prot · H40962 · 2017-01-27 00:00:00 — Trots att hade till sitt förfogande gör han inte det. Läget är delvis mycket oroande i termer av att resultaten på makronivå ser för dåliga ut. Men granskar man den statistiken närmare ser man att trots att resultaten har fallit i rad – i fem av dessa år var det en moderatledd regering – vänder resultaten i en av regionerna, Region . Samma sak händer i ett antal län i . Det finns alltså försiktiga tecken på ljusning. De är inte tillräckligt bra, och det var också bakgrunden till att jag hade detta samtal. Vi har vidtagit ett antal konkreta åtgärder. Vi har ökat polisens budget och fortsätter att öka den till . med socialdemokratiskt ledd regering har polisen fått större budget än vad den har haft med moderatledd regering. med socialdemokratiskt ledd regering har vi haft fler polisanställda än vad vi någonsin haft med moderatledd regering. Antalet polisanställda kommer att stiga. Vi utbildar fler poliser än vad man gjorde som styrde . Det stämmer att poliser slutar. Två tredjedelar av dem som har slutat har gjort det för att de har gått i pension eller för att de i stället har fått anställning hos . var polisen och Säkerhetspolisen en myndighet. Enligt den tidigare statistiken räknades det inte som att dessa poliser hade slutat sin verksamhet. Vi har också genomfört en lång rad lagskärpningar som jag tror kommer att vara effektiva. Vi har renodlat polisens arbete genom att flytta bort djurhållning, transporter och annat som i första hand inte är polisverksamhet. Vi har kraftigt skärpt straffen för vapenbrott, för handgranater och explosiva varor. Vi har gjort det möjligt att döma gängledare för brottslighet som den har känt till, men inte själv förhindrat. Vi har gjort det lättare att plocka av kriminella deras klockor, kontanter och bilar som har varit en effekt av den brottsliga verksamheten. Vi har förstärkt den polisiära närvaron i alla socialt utsatta områden. gav i tidigare interpellationsdebatt uttryck för hur framgångsrikt detta synes vara i ett av de socialt utsatta områdena. Vi går vidare och bygger nya polisstationer, exempelvis i , med över 200 polisanställda. Vi går vidare med att stärka den polisiära närvaron, inte bara i de socialt utsatta områdena, utan runt om i . För att stärka den utvecklingen införs det nu anställningsstopp vid de nationella avdelningarna. Midjan ska bli smalare och polisen ska vara starkast närmast medborgarna och absolut starkast där den behövs som mest i de mest brottsaktiva områdena. Vi har också skärpt polisens resultatredovisningssystem så att vi bättre kan följa utvecklingen och också så att oppositionen bättre kan följa utvecklingen och ställa både polis och regering till svars för den utveckling som sker i riket. 34 (M): Det kan inte ha undgått någon att det är riktigt besvärligt på många ställen i . Bara i , och sker det riktigt grova brott och alldeles för ofta även dödsskjutningar. Det är inte heller någon hemlighet att man börjar få stora problem med att ungdomsgäng kraftsamlar och utsätter såväl allmänhet som poliser och övrig samhällstjänst för både våld och allmän otrygghet. Och jag pratar inte bara om de utanförskapsområden som finns runt om i , utan nu börjar det faktiskt också bli problem i stadskärnorna. I , som ibland kallas Femman, i är det inte ovanligt att stora ungdomsgäng tar över framför allt när de flesta har gått hem. har till och med polisen själv behövt kalla på förstärkning för att kunna freda sig. Så här kan vi inte ha det. Allt detta tillsammans med brandincidenter och skadegörelse, som har blivit vardagsmat i många städer, gör att tryggheten faller brant. Här måste samhället gemensamt tydligt sätta stopp så fort det bara går. Det får inte fortsätta längre. Detta handlar inte bara om poliser, för det räcker inte. Polisen är dock en viktig del. Samhället kan inte ge efter, och vi kan inte vänta med åtgärder . I ett samhälle där detta inte fungerar är alla förlorare. Just därför hemställer jag än en gång