prot · H40991 · 2017-04-04 00:00:00 — § 1 Justering av protokoll Protokollen för justerades. § 2 Meddelande om frågestund Förste vice talmannen meddelade att frågestund skulle äga rum . § 3 Meddelande om återrapportering från Europeiska rådets möte Förste vice talmannen meddelade att skulle återrapportering från Europeiska rådets möte äga rum. § 4 Anmälan om subsidiaritetsprövning Förste vice talmannen anmälde att utdrag ur prot. 2016/17:20 för i ärende om subsidiaritetsprövning av EU-förslag hade kommit in från justitieutskottet. § 5 Anmälan om fördröjt svar på interpellation Följande skrivelse hade kommit in: Interpellation 2016/17:401 Interpellation 2016/17:401 Terrorhotet och återvändande terroriststridande av (M) Interpellationen kommer att besvaras till . Skälet till dröjsmålet är att ministern är bortrest. § 6 Ärende för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2016/17:3657 till finansutskottet § 7 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2016/17:UbU12 Kunskap i samverkan – för samhällets utmaningar och stärkt konkurrenskraft 2016/17:SfU18 Åldersbedömning tidigare i asylprocessen 2016/17:TU11 Trafiksäkerhet 2016/17:TU19 Kompetenskrav vid vissa fordonskontroller 2016/17:CU21 Tidsbegränsande bygglov för bostäder 2016/17:CU12 Konsumenträtt 2016/17:KrU7 Marknäten och public service 2016/17:JuU16 Straffrättsliga frågor 2016/17:JuU17 Processrättsliga frågor 2016/17:SoU9 Äldrefrågor § 8 Svar på interpellation 2016/17:379 om Försvarsmaktens kommunikation och hantering av säkerhetsfrågor 1 Försvarsminister (S): har frågat mig om jag avser att på något sätt se över hur konsistent Försvarsmaktens hantering av säkerhetsfrågor för deltagare och anhöriga är samt hur kommunikationen sköts när frågor uppkommer. Det är Försvarsmakten som har kunskapen och uppgiften att hantera frågor kopplade till säkerhet för svensk personal och hur dessa frågor hanteras i förhållande till de internationella insatser deltar i. Försvarsmakten ansvarar för att löpande analysera och bedöma säkerhetssituationen i insatsområdet samt de risker som ett svenskt deltagande i internationella insatser utomlands medför för ingående personal. Regeringen förutsätter att Försvarsmaktens rekommendationer för deltagande personal i utlandstjänst, men också för deras anhöriga hemma i , är korrekta och väl avvägda. Regeringen har för tillfället inte heller någon anledning att ifrågasätta Försvarsmaktens hantering av uppkomna säkerhetsfrågor. 2 (V): Tack, försvarsministern, för svaret! Bakgrunden till min fråga var alltså att en anhörig till en soldat i hade förundrats över två saker. Det gällde dels att hon som anhörig uppmanats att vara väldigt försiktig med information om soldatens uppdrag, dels hur Försvarsmakten hanterar kontakter med anhöriga. När det gäller det första har denna anhöriga till exempel mottagit skriftlig information från säkerhetschefen om detta: ”Hotbilden i har förändrats. Detta innebär för oss som soldater och för er som anhöriga att vi alla måste tänka oss för lite mer . Alla är inte positivt inställda till och FN:s insats i . Undvik att prata om det kommande uppdraget och din förändrade situation på Facebook, Twitter och liknande.” Vidare uppmanas anhöriga att inte i onödan på dagis, skolor etcetera berätta om detaljer om när och hur länge soldaten tjänstgör och vilket land det gäller. uppmanas anhöriga att följa Malibloggen, som flitigt strösslar med foton på deltagare. Det är foton av till exempel den typ jag visar här. Just detta foto föreställer fältartister. Det finns liknande foton av deltagande soldater. Droppen för den anhöriga blev dock när Försvarsmakten skickade ett fullt öppet vykort och önskade glad midsommar med en käck hälsning om att följa Malibloggen. Det var en rejäl text på baksidan som talar om vad det rör sig om. Hon upplevde att det skar sig ganska rejält mellan uppmaningarna till diskretion och sådant förfarande. Hon skrev därför till Försvarsmakten och ställde frågor om detta. Brevet har inte