prot · H409128 · 2017-06-19 00:00:00 — I propositionen står det att hänsyn även ska tas till tillhandahållande av fria lokaler och annan kostnadsservice, som det inte medför några krav på att det ska sättas en prislapp på dessa förmåner. Utgångspunkten måste vara att det ekonomiska partistödet är så rättvist fördelat som möjligt, och eventuellt också i högre grad kopplat till såväl politiska tjänster som kontorslokaler och dylikt. Om ett parti exempelvis har tillgång till rådstjänst, politisk sekreterare och kontorslokaler borde samma parti rimligtvis inte erhålla ett lika stort kontant partibidrag som det parti som inte har erhållit samma förmåner. De politiska tjänsterna har tyvärr blivit en handelsvara i de olika kommun- och regionfullmäktigeförsamlingarna runt om i landet. Reglerna bör därför utformas så att det inte heller i praktiken ska vara möjligt att missgynna eller gynna något enskilt politiskt parti. Exempelvis skulle de politiska tjänsterna kunna fördelas mer rättvist genom att de striktare knyts till det enskilda partiets mandat, som man tar bort höga trösklar som i praktiken innebär att det blir oproportionerligt stora skillnader mellan partier vilkas mandat egentligen skiljer sig högst marginellt. En viktig princip är att de politiska partier som har blivit invalda i fullmäktige också ges en så god insyn som möjligt, så att de ges möjlighet att bli delaktiga i det politiska arbetet. I praktiken handlar det, utöver det som jag har nämnt om partistöd och politiska tjänster, också om att kunna delta i nämndernas och styrelsens arbete. Tyvärr finns det exempel på kommuner som efter att valresultatet är klarlagt har minskat antalet platser i såväl nämnder som styrelser enbart för att hålla vissa partier borta från insyn. Ett sådant agerande är i grunden naturligtvis helt odemokratiskt. Ny kommunallag och Kommunala och regionala frågor Genom nuvarande lagförslag finns det fortsatt stor risk för att en majoritet genom ändringar av antalet platser i nämnder och styrelser efter ett val, minimerar inflytandet från ett eller flera partier. Det bör även i detta avseende finnas någon form av minoritetsskydd för att säkerställa en så stor insyn som möjligt även för de partier som hamnar utanför en valteknisk samverkan. Utöver de förslag som nämnts vill även införa möjligheten till en lokal misstroendeförklaring. Möjlighet till misstroendeförklaring finns som bekant här i . Vår mening är att samma möjlighet ska finnas i våra kommuner och landsting. Min uppfattning är att det är de styrande partierna som har ett ansvar för att deras politik tolereras av en majoritet. Har man inte stöd får man helt enkelt sätta sig vid förhandlingsbordet med övriga partier i fullmäktige och inte ge sig förrän man har kommit fram till en lösning som en majoritet kan acceptera. vill stärka demokratin i flera avseenden. Ett sätt att göra det är att underlätta för invånarna i en kommun eller i ett län att få till stånd en lokal folkomröstning. Kraven för detta är enligt vår mening alldeles för högt ställda. Det är rimligt att sänka gränsen för hur stor andel av en kommuns eller en regions invånare som behöver underteckna för att man ska få till stånd en folkomröstning, det som i lagen benämns som folkinitiativ. Det vore rimligt att utreda andra möjligheter än de som föreskrivs och som i praktiken innebär att namninsamlingarna måste ske manuellt på papper. Exempelvis skulle kommunerna kunna upplåta en teknisk plattform för att möjliggöra digitala namninsamlingar, där legitimering med hjälp av bank-id skulle kunna vara en möjlighet. kommer att högtidlighålla och fira av demokrati i . Den kommunala självstyrelsen är faktiskt äldre än så, men den utgör ändå en hörnsten i en fungerande demokrati. När folket och makten glider isär vill göra halt. Vi vill flytta tillbaka makten till kommunerna och till befolkningen. Vi vill göra det politiska systemet i våra kommuner och landsting rättvisare, och vi vill stärka makten för människor att påverka när de folkvalda politikerna kanske sviker. vill stärka demokratin på riktigt. I detta anförande instämde (SD). 