till statsrådet att lägga in en högre växel och komma med förslag som vi kan klubba igenom här i . och säger i en att det ska bli anställningsstopp i polishögkvarteret, vilket jag bejakar. Men ledningsstrukturen ute i landet har inte blivit så som det var tänkt. Tyngdpunkten skulle framför allt ligga på det lokala planet. I de flesta polisväsen runt om i världen, och där polisväsendena fungerar väl, är den lokala polisen ganska stark. Ofta ligger två tredjedelar på lokal polis och en tredjedel på statlig polis. Vi måste röra oss åt det hållet. Detta fanns som grund när vi skulle sjösätta polisreformen. Det är i den lokala förankringen, när människor känner trygghet till sin polis, som kunskapen flödar fram. Befolkningen har ju oftast större kunskap än polisen om hur det ser ut med både det ena och det andra brottet. Detta kan i samarbete med polis och samhälle i övrigt möta den verklighet som vi har framför oss. Jag återkommer därför till det senaste årets statistik som skrämmer mig – om vi nu ska slå statistik i huvudet på varandra. Man kan gå och se att kurvorna går upp och ned, men en undersökning gjord av och Inizio för visar att förtroendet har ramlat ned från – alltså ! Jag vet inte vilka kraftord jag ska använda om sådana siffror. När det gäller dem som inte alls har förtroende för polisen har siffrorna ökat från . Vi måste ändra på detta. Jag inser att det är en rejäl uppförsbacke, men det finns ingen annan lösning än att ändra detta – så snart det bara går. 35 Statsrådet (S): Jag blir lite brydd. är en hedervärd riksdagsledamot. Han har goda kunskaper om statistik och känner till att har den kanske bästa kriminal- och trygghetsstatistiken i världen. Han har läst Brottsförebyggande rådets statistik och känner till resultaten. I stället för kvalitetssäkrad statistik med ett brett urval, stort underlag och hög tillförlitlighet väljer han att redovisa statistik från och Inizio. Detta är en statistikkälla som inte bygger på ett representativt urval utan på självrekryterade internetpaneler. Den som själv så önskar får vara med. Den här statistikkällan är så osäker att seriösa medier i , förutom , oftast väljer att inte rapportera resultaten vidare. Jag måste få ställa ett par frågor till . När han har dessa båda statistikkällor framför sig undrar jag varför han väljer den källa som han vet är behäftad med en massa problem i stället för den som han vet håller hög nivå. Kan det vara så att den ena källan bekräftar den bild som vill föra fram medan den andra inte gör det? Ligger detta bakom valet av statistikkälla snarare än tillförlitlighet, trovärdighet och statistisk relevans? Jag tycker i så fall att för ovanlighetens skull är ute på lite hal is. Det är inte så här han brukar använda statistiska källor, och jag beklagar detta. Låt mig säga något om och Femman i , som är ett av mest välbesökta köpcentrum. hade man 35 miljoner besökare. Där har funnits stora problem, men efter ett framgångsrikt polisarbete har det skett betydande förbättringar. Jag tror att man hade det minsta antalet anmälda brott i i . Många hårt arbetande poliser, med ganska blygsam ersättning, har gjort stordåd med det brottsförebyggande arbetet i . Detta innebär inte att alla problem är lösta, men polisen har faktiskt gjort ett storartat arbete. Jag tror dock att mer måste göras. Vi har problem med vissa grupper i vilka vi måste ha ett aktivare arbete från sociala myndigheter. För deras egen och för andras säkerhet måste vi se till att de inte avviker från boenden eller de vårdformer som de har getts möjlighet att delta i. I den mån de inte har rätt att vistas i landet måste de återvända till sitt hemland. I den mån det är svårt att få dem att återvända eller utvisa dem måste vi kunna hålla dem inlåsta i väntan på att utvisning sker. 36 (M): Det sista som statsrådet tog upp är väldigt viktiga saker. Vi har en bra ordning i med ett rättssäkert system. Domstolar tar i överklagningar hänsyn till alla de faktorer som kan finnas om man är