prot · H50934 · 2017-11-21 00:00:00 — Satsningar på elektrifiering av fordon, kollektiva transporter, ökad gång och cykling ger till exempel nyttor såsom minskade utsläpp av växthusgaser, partiklar och andra luftföroreningar och därmed mindre negativ påverkan på klimatet, människors hälsa och miljö. Att då fokusera på enbart ett visst mål ger inte en helhetsbild av åtgärdens effektivitet. I jämförelse med tidigare regeringar är skillnaden i ambitionsnivå på klimat- och miljöområdet tydlig. Totalt är medlen för klimat- och miljöpolitiken inom utgiftsområde 20 högre 2018 än 2014. När vi tillträdde 2014 hade det varit av underinvesteringar i klimat och miljö. Det är klart att det märks, men det är också något som tar tid att vända. 138 (M): Tack för svaret, ministern! Klockan är 22:05, och ministern är här för att försvara sin miljöbudget. Det är välkommet. I sitt svar nämner ministern kanske främst EU och ETS. Jag vill verkligen understryka att EU är vår i särklass viktigaste miljöorganisation. Man kan såklart känna oro för vad EU ska bli , till exempel vad ett brittiskt utträde kommer att innebära. är ju ett land som vi har mycket handel med. Man kan också känna en viss oro inför hur överstatligheten utvecklar sig. Det kan finnas tendenser till att en social pelare blir så att säga bägaren som rinner över. EU är dock alltjämt viktigt, och det spelar roll när EU agerar gemensamt. Det spelar ingen roll om det är i , eller ; EU är en kraftfull röst. Tyvärr används EU ibland lite fel. Jag tänker på det åtagande som EU har tagit på sig för att uppfylla mål. Det utgörs av som ska fördelas bland unionens medlemsländer. Då räcker upp sin hand och säger: Vi kan ta den stora bördan i utsläppsminskningar. Det blir problematiskt, eftersom länder som och då kan göra små eller inga utsläppsminskningar. hade oavsett vilken bördefördelning man tog på sig ändå jobbat för att nå det nationella målet, som hade satts upp i bred enighet i riksdag, om att ha nollutsläpp . Ministern sa även mycket om utsläppsrätter. Jag tror att det även i fortsättningen är viktigt att arbeta med dem. Det finns en oro, åtminstone hos mig, inför när ekonomin vänder och tysk och fransk industri kommer att skrika efter mindre regleringar och mindre hårda tag om utsläppsrätter för att kunna konkurrera med exempelvis , som inte har samma system. Jag hoppas verkligen att unionen då kan hålla emot. Det är nämligen problematiskt att man i så fall kan trycka nya utsläppsrätter. ETS är viktigt, inte minst för flygbranschen. Det har en miljöstyrande effekt och har till skillnad från flygskatten, som föreslås i , en mer miljöstyrande karaktär än enbart fiskal karaktär, vilket är välkommet. Miljöbudgeten i är, som ministern nämner, stor och ligger på . Den innehåller dock många olika saker, och det är egentligen detta som min interpellation handlar om. Låt oss exempelvis titta på . När man utvärderar de internationella insatser som den har gjort och den portfölj den har haft kommer man fram till att dessa insatser kostar per ton koldioxidekvivalenter som utsläppen kan minskas med. Om man tittar på Klimatklivet, som dock inte har funnits så länge, och de utredningar som har gjorts ser man att det då handlar om att leder till utsläppsminskningar på . Om min matte fortfarande fungerar blir det i översättning per ton minskningar av koldioxidutsläpp. Min fråga till ministern är naturlig: Miljöbudgeten är stor, men är den klimatmaxad? 