besvarats. Jag har brevet med mig här om försvarsministern vill ta del av det. I interpellationssvaret förutsätter ministern dock att Försvarsmaktens rekommendationer är korrekta och väl avvägda. Verkar det verkligen så? Han menar också att regeringen för tillfället inte har någon anledning att ifrågasätta Försvarsmaktens hantering av uppkomna säkerhetsfrågor. Ser inte ministern någon diskrepans mellan uppmaningarna till de anhöriga och alltifrån Maliblogg till öppna vykort? Jag hade två frågor. Vad gäller kommunikationen, eller snarare bristen på kommunikation, har försvarsministern ingenting att säga i sitt svar. Jag får alltså inget svar på den konkreta frågan om kommunikation. Vore jag lagd åt det ironiska hållet, vilket förbjude, skulle jag se ett mönster här. Anser verkligen ministern det är okej att inte klara av att producera svar på frågor från en orolig anhörig till en soldat som på uppdrag ytterst riskerar sitt liv? 3 Försvarsminister (S): Det är myndigheten som i det här fallet har ansvar för att ge svar till anhöriga när det gäller brev och när man har ställt frågor. Jag har som minister inte kännedom om brevskörden inom ramen för Försvarsmakten och kan därför inte uttala mig om detta. Jag anser att det är myndighetens ansvar att klara ut denna typ av frågor. När det gäller hur man ska se på publicering och kommunikation har förbandet i en egen säkerhetsfunktion som gör bedömningen av vilken personal som kan vara med på bild, med eller utan namn. All extern kommunikation via exempelvis Malibloggen granskas av säkerhetspersonal före publicering. Att ställa upp med namn eller bild är frivilligt, och personalen tillfrågas alltid före publicering. Det finns personal inom förbandet som är särskilt skyddsvärd och som inte deltar på bilder. Likaså har förbandet särskilda talespersoner som ska kunna agera som ansikten utåt. Det är förbandet som avgör vilken personal som tillhör dessa kategorier. Jag har uppfattat att Malibloggen är ett uppskattat forum för anhöriga, såväl nuvarande som före detta och blivande. Se bara på de kommentarer som skrivs i samband med bloggen! Detta ger också en möjlighet för allmänheten att följa våra svenska soldater i deras arbete och vardag i insatsområden. Det är ett myndighetsansvar och en myndighetsfråga att klara av den kommunikation som sker inom ramen för en internationell insats. Det är inte regeringen som har detta ansvar. Jag är också som minister förhindrad att på olika sätt gå in och detaljstyra verksamheten inom Försvarsmakten, och det är väl känt att så är fallet. 4 (V): Självklart ska inte ministern läsa alla brev som kommer till Försvarsmakten och kontrollera att de besvaras. Men jag visar här med ett konkret exempel på den nonchalans som jag upplever att detta är. Det handlar som sagt om en anhörig till en svensk soldat som riskerar sitt liv på uppdrag av och riksdag. Det tycker jag är ganska flagrant, och det bör inte försvaras. Då behöver man säga: Så här ska det inte vara! Sedan lär väl Försvarsmakten ta budskapet till sig. Vad gäller Malibloggen kan man i och för sig invända att det med dagens teknik finns många andra sätt att kommunicera med anhöriga än på en blogg som är öppen för alla. Men det får väl Försvarsmakten grunna på. Det jag tycker är mer flagrant är att Försvarsmakten å ena sidan ger instruktioner till de anhöriga att vara ganska försiktiga med sin information på sin egen Facebook och Twitter, i skolor och andra myndigheter och vad som helst om uppdraget, var man är, när man är där och så vidare. Å andra sidan skickar Försvarsmakten alltså ett öppet vykort med bilder på svenska soldater och önskar glad midsommar och tipsar om att gå in på Malibloggen. Det går bara inte ihop, och det tycker jag att ministern kunde säga rent ut: Det här borde man se över från Försvarsmakten. Jag tror inte att det skulle uppfattas som något större ministerstyre i frågan. Jag tycker att detta är allvarligt, för vi vet alla att det finns fog för det som jag citerade från säkerhetschefen: i har förändrats. Soldater, anhöriga och alla måste tänka sig för. Det måste inbegripa även Försvarsmakten. 