prot · H40984 · 2017-03-22 00:00:00 — Naturligtvis är en övergång till elektronisk handel både bra och rimlig. Det skapar en annan säkerhet, minskar rånrisker och förbilligar infrastrukturen. Detta är gynnsamt. Men alla samhällsförändringar måste ta hänsyn till det samhälle vi lever i. Vi måste lyssna på släktingen till den gamla pensionären i eller , som känner sig osäker inför att använda kortet i affären och som också känner en tvekan och bävan inför att gå till bankomaten och ta ut kontanter. Kanske vill man att någon anhörig eller närstående gör denna tjänst så att man har de välbekanta hundra- eller femtiolapparna i plånboken när man går till eller Pressbyrån. Finansiell stabilitet och finansmarknads-frågor 1 ½ miljon människor är berörda, och de sysslar inte med elektronisk kommunikation när de hanterar sina ekonomiska medel. De önskar få använda sina kontanter. Som jag nämnde blir det närmast absurt när den ideella sektorn, vilken jag tycker ska uppmuntras och motiveras, inte får lämna in pengar på banken utan måste betala en särskild avgift. De har kanske haft en fotbolls- eller innebandyturnering med flickor och pojkar och samlat in eller fått medel för saft och kokt korv som man har sålt. På samma sätt är det för pensionärsföreningarna runt om i vårt land. De betyder mycket för människors möten och välfärd. Jag tycker att har fört ett klokt resonemang om dessa frågor. De har samma uppfattning som jag och anför i vår motion, nämligen att kontanthanteringen ska regleras i lag. Jag noterar att skyndsamt ska hantera kontanthanteringsfrågan, och jag förväntar mig att den snabbt kommer fram med ett förslag. Ty det känns inte rimligt – i då de fyra storbankerna tjänar 100 miljarder och över 60 miljarder lämnas i utdelning – att idrottsföreningar och pensionärsföreningar inte ska kunna få lämna in sina kontanter. Jag skulle kunna uttrycka detta på ett lite ledigare sätt än den sedvanliga riksdagsprosan. Jag satte mig en afton och skrev en liten vers om det här. Jag har kallat den för Skottpengar på spargrisar. ”Med rätta är jakten på varg och björn strikt reglerad för att inte utrota djuren. Älgar får inte heller skjutas fritt. Man har ett antal inom avgränsat område. Däremot pågår en massaker på spargrisar. Där inget krut sparas för att slutligt avliva den trygga och pedagogiska företeelsen som spargrisen utgör. En gång var det nämligen så att vi lärde barnen spara. Sedan gick man till banken och satte in pengarna. kunde man erövra något längtansvärt efter idogt sparande. Detta vill storbankerna effektivt stoppa. Ni vet de fyra som tillsammans tjänar 100 miljarder . I den mån bankerna hanterar riktiga pengar, så tar man betalt för att ta emot dom! tar och av beloppet. Det är inte bara barnen som drabbas, utan de är i gott sällskap med många föreningar och deras lotteri eller kaffekassor. Ingen författare till en nyårsrevy hade gjort det dråpligare. trycker nya pengar och byter ut de gamla. Bankerna vägrar befatta sig med dem. Släcker ner bankkontor och murar igen bankomater. Man kan fråga sig, vilket är det allvarligaste brottet. Att råna en bank eller äga en bank.” Det sista var ord från den tyske dramatikern . 14 (V) replik: Jag vill å ledamöters vägnar tacka för den fantastiska dikten och citatet som ledamot framförde i slutet. Jag delar beskrivning av läget. Som slutorden visar är det tydligt att bankerna har ett stort ansvar i detta. Vi befinner oss i en märklig situation, där vi upplever ett kontantbyte som har initierat och som bankerna säger att de ska hjälpa till med. Men senast kunde vi i nyhetsinslagen se att handlarna upplever att det är de som får ta ansvaret. Det finns vackra kartor som visar var man kan växla in sina kontanter, men det finns exempelvis inget ställe i där de kan växlas in. Finansiell stabilitet och finansmarknads-frågor Vi står definitivt inför en stor utmaning. Den stora fråga jag har ställt mig är vilket ansvar vi