139 Miljöminister (MP): Att EU är en stark miljöorganisation skriver jag verkligen under på. En viktig del – men alltför osynlig, skulle jag vilja säga – av vårt miljöarbete handlar om att vara väldigt aktiva på den europeiska arenan, vilket vi är och vilket också tidigare regering var. Där uppfattar jag inga speciella skillnader. Vi är aktiva och finns verkligen med. Vi pushar EU framför oss för skarp och konkret lagstiftning på europeisk nivå som ska styra den stora gemensamma europeiska marknaden. Det finns en väldigt viktig funktion i den dynamiken. Många ser som en förebild. Det finns många exempel på att europeiska regler, europeisk lagstiftning eller europeiska initiativ har tillkommit efter att har tagit initiativ och implementerat saker på hemmaplan. Det gäller även våra skandinaviska grannar, som tar motsvarande initiativ och ledarroll. Vi fungerar ofta som draghjälp. Vi har mycket diskussion i den skandinaviska kretsen om hur vi kan samverka, gå före och sedan påverka den europeiska arenan. Den här typen av dynamik tycker jag att det är viktigt att ha med sig när man hör förenklade resonemang om klimatmaxande och ett väldigt smalt jämförande av olika åtgärders effektivitet. Att leda en omställning handlar om att använda våra pengar väl men också om att hitta de där stegen som gör att man kan gå före och skapa en politik som möjliggör tekniksprång och en transformation, inte minst inom näringslivet. Ett exempel är den satsning – som också nämns i interpellationen – där vi har börjat arbeta tillsammans med svensk basindustri för en total omställning till fossilfrihet. Det är svårt att förutse exakt hur den omställningen kommer att ta, men det viktiga är att vi har ett gemensamt mål och att både regeringen och näringslivet är beredda att satsa. På det sättet kan vi åstadkomma teknikkliv som kan ha otroligt positiva effekter på miljön men också väldigt goda effekter på vårt näringsliv. Här kommer en av mina poänger. Vi ska ta hem en del från EU, men vi ska inte ta hem argumentationen om bördefördelning. Klimatarbetet handlar självklart om ansvar, men det är inte bara en börda. Det handlar också väldigt mycket om att se utvecklingspotential och leda samhället framåt. Om man bara ser det som en börda missar man den aspekten. 140 (M): Jag tackar ministern för det svaret. Det är klart att det är så att på vissa områden har gått före inom unionen. Jag minns till exempel att den förra alliansregeringen när var miljöminister förbjöd fosfater i tvättmedel, vilket sedan unionen följde efter med. Men det skulle jag säga hade sin grund i forskning. Där gick vi verkligen före. Ett ämne som just nu är uppe för debatt är glyfosat. Där har en ganska hård hållning, men EU:s expertmyndigheter säger att den är ganska överdriven sett till vetenskapen. Det finns alltså skillnader mellan olika ärenden när det gäller att gå före. följer EU efter för att det finns goda skäl till det. gör man inte det på grund av att helt enkelt har haft fel. Angående Industriklivet och att svensk basindustri ska bli koldioxidneutral vill jag säga att och i grund och botten har samma miljömål. Vi står bakom Miljömålsberedningens förslag till mål och åtgärder. CCS som en tänkbar teknik kommer att kräva en viss inblandning från riksdag och regering. Sedan kan man göra det på olika sätt. Jag tror att var det parti som var allra först med att säga sig vilja ha en CCS-strategi för . Sedan finns det olika i olika budgetar, men alla pekar på att CCS kommer att kräva en hel del investeringar. Sedan är det detta med att leda en omställning. Ministern nämner elcykelpremien, som har debatterats flitigt som ett exempel på det. Det är klart att det finns olika effekter av att man byter från bil till cykel. Det är väldigt brett. Men kritiken tror jag inte bottnar i att det skulle vara fel att cykla. Jag tycker också om att cykla. Skillnaden mellan elcykelpremien och supermiljöbilspremien är premien kommit in. I min värld är elcyklar ett ganska naturligt inslag i stadsbilden, i alla fall här i . Då är frågan om en satsning där man subventionerar det ytterligare faktiskt leder till att folk byter till elcykel. Det tidigare Klimpsystemet ledde till exempel inte till att så många nya projekt kom till. Däremot stärkte det många kommuners balansräkning när de fick finansiering uppifrån för projekt de ändå skulle ha gjort. Där finns det en viss skillnad mellan supermiljöbilspremien och elcykelpremien, och det gäller de olika tidpunkter då man har kommit in med statligt stöd för en ny produkt. Generellt är det klart att det finns