prot · H40980 · 2017-03-15 00:00:00 — Därför vill jag yrka bifall även till reservation nr 16. 63 (SD): Vad gäller betänkande MJU8 Biologisk mångfald vill jag yrka bifall till reservation 1 om naturvårdsdirektiven och reservation 11 om ekonomiska villkor vid skyddsjakt. Vi står såklart bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar vi bifall endast till dessa. Art- och habitatsdirektivet, liksom fågeldirektivet, har legat länge i hyllorna i nu och behöver dammas av. Förutsättningarna har förändrats . Då det exempelvis inte fanns vargpopulationer när direktivet kom till utgick det från en annan verklighet än den vi ser . Det var viktigt att skapa en livsmiljö för det fåtal individer som då fanns, men är situationen en annan. Ingen hade väl kunnat ana den koncentration av varg som finns i vissa delar av landet, med medföljande problematik som har skapats på grund av en släpphänt rovdjurspolitik och ett överbyråkratiskt rättssystem kring dessa frågor. Skogsägare har på flera håll nekats att avverka sin skog på grund av till exempel lavskrika. Det är bekymmersamt och får ekonomiska konsekvenser, vilket kan betyda stora inkomstförluster för den enskilde skogsägaren. och har bestämt riktlinjer för hur artskyddsförordningen ska tillämpas, men både myndigheter och skogsbruket vill att lagen ses över. Ingen fråga inom skogssektorn väcker mer diskussion än tillämpningen av artskyddsförordningen. Detta är en lag som syftar till att skydda vissa utpekade arter och deras livsmiljöer enligt EU:s naturvårdsdirektiv. Ett exempel på detta kommer från och gäller bombmurkla, som förekom på marker där en skogsägare inte fick ta ned en och en halv hektar som han ville. Han skulle heller inte få någon kompensation för detta, men fick han ändå rätt i Mark- och . Med denna tolkning av artskyddsförordningen omöjliggörs skogsbruk på mycket stora arealer. Både den privata och samhällsekonomiska kostnaden blir ganska stor. Björnjakt kan vara farligt. Likaså kan det vara farligt om en björn anfaller oanmält vid älgjakt eller annan jakt. Ska man då riskera jaktbrott om man har fler än två patroner i magasinet? Detta är en lag som ter sig mycket märklig – fem patroner är tillåtna när man jagar en ofarlig hjort, men två patroner är det som gäller när man jagar en livsfarlig björn. Det kan ju också vara så att man skadskjuter och behöver sätta ett avgörande skott. Ska man då inte kunna göra det för att man hade för få patroner från början? I en studie från SLU Aqua har man undersökt spyor från skarv i ett område som sträcker sig från över till . Studien visar att fritidsfisket tar ungefär abborre , medan skarven äter omkring abborre . Även gråsäl gillar abborre. Studien visar att sälar äter ungefär lika mycket som fritidsfisket tar upp. När det gäller gädda tar skarv, säl och fritidsfiske ungefär lika mycket med 700–vardera. Yrkesfiskets påverkan på arterna är betydligt mindre. Vi i vill se en allmän jakt på skarv och en licensjakt på säl, precis så som näringsidkarna längs kusten önskar. Det är jättebra att det nu har införts en ordning där överklaganden av beslut om jakt på stora rovdjur prövas av en och samma domstol. Detta skapar kontinuitet. Det är också bra att beslut om licensjakt på varg får fattas , så att man hinner med alla överklagandeprocedurer innan jakttiden tar sin början. Det skyndsamhetskrav som regeringen har infört – om att överklagad skydds- och licensjakt ska hanteras skyndsamt med förtur i domstolen – är också bra. Frågan är bara hur det kommer att fungera i praktiken. För att undvika att vargjakten ställs in vore det bra om ett tillägg förs in i föreskrifter om att jakttiden ska kunna förlängas vid behov oavsett om den ordinarie jakttiden är förbi, alltså efter . Detta har motionerat om. Olika länsstyrelser betalar olika för att få skyddsjakt utförd. I lovas man ersättning medan grannlänet inte vill betala för jakten, trots att skyddsjakten gäller samma varg. Detta kan ju te sig märkligt. I menar man att den