här i har. Jag är glad över att lyfter fram resonemang och slutsatser om att det faktiskt behövs en lagstiftning. Det är också något som har fört fram . , riksbankschefen, berättade för mig att inget annat uttalande från honom har fått så mycket uppmärksamhet hos vanliga människor. Han får brev om detta som är skrivna av människor som själva inte ens är förmögna att skriva brevet utan låter andra hjälpa dem. Detta visar hur medborgarnära den här frågan är och hur viktig den är för vissa människor. Det är lätt att vi i samhället springer iväg på ett sätt som gör att vi glömmer några bakom oss. Det som bekymrar mig är dock att parti, Socialdemokraterna, inte riktigt är lika handfasta med vad man vill. Man är inte tydlig och säger att detta är något som vi borde genomföra i lag. Min fråga till är: Vad kan du göra, och vad gör du för att övertyga ditt parti om att det är dags att sluta släppa marknaden fri? Det är dags att säga till bankerna vilket ansvar de har och se till att vi får en lagstiftning för att kontanter ska finnas kvar i vårt samhälle. 15 (S) replik: Mitt liv börjar nu bli ganska långt. Jag har varit socialdemokrat hela mitt liv. Jag har gjort den intressanta noteringen att den där tragiska utbrytningen nu med fördröjning blir mer och mer socialdemokratisk. Det är väl i sig glädjande, ty i grunden är det Svenneling säger, det jag anför och det som tidigare sa inte i något avseende annorlunda. Vi säger att skyndsamt måste se över den här frågan. Ni vill stoppa in den i en annan utredning. Vem vet, den kanske tar längre? 16 (V) replik: Det är alltid intressant att diskutera partisplittringen 1917. Jag hade faktiskt förmånen att diskutera den med justitieminister , och vi var också överens om att det nog var bra att det blev partisplittring 1917. Det är en väldigt tydlig skillnad mellan de reformistiska Socialdemokraterna som går väldigt långsamt fram och inte vill stöta sig med storbankernas vd:ar och lobbyister och det lite mer revolutionära som säger att vi faktiskt måste ta ansvar och att vi måste göra skillnad här och . förde fram kravet att ålägga bankerna ett ansvar för kontanthanteringen långt innan utbyte av sedlar drog igång. Vi som lagstiftare har ett ansvar för att reglera sådant som vi säger är samhällets ansvar. Vi tycker att det är viktigt att ta detta ansvar. Man kan alltid diskutera hur mycket man ska utreda. Men problemet med de utredningar som regeringen har tillsatt har varit att de inte har tagit ansvaret på allvar. Man har aldrig tittat på bankernas ansvar för kontanterna. Om du och jag, , skulle skriva ett direktiv till en utredning som på allvar skulle kunna ta fram ett förslag till lagstiftning skulle det låta annorlunda än det utredningsuppdrag som betaltjänstkontodirektivet hade och som också har, för det uppdraget handlar inte om vad som är bankernas ansvar. Det handlar i stället om vilket ansvar har. Finansiell stabilitet och finansmarknads-frågor Kanske är det nu sista gången vi har tryckt nya pengar i . Så kan det mycket väl vara. Nästa gång kommer vi kanske inte att trycka pengar, utan vi kommer att ge ut e-kronor i stället. Då måste vi ha en lagstiftning som är anpassad för det. har vi en lagstiftning som inte är anpassad till och absolut inte är anpassad för de människor som inte får tillgång till de grundläggande betaltjänsterna. Jag är övertygad om att den riksbanksutredning som kommer att presentera sitt förslag 2019 inte heller kommer att lösa detta problem. 17 (S) replik: Till skillnad från den unge var jag med 1917. Den radikala svärm som talade högt och hade de tjusiga parollerna har ju inte fått mycket uträttat, men det har en praktisk och reformistisk socialdemokrati. Välkommen hem, ! 