53 (C): föreslår i betänkande KU30 att antar regeringens förslag till en ny kommunallag. Vi är från alla partier, utom från , överens om förslaget till en ny kommunallag. I betänkandet behandlas ett femtiotal motionsyrkanden, utöver själva lagförslaget. Till följd av detta föreslår ett tillkännagivande till regeringen om att regeringen bör se över ordningen för utseende av ersättare i kommunala styrelser, nämnder och utskott. Ny kommunallag och Kommunala och regionala frågor Jag är naturligtvis mycket tacksam över att detta tillkännagivande har tillkommit, grundat på min enskilda motion 2016/17:2957. Grunden är det problem som jag där har lyft fram om att när man i kommunerna vid val till nämnder och styrelser tillämpar proportionella val stadgar kommunallagen att val av ersättare ska ske enligt en lista. Detta är en gemensam och enhetlig lista och gäller alltså för alla partier. Det innebär att det ofta blir så att den som kommer in som ersättare i en nämnd eller styrelse tillhör ett annat parti än den som ersätts. Detta kan ofta ändra majoriteten i en nämnd eller en styrelse. Proportionella val blev ganska vanligt efter valet , då partier ansåg att de inte blev tillgodosedda vid utseende av ledamöter och ersättare på det sätt som de ansåg att det borde vara. Då begärdes proportionella val med denna, som vi nu är överens om, negativa konsekvens. Vi lämnar alltså ett uppdrag till regeringen att titta på detta problem. Jag är mycket tacksam för att vi blev helt överens om detta. Jag tror att regeringen snart kan komma tillbaka med en lösning på detta problem. Det borde i varje fall, som jag ser det, inte vara särskilt svårt. Jag vill också lyfta fram en motion från i ärendet om kommunala och regionala frågor, och den handlar om det brottsförebyggande arbetet. Vi från har lyft fram att vi vill att det lagstiftningsmässigt ska bli tydligare att kommunerna ska ta ett större ansvar för det brottsförebyggande arbetet. Med det yrkar jag bifall till förslaget om en ny kommunallag. 54 (V): Vi debatterar alltså två betänkanden . Det ena betänkandet, KU30, gäller propositionen om en ny kommunallag. Det andra betänkandet, KU17, behandlar motioner från den allmänna motionstiden. De hänger ihop, men jag tänkte ändå tala om ett betänkande i taget. Jag börjar med KU17. I betänkandet finns det flera reservationer, och två är . Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nr 3. Den handlar om att kommunerna bör få möjlighet att ansvara för tillfälliga anläggningsboenden för asylsökande. skulle då kunna hyra bostäderna av kommunen, och kommunen, och Arbetsförmedlingen skulle kunna avtala om vem som ska göra vad. I kommunallagen, såväl den nya som den gamla, är det inte helt tydligt om kommunen har denna möjlighet. Det finns oklarheter på det området. Detta skulle ge kommunerna bättre planeringsförutsättningar och, i kombination med möjligheten till ett ökat ansvar för mottagandet, kunna innebära en smidigare övergång för dem som sedan beviljas asyl. Majoriteten avstyrker förslaget med hänvisning till att kommunallagen har setts över i en utredning – det behandlas i betänkande KU30 – och att utredningen inte lyfte fram frågan. Det är sant. Utredningen lämnade sitt förslag . Det kan tänkas att frågan om flyktingmottagandet inte var lika högaktuell . Det var , alltså fast senare, det kom väldigt många fler som sökte skydd i och . Vi kan se att det finns problem i samverkan med kommuner och andra myndigheter, och vår uppfattning är att fördelningen av ansvar och befogenheter mellan bland annat kommuner och bör ses över. Ny kommunallag och Kommunala och regionala frågor har också en reservation gällande det tillkännagivande som finns med i betänkandet. delar majoritetens uppfattning att det är viktigt att förtroendeuppdragen i kommunen utformas så att fler människor lockas att engagera sig