asylsökande eller om det handlar om någon annan. Om detta system ska fungera måste man faktiskt underordna sig domstolens beslut. Därför förväntar jag mig även inom detta område förbättringar för polisen – kanske genom lagändringar – så att den ska kunna utföra detta. Detta är en del av det hela. Men jag blir lite rädd när statsrådet kommer in på statistik. Det är helt riktigt att statistik kan missbrukas, vilket jag har sagt i både denna interpellationsdebatt och tidigare. Jag vill dock ge en signal. Det här gäller inte bara statistik. Om det finns statistik som visar en signal om att folk blir alltmer otrygga och har blivit det måste man ta denna signal på riktigt stort allvar. Jag blir rädd om statsrådet tror att man bara kan sitta still i båten och låta det fortgå. Jag tror att man måste göra en massa saker, och det ska ske . Exempelvis kan jag hänvisa till , chefsåklagare i , som mycket tydligt säger att är på väg mot kollaps. Även om man i ett kort perspektiv skulle föra över poliser till innebär det att det blir brist på andra ställen. Vi får heller inte glömma resten av . Jag träffade till exempel organisationen i . De var upprörda över att de inte kan räkna med hjälp om de får inbrott eller liknande . Så här har våra företagare det. Om det inte handlar om fysiskt våld får de ofta inte ens ut en polis till sig när de har haft inbrott, vilket kanske kan spoliera hela deras verksamhet. Detta får inte ske. Vi måste göra någonting. 37 Statsrådet (S): Vi vidtar åtgärder. Jag har gett uttryck för de åtgärder som regeringen har vidtagit och dem vi planerar att vidta. Det handlar om ett stort antal åtgärder. Man måste dock, , akta sig för att göra självrekryterade paneler till sin egen verklighetsbild när det finns bra statistik att tillgå. Man måste akta sig för att välja statistik utifrån vilken bild man vill sprida eller skapa snarare än den som har det bästa underlaget. Vi har vidtagit ett antal åtgärder i efter chefsåklagarens uttalande. finns en ny regionchef för . Vi har tillfört . Vi har förflyttat ett stort antal poliser och speciella utredare. Allt detta har vi gjort för att kunna vara behjälpliga. Jag tycker att det är talande för debatten att efter fyra inlägg avslutar med att säga att någonting måste göras men själv inte ger uttryck för en enda sak som borde göras. Själv har jag framfört ett antal åtgärder som regeringen vidtar. Jag tror att detta är rätt talande för hur debatten om säkerhet, ordning och trygghet ser ut i . Jag är glad över att vara statsråd i en regering som satsar mer pengar på polis och säkerhetspolis än vad någon regering har gjort. Överläggningen var härmed avslutad. § 13 Svar på interpellation 2016/17:223 om samhällets beredskap i händelse av kris eller krig 38 Statsrådet (S): har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att förtydliga regeringens hållning när det gäller både samhällets och de enskilda medborgarnas ansvar för livsmedelsförsörjning i händelse av kris eller krig. Det är viktigt att livsmedelsförsörjningen fungerar både vid kriser och vid höjd beredskap. Vår förmåga på det här området ska byggas utifrån en analys av dagens behov, vilka inte nödvändigtvis är desamma som . I händelse av en kris eller vid höjd beredskap ska vi i så stor utsträckning som möjligt samarbeta med våra grannländer för att kunna utbyta varor. Såväl privata som offentliga aktörer fyller viktiga funktioner i detta arbete. Bland de offentliga aktörerna har en särskilt viktig roll, eftersom myndigheten har ett övergripande ansvar för att samordna kris- och beredskapsplaneringen för livsmedelsförsörjningen. Bland annat leder myndigheten en privat-offentlig samrådsgrupp. För att få en god försörjningsberedskap avseende livsmedel behöver den nationella produktionen öka. Att öka livsmedelsproduktionen i ingår i de långsiktiga mål för en sammanhållen politik för hela livsmedelskedjan som regeringen tillsammans med de borgerliga partierna och har kommit överens om. Genom att i större omfattning ska bli självförsörjande med livsmedel kommer sårbarheten att minska. Människor förväntas också ta ansvar för sin egen livsmedelsförsörjning vid kriser och höjd beredskap. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, MSB, har uttryckt att ett riktmärke för alla hushåll bör vara att de har livsmedel hemma som räcker i . Medvetenheten om detta och om hur man på andra sätt kan förbereda sig för kriser och höjd beredskap behöver öka. MSB har en viktig uppgift i att sprida sådan information och har mot denna bakgrund tagit initiativ till en krisberedskapsvecka som syftar till att väcka engagemang för vår gemensamma säkerhet och beredskap. Utvecklingen på det säkerhetspolitiska området i förening med konsekvenserna av ett förändrat klimat gör det alltmer angeläget att öka förutsättningarna för en god försörjningsberedskap avseende livsmedel och att öka människors medvetenhet om hur de förbereder sig på bästa sätt. Jag kommer att fortsätta följa utvecklingen på detta område noga och är beredd att vidta ytterligare åtgärder. 39 (L): Jag tackar statsrådet så mycket för interpellationssvaret. Det var i på som statsrådet fick frågor gällande vår förmåga till självförsörjning i fråga om livsmedel. Svaret – åtminstone det som refererades i massmedierna – handlade om något som statsrådet också var inne på i sitt interpellationssvar, nämligen om att i första hand försöka åstadkomma handel med våra nära grannländer. Jag har skrivit min interpellation för att ge statsrådet ett tillfälle att framföra en mer nyanserad hållning i denna – som jag tror – rätt komplexa fråga. Detta med att handla med grannar i händelse av långvarig kris, höjd beredskap eller till och med militär konflikt som drabbar landet är något av en förenkling. För det första är det högst osäkert huruvida det över huvud taget kan förekomma handel länder emellan i en sådan här situation. Det räcker att vi erinrar oss det första och det , då blockader användes flitigt. Trots en mycket högre grad av självförsörjning än vad vi har tvingades under båda dessa krig att ransonera livsmedel. För det andra är det i en sådan situation inte bara som kommer att ha behov. Om det skulle uppstå en militär konflikt i vårt närområde kommer bedömningsvis – det säger också den nuvarande regeringen – i stort sett alla länder att vara involverade, och de länder som önskar handla med kommer naturligtvis i första hand att se till sina egna behov. Men det handlar inte bara om att komma över livsmedel i tillräcklig mängd. Det handlar också om hur vi ska kunna hantera de livsmedel som i ett sådant läge kommer till . Det kan vara bra att erinra sig att möjligheterna att lagra till exempel färsk fisk i det här landet har minskat väsentligt . Skulle vi få låt oss säga ett helt fartyg med odlad lax från kommer vi att få stora problem att se till att den här maten är tjänlig när den kommer ut i konsumentledet. Ett annat problem med att hänvisa till att vi ska handla med våra grannar är nog att enskilda människor som lyssnar till det budskapet andas ut lite, herr talman. De känner att samhället kommer att fixa det här. Det är bra att statsrådet nu framhåller att MSB, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, tillhåller samtliga medborgare att kunna ha minst tre dygns försörjningssäkerhet själva. Jag tror väl inte att det finns så många kylskåp runt om i det här landet som inte kan försörja respektive familj . Min fråga till statsrådet är därför: Räcker det att den enskilde har ansvar för sin egen livsmedelsförsörjning under en så som ? tog initiativ till att ta fram en broschyr som heter Om krisen eller kriget kommer. Där problematiserar vi den här mycket begränsade ambitionen när det gäller enskildas ansvar för sin egen försörjning. Om det är så att vi ska ställa om vår handel i en krissituation måste väl rimligtvis också statsrådet inse att den enskilde själv kan komma att tvingas ta ansvar under en väsentligt än . 