18 (M) replik: Det går nästan inte att motstå att ta replik på när han nu befinner sig i talarstolen. Vi har bägge en image av att vi ska ha rätt tydliga och starka konfliktytor. Det som kanske oroar mig mer än det kontantlösa samhället är att de konfliktytorna nästan inte existerar alls om man utgår från vad sa. Snarare kände jag ett behov av att hålla med honom i den oro han visar inför landsbygdens utarmning och de problem som den strukturomvandling vi nu befinner oss i medför. Visst är det ett problem att vi kan hantera kontanter på ett sätt som vi är vana vid från föreningsliv och som är viktigt för särskilt de små företagens skull. Det är även stora grupper av medborgare som inte har möjlighet att hantera sedlar och mynt. Lagen säger att sedlar och mynt är giltiga betalningsmedel. Men det finns ingen skyldighet – eller åtminstone har lagen uttolkats som att det inte finns någon skyldighet – att ta emot sedlar och mynt. Visst kommer den här frågan att tas upp i den riksbankslagsutredning som är på väg. Jag kommer att vara en del av den utredningen. Den frågan kommer att tas upp. Det är förstås möjligt att ändra lagen. Men jag tycker att det finns anledning att titta lite djupare på frågan. Det kan ju också finnas nackdelar med att man ställer högre krav på bankerna. Det skulle kunna leda till ännu fler igenmurade bankomater och ännu fler nedlagda bankkontor på landsbygden. Vad ser han för risker med detta? 19 (S) replik: och jag har haft många trevliga debatter här i kammaren och samtal utanför kammaren. Vi har talat om konfliktytor i politiken. De börjar väl bli tydliga i ditt eget parti, ? Det är väl där konfliktytan finns . Men det är alltid intressant att debattera med dig. Finansiell stabilitet och finansmarknads-frågor Jag noterar att du i sak fullständigt delar min uppfattning. Du känner en oro över att infrastrukturen försämras på den landsbygd där du själv lever. Som socialdemokrat tycker jag att när marknaden inte fungerar och levererar det som är rimligt för människor och bygder är det politikens ansvar att gå in. När den samhälleliga infrastrukturen, i form av att kunna hantera kontanter och att ta ut dem och sätta in dem, är under upphörande, måste politiken gå in och reglera. Bankerna är väl inte bara till för att göra gigantiska vinster, tvätta pengar och låta småsparare fara illa? Marknaden måste väl även du som moderat, , tycka ska ha en reglering? 20 (M) replik: Visst är kontanterna en del av den infrastruktur som vi så väl behöver både på landsbygden och i staden. Dessutom finns det faktiskt teknik för att hantera detta med kontanter, men av något konstigt skäl har man enbart fokuserat på att hantera elektroniska överföringar och betalningar. Det finns dock teknisk utveckling som gör det möjligt att hantera även kontanter. Dessvärre finns det inget som helst intresse av att använda sig av tekniken. Vi delar problembeskrivningen. Vi delar uppfattningen om behovet av en fungerande infrastruktur i dess vida bemärkelse. Det finns ingen konfliktlinje där. Möjligen skulle man ställa högre krav på bankerna och ställa högre krav på vad de ska tillhandahålla när det gäller just infrastrukturen. Jag tror dock – det är möjligen där vi hittar någon form av konfliktlinje – att det vi bör lägga ännu mer fokus på är att se till att vi får en bättre konkurrens även på kreditmarknaden och i banksystemet. Det handlar naturligtvis om regleringar och om att ställa högre krav på bankerna. Men det måste också bli en bättre konkurrens. Detta vittnar väl om att maktbalansen mellan konsument och bank inte är sund. Den är inte på rätt ställe, så att säga. Bankerna har för stor makt kontra konsumenterna. Konsumenterna borde få en större makt i förhållande till bankerna. Det skulle ske bäst genom att vi ökar konkurrensen på bankmarknaden. 