politiskt. Mötenas utformning och förläggning spelar säkert viss roll, och där gäller det att kommuner och landsting tar sitt ansvar. Vår uppfattning är dock att det är de politiska partierna som har det största ansvaret för att få fler att engagera sig – och att de måste ta det ansvaret. Det är knappast karaktären på mötena i kommunen eller som avgör om människor blir partimedlemmar; det är snarare hur partierna fungerar som avgör om en person ger sig in i partipolitiken. Öppna, välkomnande partier där värdet av olika erfarenheter är tydligt kommer också i fortsättningen att kunna rekrytera nya medlemmar – såväl ungdomar som utlandsfödda och andra med ett helt nyvaknat politiskt intresse. Majoriteten skriver särskilt att det är viktigt att ungdomar får möjlighet att påverka den närmaste miljön. Ja, inflytande och möjligheten att påverka är viktigt. bereds för tillfället i . Regeringen föreslår också i vårändringsbudgeten att Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor ska tillskjutas extra medel för att förbereda inför skolval i samband med valet och valet till 2019. I det betänkande om valfrågor som vi tog beslut om här i kammaren för mindre än sedan hade jag en reservation. Jag tyckte då att det vore bra om regeringen prioriterade arbetet med förslag att göra försök med rösträtt från i kommunvalen, just för att ge ungdomar möjlighet till inflytande, ta till vara det engagemang som finns och öka den politiska aktiviteten bland unga. Övriga i utskottet menade då att beredningen av förslag skulle avvaktas. Jag kan konstatera att utskottsmajoriteten nu tycker att ungdomar bör ha inflytande i skolan och kommunerna genom exempelvis lokala råd. Jag vidhåller min uppfattning att det vore bättre om det faktiskt genomfördes försök med rösträtt från i kommunalvalen, precis som har föreslagit. Med hänvisning till det pågående arbetet med förslag och den satsning på skolval som görs kan jag inte se att det tillkännagivande KU:s majoritet nu gör är behövligt. Angående förslaget om en ny kommunallag, betänkande KU30, delar jag regeringens uppfattning och ställer mig bakom den proposition som har lagts fram till . Utskottsmajoriteten har dock valt att lägga fram två tillkännagivanden här. Ett är jag med på och ett inte. Jag vill därför yrka bifall till min reservation nr 6 i KU30. Det gäller tillkännagivandet om att det program som kommunfullmäktige antar med mål och riktlinjer för verksamhet som bedrivs av privata utförare även bör omfatta verksamhet i egen regi. I propositionen framhåller regeringen att kommunerna och landstingens nämnder inom de egna områdena ska se till att verksamheten bedrivs i enlighet med de mål och riktlinjer som fullmäktige har bestämt samt de föreskrifter som gäller för verksamheten. Detta gäller även när vården av angelägenhet med stöd av kommunallagen har lämnats över till någon annan. Kommuner och landsting har alltså ett uppföljningsansvar för all verksamhet. Ny kommunallag och Kommunala och regionala frågor Flera remissinstanser – både stora landsting, till exempel , och små kommuner, som – påtalar också det administrativa extraarbete detta medför för en verksamhet de alltså redan har ett uppföljningsansvar för. Majoriteten anför att det är av stort värde att verksamheterna hanteras på ett likvärdigt sätt oavsett om de bedrivs i egen eller privat regi, men det är faktiskt stor skillnad på privat drift och egen regi. I den egna verksamheten har det offentliga redan total insyn. Den är öppen, ekonomin går att granska fullt ut och alla medarbetare åtnjuter fullt meddelarskydd. Kommuner och landsting kan, om de vill, använda programmet för mål och riktlinjer som ett redskap för styrningen även för till exempel uppföljning av sin egen verksamhet. Jag delar dock regeringens bedömning att det är onödigt att tvinga kommuner som kanske inte ens använder sig av privata utförare att ta fram sådana extra program utöver de mål och riktlinjer de redan har. Kommuner och landsting har redan ett uppföljningsansvar för all verksamhet i egen regi, i enlighet med fullmäktiges beslut. Därmed yrkar jag alltså bifall till reservation 6. 