andra saker som är viktiga förutom enbart utsläppen. Pratar vi klimat på det sätt som – United Nations Environment Programme – gör kan vi säga att det är tre saker vi behöver åtgärda. De två första är utsläppen och haven. Här vill jag lyfta fram att har varit med och finansierat det nya reningsverket i , vilket också miljöministern har välkomnat stort. Jag tror att vi behöver titta mer på internationella insatser, eftersom vi då med ganska små medel kan göra stor skillnad med vår miljöbudget. Det är skillnad på att lägga 100 miljoner på ett nytt reningsverk i och att täppa till vartenda enskilt avlopp i som man slutar hålla djur. Det ena är helt systemskiftande, det andra är en sund klimatåtgärd. Det är klart att vi borde satsa mer på internationella åtgärder där pengarna gör som mest nytta. 141 Miljöminister (MP): Jag vill göra det väldigt tydligt att ingen tidigare regering har haft ett så aktivt och så stort engagemang som denna regering vad gäller hur vi lyfter fram frågor, hur vi engagerar och använder hela den utrikespolitiska apparaten inklusive våra ambassader i miljö- och klimatarbetet och hur mycket vi finansierar miljö- och klimatåtgärder i utvecklingsländer och i vår region. Vi är en av de största finansiärerna per capita av den gröna fonden, som är en helt bärande del i att ska leva och kunna förverkligas. Vi har också ett stort och stärkt engagemang i vår närhet för att exempelvis kunna finansiera arbetet med så kallade hot spots. i är väl det mest ryktbara, men det finns ett antal hot spots identifierade runt . Det är ett väldigt effektivt sätt att arbeta. Det är vi helt överens om. Men återigen ser jag att man från moderat håll använder den typen av argumentation för att göra mindre på hemmaplan. Där skiljer vi oss åt helt. Det gäller synen på ett aktivt miljö- och klimatarbete och inte minst – detta beklagar jag verkligen – på hur vi ska nå de mål som vi gemensamt har fastställt. Miljömålsberedningen kom inte bara överens om att föreslå nya mål. Den konstaterade också gemensamt i sin skrivelse att det behövs en ny politik med nya och skärpta styrmedel för att nå de målen. Där är det helt tyst från sida. Det är väldigt svagt. Att skruva lite i existerande system kommer inte att leda till någon omställning. Det räcker inte. Från regeringens sida har vi presenterat ett batteri för omställningen inom transportsektorn för att påbörja arbetet. Vi är väldigt ödmjuka och medger att inte ens detta kommer att räcka. Men vi är på gång. Vi har börjat en resa. Vi gör det också i nära samarbete med branschen. Det senaste som hände var att företrädare för de tunga transporterna i sa: Vi vill ha mer! Ge oss mer ekonomiska styrmedel som pressar oss i till ”edge” i att vara bäst på miljöteknik i världen! 142 (M): Tack, ministern, för svaret! Tonen i svensk politik är påverkad av internationella strömningar. Inget land är vaccinerat mot faktaresistens eller extrema åsikter. Jag skulle vilja avsluta debatten med att säga något snällt. För mig är som bäst när man bejakar ekonomins strukturomvandling, välkomnar nya tekniska lösningar och ser positivt . kan vara en viktig grön röst, men då måste man vara stram med statens pengar. Utan budgetdisciplin blir miljödebatten inte mer än en tävling om vem som har bäst önskelista, och den förtjänar mer än så. Vi ser att internationella klimatinsatser kostar per ton koldioxid vi får bort, medan Klimatklivet kostar . Klimpsystemet, som man i viss mån vill kopiera med nya satsningar, har låg additionalitet, det vill säga det blir inte nya satsningar men man stärker balansräkningen för dem som ändå hade tänkt göra dem. Jag är beredd att titta på nya styrmedel, men jag vet att Miljömålsberedningen är ganska tveksamt inställd till dubbla styrmedel. Detta borde man ha med sig. och står som sagt egentligen bakom samma miljömål, men vi har olika idéer om hur man ska nå dem. Det tror jag är bra. Denna debatt ska inte enbart vara så att lägger en lunta på bord, utan den förtjänar att fortsätta oavsett regeringsfärg framöver. Med detta tackar jag för mig . 