21 (S) replik: Jag upplever att bankerna är en del av en samhällelig infrastruktur – det är precis som att det kommer vatten i kranen och att vi har vägen att köra på när vi åker till jobbet. Det är inte den enskilda konsumenten i eller på som har kapaciteten och kraften att tvinga fram någonting. Där skiljer vi oss åt. Ni moderater tror att det är enskilda människor som kan sköta detta genom att öka konkurrensen. Jag tror att detta i grunden är en samhällelig fråga. Man måste ställa krav på de storbanker som finns. De måste uppfylla ansvaret gentemot hela samhället, ty samhället har verkligen uppfyllt sitt ansvar för att rädda bankerna. Då ska nog pensionärerna på , i och på andra platser få någonting tillbaka för de uppoffringar de och hela samhället gjorde. Finansiell stabilitet och finansmarknads-frågor Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 14.) § 7 om den offentliga förvaltningens digitalisering om den offentliga förvalt-ningens digitalisering betänkande 2016/17:FiU17 om den offentliga förvaltningens digitalisering (skr. 2016/17:54) 22 (M): Detta betänkande handlar i första hand om . De bedömningar som gör bereds eller utreds och får debatteras när det kommer konkreta förslag. Jag vill dock närmare gå in på tillkännagivandet om öppna data liksom på den moderata reservationen om öppen källkod, eftersom jag anar att inte alla känner till vad det är eller förstår varför vi bör skynda på utvecklingen lite mer än vad regeringen gör. ligger högt i många rankningar inom digitalisering, inte minst i , The Digital Economy and Society Index, där vi hamnar på tredje plats efter och . Dock sticker en siffra ut. När det handlar om digitala offentliga tjänster sackar vi efter gällande öppna data. Där hamnar på plats 22. EU har drivit på genom det så kallade PSI-direktivet, public sector information, som beslutade om i . Direktivet medför att det ska bli enklare för personer och företag att använda offentlig information för både kommersiella och icke-kommersiella syften. Enligt avser öppna data digital information som är fritt tillgänglig utan inskränkningar och som uppfyller vissa krav, till exempel att data inte innehåller personuppgifter eller lyder under sekretess, och tillhandahålls i originalformatet. En annan definition är : Data kan kallas öppna data om vem som helst fritt får använda, återanvända och distribuera dessa med som största motprestation att ange källa eller krav på att dela data på samma sätt. I ett land som , som samlat en stor mängd offentliga data på alla nivåer och i olika myndigheter, finns det väldigt mycket data. Och det tillkommer mer. Än så länge nyttjas datan relativt begränsat. Mycket är avgiftsbelagt, och avtalen omfattar begränsningar när det gäller spridning. Det hämmar utvecklingen. Öppna data kan nyttjas till allt möjligt. Till exempel kan geodata från Lantmäteriet användas till effektivare samhällsplanering, klimatsmartare transporter, ökad transparens och mer innovation – för att bara nämna några exempel. Andra exempel är miljödata, befolkningsdata, kulturdata och trafikdata från bland annat kommuner. Det handlar även om data om det som sker här i . Det ligger fritt tillgängligt och standardiserat och främjar alltså företag och invånare, som kan komma på affärsidéer eller uppskatta öppenheten, inte minst ur demokratihänseende. Det finns en del att jobba med, för fortfarande finns det begränsningar. Med öppna data kan produkter och tjänster utvecklas – som alla tjänar på. Genom tillkännagivandet vill vi alltså skynda på utvecklingen för att hinna ikapp, och gärna gå om, andra europeiska länder som har kommit längre. Vi har väldigt goda förutsättningar för det. om den offentliga förvalt-ningens digitalisering Öppen källkod är också något som stimulerar utvecklingen när man genomför it-investeringar. Men det är även ett sätt att sänka kostnaderna i offentlig sektor. Dessutom kan man flexiblare anpassa it-system till egna lösningar och slipper eventuella inlåsningseffekter hos leverantör. Eftersom digitaliseringen genomsyrar alltmer av verksamheten är det angeläget att även offentlig sektor bidrar till att öka konkurrenskraft. Öppen källkod bidrar till just det. Jag vill alltså yrka bifall till reservation 1. 