55 (L): Dagens kommunallag har vi alltså haft . har världen förändrats och vi med den. Kommunallagen har också ändrats ett antal gånger, vilket – skulle jag vilja påstå – har lett till att dess överskådlighet har gått förlorad . Det finns alltså i allra högsta grad ett behov av modernisering av kommunallagen, och förslaget är att en helt ny lag därför bör antas för att kommuner och landsting ska få ett tydligare och mer ändamålsenligt ramverk. Ett stabilt ramverk för kommuner och landsting må låta torrt och tråkigt, men det är en nödvändig förutsättning för att vi ska kunna ha en stabil och demokratisk styrning. Det underlättar för den lokala demokratin, och det bidrar till att arbetet mellan förtroendevalda och tjänstemän förenklas genom en tydlig ansvarsfördelning. Det ska också ge allmänheten och samhället i övrigt en möjlighet att följa och granska aktiviteten i kommuner och landsting. Den nya lagen är till stor del ett resultat av en allmän uppstädning med en delvis ny struktur, ett enhetligt språk och en enhetlig begreppsbildning. Den innehåller dock också förslag som till exempel att kommunfullmäktige ska få möjlighet att bestämma att styrelsen ska kunna fatta beslut om förhållanden som rör andra nämnders verksamhet – dock inte sådant som rör myndighetsutövning mot enskild eller tillämpningen av lag. Det tydliggörs vidare att kommuner och landsting kan besluta att ge kommunal- och landstingsråd möjlighet att vara till exempel föräldraledig. Det är inte för tidigt, tycker jag. Ny kommunallag och Kommunala och regionala frågor Det är också positivt att rollfördelningen mellan anställda och förtroendevalda ska tydliggöras och att varje kommun och landsting ska ha en ledande tjänsteman vars roll fastställs av styrelsen. Många med erfarenhet av kommun-, landstings- eller regionfullmäktige har säkerligen betraktat revisionens roll med en viss skepsis – inte för att den inte behövs, utan för att den inte så sällan får en ganska blygsam roll. Därför är det positivt att det nu införs ett krav på att revisorernas budget ska beredas av fullmäktiges presidium och att de sakkunniga revisionsbiträdena får en tydligare roll med rätt att uttala sig i fullmäktige när revisionsberättelsen ska behandlas. Liksom några av de föregående talarna hoppas jag att ställer sig bakom utskottet vad gäller att utreda frågan om att införa en ordning som innebär att ersättare i kommunala styrelser, nämnder eller utskott ska tillhöra samma parti som den avgående ledamoten. Dagens ordning kan i många fall drabba våra mindre partier, som plötsligt vid ett avhopp av sin ledamot kan se sin kanske enda plats i nämnden gå förlorad till ett annat parti. Vad gäller styrning och uppföljning av verksamhet i regi är det för oss som tycker att verksamheter ska granskas och följas upp lika strikt oavsett om utföraren är eller privat särskilt välkommet att utskottet, förutom , föreslår att ställer sig bakom Alliansens yrkande om att regeringen bör återkomma till med ett lagförslag som innebär att fullmäktige ska anta ett program med mål och riktlinjer för privata utförare såväl som för verksamheter som bedrivs i egen regi. Så får vi till ett effektivt och rättvist system där det är kvalitet som är styrande – inte utförarens organisationsform. Hur vi ska öka intresset för politiken och människors vilja att delta i det politiska arbetet som förtroendevalda är ju en fråga som engagerar oss här, både som partiaktiva och som KU-ledamöter. Demokratin bygger just på människors engagemang och delaktighet. När människor inte känner att politiken berör eller rör dem, inte vet hur de ska närma sig den eller inte kan engagera sig för att livet helt enkelt inte går att arrangera så att det passar – då har vi som demokrati stora problem. Mycket av problemen måste vi som redan är aktiva och partierna själva noga fundera