prot · H50947 · 2017-12-11 00:00:00 — Här ligger också en skillnad, herr talman. När vi säger att det inte är perfekt men att vi vill vårda, utveckla och finnas kvar i den här klubben och i det här sammanhanget är besked att man ska lämna EU. när britterna är inne på detta ser vi att det blir kaos och oordning. Alla experter – och många andra – säger att det kommer att bli sämre. Det kommer att bli sämre för britterna, sämre för svenskar och sämre för svenska företag. Det kommer att bli krångligare med tullhantering och rörlighet. I förlängningen av det och säger finns en swexit, det vill säga att ska lämna EU. Vad innebär det? Jo, det innebär till exempel att den viktiga dieselmotorfabriken i kommer att få – allt annat lika – sämre förutsättningar. Det slår mot de viktiga industrijobben i och , och det är det jag har lite svårt att se. I talarstolen talar sig varm för industrin och möjligheterna men missar så fundamentalt den viktiga handelsmöjlighet som EU faktiskt innebär i sammanhanget. 32 (SD) replik: Det känns som att det blir lite rundgång i diskussionen och som att detta är frågor vi har diskuterat både en och två gånger tidigare. hade bara två frågor som han tycker att vi kan behålla själva men som EU kanske vill ta över. Jag tycker dock att det är betydligt fler; jag tycker snarare att det är av alla frågor som hanteras nere i och som man har makt över där som vi gott och väl skulle kunna klara själva. Ta bara en sådan sak som den helt makabra energiunion man ska investera så astronomiska summor i att jag knappt vågar säga dem, för om jag upprepar den siffran hamnar jag väl på Youtube i ett skämtklipp. Det är sådana otroliga summor – för en energipolitik. Vi behöver inte överrockar från för att klara vår energipolitik. Jag tror inte att vi behöver överrockar nere i för att klara vår arbetsmarknadspolitik, eller ens klimatpolitik eller någonting över huvud taget. När det gäller frihandel, däremot, har jag sagt att är positiva. Vi vill ha en frihandelsunion, och vi vill ha europeiskt samarbete kring standarder, kanske kemikalielagstiftning och sådant som är direkt kopplat till frihandel. lyfte fram detta med britterna, och ”kaos” och ”oordning” var två ord som användes. Jag säger att EU:s maktfullkomlighet väl aldrig har visat sitt fula tryne mer än under brexitförhandlingarna, där ledarskapet på fullt allvar säger att måste betala för att ens få lämna EU. Annars sitter man inte ens vid bordet och diskuterar övergångsregler. Det är en maktdemonstration av det mest vidriga slag jag har skådat. Det är inte en union jag vill vara en del av. Jag vill ha ett nytt Europasamarbete. 33 (C): I min grannby bor och hennes man . De är grisproducenter, och de gör också hemleveranser av hantverksproducerad mat till både privatpersoner och restauranger. Det är en självklarhet för och hennes familj att förvaring och transport av matprodukterna sker med rätt temperatur. Det litar dock inte myndigheterna på, utan de kräver att det ska göras en separat mätning . Man vill ha koll på att temperaturerna ligger i ett visst spann. Det räcker alltså inte med temperaturmätare, utan det ska finnas en separat. Detta är bara ett av många administrativa krav som ställs på dessa företagare. säger att hon hade önskat att myndigheterna skulle lita mer på företagare i stället för att bara kontrollera dem. Det är ett tydligt exempel på det regelkrångel som ni regeringspartier faktiskt säger att ni vill komma ifrån. gör undersökningar bland svenska företag om företagsklimatet. Ett återkommande svar bland företagarna är att regelbördan är ett stort problem, liksom att utvecklingen verkar gå i fel riktning. I den senaste undersökningen, som gjordes 2017, svarade av företagen att de upplever regelkrångel som en av de viktigaste frågorna att hantera. tror att de skulle kunna spara om reglerna blev enklare. Faktum är att svarar att regelbördan har blivit tyngre jämfört med för bara . Det är klart att regler måste finnas, men om de är så pass betungande