23 (S): Vi diskuterar alltså betänkandet om om den offentliga förvaltningens digitalisering. Jag kan nästan utan att chocka säga att jag håller med om det mesta som har sagt. Det trodde hon inte att jag skulle säga av mitt anförande. Vad är det då det handlar om? publicerade Den offentliga förvaltningens digitalisering – En enklare, öppnare och effektivare förvaltning? Det har inte väckts några motioner med anledning av skrivelsen, utan det handlar om att det finns ett antal motionsyrkanden från den allmänna motionstiden om öppen källkod, öppna data och digital förvaltning. S har inga reservationer. Däremot har vi ett särskilt yttrande. Det är egentligen det, fru talman, som jag tänker lägga lite krut på. I likhet med vad utskottet framhåller anser vi att de statliga myndigheterna har en stor mängd information som kan vara av värde för innovatörer och att en ökad tillgänglighet till öppna data skapar värden för både staten och det allmänna som väl överstiger kostnaderna för att tillgängliggöra informationen. Som framgår av regeringens skrivelse om den offentliga förvaltningens digitalisering har regeringen också vidtagit åtgärder för att skapa förutsättningar för att lättare hitta och använda offentliga data. Bland annat har fått i uppdrag att främja myndigheternas arbete med att tillgängliggöra information och just öppna data. Regeringen har också för avsikt att återkomma till i fråga om modeller för långsiktig finansiering av förvaltningsuppgifter för digital infrastruktur, till exempel öppna geodata. lämnade sitt slutbänkande För digitalisering i tiden. Det är ett arbete som syftat till att främja digitalisering i och uppnå det it-politiska målet att ska vara bäst i världen på att använda just digitaliseringens möjligheter. I betänkandet lämnas rekommendationer som bereds inom . kommer regeringen också att presentera en digitaliseringsstrategi. Ett antal åtgärder har således redan vidtagits, varför vi anser att man bör avvakta resultatet av dessa innan man beslutar om ytterligare åtgärder. om den offentliga förvalt-ningens digitalisering Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 14.) § 8 Kontroller och inspektioner i av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning betänkande 2016/17:JuU22 Kontroller och inspektioner i av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (prop. 2016/17:56) Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 14.) betänkande 2016/17:CU10 24 SKÅNBERG (KD): Jag vill yrka bifall till reservation 16. debatterar civilutskottet ett betänkande med totalt 190 yrkanden i olika motioner från allmänna motionstiden och 2016. Motionerna är naturligtvis väldigt viktiga, inte minst de som jag har undertecknat, men bortom det är det viktiga vi gör att rikta fyra tillkännagivanden till regeringen, där civilutskottet är helt enigt. Detta är viktigt. Vi har alla ställt oss bakom att vi inte accepterar barnäktenskap eller polygami. Vi har alla ställt oss bakom ett kommande lagstiftningsarbete med anledning av ett betänkande års vårdnadsutredning. Vi vill även ha ett initiativ till en uppföljning av hur lagstiftningen om överförmyndare, gode män och förvaltare fungerar. Detta är ett gott sätt att arbeta. Utskottet har samtalat, och vi har fått stöta och blöta de här frågorna och i enighet kommit fram till att så här vill vi gå fram till och med dessa fyra tillkännagivanden begära beslut i den riktningen. Först, fru talman, vill jag säga någonting om barnäktenskap. infördes nya civilrättsliga och straffrättsliga regler som syftade till att stärka skyddet mot barnäktenskap och tvångsäktenskap. Reglerna innebar bland annat att möjligheten att i undantagsfall erkänna barnäktenskap och tvångsäktenskap begränsades ytterligare. Sådana äktenskap skulle alltså kunna erkännas endast om det finns synnerliga skäl. Enligt civilutskottet, efter den övervägning som vi har gjort, är det en viktig uppgift för samhället att skydda barn i mot äktenskap. Ja, ni