143 Miljöminister (MP): Det är otroligt positivt att vi har en gemensam grundsyn på klimatfrågorna i riksdag, att vi har satt upp ett gemensamt mål och att vi är överens om att det är bråttom. Men däremellan finns det stora skillnader. Även om vi verkar vara överens om att det finns något väldigt positivt i att driva utvecklingen framåt mot en fossilfrihet och i att en teknisk omställning i arbetet kan leda till positiva effekter för vårt näringsliv och handla om framtidstro blir vi inte överens när man från moderat sida verkar tro att detta ska hända av sig självt, att teknik utvecklas utan aktivt arbete från offentliga institutioner och att omställning sker utan att man förändrar ekonomiska styrmedel, tar bort subventioner och inför gynnande av det som finns. Jag har träffat många av de företag som utvecklades inom exempelvis Klimpsystemet. Jag har exempel på företag som växte från enmansföretag till företag som har hundratals anställda och agerar på en global marknad. Säg till dem: Nej, det var inte tillräckligt bra additionalitet. Att ditt företag utvecklades var inte värt det. Detta vore att säga nej till väldigt mycket positiv utveckling som har skett och som sker i och som framför allt kan ske . Överläggningen var härmed avslutad. § 21 Svar på interpellation 2017/18:115 om en effektivare panthantering 144 Miljöminister (MP): har frågat mig vilka åtgärder som jag avser att vidta för att få en effektivare insamling av aluminiumburkar och petflaskor. Det svenska retursystemet, som kräver pant för aluminiumburkar och petflaskor för konsumtionsfärdig dryck, har varit en framgångssaga när det gäller insamling och omhändertagande av förpackningarna. Många internationella delegationer kommer till för att lära sig mer om det svenska systemet. Bestämmelserna säger att ska materialåtervinnas. rapporterar om att återvinningsnivåerna ligger på för petflaskor och för aluminiumburkar. Det är ett högt resultat men når inte helt upp till målen. Retursystemet med pant infördes som ett incitament för konsumenten att lämna in förpackningen för att möjliggöra ett miljömässigt omhändertagande av avfallet. Retursystemet kompletterades 1994 med ett producentansvar med ett särskilt insamlingssystem för förpackningsavfall. Det finns således kompletterande system för hushållen att välja för att lämna sina aluminiumburkar och petflaskor. Båda dessa syftar till ett miljömässigt omhändertagande av avfallet. efterfrågar en effektivare insamling av aluminiumburkar och petflaskor, särskilt avseende de burkar och flaskor som köps i ett annat land. Innebörden av ett pantsystem är att den pant som konsumenten har betalat vid inköpet betalas tillbaka vid återlämnandet. Det svenska retursystemet tar emot de utländska burkarna i pantautomaterna och omhändertar dem på ett miljömässigt sätt. Systemet har anpassat sig på detta sätt för att möjliggöra ett bättre omhändertagande. Däremot betalas ingen pant ut i de fallen. Jag har inte fått några rapporter om att det skulle förekomma stora problem med särskild nedskräpning i naturen av importerade aluminiumburkar eller petflaskor. När det gäller petflaskor är det ett globalt problem med nedskräpning av plast i haven. Här har regeringen beslutat om en rad åtgärder för att förebygga och åtgärda problemen. Förutom en särskild utredning för att utreda hur man kan minska de negativa miljöeffekterna av plast har regeringen också gett och Havs- och vattenmyndigheten i uppdrag att föreslå olika åtgärder för att minska nedskräpningen från särskilt plastavfall. I uppdraget ingår särskilt att se över och föreslå om det är lämpligt att ändra, utvidga eller föreslå nya pantsystem eller andra kompensationsmodeller för att minska nedskräpningen från plastavfall. Uppdraget ska redovisas . 