och tidskrävande att de motverkar den ökade konkurrenskraften och påverkar företagen negativt och hämmande är det ju någonting som är fel. Den negativa trend som har utvecklats måste faktiskt vända. Det är i de små och växande företagen som potentialen finns för att skapa nya jobb i , och då måste jobbskaparna få rejält sänkta trösklar till att ta steget och anställa. Ett steg i den riktningen är som sagt att minska regeldjungeln. föreslår bland annat att man bör införa principen ”en regel in och en regel ut”. Det betyder att om en regel införs måste någon annan försvinna, eller också behöver man kompensera med ganska kraftiga kostnadsminskningar. Dessutom tycker vi att fler regler bör ges så kallade solnedgångsklausuler. Det innebär att en regel ges ett slutdatum, och ser man inte fler fördelar än nackdelar med regeln vid slutdatumet måste regeln försvinna. Det största hindret för företag att växa är höga kostnader för att anställa. När det gäller enmansföretag har därför föreslagit – återigen – att man ska slippa betala arbetsgivaravgifter för den förste anställde , och det gäller alla företagsformer. Detta är någonting som jag har testat på företag runt om i landet när jag har besökt dem och som tas emot väldigt positivt. Ett annat förslag, herr talman, som vi har lagt fram i vår budget är att man ska kunna starta ingångsföretag. Detta är ett tjusigt ord, men det är ganska enkelt i praktiken. Det enda man behöver är en bra företagsidé och en mobiltelefon. Maximal årlig omsättning är . Man slipper betala moms och arbetsgivaravgifter. I stället betalar man en schablon på via en app i mobilen som är ansluten till . Detta gör exempelvis att det blir enklare för nysvenskar och ungdomar att starta sitt första företag. Vi vill höja taket för så att man ska kunna göra avdrag på per hushåll och år. Vi vill också bredda utbudet av tjänster som ska omfattas av . En annan viktig faktor för företagen är riskkapital. Det är bra att regeringen nu växlar upp statligt riskkapital med privat riskkapital, eftersom detta gör att påsen med pengar blir större. Tyvärr ser regeringen dock inte behoven över hela landet. Regeringen lade ned riskkapitalbolaget , som gick in med riskkapital i norra , och . rör det sig i stället om en nationell fond. Jag vet inte exakt hur det går för Saminvest – det skulle vara trevligt om näringsministern kunde säga några ord om det. Problemet är att det kan finnas en risk att investeringarna blir mer storstadsfixerade, och det är jag väldigt rädd för. Det är jättebra att regeringen bistår Stiftelsen med 200 miljoner, men jag kan ändå tycka att det i sammanhanget känns som ödets ironi – man tar 2 000 miljoner från utsatta områden som har svårt med riskkapital och ger sedan tillbaka 200 miljoner. Man tar nio tiondelar och ger tillbaka en tiondel. skakar på huvudet, men jag känner att detta är enormt provocerande. När ändå sitter i kammaren kan jag säga att jag såg ett klipp på SVT där näringsministern sa att detta var väldigt bra, eftersom man gjorde det för att stärka norrländska företag. Jag vet inte om ministern ser att det är ett problem att man tar så mycket pengar från ett område och ger tillbaka så lite som man säger att man satsar på norrländska företag och att vi nu ska vara glada. Jag känner att det snarare är en provokation, även om jag tycker att 200 miljoner är bättre än noll. Ytterligare ett bevis på regeringens storstadsvurmande och negligerande av landsbygden är flygskatten och skatten på avstånd för lastbilar. Det jag inte kan begripa är detta: Man säger att man vill göra det här av miljömässiga skäl, men ändå ger man inte någon möjlighet för företag att ställa om. Man premierar inte de företag som vill vara miljövänliga, som kör på miljövänligt bränsle eller som använder biobränsle för flyg. I stället vill man beskatta alla, oavsett om de gör rätt eller om de gör fel. För mig är detta snarare en fiskal skatt, som man använder för att täppa till alla hål i statskassan och för att uppfylla alla