som ansöker om jakten får betala, enligt naturvårdshandläggaren där. Frågan är då om alla drabbade djurägare är villiga att söka skyddsjakt om de riskerar att själva få betala. Det finns inga enhetliga regler i för vem som ska betala för skyddsjakt. De olika länsstyrelserna gör egna tolkningar. I avlönade samtliga jägare som utförde uppdraget. De som tog ledigt från sina jobb eller företag fick ersättning för utebliven arbetsinkomst. När en varg i avlivades fick jaktledaren ersättning, och dessutom fick hundförare och eftersöksekipage betalt. En rad länsstyrelser har beslutat att inte betala någonting för skyddsjakt. Principen är där att den som ansöker om skyddsjakten också ser till att den blir utförd. En jaktledare utses, men får denne ihop jägare som ställer upp? Det kanske inte alltid är så lätt. Ska skyddsjakten utföras gratis? Vem ska utföra jakten i den händelse det inte går att få tag i frivilliga som vill jobba gratis? Det är också en fråga som man bör ställa sig. Det handlar om reglerna för hur viltskadepengar får användas och hur samhället ska göra med skyddsjakter och ersättningar . En sak som är säker är i alla fall att länsstyrelsernas agerande måste bli mer enhetligt om det ska bli någon ordning och reda på den här problematiken. 64 (V): När jag läste igenom betänkandet om biologisk mångfald och särskilt några av reservationerna från de borgerliga partierna och , som bland annat handlar om att vi inte ska följa internationella konventioner, att vi ska jaga fler djur – även om de är hotade – och att vi ska tillåta mer av genommodifierade organismer, väcktes tanken hos mig att det kanske kan vara på sin plats att diskutera varför det över huvud taget är viktigt att bevara arter. Låt oss jämföra med ett flygplan. Ett flygplan består av tusentals olika små delar. Jag ska inte gå in på detaljerna om alla de här delarna, men det vi kan vara rätt säkra på är att varje del i ett flygplan behövs. Jag tror i alla fall inte att någon här skulle vara beredd att säga att vi kan plocka bort var tionde del i flygplanet och att det nog kommer att fungera ändå. Om vi för över den jämförelsen till naturen är det ungefär likadant där. Allt hänger samman. Plankton i vattnet äts av fiskarna, vissa fiskar blir jagade av sjöfåglar, vissa sjöfåglar blir kanske uppätna av större djur och så vidare. Så är det i naturen. Vi vet att en kedja inte är starkare än sin svagaste länk, och så är det också med arterna i naturen. Allting hänger samman i ett väldigt komplext ekosystem. Därför är det viktigt att värna arter. Därför kan vi inte ta några risker i naturen och säga: Men vi kör på. Vi kan säkert utrota den gruppen; om den försvinner gör det säkert ingenting. I takt med att klimatet förändras och det blir varmare på jorden växer snarare behovet av motståndskraftiga ekosystem. Man brukar säga att de ska vara resilienta. Om vi ska ha motståndskraftiga ekosystem handlar det just om att vi ska värna mångfalden i ekosystemen. Det är min raka uppmaning till de borgerliga partierna och att inte ta några risker här. Äventyra inte den mångfald av arter som vi har! Den är väldigt illa ute redan som det ser ut . I Artdatabankens lista över rödlistade arter, som kom , kan vi se att det är allt fler arter som rödlistats och behöver någon form av skydd. Skulle ni borgerliga partier och verkligen plocka bort framrutan i cockpit eller en vinge på flygplanet och sedan vara beredda att sätta er i flygplanet? Nej, jag tror inte det. På samma sätt ska vi inte heller ta några risker i naturen. En annan viktig fråga, fru talman, i betänkandet handlar om artbevarande i andra länder, närmare bestämt elefanter som också är en illa utsatt art. dödas tiotusentals elefanter i . De skjuts främst därför att man är ute efter deras elfenben. Handeln med elfenben är väldigt lukrativ. Det sägs också att den här handeln, som ska vara illegal, finansierar kriminella terroristgrupper som och andra. Som sagt ska den här handeln nu vara förbjuden, men det