prot · H50944 · 2017-12-06 00:00:00 — Vi har fördubblat intagningen till polisutbildningen, från 600–700 , som det var under den förra borgerliga regeringen, till över 1 300 . Vi kommer att fortsätta med detta och dessutom starta två nya polisutbildningar, en i och en i , så att vi , till 2024, har ökat antalet polisanställda med 10 000. För att nå dit tror jag att vi kommer att behöva öka antalet polisstudenter ytterligare kommande år, kanske uppemot 2 000 , som nämnde i sitt tidigare inlägg – 1 000 per intag. Glädjande nog kan jag konstatera att det finns väldigt många ungdomar som vill bli poliser – nästan 10 000 sökte nu i den senaste omgången, vilket var en ökning i förhållande till tidigare. Allt fler ungdomar vill bli poliser. För att svara på den fråga om krav som kom upp här tidigare vill jag säga: Ingen kommer att godkännas som polis utan att klara fyskraven eller utan att ha körkort. Så sprid inte den bilden vidare! Ingen kommer att godkännas utan att klara kraven. För att klara den expansion som vi nu gör i polisverksamheten måste, som många har varit inne på, attraktiviteten i polisyrket höjas ytterligare. Vi måste se till att behålla dem som är poliser. Jag har sagt att är förbi när man utbildade en polis och sedan kunde räkna med att han eller hon skulle förbli det hela livet. Så är det inte längre. Den privata sektorn rycker i poliserna, kanske särskilt nu när arbetsmarknaden är så ljus och arbetslösheten är så låg som den är och det finns brister på många andra ställen. Det blir då ännu viktigare att vi som statlig arbetsgivare förstår att vi som alla andra arbetsgivare konkurrerar på arbetsmarknaden om den bästa kompetensen. Därför måste vi ha arbetsvillkor som gör att poliserna stannar. För de vill stanna och brinner för uppgiften – de har ju valt detta – men de måste få rätt förutsättningar och bättre villkor. Lönefrågan är förstås en del i detta, och just nu sitter och i förhandlingar om de kommande årens löner. Jag är säker på att de som parter kommer att ta ansvar för detta på ett bra sätt. Lönerna måste upp, men det är parterna som ansvarar för lönebildningen, inte eller regeringen. Om vi ska rycka upp den organiserade brottsligheten med rötterna måste vi bura in de mest brottsaktiva individerna – ja. Men vi måste också bryta nyrekryteringen till de kriminella gängen. Den yrkesgrupp jag har pratat mest med har varit poliser som jobbar på fältet. De säger tre saker: Ja, vi måste bli fler. Ja, vi måste få bättre verktyg. Men de säger också: Tänk på att det inte bara handlar om oss! Om detta ska fungera måste också det omgivande samhället fungera. Om man ska vända en negativ utveckling måste också skolan fungera, och det måste finnas en socialtjänst som har goda resurser och som kan agera. Det måste finnas en fritidsverksamhet som får barnen att utvecklas, även om det kanske inte alltid ser så bra ut hemma, i familjen. Det måste finnas eldsjälar i Organisationssverige – inom idrotten och kulturen – som kan bidra till att leda ungdomar som är på väg åt fel håll i en annan riktning. Det är därför vi alltid säger: Vi måste bekämpa brotten, men vi måste också bekämpa brottens orsaker. Detta blir naturligtvis mycket lättare om ungdomar kan känna framtidstro, och då blir möjligheten att få jobb helt avgörande. Jag minns när vi avvecklade de dyra subventioner för ungdomar på arbetsmarknaden som den förra regeringen införde och i stället inriktade stödet till de ungdomar som verkligen behöver hjälp att komma in på arbetsmarknaden. Jag minns hur oppositionen protesterade i himmelens sky och sa att nu skulle ungdomsarbetslösheten skena i väg. Och så blev det precis tvärtom. kunde Arbetsförmedlingen konstatera att vi nu har den lägsta ungdomsarbetslösheten på många, . Vi får gå för att hitta lägre siffror. Och vi klarar 90-dagarsgarantin, det vill säga att alla unga som är arbetslösa erbjuds jobb, utbildning eller praktik . Det trodde många var omöjligt, men det klarar vi . Det är en fantastisk framgång som jag tycker