40 Statsrådet (S): Jag blir lite brydd av inlägg i den här diskussionen. Jag kan ha kommit ihåg fel, men visst var det så att var närvarande i och hade möjlighet att följa den diskussion som följde på mitt anförande? De som hade möjlighet att följa mitt anförande kunde höra att jag talade om de här frågorna. Jag har inte sagt någonting av det som nu försöker ställa mig till svars för. Jag har inget behov av att skydda mig mot det. Låt mig snabbt rekapitulera det som jag faktiskt sa och som jag fortfarande menar. Jag sa att självförsörjningsgrad är ett dåligt mått att utgå från. Det beror på att våra konsumtionsmönster har förändrats så kraftigt. I motsats till vid tiden för , och faktiskt även , som nämner, konsumerar vi i såväl ananas som vin. Det har gjort att självförsörjningsgraden gått nedåt. Men jag tror att de flesta medborgare kommer att kunna klara en kris eller krigssituation väldigt bra utan att konsumera vare sig ananas eller vin. Grunden är naturligtvis att vi till stor del ska kunna försörja oss själva i en kris eller en krigssituation. Men inget av de scenarier myndigheterna eller experterna utgår från i sin planering innefattar att vi kommer att vara helt avskärmade från omvärlden. Utvecklingen av livsmedelsproduktionen i och i princip alla andra länder, utom möjligtvis , och några till, har inneburit en betydande grad av specialisering. Man blir duktigare på att producera ett antal varor. Sedan byter man dem mot andra varor. Det är inte så att jag, eller EU på något sätt har sagt sig vara beroende av ett annat land för att klara försörjningen i en kris eller en krigssituation. Däremot är det så att vi kommer att behöva ett visst utbyte av varor. Vi är väldigt duktiga på att producera en del livsmedel. Andra länder – nämnde – är väldigt duktiga på att producera lax. Det gör vi tyvärr inte i lika stor utsträckning som . Där tror jag att det finns en betydande förbättringspotential i . Ska vi nu i totalförsvarsplaneringen bygga upp vår förmåga att även inom livsmedelsförsörjningen klara en kris eller en krigssituation måste den inrikta sig på att klara försörjningen av baslivsmedel. Då blir självförsörjningsgraden ett dåligt mått att titta på. Det väsentliga måste vara vår förmåga att producera och inte minst distribuera viktiga livsmedel. Lika lite som det är säkert att vi kommer att bli avskurna från vår omvärld, lika lite kan vi vara säkra på att det kommer att vara möjligt att distribuera livsmedel i alla delar av vårt land. Det kan vara så att en del av landet är avskuren. Det är alltså inte alldeles självklart att det bara är nationens gränser som ska vara avgörande för vår förmåga att klara en kris. Sedan handlar det om insatsvarorna. Vi har ett transportsystem som i väldigt hög grad är beroende av fossila drivmedel som vi importerar från andra länder. Vill vi öka vår förmåga att klara en kris eller en krigssituation bör vi ställa om stora delar av vårt distributionssystem, så att vi i lägre grad blir beroende av fossila drivmedel utifrån. vi gör det krävs naturligtvis att vi har ett betydande lager av de fossila drivmedlen. Det spelar ju ingen roll om hela nationen är självförsörjande på exempelvis fläskkött genom produktion i om vi inte klarar att distribuera fläskköttet över landet. 41 (L): Jag kan inledningsvis avslöja att jag dessvärre hade lämnat konferensen och Försvar när statsrådet höll sitt anförande. Icke desto mindre refererar nu statsrådet i sitt svar här i kammaren till att vi ska handla med andra länder, och jag försökte problematisera denna ambition. Visst, det kan vara en del experter som gör bedömningen att vi i inte behöver bli helt avskurna. Men när man planerar för de värsta scenarierna, kris och krig, bör man också ha planer för att det värsta utfallet kan bli verklighet, alltså att blir helt avskuret och att möjligheterna till handel inte längre står till buds. Statsrådet säger att han blir brydd över mina frågor. Jag konstaterar att han i svaret refererar både till handel med andra länder och till ökad