finns vissa undantag. Undantagen, som handlar om att länder som , , och ska kunna sälja vissa elfenben mellan varandra, används som ett kryphål och gör att försäljning av elfenben fortsätter att vara en storskalig verksamhet. hölls det stora toppmötet för Cites, den konvention som reglerar förbud mot handel med utrotningshotade arter. Vi var nog flera som hoppades på ett totalförbud mot handel med elfenben utan undantag, men så blev det tyvärr inte. Till min besvikelse kunde jag konstatera att inte heller och EU var pådrivande för ett sådant totalförbud. Därför tycker jag att vår reservation 14, som just tar upp vikten av ett totalförbud mot handel med elfenben, är så viktig och vill avsluta med att yrka bifall till den. 65 (M) replik: Tack, , för passningen till de borgerliga partierna. Jag känner mig lite träffad. Människan är på många sätt unik. Förutom att vi använder eld och uppfann hjulet har vi gjort en grej som är viktig och som skiljer oss från många andra djur: Vi har tagit oss ut ur näringskedjan. Vi behöver egentligen inte äta andra djur, och vi behöver inte få våra liv avslutade med att någon hoppar på oss på savannen, utan vi kan dö i en säng omgivna av människor som älskar oss. Det gör att vi är ganska unika. Vi har då ett ansvar för att hålla balans i det övriga djurriket. Jag kan instämma i att där har människan kanske inte haft bästa track record de senaste 200–300 åren. Men vi måste någonstans vara överens om att det behövs en balans i djurriket, liksom det i flygplansliknelsen från krävs ett särskilt förhållande mellan vingar och vikt på dem som är i flygplanet. Det är inte bara så att alla delar ska ingå, utan de ska också vara av rätt storlek. Därför tror jag att vi behöver titta på balansen i ekosystemen och se över om skarvens utbredning i verkligen är så hållbar. Sedan skulle jag vilja ställa en fråga till om just det som är gott och det som är naturligt. Det kanske inte är så naturligt att bedriva skydds- och licensjakt på djur. är frågan om det som är gott och det som är naturligt är samma sak. Att jag skulle bli uppäten av en björn kan ju verka ganska naturligt, för det finns en risk i naturen att bli uppäten av ett djur. Men det är inte så gott. Det finns alltså en skillnad däremellan. Jag skulle vilja fråga om inte instämmer i att vi har ett ansvar för att hålla balans i ekosystemen. Innebär det då inte att vi behöver reglera när vi ser obalanser? 66 (V) replik: Mitt korta svar på frågan är: Ja, vi människor har ett särskilt ansvar i det här avseendet. Vi har redan gått in och intervenerat i det som är ”naturligt”, så självklart har vi ett sådant ansvar. Jag och är inte principiellt motståndare till jakt. Det kändes som att det mellan raderna var lite det som frågan handlade om. Tvärtom kan det ibland vara viktigt att reglera vissa bestånd. Men vad jag inte förstår är varför vi ska ha en relativt storskalig jakt på rödlistade och direkt hotade arter, som vill, till exempel på varg. Det kan inte vara ansvarsfullt och inte heller vara i linje med våra internationella åtaganden. Vi brukar ju vilja värna arter och utrotningshotade djur i andra länder. Men när det kommer till en rödlistad art i vårt eget land tycker att man ska ha en storskalig jakt på den. Varför tycker ni så? 67 (M) replik: Tack, , för förtydligandet! Det var inte min mening att lägga in mellan raderna att är emot jakt, men det finns ändå vissa principiella frågor där vi kommer fram till olika slutsatser när det gäller just jakt och viltvård. Vi är två partier som står ganska långt ifrån varandra, och det är så att säga okej. frågar specifikt om jakt på varg. Nej, vi ska inte utrota vargen i . Däremot kan vi vara ärliga med att det finns ett problem när vargen tar tamdjur i trädgårdar. Då är det något i viltförvaltningen som har brustit, och då behöver vi komma till rätta med det. Jag skulle säga att det är något typiskt moderat, om jag ska göra en utblick kanske mest tillbaka, att kontinuerligt utvärdera, förändra och föreslå ny politik. Vi vill lösa problem, och finns det ett problem med att vargen tar tamdjur i trädgårdar är vi beredda att se på olika lösningar på det. Vi vill däremot inte utrota vargen. Det finns inte något förslag om fri jakt på varg i . Det är inte det vi föreslår. 