att vi alla borde glädja oss åt. Detta är enormt viktigt för att kunna förebygga brott. När ungdomar kan känna framtidstro och se att de har ljusa framtidsutsikter och att det finns en möjlighet för dem att få jobb minskar också risken för att en del av dem hamnar i missbruk eller kriminalitet. Så än en gång: Att knäcka den organiserade kriminaliteten handlar ytterst om att värna rättsstaten. Och vi kan göra detta om vi bestämmer oss för det och om vi både förebygger och bekämpar kriminalitet. Staten är i grunden alltid starkare än gängen. Så långt den organiserade brottsligheten, men det finns också ett annat stort kriminalpolitiskt tema, som blivit än starkare . Det är mäns våld mot kvinnor, där sexualbrotten är en del. Vi har den pågående metoo-kampanjen, där vi sett avslöjanden på område efter område. Det började med filmbranschen, sedan den bredare kultursektorn, politiken, räddningstjänsten, restaurangbranschen – det finns knappt någon bransch nu som inte har motsvarande upprop. såg vi ett upprop inom juridiken under rubriken ”Med vilken rätt?” Då var det 4 445 kvinnor i juristbranschen som protesterade mot sexism, trakasserier och allmänt svinaktigt beteende från män i branschen – 4 445! Och det var ändå bara – uppropet växte . Detta skakar om. Och det är bra. Framför allt visar det på ett existerande och växande samhällsproblem. Detta bekräftades av , som kunde visa att andelen kvinnor som uppger att de utsatts för sexuella övergrepp av olika slag har ökat kraftigt . Och det är en så kraftig ökning, fru talman, att den inte kan förklaras på något annat sätt än att det är en faktisk ökning. Det som händer nu är att locket lyfts av, och vi får se det som vi kanske alla visste fanns, mer eller mindre, men som vi inte pratade om. kan vi prata om det, tack vare att alla dessa kvinnor har brutit isen. Och när man måste prata om en sak kan man inte längre blunda. Då måste man agera. Naturligtvis måste vi veta mer om vad som sker. I denna debatt ser jag att en del är närmast besatta av etnicitet, det vill säga att man till varje pris ska peka ut än den ena och än den andra folkgruppen som mer skyldig än andra. I likhet med vad sa tidigare menar jag att metoo-uppropen mer än något annat visar att detta är ett problem som finns i hela samhället, i alla sektorer och i alla samhällsklasser. Det finns i förorten – ja – men det finns kanske också på advokatbyrån på fina gatan. Det finns kanske rent av i också. Naturligtvis måste vi veta mer om utvecklingen. Därför kommer vi att ge i uppdrag att fördjupa analysen när det gäller sexualbrotten för att kunna svara på frågorna om orsakerna. Men det är en förutsättningslös analys som man ska göra, och vi ska som politiker inte leda i den ena eller andra riktningen. Man måste göra en förutsättningslös analys. Det räcker förstås inte att bara analysera. Vi måste agera. Just , , går vi i mål med en rad lagstiftningsprojekt som syftar just till att bekämpa mäns våld mot kvinnor. föreslog vi att det ska bli lättare att belägga den som har kontaktförbud, men som inte följer kontaktförbudet, med fotboja. kommer ytterligare lagförslag som syftar till att bekämpa människohandel och trafficking. har vi ytterligare ett paket. Och kommer vi att gå till Lagrådet med den stora reformeringen av sexualbrottslagstiftningen med en samtyckesreglering, med skärpta straff i en del avseenden och med bättre stöd till brottsoffer. Det är inte en slump att vi kommer att kunna leverera så mycket just . Detta är lagstiftningsprojekt som vi i allt väsentligt startade när vi tillträdde och som är färdiga. Vi startade dem en gång eftersom vi visste att mäns våld mot kvinnor och bristande respekt för den sexuella integriteten är ett av våra stora samhällsproblem. Vi hoppas att få brett stöd för de lagförslag som vi nu överlämnar till . Avslutningsvis: Lagar i all ära. Men om vi ska lyckas med detta på riktigt måste vi också vara beredda att ta en djupare diskussion om det mer allmänna förhållningssättet mellan kvinnor