produktion, som ligger inom ramen för den anförda livsmedelsstrategin. Statsrådet menar att den ökade produktionen ska leda till en minskad sårbarhet för . tycker jag att han övertolkar livsmedelsstrategin. Det mål som finns där, som för övrigt är det enda som regeringen har lyckats nå enighet med oppositionen kring, handlar om att livsmedelsproduktionen ska öka. Men det är långt ifrån samma sak som att självförsörjningsgraden blir bättre eller att sårbarheten minskar. Som statsrådet själv påpekar: Är det produktionen av champinjoner och sparris som ökar, eller är det kött och mjölk som ökningen gäller? Och var i landet sker ökningen – sker den på eller i norra ? Sådant får också betydelse, inte minst mot bakgrund av detta med drivmedelssäkerhet, som statsrådet också aktualiserar. Återigen: Vilka möjligheter har vi att hantera en situation där det gäller att hålla livsmedlen tjänliga för människor, att få dem transporterade till rätt ställe och så vidare? Jag ställde en mycket rak fråga till statsrådet om detta , som MSB arbetar med. Det är min bedömning att de flesta familjer klarar utan någon som helst förberedelse. Jag tror åtminstone att flertalet av dem gör det. De flesta barnfamiljer har rätt mycket mat i sina kylskåp, och hållbarheten är nog sådan att inte utgör någon större utmaning. Statsrådet hänvisar till att vi i en kris eller en krigssituation delvis ska ställa om vår handel. Jag får dock intrycket att han inser att det kan vara ett mycket längre tidsperspektiv då enskilda behöver klara sig själva. Om vi dessutom understryker enskildas eget ansvar, till exempel när det gäller livsmedel i en kris eller en krigssituation, kommer det också att syfta till ett minskat tryck på samhället att leverera i sådana lägen. Jag hade gärna sett att statsrådet valt att reagera på detta med de . Jag konstaterar att han är beredd att göra mer, och då är frågan: Är detta ett område där regeringen skulle kunna bli ännu tydligare? 42 Statsrådet (S): Låt mig börja med att besvara den sista frågan direkt: Ja, och det är också bakgrunden till att vi återupprättar totalförsvars- och civilförsvarsplaneringen. Vi kan absolut bli tydligare, och det finns absolut mer att göra. Jag tror att det här är ett ämne som förtjänar en bra diskussion. ställde en annan konkret fråga, som jag tyvärr missade att svara på i mitt förra inlägg, om detta . Jag ska försöka svara på den . Det är en bra början, men tyvärr är jag nog inte lika optimistisk som om den normala barnfamiljens förmåga att klara detta. Jag tror säkert att en normal barnfamilj har varor i kylen som räcker, men det kan vara betydligt värre, till exempel att vi inte har elektricitet och att det inte finns någon kyla i kylskåpet i mer än sex, sju eller beroende på vilken energiklassning det har. Det kanske behövs varor hemma för att man ska kunna värma sig. Man kan behöva hämta vatten eller ha vatten tillgängligt. Man kanske har ett betydande förråd av torrvaror men inte tillräckligt med vatten för att omvandla dem till tjänligt livsmedel. Jag tror att nog är en bra början, men sedan kan man behöva bygga vidare. Jag tror också att det handlar om tankemönster. Man måste fundera över vad man har hemma, hur man kan gå på toaletten under de , hur man ordnar värmeförsörjning, hur man ser till att det finns ljus och så vidare. Låt mig komma tillbaka till huvudfråga. Ja, jag menar att vi ska försöka ha varuutbyte och att de nordiska och europeiska solidaritetsförklaringarna innebär att vi kommer att vara en del av ett varuutbyte med vår omvärld om vi har möjlighet till det. De allra flesta scenarier tyder på att vi kommer att ha möjlighet till varuutbyte. Menar inte samma sak? Jag har alltid sett , numera Liberalerna, som ett frihandelsvänligt parti som också tror på den specialisering som blir utlöparen av frihandeln, nämligen att man blir bättre och bättre på vissa varor och kan utbyta de varorna med varandra. Det gör oss alla rikare. Det gör också att vi får en bättre varuproduktion.