68 (V) replik: Ni vill ha licensjakt på varg. Där skiljer ni er mot , som säger att vi ska ha skyddsjakt. Det är intressant att tar upp just det exemplet. Skyddsjakt är just när man blir direkt attackerad. Licensjakt är vad jag skulle kalla något av en storskalig jakt. Man sätter upp ett mål för hur många av en art som ska skjutas och går sedan ut och uppmanar jägarna att göra det. Det tycker jag inte att man ska göra när det gäller en art som är hotad. Jag förstår att inte vill utrota vargen och tror inte att det finns en enda människa i som driver ett sådant krav. Men tyvärr kan en storskalig jakt just leda till att bevarandet av en art fungerar ännu sämre. Jag skulle säga att det är precis det som vi tyvärr ser. 69 (KD): Jag yrkar bifall till reservationerna 3 och 4. behöver decentraliseras ytterligare – från europeisk nivå till nationell nivå och från nationell nivå till regional nivå. Regelverket för skydd för värdefulla livsmiljöer och arter i EU bör anpassas efter de olika nationella förutsättningarna. Beslut om skydd av vilda djur och hotade arter är en fråga där medlemsstaterna i större grad bör återfå beslutsmakten. Här krävs flexibilitet med hänsyn till de olika naturliga förutsättningar som finns inom unionen. Djur- eller växtarter som är hotade i södra kan vara talrika på ett skadligt sätt i de nordliga medlemsländerna. Licensjakt på varg, skyddsjakt på skarv i skärgårdsmiljöer, fiske och försäljning av signalkräftor och jakt på vildsvin är exempel på frågor som bör avgöras nationellt. I detta sammanhang vill jag också säga att det är ytterst olämpligt att regeringen vill ändra sammansättningen i viltförvaltningsdelegationerna. Det hade aldrig skett med en alliansregering. Det är viktigt att viltförvaltningsdelegationerna får vara instrument för en effektiv och välfungerande lokal förvaltning av viltresurserna, inte en politisk sandlåda. Det finns ett behov av att förändra EU:s art- och habitatsdirektiv. krävs enhällighet i ministerrådet för att flytta en art från listan över djur som anses kräva noggrant skydd. Detta har aldrig gjorts. anser att det behöver införas en smidigare rutin för att omklassa hotstatusen för olika arter i takt med att populationerna växer eller krymper. Det bör också skrivas in i direktivet vilka juridiska regler som ska gälla för prövning av beslut som kan beröras av direktivet. Det måste i praktiken vara möjligt att ordna skyddsjakt och licensjakt utan orimligt långa överklagandetider. bör därför tillkännage för regeringen som sin mening att ska verka för en ändring av art‑ och habitatsdirektivet. I avvaktan på eventuella ändringar i direktivet kan utforma en instansordning som gör att domstolsprocessen går snabbare. Regeringen gjorde förändringar i jaktförordningen i ett försök att skapa en snabbare instansordning under gällande EU-direktiv. Men fortfarande innebär processen att fyra olika instanser kan pröva ett ärende. Därför bör ärenden om skyddsjakt och licensjakt endast överprövas i en domstol, som därigenom blir sista instans. Regeringen bör därför lägga fram ett förslag till en sådan instansordning. Rovdjursangrepp på tamboskap och husdjur kan orsaka stor ekonomisk skada för lantbrukare och leder till stor otrygghet bland många som lever i rovdjurstäta områden. vill att det ska gå att bedriva en ändamålsenlig skyddsjakt kombinerat med ersättningar till dem som får sina tamdjur rivna och dödade av rovdjur. Ingen av våra svenska rovdjursarter är utrotningshotad. Vi anser att en fortsatt riktad och selektiv jakt på varg behövs och är möjlig utan att påverka vargens gynnsamma bevarandestatus. De ekonomiska ersättningar som staten betalar ut för rovdjursdödade tamdjur behöver ses över så att en