igenom och hitta passande svar på, men svaren måste också komma från statlig nivå. Därför är det glädjande att utskottet nu begär att regeringen återkommer till med förslag på hur förtroendeuppdragen ska utformas så att fler kan och vill delta aktivt i demokratiarbetet. Avslutningsvis, herr talman, vill jag yrka bifall till den liberala reservationen nr 4, om ett kommunalt och regionalt kompetenslyft vad gäller hbt-frågor i välfärdssektorn. Det finns fortfarande en stor och djup okunskap hos många som verkar inom vård, skola och omsorg om hur man bemöter homosexuella, bisexuella och transpersoner. Detta är en okunskap som fortfarande råder i många delar av landet, trots de åtgärder som redan har vidtagits eller åtminstone aviserats. Här behöver definitivt mer göras. I övrigt, herr talman, yrkar jag bifall till förslagen i betänkandena. Ny kommunallag och Kommunala och regionala frågor 56 SKÅNBERG (KD): Vi debatterar KU17 och KU30 tillsammans i den här omgången. När det gäller KU30 vill jag lyfta fram två saker. Den ena är att vi tillsammans, i enighet, har riktat ett tillkännagivande till regeringen om att se över ordningen för utseende av ersättare i styrelser, nämnder och utskott, så att det blir en företrädare för samma parti – och inte något annat – som hoppar in. Vi har också, så när som på , ett enigt tillkännagivande om att regeringen bör återkomma till med ett lagförslag som innebär att skyldigheten för fullmäktige att anta ett program med mål och riktlinjer för privata utförare även ska omfatta verksamhet som bedrivs i egen regi. När det gäller KU17 gläder jag mig åt en mycket principiell och viktig formulering i ett tillkännagivande. Alliansmotionen 2015/16:2496 efterfrågade först åtgärder för att förändra förtroendeuppdragets utformning så att fler människor attraheras av det. Här berörs även nyrekrytering av förtroendevalda samt ökade möjligheter för ungdomar till ett aktivt deltagande i den demokratiska processen. Detta föll alla på läppen – även här med undantag för – och det blev ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med förslag på hur förtroendeuppdrag ska utformas så att fler människor lockas att engagera sig politiskt, att hinder mot nyrekrytering minskar och att ungdomar kan ges ökade möjligheter att delta aktivt i den demokratiska processen. Detta är det sista av mina sex anföranden och även det sista för det här . Jag vill gärna lyfta fram den principiella grunden för demokratin, som gör att jag och säkert många andra över huvud taget engagerar oss. Det skulle kännas skönt att ha det sagt får bryta in också för riksdagsledamöter. Jag lånar ord ur den alliansmotion som var grunden för detta tillkännagivande. När det gäller demokratins väsen, herr talman, hävdar vi inte att demokratin som styrelseform skulle vara utan brister och nackdelar, att demokratiskt fattade beslut automatiskt skulle vara de visaste eller att den demokratiska beslutsprocessen skulle vara den snabbaste eller effektivaste. Ändå är demokratin oöverträffad och omistlig, i enlighet med bekanta ord om att ingen påstår att demokrati är perfekt eller allvetande. fortsatte med att påpeka att det i själva verket har sagts att demokratin är den sämsta styrelseformen, om man undantar alla andra styrelseformer som prövats tid efter annan. Det har gjorts många försök att bestämma demokratins väsen. Särskilt brännande var frågan om demokratins väsen i efter freden . Detta var efter gigantiska kamp mellan å ena sidan kommunismen, nazismen och fascismen och å andra sidan demokratin. Den danske statsvetaren och teologiprofessorn framhåller i sin numera klassiska bok demokrati, , samtalet som demokratins kärna. Han skriver att demokratins väsen är bestämt av samtalet – förhandlingen – av den ömsesidiga respekten och förståelsen och av det därav framväxande intresset för helheten. Ny kommunallag och Kommunala och regionala frågor fortsätter med att skriva att demokratin inte är något i sig självt avslutat. Det är inte