och män. En sak förenar så gott som alla förövare när det gäller dessa brott, och det är så gott som alla förövare är män. Det är uppenbart att om mäns våld mot kvinnor ska upphöra är det männen som måste förändras. Men det är värre än så, vilket också alla vet. Män begår inte bara så gott som alla brott mot kvinnor. Män begår också så gott som alla brott mot andra män. Kort och gott begår män så gott som alla brott, åtminstone om vi talar om den grövre brottsligheten. Det räcker att man tittar på hur det ser ut på anstalterna och vilka som sitter där. Innan män protesterar på temat att alla män inte begår brott – jag vet också att det är så – måste vi nog trots allt ändå ta till oss att det ser ut på det sättet. Vi kan inte komma ifrån att det är någonting som inte är helt friskt, helt enkelt. Vi måste kanske också se till att rannsaka oss själva – vilka förväntningar vi har på varandra och också på oss själva och hur vi lär oss att vara. Detta är en mycket större och djupare diskussion. Men i bästa fall kan denna flodvåg av berättelser som väller fram leda till inte bara att vi plötsligt har fått ett språk för att tala om sådant som vi inte har talat om tidigare, utan kanske också till att vi börjar identifiera lösningar. Den organiserade brottsligheten och mäns våld mot kvinnor är de två stora teman som dominerar kriminalpolitiken just . Den budget som vi nu behandlar och de lagförslag som kommer ger en bra grund för att kunna bekämpa båda. 34 (C) replik: Det finns mycket att oroa sig för när det gäller brottsutvecklingen i . Den långsiktiga trenden har varit solklart positiv. har det mesta blivit bättre. Det är några saker som har brutit den trenden. Det är gängvåldets utveckling, det är bedrägerierna, som har ökat lavinartat, och det är sexualbrotten, som har ökat och fortsätter att öka. Men jag tror att det också finns en risk för att det byggs upp en skuld och att denna statistik inte visar hela bilden och att vi snart kommer att se en ganska kraftig vändning nedåt. Det beror på att när polisen har så knapphändiga möjligheter att arbeta tvingas man prioritera ganska hårt. Först i ledet kommer ingripandeverksamheten. När vi ringer 112 måste polisen rycka ut för att rädda liv. I nästa steg ska polisen utreda de brott som har blivit begångna. När man har klarat av det också kan man ägna sig åt brottsförebyggande verksamhet. Vi har en situation där polisen inte ens klarar av att åka på alla larm som rings in. Vi ser hur utredningar läggs på hög. Då är det brottspreventionen som får stryka på foten. Det finns en risk i detta. Jag blir lite fundersam över varför man har varit så saktfärdig med att försöka komma till rätta med detta. Min partiledare, , markerade detta redan i sitt jultal 2015. Det kommer ett nytt jultal , så kolla in det. aviserades stora resurstillskott till polisen, eftersom vi såg att detta var någonting som höll på att gå åt pipan helt enkelt. Visserligen satsar man inte lika mycket som och Alliansen, men man satsar. Det är bra. Men min fråga är: Varför tog det så ? 35 Justitie- och inrikesminister (S) replik: Det korta svaret är att vi först var tvungna att ta hand om budgetunderskottet. Vi ärvde ett budgetunderskott på 60 miljarder från den förra regeringen. Därför kunde vi faktiskt inte genomföra så stora satsningar på i stort sett några områden. Vi var tvungna att föra en mycket stram finanspolitik både 2015 och stora delar av 2016 för att klara av detta. Man kan inte, hur behjärtansvärda ändamål det än är fråga om, fortsätta att låna sig fram på det sätt som den gamla regeringen dessvärre gjorde. Man måste se till att vårda sina statsfinanser. När man har pengar i kassan, då använder man dem. Det är det som vi nu gör. Detta är den största satsningen från till ett annat, 2017–2018, med 2 miljarder till. Något liknande har vi inte sett . Ett eftersläpande problem, som har diskuterats tidigare i debatten, är att ni utbildade så få. tog ni in 689 polisstudenter. Det är inte svårt att se pensionsavgångarna