löften i den expansiva budget som man vill lägga fram 2018. Visserligen har man dragit tillbaka förslaget om kilometerskatt, men det behandlas fortfarande i . I stället för att slänga detta förslag i papperskorgen fortsätter man att bearbeta det, och jag skulle inte bli förvånad om det kommer tillbaka med full hastighet . Avslutningsvis vill jag prata lite om kvinnors företagande. Jag har engagerat mig ganska mycket i den frågan. Jag har rest runt i och träffat många företagare som är kvinnor. är en av fyra företagare kvinna, vilket är ett ganska dåligt betyg för ett av världens mest jämställda länder. Man kan undra varför det har blivit så här. En av orsakerna är att många kvinnor började att jobba i den offentliga sektorn när kvinnor började att förvärvsarbeta . En av dem var min mamma. Många har jobbat där under hela sitt yrkesverksamma liv. De har haft en dålig lön och sedan fått en väldigt dålig pension. införde alliansregeringen rätten att välja utförare inom vård, skola och omsorg. Man kan se att kurvorna för kvinnors företagande började att peka uppåt i samband med detta, men när diskussionerna om att sätta ett vinsttak för välfärdsföretagen dök upp sjönk siffrorna igen. är regeringens särskilda utredare klar med sin utredning om tak på vinster i välfärden. Om förslaget i denna utredning skulle gå igenom skulle tusentals företag med kvinnor vid rodret tvingas att stänga igen sin verksamhet. Som förslaget är utformat kommer det att med kirurgisk precision riktas mot små företag, som ofta drivs och ägs av kvinnor. Vad kan vi då göra för att stimulera fler kvinnor till att starta och driva företag? En sak är att se över socialförsäkringssystemet. Detta är någonting som kommit upp i diskussioner med kvinnor som jag har träffat. Vad jag förstår har regeringen nu en utredning där man tittar på detta. Det välkomnar jag, för jag tror att det finns en stor problematik på detta område. föreslår även en satsning på invandrarkvinnors företagande. Ett sådant projekt har tidigare drivits väldigt framgångsrikt av , men det togs tyvärr bort av den sittande regeringen. Efter samtal med har jag förstått att denna satsning var väldigt lyckad. Jag hoppas att regeringen tänker om och återinför den, för den är mycket efterfrågad. Slutligen vill även öka satsningen på ungt företagande, så att fler gymnasieelever och fler elever i får chansen. Jag är en av dem som växte upp i en miljö där jag inte kände några företagare. Mina föräldrar var arbetare. Vi umgicks inte med företagare – för mig var det en helt främmande värld. För mig var det naturligt att jag skulle bli anställd; det fanns inget annat på kartan. Jag tror inte att det är så annorlunda . Jag tror att många unga växer upp i samma miljö som jag gjorde. Därför tror jag att ju tidigare vi kan få in företagande och entreprenörskap i skolan, desto bättre. Med det sagt skulle jag vilja ge regeringen lite beröm, för jag har nämligen kikat på budgetförslagen. Jag ser att det finns ett visst närmande när det gäller kvinnors företagande och att det finns några satsningar som inte fanns , vilket jag tycker är jättebra. Jag vill säga att även om vi har olika sätt att bedriva denna politik har vi i alla fall ett gemensamt mål. Det tycker jag är jätteviktigt, och jag vill gärna framhålla detta. Jag hoppas att alla partier fortsätter att jobba med denna fråga. Den är inte bara viktig för jämställdhet, utan den är också väldigt viktig för svensk ekonomi. 