en seger som är vunnen utan en kamp som ständigt pågår. Det är inte ett en gång uppnått resultat utan en uppgift som ständigt på nytt ska lösas. Framför allt, menar , är det inte en lära som man i en handvändning kan tillägna sig eller byta till. Det är ett sätt att tänka. Det är en livsform som man först tillägnar sig genom att man lever den i det personliga, privata livet och i förhållande till familjen och grannar, därefter i förhållande till en större krets, i förhållande till landsmän och slutligen i förhållande till andra nationer. drog slutsatsen att demokratin inte är självklar. Den måste återerövras av varje generation. Den moraliska grunden för demokratin bildas och formas i de sociala sammanhang som formar ett samhälle. Civilsamhället med hemmet och familjen, skolan, föreningar, kyrkor, organisationer och folkrörelser är av största betydelse. En demokratisk stat är beroende av att det finns ett värdevitalt samhälle med levande och medvetandegjorda moraluppfattningar hos enskilda och grupper samt av att de moraluppfattningar som där finns ger grund och stöd för demokratin. Det är också av största vikt att uppmuntra och förstärka medborgarnas egna demokratiska ansvarstagande. En förutsättning för ett fungerande demokratiskt samhälle är att demokratiskt fattade beslut följs och att lagen efterlevs. Skolan har ett stort ansvar för att förbereda de uppväxande medborgarna för ett deltagande i demokratin. För detta krävs att elevernas kunskaper om demokratin utvecklas. Skolan måste vara en demokratisk miljö som tillåter olika åsikter och visar hur oenighet kan hanteras på ett konstruktivt sätt. demokrati förutsätter självstyrelse. Den kommunala självstyrelsen ska vara stark och tydligt reglerad i grundlagen. Genom engagemang och deltagande i det lokala arbetet har medborgarna möjlighet att både få kunskap om och tillföra erfarenheter i ett större sammanhang. Regeringsformens portalparagraf pekar ut den kommunala självstyrelsen som ett medel för att förverkliga demokratin. En reell självstyrelse är ett centralt demokratiskt instrument, och det förutsätter en kraftfull rättslig kompetens för kommunerna att utöva den. Vi menar att en brist i och ett hot mot demokratin är medborgarnas bristande kunskap om den politiska processen, de aktuella politiska avgörandena och de politiska alternativ som finns. Den politiska allmänbildningen är mycket ojämn. En förutsättning för att upprätthålla respekten för principen en person, en röst, där varje röst väger lika, är att väljarna är informerade om valet och dess alternativ. Den bristande informationen gäller inte bara inför val utan ännu mycket mer hur man som medborgare kan påverka den demokratiska processen mellan val. Skillnaden är stor mellan å ena sidan intresseorganisationer och företag som vet att påverka ett beslut tidigt i processen i riksdagsgruppernas kommittéer, inför partiernas kongresser, i utredningar och genom direktkontakter med departementen och å andra sidan den upprörde medborgaren som samlar sig till ett improviserat e-post- eller facebookinlägg veckan innan ett beslut ska fattas i – för att inte tala om de medborgare som får nöja sig med att notera ett beslut som påverkar deras vardag i nyheterna . Ny kommunallag och Kommunala och regionala frågor Inte bara bristen på information om de politiska alternativen och besluten samt bristande kännedom om den politiska beslutsprocessen försvagar demokratin utan även det geografiska och kulturella avståndet till den politiska beslutsprocessen. De flesta medborgare har troligen aldrig besökt oss här i eller kommunfullmäktiges sessionssal. Kanske har de inte talat med någon förtroendevald i dennes egenskap av just förtroendevald. De allra flesta kan kanske inte namnge mer än ett fåtal politiker vid sidan av partiledarna. Att då besöka en politiker, lyfta telefonluren och skriva brev kan bli ett oöverstigligt hinder, och man kanske nöjer sig med att klaga vid köksbordet och bland några arbetskamrater.