framöver. Det är bara att titta på demografin i poliskåren. Då vet vi att mellan 400 och 500 poliser går i pension . Tar man då in bara 689 polisstudenter när 400–500 poliser går i pension är marginalen alldeles för liten. En del av de poliser som är verksamma kanske vill göra någonting annat, särskilt när arbetsmarknaden är mycket stark och många rycker i dem från olika håll. Förklaringen i korta drag till att vi gör denna satsning nu är att det nu finns gott om pengar i kassan. Det gjorde det dessvärre inte när vi tillträdde 2014. När det gäller eftersläpningen på polisutbildningen tar det att utbilda en polis. får vi se till att fortsätta den expansion som vi är i färd med, och där hoppas jag på stöd. 36 (C) replik: Det är lite egendomligt att detta svar skiljer sig lite grann från det svar som denna regerings förra inrikesminister gav på denna fråga. Jag ställde frågan varför man inte satsade och om man inte behövde satsa. Jag fick ett entydigt nej som svar. Det sas då inte ett ord om att det inte fanns resurser på grund av budgetunderskott, utan då fanns inte behovet. Var det så att regeringen inte såg detta behov 2016, eller såg man det och ville göra något fast man inte hade råd? Det är två olika svar, och jag skulle gärna vilja att statsrådet klargör vad det är som gäller. Otryggheten sprider sig över landet. Jag vet att min kollega har diskuterat detta utifrån sitt lokala och regionala perspektiv. Vi har områden som sträcker sig över ytor motsvarande hela där det bara finns en tillgänglig polisbil. I den situationen får man sitta många timmar i bilen och fara fram och tillbaka. En polis jag pratade med hade åkt under ett arbetspass – ! Det är ju hela . Vi måste se detta för att se allvaret i situationen, tror jag. Något annat jag skulle vilja passa på att ta upp när jag ändå har statsrådet på tråden är vittnesskyddet. tillför 50 miljoner för att stärka vittnesskyddet. Det är otroligt allvarligt att folk inte vågar vittna, och det är enormt viktigt för hela förtroendet för rättsapparaten att folk faktiskt kan förmås att ställa upp och vittna. Vad avser regeringen att göra för att stärka vittnesskyddet? 37 Justitie- och inrikesminister (S) replik: Till att börja med tror jag inte att är , utan jag tror att det är ungefär 50 × i kvadrat – eller rektangel. Det är alltså betydligt värre än så när det gäller geografiska ytor. Polisen ska finnas i hela landet. Det är vår absoluta ambition. Därför måste vi se till att vi när expansionen av utbildningen nu genomförs – vi har som sagt fördubblat utbildningstakten – också fördelar de resurser som kommer ut på ett bra sätt. Problemet är dock att vi inte kan ta poliser från hyllan, så att säga, utan är bundna av den tidigare ganska låga polisutbildningstakten. Utbildar man bara 689 poliser blir det inte fler. tog jag emot 295 poliser som gick ut , och de är väl spridda över landet. Det finns inga genvägar här. Det handlar om att utbilda fler, och det handlar också om att återrekrytera folk som har lämnat yrket. Här genomförde polisen en kampanj och fick in över 150 intresseanmälningar. Det finns många poliser som har lämnat yrket men sedan saknar det och vill tillbaka. De saknar det de en gång brann för när de valde polisyrket – den där känslan eller kallet, så att säga – och de vill väldigt gärna tillbaka. genomför som sagt polisen, tillsammans med , den typen av kampanjer för att få tillbaka dem i verksamheten. Vi måste också se till att människor stannar i organisationen. Därför har vi gett ett särskilt uppdrag till att förbättra arbetsvillkoren och karriärmöjligheterna. Där är även lönefrågan en del, och just nu sitter man och förhandlar om detta. Vittnesskyddet återkommer jag gärna till; jag ser framför mig att vi framöver behöver göra förstärkningar också i den delen. 