145 (M): Jag vill tacka ministern för svaret. Jag instämmer med ministern i att det svenska retursystemet har varit framgångsrikt. Även de övriga länderna i har en bra insamling. Det är också glädjande att regeringen har gett ett uppdrag till och Havs- och vattenmyndigheten att utreda nya pantsystem. Medan vi väntar på utredningen skulle vi kunna utöka panten av plastflaskor. Enligt Returpack har de en överkapacitet för att ta emot fler sorters plastflaskor. Här borde skynda på processen och ta fram lämpliga plastflaskor som kan ingå i pantsystemet. Jag kan konstatera att det i svaret inte fanns någonting om en bättre samordning av pantsystemet i . Ett gemensamt pantsystem i de nordiska länderna skulle inte enbart gagna miljön och konsumenterna i utan även främja arbete för ett europeiskt system. Nordiska lösningar kan möjligen exporteras till resten av . Jag kan nämna att har utskott för ett hållbart i full enighet mellan partierna bett sina respektive länders regeringar att arbeta för ett gemensamt pantsystem i , utan framgång, men vi ger inte upp. Omkring 1 miljard aluminiumburkar och ett antal miljoner petflaskor finns utanför pantsystemen i de nordiska länderna, vilket motsvarar aluminium och ett antal ton plast. Emballage är ett gränsöverskridande problem liksom koldioxidutsläppen, och därför måste vi hitta lösningar över landgränserna. En betydande del av dessa finns i gränshandeln mellan och respektive . När det gäller finns det inget intresse för att införa ett avtal med eller , trots att den privata importen av burkar uppgår till 250 miljoner burkar, framför allt mellan och och mellan och . Utöver detta tillkommer även petflaskor. Så mycket som av privatimporterade burkar och petflaskor hamnar utanför retursystemet, oftast i osorterade sopor eller i naturen. återvinns i det normala systemet. I en undersökning i uppskattas att ca 1 miljon burkar hamnar osorterade i naturen eller i papperskorgar. Burkar och petflaskor som är utanför pantsystemet återvinns i mycket lägre grad än de förpackningar som omfattas av pant. Ett enkelt sätt vore att svensk burköl som köps i beläggs med pant som returneras i svenska automater. håller på att förhandla med om att lägga dansk pant på burkar som säljs i gränshandeln i . Genom att utvidga dagens pantsystem till att täcka gränshandeln kan vi därför öka återvinningsgraden, spara energi och minska utsläpp av växthusgaser och nedskräpning. Min följdfråga blir: Kommer ministern att verka för att vi får en bättre samordning för pantsystemen i och ett eventuellt avtal med ? 146 Miljöminister (MP): Precis som nämns här är det största inflödet från andra länder i de nordiska länderna från till . Frågan har diskuterats mellan de nordiska regeringarna. Regeringarna har landat i en gemensam position i ministerrådet att de inte anser att ett nordiskt pantsystem ska införas utan att frågorna i den mån det behövs ska hanteras genom avtal. Det är ett sådant avtal som reglerar det största flödet, vilket är från till genom gränshandeln. Från sida finns det inte motsvarande starkt flöde. Det finns heller inte rapporter om att just utländska pantburkar är en väsentlig del av nedskräpning på ett sätt som föranleder särskilda åtgärder. För att säga något mer generellt om pant är vi överens om att det är ett effektivt system. Det fungerar väl. En teknisk utveckling gör att det absolut kan vara relevant att titta på en utvidgning av pant till fler typer av material och användningsområden. Den delen är jag absolut inte främmande för. Jag kan avslöja att det också är en del av de diskussioner som jag för med representanter för allianspartierna för att uppnå ett bättre avfallssystem i stort. När vi ser över avfallshanteringen ska vi självklart titta på det som fungerar väl. Pantsystemet är den klarast lysande stjärnan i den delen. Vi har en del reformer som fungerar mycket sämre. Men pantsystemet fungerar väl, och det ska vi självklart rida på. Det har talats om att reglera i nordisk kontext. När man har tittat på det har man konstaterat att det inte alls är så enkelt som det kan framstå. Det finns gott om hinder. Inte minst skulle hela problematiken mot kvarstå. Därför skulle det största problemet inte avhjälpas av ett sådant system. 