34 (L): Välkommen hit, näringsminister – roligt att du är med oss i debatten ! Liberalerna är socialliberala parti. Vårt parti vilar på en idé om att hålla två tankar i huvudet – ett socialt perspektiv, för att värna de svagaste i samhället, samt ett liberalt perspektiv, för att vi älskar att se självständiga individer växa, utvecklas och starta företag. Kombinationen av dessa två perspektiv till en välbalanserad helhet är grunden till socialliberalismen. I balansen mellan det sociala och det liberala har vi en osviklig optimism och tilltro till människan och det samhälle som vi tillsammans har skapat för att upprätthålla medborgarnas fri- och rättigheter. Vi tror på människan, och vi tror att marknadsekonomi är en av de främsta formerna för individens självförverkligande – en marknadsekonomi som stärks av vissa kontrollmedel och ramar från det offentliga, om förtroendet mellan individ och marknad skulle riskeras. Klyftorna och utanförskapet växer i Socialdemokraternas . Det är inte en slump utan en logisk följd av att vi har en regering som går i ledband. Här har vi roten till ruttenheten, som ständigt sätter kollektivet före individen, som hellre ser att alla har det lika dåligt än att någon får det lite bättre genom hårt arbete och djärva tankar, som hellre vill tvinga oss in kollektiva och trångsynta fyrkanter än att se kreativiteten blomma. Låt oss tala om grunden till kreativiteten. Låt oss tala om individen och den fria tanken. Det är den minsta beståndsdel som ligger bakom vår välfärd, det som gör att vi vågar leva, drömma, pröva, misslyckas och nå segerns sötma, det som gör att vi vågar skapa näringsrika och livgivande företag. För oss liberaler ska det vara enkelt, roligt och givande att driva företag. För oss är företagandet både ett utryck för individens möjlighet att förverkliga sina idéer och en grundförutsättning för vårt gemensamma samhällsbygge. Det är genom företagens möjlighet att växa som jobb skapas. Fler jobb i växande företag betyder nya livschanser för individer och ett minskat utanförskap, och i förlängningen är det en förutsättning för att vi ska kunna genomföra socialpolitiska satsningar. Detta har formulerats i visioner från ”fri företagsamhet med socialt ansvar” till ”behöver både företag och dagis” – numera skulle vi väl säga företag och förskola. Vi liberaler vet att resan från ofrihet till frihet börjar med tron på människans förmåga till stordåd. Vårt mål är att alla ungar ska känna zlatanismen, en dröm om att man är kung över sin egen framtid, gro inombords. När jag växte upp i och jobbade på verkstadsgolvet på såg jag hur viktigt ett jobb är. På verkstadsgolvet växte man som person när man fick ansvar och blev en del av en gemenskap. Den gemenskapen kallar jag för den svenska drömmen. Fler måste få chansen i , fler måste få chansen på arbetsmarknad och fler måste få arbetsro och möjligheter att utveckla sina företag i lugn och ro bortom stoppultimatum och vinstförbud. Låt mig vara tydlig med att inte behöver fler vinstförbud i välfärden. behöver fler förbud mot klåfingriga politiker som försöker skapa näringspolitik med femårsplaner. Jag vill fråga er som tror att ni vet bättre hur ni ska sköta ett företag än den enskilda näringsidkaren själv: Har ni drivit ett eget företag? Har ni någonsin gått upp i ottan och stannat till för att arbeta? Har ni upplevt hur det sociala skyddsnät som arbetstagaren tar för givet inte innefattar företagaren, som ändå är den som bekostar välfärdssystemet? Har ni någonsin planterat en gröda och sett den växa och utvecklas? Har ni öppnat dörren för nya människor som tagit sitt första steg på arbetsmarknaden genom att ni tagit en personlig risk och vågat anställa dem? Det har jag, herr talman, och det är en erfarenhet som jag unnar fler i denna kammare. För att kunna stifta goda lagar som stärker näringsklimatet i ett land måste det finnas en insikt, en empati och en tacksamhet för var grunden till vårt välstånd finns. Jag har sagt det tidigare och jag säger det igen, kära kollegor: finns i företagsamma människor. Regeringen må tänka sig vinstförbudet som ett spel för att hålla stödet från vid liv. Men för de näringsidkare som drabbas är det ett direkt slag mot verksamheten och de anställda. Att införa ett vinstförbud för välfärdsföretagen utgör en regelbörda som saknar motstycke. Blotta hotet om en sådan lagstiftning har redan slagit hårt mot entreprenörskap och innovation inom välfärdsföretagandet. Ett exempel är att banker har börjat neka expanderade välfärdsföretag finansiering, eftersom