5 Försvarsminister (S): Jag har redogjort för hur regeringen ser på läget, vem som har vilket ansvar och vad Försvarsmakten gör i olika sammanhang när de bedömer säkerhetsfunktionerna för publiceringar. Jag har också redogjort för Malibloggen och dess funktion. När det gäller det aktuella brevet är det upp till Försvarsmakten att svara. har brevet gjorts tydligt i debatten. Det kan väl vara en anledning för ansvariga att kontrollera möjligheten att svara på brevet. Regeringen har sitt ansvar. Försvarsmakten har sitt ansvar. Jag kan inte ägna mig åt ministerstyre i den här typen av frågor. Det här är vad jag har att säga i den här debatten. För min del tackar jag för debatten och önskar en trevlig dag. 6 (V): Jag får väl börja med att önska ministern densamma. Det är trots allt en vacker vårdag. Jag är inte helt nöjd, men det kan göra detsamma. Jag undrar bara om alla anhöriga är nöjda. Självklart ska ministern inte ägna sig åt ministerstyre. Det leder bara till otrevligheter i KU. Däremot kan man när man bedömer saker och ting uttrycka sig så eller så. Jag uppfattar inte att det direkt fanns någon kritik utan en förutsättning att man hanterar allt på ett bra och korrekt sätt. Jag tycker inte att de exempel jag har gett direkt talar för det, varken för hur sekretessen hålls från Försvarsmakten, som själv uppmanar anhöriga att vara försiktiga, eller för kommunikationen. Om en anhörig till en soldat skriver ett brev daterat borde den anhörige 2017 ha fått ett svar. Det kanske kommer. Överläggningen var härmed avslutad. § 9 Svar på interpellation 2016/17:395 om jämställdhetspolitiken 7 Statsrådet (S): Tack, , för interpellationen! har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att Nationellt centrum för kvinnofrid i och i ska få fortsätta sina viktiga verksamheter. Arbetet för att mäns våld mot kvinnor ska upphöra är prioriterat av regeringen. antogs en tioårig nationell strategi för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor (skr. 2016/17:10). I samma skrivelse angav regeringen att den avser att inrätta en jämställdhetsmyndighet med uppgift att bidra till en strategisk, sammanhållen och hållbar styrning och ett effektivt genomförande av jämställdhetspolitiken. Myndigheten ska ansvara för uppföljning, analys, samordning och stöd utifrån de jämställdhetspolitiska målen, inte minst när det gäller delmålet om att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Motivet till att inrätta en jämställdhetsmyndighet är att flera utvärderingar samstämmigt har understrukit behovet av en fast och permanent struktur på nationell nivå för att regeringen ska kunna säkerställa att jämställdhetspolitiska prioriteringar genomförs. Det är viktigt att föra samman uppdrag som utförs av olika myndigheter så att arbetet för jämställdhet kan bedrivas mer samlat och effektivt. Till myndigheten kommer därför att föras över vissa uppgifter och uppdrag som utförs av olika myndigheter. En organisationskommitté har i uppdrag att förbereda och genomföra bildandet av myndigheten (dir. 2016:108). I uppdraget ligger bland annat att i nära samarbete med berörda myndigheter hantera samtliga frågor som rör överförandet av uppdragen. En viktig utgångspunkt för överförandet är att upparbetad kunskap och erfarenhet tas till vara och att arbetet bedrivs utan avbrott. Från universitets uppdrag om mäns våld mot kvinnor ska främst den kunskapsspridande delen av uppdraget föras över till jämställdhetsmyndigheten. ska fortsätta att ansvara för uppdraget att samverka med i i frågor som rör den kliniska verksamheten och forskning med anknytning till den samt att analysera behovet av ny forskning inom området. Det ingår också i utredarens uppdrag att överväga och lämna förslag på om, och i så fall när, ansvaret för den nationella stödtelefon som driver kan överföras till myndigheten. Regeringen bedömer, i likhet med vad som anges i