147 (M): Jag tackar för svaret. Jag kan dra lite siffror. Handeln i de nordiska länderna är omfattande och omsätter miljardbelopp. tappar de nordiska länderna ca 10 miljarder på utebliven ölförsäljning. Det är av konsumenter som köper sin alkohol i grannlandet. Det försvinner ungefär 2 590 jobb på den nordiska hemmamarknaden. Det är öl som köps i ett grannland . Det används 20 gånger mer energi till att producera nytt aluminium jämfört med att återvinna använt aluminium. Vi har exempel från , där jag kommer ifrån. Många svenskar kör i en bil, oftast fyra gubbar, till och fyller bilen med billig öl. är det öl som har fraktats från men med en annan streckkod än den som vi har hemma i som hamnar i gränshandeln i . Sedan kör man ned med bilen, hämtar hem det och fyller hela bilen. Det är inte speciellt miljövänligt, kan jag tycka. Miljöpåverkan blir ca CO2 . Den outtagna panten på nationell nivå är lukrativ, och det finns ingen myndighet som övervakar vart dessa pengar tar vägen i retursystemet. För kom med en rapport om pantfrågan. Jag citerar: ”Enligt vår vision skulle ett samordnat system kunna vara utformat som de nationella system som finns i , fast på ett europeiskt plan.” Jag anser att det finns förutsättningar för ett gemensamt pantsystem för petflaskor och burkar i . Anser ministern att det görs tillräckligt för att minska gränshindren för konsumenterna, när det gäller pantfrågan? Det är också ett gränshinder. 148 Miljöminister (MP): Det kom en fråga om tillsynsansvaret. Det är som har det centrala tillsynsansvaret för förordningen om retursystem för plastflaskor och metallburkar. har rätt att i samband med tillsynen utdöma miljösanktionsavgifter på om det visar sig att någon importerar läsk- eller aluminiumburkar utan att ha registrerat dem hos Returpack eller har beviljats tillstånd att ha ett eget retursystem. Ett helt laglöst land är det inte. Här finns en möjlighet till tillsyn. Har man som både ledamoten och jag bott i är man väl bekant med gränshandeln mot . Den bild som målas upp stämmer också med statistiken. Den största införseln av olika typer av plastflaskor inom och utom pantsystemet till inklusive kommer från . Därför är det ett bra första steg med ett avtal mellan och . Ett nordiskt pantsystem skulle helt enkelt inte lösa den frågan. Utan att föregå någonting vågar jag ändå säga att det är positivt och bra att det varit lite försiktiga sådana diskussioner på europeisk nivå. Det kanske vore en lämpligare lösning om man ska tala om visioner. 149 (M): går lite i spetsen. Jag läste senast i någon tidning att de hade gjort någon form av avtal med för att kunna lägga på dansk pant. Tyskarna väljer själv vad den ska ligga på, och så får man tillbaka den när man kommer tillbaka till . Under resans gång i har jag träffat bryggeribranschen, Returpack och motsvarande verksamheter i de nordiska länderna. De är vad jag förstod av samtalen väldigt negativa. De tycker att det fungerar tillfredställande. Det kan vi väl hålla med om. De problem de tog upp var olika skattesystem på panten i de olika länderna och att olika organisationer sköter panthanteringen. Vissa nordiska länder är bättre på att ta hand om returer och andra är lite sämre. Jag tror att och är bäst på detta. Branschen var positiv till bättre information till medborgarna om hur viktigt det är att samla in burkar och plastflaskor och att man sorterar dem på rätt sätt. Det borde vi upplysa om. Det ser väldigt olika ut i olika kommuner hur man sorterar. Om man sorterar aluminium med plåt och blandar det får vi inte en full återvinning. Man kunde även tänka sig att medverka till att man sätter upp någon form av samlingsdepåer vid gränserna så att folk kan lämna det innan de åker ut och handlar igen, för att samla upp det på rätt sätt. Min sista fråga är: Kommer ministern att arbeta för att vi får en bättre förståelse för hur viktigt det är att vi samlar in burkar och petflaskor och att vi sorterar dem på rätt sätt?