återbetalningsförmågan minskar lika mycket som vinsten begränsas. Osäkerheten drabbar välfärdsföretagande entreprenörer som vill effektivisera och skapa bättre förutsättningar i vård, skola och omsorg, exempelvis genom en centraliserad it-avdelning eller dylikt. Om det är något som ska begränsas är det den här typen av lagstiftning. som detta sker inrikes läser vi om hur regeringen reser utrikes för att sälja en skolkoncern som ska beläggas med vinstförbud hemma i . Hyckleriet känner här inga gränser. gick civilminister och ut i och slog fast att vinster inom välfärden ska begränsas. Dagen efter säger socialminister att hon inte tror på ett vinsttak och att det inte kommer att bli något sådant. Före valet sa man att sjuklönekostnaderna inte skulle öka för företagen. Efter valet såg vi ett jättemärkligt förslag om att vältra av de totala sjuklönekostnaderna på företagen. Som tur är realiserades inte detta förslag. Men denna ryckighet är inte välkommen bland företagen, som får svårt att planera verksamheten. En aktiv näringslivspolitik måste börja och sluta i de välfärdsskapare som gör det möjligt för oss att samlas och fördela en statsbudget. Att fördela statsbudgeten över deras huvuden känns i grunden fel för den som har jobbat på och för den som är entreprenör inom högskolevärlden. En lägre skatt, en minskad regelbörda och en smartare anställningsform hade stärkt förutsättningarna för näringsidkarna. Men det är ett beslut som riksdag inte är redo att fatta . Avslutningsvis: Liberalernas förslag i detta betänkande för hur vi ska styra landet i rätt riktning är att betrakta som en helhet. Det är ett heltäckande och välavvägt budgetförslag. Vi ser ett värde i att hålla samman budgetprocessen och undviker således enskilda utbrytningar ur rådande budgetordning – i motsats till vad Socialdemokraterna gjorde 2013 när de bröt denna ordning och i motsats till vad nu vill göra. 35 (SD) replik: Jag har en kort fråga till , och den gäller det jag tog upp i mitt anförande. Mycket av det som tar upp i sitt anförande är bra. Jag är för marknadsliberalism, frihet för företagare och allt sådant. Liberalernas partiledare har dock sagt att man hellre stöttar ett fortsatt socialistiskt styre än sätter sig vid samma bord som min partiledare . Hur går det ihop, ? Är det med Socialdemokraterna ni ska driva igenom den frihetliga politiken för företagare? 36 (L) replik: Jag tackar för frågan. Som jag nämnde i mitt anförande är det mycket vi vill göra för att underlätta företagarnas vardag. Det är ändå de som bygger vårt välstånd, och de bör vara med i diskussionerna om hur vi ska utforma denna politik. Regeringsbildningsfrågan får vi återkomma till när väljarna har sagt sitt. Jag har en fråga till : Hur ser du att regelbördan, som du i ditt anförande lyfte fram som en väsentlig del i näringspolitik, skulle minska genom ett utträde ur EU eller genom ett avslut av EU:s nuvarande konstellation? 37 (SD) replik: Det är lite sent att berätta för väljarna vilka man tänker samarbeta med. Jag vet att många allianspartier slingrar sig och säger att de hoppas att Alliansen ska få egen majoritet. Men handen på hjärtat, alla vet att det inte kommer att hända. Då finns det två alternativ. Antingen bildar man regering med stöd av , eller så understöder man en fortsatt socialdemokratisk regering. Sedan är det stopp; det finns inte fler alternativ. Jag tycker att väljarna har rätt att veta detta innan. Man ska inte slingra sig och säga att man hoppas att Alliansen får egen majoritet, för den utgången existerar inte. I stället kan man vara tydlig med att från och med valet ingår Liberalerna i det rödgröna styret och inte i alliansstyret. 