arbetsmarknadsutskottets betänkande 2016/17:AU5, att den verksamhet som på regeringens uppdrag har utvecklats inom det nationella kompetensteamet mot hedersrelaterat våld och förtryck vid i bör fortsätta till och med utgången av 2020. Mot slutet av bör en utvärdering genomföras av hur de statliga insatserna mot hedersrelaterat våld och förtryck är organiserade. Mot bakgrund av utvärderingen bör ställningstaganden göras om i vilken form verksamheten i fortsättningen bör bedrivas. I likhet med är jag ytterst angelägen om att det inte blir några kompetensförluster eller avbrott i det viktiga arbetet mot mäns våld mot kvinnor, inklusive hedersrelaterat våld och förtryck, i anslutning till överförandet av uppdraget till den nya myndigheten. Jag kommer därför att noga följa organisationskommitténs arbete för att förvissa mig om att så inte sker. 8 (M): Jag tackar statsrådet för svaret. Regeringen kallar sig feministisk, som man agerar i motsatt riktning för en bättre jämställdhet. Jag hoppas att jämställdhetsministern i sina fortsatta muntliga svar inte kommer att skylla på i Alliansen eller hur vi agerade . Vi röstade för allmän och lika rösträtt – det kan jag garantera att vi gjorde. Vi har diskuterat frågan tidigare i ett betänkande. Men det har skett en del förändringar . Det har kommit ett förändrat kommittédirektiv. Jag vill inte vara tjatig i frågan, men ibland är det bra att vara tjatig. Jag är riktigt orolig över vad som kommer att hända med den kompetens som finns i , och . Det är myndigheter som arbetar med frågan. Den nya inriktningen på jämställdhetspolitiken riskerar att slå sönder väl fungerande verksamheter. Nationellt centrum för kvinnofrid i vid , i och och i har nationella kompetens- och samordningsuppdrag som rör mäns våld mot kvinnor. går alla dessa organisationer en osäker framtid till mötes på grund av regeringens planer. En ny myndighet måste fyllas med uppdrag och innehåll. Då finns en stor risk att den kompetens, som oftast består av människor, inte kommer att flytta till där den nya myndigheten ska ligga. När det gäller har regeringen kohandlat med Liberalerna om att verksamheten ska vara kvar och sedan utvärderas. Jag undrar hur man tänker där. I de nya ändrade kommittédirektiven skriver regeringen att jämställdhetsmyndigheten bör enligt särskilt inrikta sig på övergripande nationell kunskapsutveckling och strategiska övergripande frågor så att myndighetens verksamhet och det uppdrag som utförs av i kan komplettera varandra. Är det inte så att i arbetar med övergripande frågor? Kommer man i så fall att arbeta vid sidan om i dessa frågor till dess att verksamheten ska utvärderas? Har regeringen redan avgjort frågan och av någon outgrundlig anledning vill få med sig Liberalerna genom att utvärdera verksamheten i ? I det ursprungliga direktivet stod det att viktigaste slutsats blev att det krävs en fast och permanent struktur på nationell nivå. Det är vi helt överens om; så stod det. Men för den skull behöver man inte säkerställa den fasta och strukturella nivån genom att inrätta en ny jämställdhetsmyndighet i . Jämställdhetsenheten på skulle lika gärna kunna ha denna fasta, permanenta struktur. Har denna fråga över huvud taget diskuterats i regeringen? Eller är plakatpolitiken viktigare genom att inrätta en ny jämställdhetsmyndighet än att se till frågan om var den gör mest nytta? har ett rikstäckande uppdrag – ett samlat perspektiv – och ska sprida evidensbaserad kunskap och information om mäns våld mot kvinnor. Delar av denna kunskap ska överföras till den nya jämställdhetsmyndigheten. Men den viktiga frågan om stödtelefonen har vi fortfarande inte fått något svar på. Hur blir det med den? Om den överförs till en myndighet, hur blir det med sekretessbestämmelserna? Detta med tanke på att den nu ligger under sjukvården. 