rimlig kompensation ges. behövs andra åtgärder för att minimera rovdjursskadorna. Det stora antalet vildsvin i vårt land orsakar skador för stora belopp . För jordbruket rör det sig om ca . Bönderna får betala det högsta priset då vildsvinen bökar upp åkrar och vallodlingar med stora skador som följd. Bonden får inget stöd för förlorad skörd, inga pengar för stängsel och ingen ersättning för den tid som måste läggas på avskjutning. Vildsvinen står också för ett stort antal viltolyckor i trafiken, omkring 3 000 . fanns möjlighet att få statlig ersättning för dessa skador enligt viltskadeförordningen, men det upphörde . föreslår att markägare ska kunna få ersättning för skador orsakade av klövvilt. Totalt innebär budgetförslag att anslaget för ersättningar för viltskador höjs med . De väl etablerade stammarna av säl och skarv i har en betydande inverkan på fiskbestånden. och skarv orsakar även skador på redskap, som måste lagas eller ersättas. Detta medför extra kostnader för yrkesfisket. Dessutom gör stora skarvkolonier att växtligheten lokalt kan ta stor skada. För att komma till rätta med dessa problem anser vi att jakten på säl och skarv bör utökas. 70 (V) replik: Jag läser reservation, nr 8, om rovdjurspolitik. Enligt den vill ändra instansordningen för rättsliga processer för licensjakt och skyddsjakt. Ni skriver att så som det är nu är risken ”uppenbar att de grupperingar som inte vill se vargjakt även i fortsättningen kommer att kunna omintetgöra jakten genom överklaganden”. Vill inte att man ska kunna överklaga beslut om jakt på varg? 71 (KD) replik: Jag tackar för frågan. kanske inte lyssnade på vad jag sa. Det är klart att det måste finnas en möjlighet att överklaga. Men som det är , i till exempel , är läget allvarligt. När man ska dra igång skyddsjakten överklagas den, när man sedan ska dra igång den igen överklagas den igen och så vidare och man kommer ingenvart. Vem förlorar på detta? Jo, de som lever under trycket att vargen skadar både tamdjur och annat. Därför måste vi komma till rätta med det. Vi tycker att det är rimligt med en instans, inte en massa olika. Men självklart ska man kunna överklaga. 72 (V) replik: gjordes förändringar för att skynda på dessa processer, men vill ändra på det igen. Det som är ett frågetecken är en av motiveringar. Ni säger att det finns grupperingar som kan omintetgöra jakten genom att överklaga. Är inte hela vitsen med en rättslig process att någon ska kunna säga att det var ett dåligt beslut att ett helt bestånd ska skjutas av och därför överklagar man? Jag tycker att det är en märklig motivering. säger att det inte handlar om att allmänheten inte ska kunna överklaga. Men jag undrar fortfarande: Varför använder ni er av just den motiveringen? 73 (KD) replik: Tar man del av debatten kan man inte undgå att höra vad som har hänt i olika delar av landet. I till exempel och har jakten skjutits upp på grund av överklagande efter överklagande. Här måste vi hitta en lösning. Givetvis ska man få överklaga. Men det är bekymmersamt för dem som ska ge sig ut i skogen att de inte får skjuta för att det har överklagats. Det sköttes bättre , men som vet har det tidigare varit bekymmersamt. Vi måste lyssna till de människor som lever i de delar av vårt land där varg är ett stort bekymmer för att tamdjur blir rivna. Det är problematiskt att man från har åsikter om hur människor ute i landet ska leva och verka. Det är viktigt att vi lyssnar och tar till oss vad de som bor i dessa områden och upplever dessa bekymmer säger. Det vi hör är att det är bekymmersamt att vargen river tamboskap och annat. Det är därför viktigt att vi tar detta på största allvar. 