38 (L) replik: Vad ska jag säga om detta replikskifte? Som gammal fotbollsspelare ger jag aldrig upp innan matchens är över. Jag kommer att slåss för mina idéer, för vad jag tror på och för min vision för tills matchen är slut. Att ge upp är för mig obegripligt och något jag inte kommer att göra. Jag kommer att slåss för mina idéer fram till . Det är vad jag tänker göra, det är vad mitt parti kommer att göra och det är vad min partiordförande har sagt. Han har gett ett första alternativ i regeringsfrågan, och han har gett ett andra alternativ i regeringsfrågan. Men vad har gett för alternativ i regeringsfrågan? Skulle du säga att är regeringsdugliga, ? Det är ytterst tveksamt. Jag tycker att det är mycket ovärdigt att diskvalificera väljarna från att få syna vår politik före . 39 (KD): En god välfärd förutsätter ett konkurrenskraftigt och differentierat näringsliv. slår vakt om ett livskraftigt näringsliv som kan skapa fler arbetstillfällen och ökad tillväxt, såväl socialt som ekonomiskt och miljömässigt. , anser vi, behöver mer än någonsin ett företagsklimat som lägger grunden för fler jobb, för människor med olika slags bakgrund. Men den rödgröna regeringen fortsätter att ge med ena handen och ta med den andra. Regeringen har försökt hålla olika grupper i näringslivet på gott humör. Man har bildat råd, satt ihop samverkansprogram, utsett samordnare, fört samtal inom viktiga branschområden och lagt fram strategier. Människor engageras att delta i utvecklingen av sina respektive områden, och det är något som borde vara oerhört gott och bra. Men det som sedan kommer ut i praktisk politik – från regeringen själv, inte från de engagerade i professionen – är i mångt och mycket något helt annat, som i stället motverkar de goda initiativen. Jag ska ge ett antal exempel. Jag har haft glädjen att lyssna till mina kollegor, som också har gett en del exempel. Vi har Saminvest, som min kollega i påpekat, ett omstrukturerat statligt riskkapital. Jag var en av dem som var oerhört positiva till detta, för jag vet att tanken med det var jättebra. Vi skulle komma in tidigare, i såddfasen så att säga, även med statligt riskkapital och i samarbete med privata aktörer på marknaden. Men det har gått så långsamt att den välkände hade gått fortare än den fart med vilket detta företag drivs. Det kan inte ta så att anställa en vd och personal som ska sköta det, när man i princip tog över två befintliga riskkapitalbolag: Fouriertransform och Inlandsinnovation. Enligt halvårsrapporten har ingenting hänt med koncernens medel. Det vore jätteintressant att få höra ministerns synpunkt om detta. Det finns fler företag som vill verka i , men om man ska kunna ta del av riskkapitalet tillsammans med annat kapital är det uppenbarligen ett hinder. Man har också lagt fram ogenomtänkta förslag om personaloptioner och om förändringar av lagen om offentlig upphandling, till exempel. Man säger sig vilja uppmuntra att fler startar företag i men drar ned på stöd till företagsrådgivare och utvecklare av befintliga företag och särskilt till kvinnors och invandrares företagande. Att tala om innovation och dessutom inneha titeln innovations- och näringsminister förpliktar, tycker jag. När stödet till dessutom dras in, så man därmed tvingas gå i konkurs, känns både tal och titel tämligen innehållslösa. Det ironiska i detta är också att flera svenska uppfinnare för bara någon vecka sedan vann priser vid internationella tävlingar som hölls i . De skulle alltså stå och hålla fanan högt för och möjligheten att vara uppfinnare i vårt land som de åkte dit med kunskapen och vetskapen om att stödet just hade dragits in. Uppfinnarna i har det väldigt tufft . Vi kan ge stöd till lön för konstnärer i det här landet men inte ge stöd till uppfinnare så att de kan leva någorlunda drägligt de håller på och söker patent, vilka i förlängningen kan ge svenska arbetstillfällen. Jag tycker att detta är otroligt märkligt. Regeringen har valt ut industrin som ett viktigt näringsområde för att utveckla, men politiken för nyindustrialisering är otillräcklig. För mig är nyindustrialisering inte bara att hitta nya branscher utan också att utveckla de branscher som vi redan har. Vi kan ta två konkreta exempel även där. Vi har rymd- och flygsektorn. Jag kommer från i , och för oss är detta en oerhört viktig bransch.