9 (M): Tack, fru statsråd! har väckt en mycket viktig interpellation, som handlar om hur vi ska kunna öka tempot i jämställdhetsarbetet. Jag tycker att statsrådets svar är otydligt. Jag tycker att statsrådets svar signalerar att man riskerar att tappa tempo. Statsrådet säger själv i sitt svar till att man hoppas att man inte ska tappa kompetens och hoppas att det inte ska bli avbrott i verksamheten. I själva verket, herr talman, tycker jag att vi kan se i medierna varför regeringen måste ta den här frågan på ännu större allvar. Jag har inte hört många – utöver möjligtvis regeringen – som har sagt att nya myndigheter i är lösningen på problem. Det är naturligtvis så att de som har kompetensen att jobba med frågorna borde få arbeta med dem i lugn och ro och effektivisera sitt arbete ännu bättre. Jag tycker att lyfter fram just varför en tempoförlust är så allvarlig. Jag hoppas att ministern kan utveckla sitt svar på hur man inte ska tappa tempo i den här frågan. 10 (S): Jag vill börja med att se på jämställdhetsproblemen som finns i . är ju ett av de länder som har kommit längst i världen när det gäller jämställdhet, men även vi har jämställdhetsproblem. Vi kan se att kvinnor tjänar betydligt mindre än män – i genomsnitt 3,6 miljoner mindre än män under sitt arbetsliv. Tittar vi på pensionerna ser vi att det är ännu värre. Kvinnliga pensionärer har i genomsnitt betydligt mindre än manliga. Jag tror att kvinnornas pensioner ligger på av männens. När det gäller våld är hemmet den farligaste platsen för en kvinna . Det är egentligen hemskt; det är där tryggheten ska finnas, men det är också där risken är störst att utsättas för våld från närstående. I arbetslivet har också män tuffa arbetsvillkor, men kvinnor blir sjukskrivna i större utsträckning än män. Mycket är arbetsrelaterat, alltså relaterat till arbetsmiljöproblem. Kvinnor har också ofta ett dubbelansvar, då de både är ute i arbetslivet och har huvudansvaret för hem och barn. Vi kan se på område efter område att vi har de här strukturella jämställdhetsproblemen. Om man då verkligen tar de problemen på allvar och vill göra någonting åt dem tycker jag att det är naturligt att man har en myndighet som samlar allting under ett tak, inte att man duttar lite här och lite där. Därmed inte sagt att den verksamhet som bedrivs av och på något sätt är oviktig. Tvärtom är det ett otroligt viktigt och bra arbete, och det ska tas till vara. har också svarat mycket bra att uppdraget för fortsätter , och sedan får man utvärdera och se hur man ska gå vidare. Vi ska absolut inte slänga bort det arbetet – tvärtom. Likaså fortsätter forskningen på . När det gäller kunskapsspridning är det naturligt att myndigheten tar hand om det. Stödtelefonen får man utreda hur man ska gå vidare med. Det handlar alltså inte alls om att slänga bort kompetensen utan om att stärka kompetensen på fler områden. Vi behöver hela spektrumet. Myndigheten blir en motor i jämställdhetsarbetet, där man kan hjälpa kommuner och landsting och se till att jämställdhetsarbetet är med överallt i hela landet. Det är också viktigt att det inte blir punktinsatser utan ett kontinuerligt arbete. Det ska också genomsyra alla politikområden. Det är lätt hänt att man glömmer jämställdheten där, och då tror jag att en myndighet är väldigt viktig. Den här myndigheten kommer ju att ha en enorm kompetens. Vi ser redan nu att trycket att arbeta där är väldigt högt. Det är väldigt många som vill arbeta där, och det är inget problem att den ligger i . Jag tror att var man än hade lagt en sådan här myndighet hade det naturligtvis varit folk som velat att den skulle ligga någon annanstans. Men det har inte hindrat oss från att fatta beslut förut, och det brukar bli bra i slutändan. Man kan redan nu se att det inte är något problem att få personal, som man ibland har kunnat se på andra myndigheter där man har haft uppstartsproblem. Det är klart att lite uppstartsproblem är det nog alltid, men man måste ändå våga börja någonstans. Jag tycker att det är viktigt att vi inte landar enbart i diskussioner om allting som kommer att gå snett. Låt oss i stället se det positiva att vi nu äntligen har en jämställdhetsmyndighet