74 (S): debatterar vi miljö- och jordbruksutskottets betänkande MJU8 Biologisk mångfald. Jag vill börja med att yrka bifall till betänkandet i dess helhet och avslag på alla motioner. Den biologiska mångfalden innehåller flera delar. Men vad innebär biologisk mångfald? Man kan dela in den i tre nivåer: genetisk variation inom varje art, variation mellan olika arter och variation mellan olika ekosystem och naturtyper. Vid i undertecknades konventionen om biologisk mångfald av 153 stater. har 167 stater undertecknat konventionen. Detta har vi att förhålla oss till, och vi ska se till att leva upp till konventionen. Gör vi det? Nja, det gör vi inte riktigt. Det finns mer att göra. Betänkandet behandlar många olika delar inom den biologiska mångfalden, alltifrån att jaktfrågor bör beslutas om nationellt till rovdjurspolitik, artskydd, bekämpning av invasiva arter och genetiskt modifierade organismer. Allt som allt innehåller det 70 motioner. Jag kan konstatera att en del av motionerna redan är överspelade eller är på gång. Som exempel kan vi ta licensjakt på varg. Den har vi fått ordning på. Årets jakt blev av , trots att den blev överklagad. Med den nya ordning som regeringen har beslutat om finns det utrymme och tid att fatta beslut och överklaga till högsta instans och ändå hinna med jakten. Detta såg vi . Jag är väldigt nöjd med det här utan jakt. Det ska vara ordning och reda. Regeringen har gett i uppdrag att förebygga viltangrepp på tamdjur. Vidare har fått i uppdrag att kartlägga hur angrepp av stora rovdjur påverkar landsbygdens ekonomi. konstaterar att det är svårt att hitta en enda åtgärd som passar i alla enskilda fall. Det behövs utveckling. Men man behöver också ha en fortsatt dialog om konsekvenserna för samhället. Regeringen har dessutom i två budgetar ökat anslaget för ersättning för viltskador. När det gäller skyddsjakt på säl har sådan beviljats på 480 gråsälar, 260 knubbsälar och 130 vikaresälar. Det fälldes dock bara ca 200 gråsälar, 170 knubbsälar och 80 vikaresälar, vilket innebär att man inte lyckades fälla det antal som man hade tillåtelse till. Vi socialdemokrater kan tänka oss licensjakt med tanke på antalet, men det blir svårmotiverat eftersom man inte har fällt de sälar som man har fått skyddsjakt beviljad för. gjorde 2013 bedömningen att licensjakt på säl kan införas under förutsättning att den har ett tydligt syfte och att jakten ingår som ett verktyg i respektive förvaltningsplan och under förutsättning att man säkerställer gynnsam bevarandestatus. Regeringen har dessutom gett i uppdrag att ta fram förslag på hur jakt på allmänt vatten kan förenklas i syfte att fler ska kunna jaga och att administrationen på länsstyrelserna ska minska. Detta bereds nu i . En svårighet vad gäller jakt på säl är att inte längre har något undantag för försäljning av sälprodukter och att provtagningen vid säljakt är väldigt omfattande. Detta har nu sett över och hade inför jakten 2016 infört förändringar. Det är vi människor som har ett ansvar att balansera den biologiska mångfalden. Om vi inte gör det kan olika arter konkurrera ut varandra. Därför tycker vi socialdemokrater att licensjakt är en bra förvaltningsform, oavsett om det gäller älg, rovdjur eller säl. Detta gäller givetvis så länge som man uppnår gynnsam bevarandestatus. När det gäller skarven måste den genom olika åtgärder hållas tillbaka av samma anledning som jag tidigare anfört. Några motioner handlar om att stoppa invasiva arters utbredning. Detta är vi i överens om. Vi är också överens om att invasiva arters utbredning i är ett stort problem. har antagit en unionsförteckning över 37 invasiva, främmande arter av unionsbetydelse, vilka kräver samordnade åtgärder på unionsnivå. Dessa 37 arter får man inte byta, odla, föda upp, transportera, använda eller hålla. Men om arterna redan har stor spridning i landet finns det inget krav på utrotning, utan för dessa gäller särskilda regler. För signalkräftan ska ett nationellt hanteringsprogram tas fram för att man ska kunna hantera detta utifrån svenska förhållanden så att svenskt fiske av signalkräftan kan fortsätta. har varit framgångsrikt. Man bedömer nu att populationen är under kontroll och nedåtgående. Det behövs dock fortsatt metodutveckling och studier om mårdhundens inverkan på biodiversiteten, vilket planeras .