38 (M) replik: Justitie- och inrikesminister är väldigt nöjd. Finns det några som helst problem är det Alliansens fel att det är så. Verkligheten är dock att otryggheten ökar i . Var tredje kvinna känner sig rädd att vara utomhus i sitt eget bostadsområde. Antalet utsatta områden ökar. Trots tal om fler poliser är verkligheten att vi har fått färre poliser. Min första fråga till dig, justitie‑ och inrikesministern, är: Är du stolt över ditt resultat ? Min andra fråga handlar om ett väldigt angeläget område, inte minst utifrån det som har kommit fram i metoo-diskussionen men också utifrån vad som faktiskt sker när det gäller sexualbrott. Man måste ju klara av att hålla två saker i huvudet . Det handlar om en bred attitydförändring hos män, men man måste också kunna se att det kan finnas specifika problem vi har att hantera. Jag noterade att det nu talades om en kartläggning av sexualbrotten. Det välkomnar jag. Kan justitie-och inrikesministern alltså bekräfta att det handlar om en bred kartläggning som Brå ska kunna göra på precis det sätt man har gjort, till exempel 2005? 39 Justitie- och inrikesminister (S) replik: frågar mig om jag är stolt. Jag är oerhört stolt över svensk polis. Jag ser ett fantastiskt bra polisarbete som görs på många, många ställen i landet. Ta bara , där vi har haft bekymmer med skjutningar . Där kraftsamlar man och ser till att verkligen gå på de mest kriminella och brottsaktiva individerna, och sitter över 80 personer häktade. Det är en del av strategin – vi måste se till att de som är mest brottsaktiva tas in från gatorna. måste vi genom sociala insatser bryta nyrekryteringen till de kriminella gängen. Båda delarna behövs. Jag ser hur man går från adress till adress på , alltså en gata som har varit ett tillhåll för allsköns typer av kriminalitet. Det har varit svartklubbar, det har varit prostitution och det har varit narkotikahandel. Det har varit illegalt boende där folk som vistas illegalt i landet helt enkelt bor, under bedrövliga former. Där går man med , kommunen, miljö- och hälsoskyddsmyndigheterna, Kronofogden och andra myndigheter och städar upp på adress efter adress för att bekämpa den typen av brottslighet. Jag ser hur man i Vivalla i nu satsar väldig kraft på förebyggande verksamhet. Det har blivit mycket bättre bara . Jag ser , där skjutningarna har halverats . Jag är stolt över svensk polis och det den gör, men jag är också väldigt medveten om att man behöver bättre resurser och bättre verktyg. Det är precis det vi nu förser polisen med. När det gäller sexualbrotten hörde rätt: I regleringsbrevet till ger vi ett uppdrag att analysera bakgrunden till detta. Om man kommer att göra precis som man gjorde 2005 tänker jag inte lägga mig i – det måste faktiskt vara myndigheten själv som får avgöra det – men man ska bland annat titta på vad orsakerna kan vara till att vi ser denna utveckling. 40 (M) replik: Jag tackar justitieministern för att han nyanserar sin syn på kartläggningen utifrån de första kommentarerna när presenterade detta. Det är gott så, och det kan ge myndigheten lite möjligheter att nu arbeta vidare med frågan. Min ena fråga gällde dock huruvida justitieministern var stolt över sin gärning. talar justitieministern väldigt väl om svensk polis, och det kan jag också göra. Det är fantastiskt att se hur svensk polis sliter , och en del resultat har vi nu också kunnat se i både och när det gäller skjutningar. Ord hjälper dock inte här, utan det är politik som behövs. Polisen behöver med andra ord få fler kollegor. Då är det inte så intressant att en socialdemokratisk partikongress säger sig vilja ha 10 000 fler poliser. Ditt resultat, ministern, är ju att det har blivit färre poliser med den här regeringen. Det var det som var min fråga: Är du stolt över att det med denna regering ändå är färre poliser på våra gator och torg? Om vi ska uppnå målet om fler poliser tror jag inte att man kommer att komma undan lönefrågan. Man kommer inte att komma undan att tillsätta mer medel i en riktad lönesatsning för att få upp polislönerna. Därför blir en ytterligare fråga, fru talman: ska det vara så svårt för den här regeringen att inse att läget är så pass allvarligt att vi behöver göra riktade satsningar till polisen? Varför är det bara när det gäller lärare man kan dra slutsatsen att det är angeläget att göra den typen av satsningar? 