, trädtoppar och bark som helst i skogen, som med fördel kan användas till biobränsle. står bakom en skogspolitik som bygger på balans mellan produktionsmål och miljömål. Det är en rimlig hållning. arrangerade , genom min riksdagskollega , i samarbete med Föreningen det som kallas Skogens dag här i . Det var som detta gjordes. Det var ett mycket välbesökt och uppskattat seminarium med omkring 140 deltagare från hela landet. Den fråga som tilldrog sig störst engagemang rörde äganderätten. Flera trender tyder på ett växande hot mot just äganderätten. lägger ut avverkningsanmälningar på nätet.