och de enormt positiva effekter som jag är övertygad om att det kommer att få framöver. Vi har en feministisk regering. Självklart ska vi också ha en jämställdhetsmyndighet som både samlar och sprider kompetensen och som driver på. 11 Statsrådet (S): Vad roligt att ha en riktig debatt här! Jag tycker också att det är kul att både män och kvinnor deltar. Okej då, , vi talar inte om rösträtten. Men jag tror faktiskt att våra partier har olika inställningar till hur man kommer framåt i jämställdhetspolitiken, och min och mitt partis bestämda uppfattning är att man måste fatta politiska beslut som styr mot jämställdhet och föra en debatt som handlar om det. Rätt retoriskt – jag vet att du inte gillar det, , men har du tid att svara – skulle jag vilja fråga: Hur ställde ni er till abortlagstiftningen när det gällde? Hur ställde ni er till särbeskattning när det gällde? Hur ställde ni er till sexköpslagen när det gällde? Det är retoriska frågor, för ni var emot det. Det gör mig lite misstänksam när ni nu inte presenterar några andra förslag än att vi ska bevara det som det är. Sedan råkar det vara så att jag personligen har lämnat just ditt parti för att välja Socialdemokraterna. Det var i och för sig , så det kan vi också lämna därhän. När det gäller de här viktiga sakfrågorna är det helt enkelt så här. frågar vem som har sagt att det här skulle vara bättre. Jo, bland annat rapporter som er egen regering beställde. De sa tydligt att vi behöver göra någonting mer professionaliserat på jämställdhetsområdet när det gäller att styra jämställdhetspolitiken. Er egen utredning om jämställdhetspolitiken sa att det faktiskt inte duger att satsa mycket pengar – det var bra att man gjorde det – men sedan nöja sig med att effekten på de jämställdhetspolitiska nivåerna i princip uteblir. Det duger inte. Det är det vi pratar om, och då föreslår man en jämställdhetsmyndighet som ett sätt att komma åt det. Det är det vi gör . Ungefär samma slutsats drog faktiskt , som tittade på den förra regeringens jämställdhetspolitik. Det är allvarliga saker vi pratar om. Det handlar ju om våld mot kvinnor eller hedersrelaterat våld, och våldet gick inte ned trots insatserna, vilket man ansåg bland annat berodde på splittrade insatser som är svåra att följa upp. Det är detta vi vill göra någonting åt, och precis som säger finns det gott om belägg för att man behöver arbeta på det här sättet. Vi skulle i och för sig kunna göra så att allting organiseras inom . Vi skulle kunna fatta enskilda beslut om asyl eller vad som helst i . Men vi har ju frångått en sådan ordning. Vi har myndigheter som sköter verksamheterna. Vi har en annan förvaltningsmodell i , och såvitt jag vet är jämställdhetspolitiken det enda stora politikområde där vi inte har någon myndighet som arbetar med att genomföra just den politiken. Det lider jämställdhetspolitiken av när det gäller resultat på området, och jag vill göra någonting åt det. Jag är otålig. När det gäller förhandlingen med Liberalerna är jag glad för den. Jag tycker att det är ett exempel på ett samarbete – vi är öppna för samarbete – där resultatet blev bättre än de båda ingångsvärdena. Jag tycker att det är rimligt att ha en verksamhet där man har kvar ett arbete som är myndighetsnära och vardagligt, där man svarar på frågor och ger viktiga råd. Men där finns det just nu inte finns något uppdrag som handlar om att till exempel ha koll på internationell forskning, följa den här frågan strategiskt på ett annat sätt eller hålla koll på verksamheterna när det gäller hedersrelaterat våld på ett mer strategiskt och styrande sätt. Jag tycker att det är bra att vi gör båda de här sakerna . Dessvärre behöver vi jobba mycket mer intensivt med hedersrelaterat våld, och det ska vi också göra. Stödtelefonen ligger inom ramen för myndighetsutredningen. 12 (M): Då hamnar vi ändå i historien. Min utgångspunkt är vad som gäller här och : Vad tycker partierna ? Där finns inga tveksamheter: står för frihet för alla, både män och kvinnor.