41 Justitie- och inrikesminister (S) replik: Frågan är vilken satsning det i så fall är som ska genomföras. Jag har lyssnat på debatten, och föreslår 2 000 , tror jag. föreslår 3 000 , och Liberalerna föreslår vad – 4 000 ? Sist hörde jag KD, som sa att det ska vara 5 000 . Jag tycker att det i sig visar hur ogörligt det är att ta lönefrågor in i och regeringen. Vi har en arbetsmarknadsmodell i som har levererat reallöneökningar i landet . Det är för att den bygger på partsmodellen, det vill säga att parterna själva tar ansvar för lönebildningen. Sedan finansierar vi det från den offentliga kassan när avtal väl har slutits, men vi går inte in och bestämmer hur mycket sjuksköterskorna ska ha, hur mycket brandbefälen ska ha, hur mycket poliserna ska ha och hur mycket andra som jobbar i det offentliga ska ha. Det blir nästan omöjligt till slut. Ni kan säga att ni ska lägga på en tusenlapp eller två, , men man måste ändå gå ned på detaljnivå och titta på vilka grupper det i så fall skulle handla om. Vissa personer, med vissa tjänster, ska kanske ha ett större påslag medan andra ska ha ett mindre påslag. Ska sitta och bestämma det också? Det fungerar inte. Låt oss slå vakt om den svenska arbetsmarknadsmodellen – den levererar reallöneökningar år . Vi måste dock se till att resurssätta myndigheterna på ett sådant sätt att de klarar av det. vill inte heller ha det på detta sätt. De vill också att det ska vara parterna som ska ta ansvar, inte att vi ska sitta här och bestämma om detta. sitter och och förhandlar om lönerna. Jag är helt säker på att de kommer att ta ansvar för lönebildningen, precis som de alltid har gjort, och att utfallet kommer att bli bra. Jag är ganska säker på att de kommer att gå i land med detta. Vad ska göra med sina yrkanden här i kammaren när det visar sig att parterna redan har tagit ansvar? 42 (V) replik: Jag tror att du, , just gjorde någonting oerhört viktigt här i kammare genom att som justitieminister verkligen visa på var ansvaret ligger när det gäller mäns våld mot kvinnor. Jag tror att du gjorde någonting väldigt viktigt genom att som man och regeringsföreträdare ta vrålet från metoo på allvar. Det gläder mig. Jag tror att vi just nu står vid någonting som kommer att leda till en förändring, vilket jag vet att både du och jag vill se. Tack för det uttalandet – det värmer mig som feminist jättemycket! Det var dock inte det jag tänkte säga i detta replikskifte. Jag tänkte snarare tala om hur vi ska få bukt dels med vinsterna i välfärden, dels med den ekonomiska brottsligheten. Enligt har den ekonomiska brottslighet som riktas mot välfärden nämligen en koppling till den organiserade brottsligheten, särskilt i tre storstäder. Det är inte ovanligt att gäng tar över helt legala och välfungerande företag, som har en god ekonomisk historik, och sedan utnyttjar dem hela vägen. Gängen kan till exempel köpa varor på kredit eller använda sig av svart arbetskraft eller olika former av bidrag. När räkningarna sedan ska betalas är hela företaget tömt och personerna i bolagsstyrelsen borta. Detta gynnar den organiserade brottsligheten, som delvis lever på en svart ekonomi. Min fråga är: Vad ska vi göra åt detta? 43 Justitie- och inrikesminister (S) replik: Tack för de varma orden, ! För mig är det självklart att om man ska ändra på detta är det män som måste ändra på sig – så enkelt är det. Vi måste också själva fundera över hur vi förhåller oss . Vi måste vara beredda att säga ifrån när det sägs saker och ting som är oacceptabla, även när det sker i slutna rum. är det ingen slump att det vi levererar – hela vårt reformpaket – kommer . Vissa av dessa processer startade vi redan i opposition, inte minst när det gäller samtyckesregleringen, som vi ju drev fram en ny utredning om. Flera utredningar startade vi redan den efter att vi tillträtt 2014. går vi i mål med detta.