hörde rätt. Äktenskapet är oerhört viktigt och en del av att bära ansvaret för det kommande släktet och vårt samhälle – men inte för barn. Barn ska skyddas mot äktenskapet. Det är ingenting som de ska behöva fundera över innan de har fyllt . välkomnar därför att regeringen har gett en särskild utredare i uppdrag att undersöka om det finns behov av åtgärder i syfte att säkerställa ett stärkt skydd mot barnäktenskap och tvångsäktenskap. Den del av uppdraget som avser erkännande av utländska barnäktenskap ska redovisas i ett delbetänkande . Det är angeläget att en lagstiftning som ytterligare begränsar möjligheten att erkänna barnäktenskap och tvångsäktenskap kan träda i kraft . Utländska tvångsäktenskap, barnäktenskap och fullmaktsäktenskap kan alltså erkännas endast om det finns synnerliga skäl. I propositionen till de ovannämnda lagändringarna anförs att uttrycket ”synnerliga skäl” används för att tydliggöra den betydande restriktion som ska gälla. Det ska göras en samlad bedömning i varje enskilt fall utifrån de uppgifter som finns tillgängliga. För att synnerliga skäl ska anses föreligga krävs att ett nekat erkännande i det enskilda fallet medför allvarliga konsekvenser för paret eller att det annars framstår som orimligt att inte erkänna äktenskapet. går utskottet ännu längre och säger att vi inte vill se barnäktenskap, och därför gör vi ett tillkännagivande att regeringen möjligt bör återkomma till med lagförslag som innebär att möjligheten att i undantagsfall erkänna barnäktenskap och tvångsäktenskap begränsas ytterligare, från den redan mycket tuffa situation som råder . Vi vill inte se att detta förekommer. Jag går vidare till polygami, bigami eller tvegifte, vilken term man nu vill använda. Svensk familjerättslig lagstiftning bygger på det monogama äktenskapet mellan två personer. Enligt 1 kap. 1 § blir de två som ingår äktenskap med varandra makar. Ett förbud mot tvegifte har tagits in i 2 kap. 4 § , där det föreskrivs att den som är gift eller är partner i ett registrerat partnerskap inte får ingå nytt äktenskap. Ett bestående äktenskap är ett äktenskapshinder som man inte kan få dispens ifrån. Tvegifte är kriminaliserat enligt 7 kap. 1 § . Antalet personer som har registrerat som gifta med fler än en person uppgår till ca 300. I de allra flesta fall är dessa att betrakta som så kallade falska bigamister. Det kan röra sig om en som varit gift tidigare men inte kan visa på ett tillräckligt formellt sätt att äktenskapet är upplöst eller att ens före detta make eller maka i äktenskapet är avliden. Utskottet vill att regeringen ska analysera vad som ligger bakom att så många som ca 300 personer är registrerade i folkbokföringen som gifta med fler än en person och överväga om det finns behov av att förtydliga lagstiftningen i syfte att säkerställa att polygama äktenskap inte erkänns i . Detta är två av de tillkännagivanden som utskottet har enats kring. Det tredje är att regeringen i ett kommande lagstiftningsarbete med anledning av ett betänkande års vårdnadsutredning särskilt bör beakta det som utskottet anfört. Det fjärde tillkännagivandet är att regeringen bör ta initiativ till en uppföljning av hur lagstiftningen om överförmyndare, gode män och förvaltare fungerar. I det sammanhanget bör regeringen även överväga andra förbättringar av systemet med gode män och förvaltare. Mina kollegor i utskottet kommer att göra en fördjupning av dessa frågor. Så finns det reservationer, och de har sitt värde, fru talman. Jag vill därför nämna tre reservationer som har ställt sig bakom. I reservation 2 säger att det finns skäl att föreslå en helt ny juridisk ordning för samlevnad mellan två vuxna personer. Förslaget har sin grund i förhållandet att kyrkan och staten numera är åtskilda och innebär att myndighetsutövningen i detta sammanhang bör förbehållas enbart staten. Regleringen bör ske genom att det införs en civilrättslig samlevnadsbalk. Begreppet ”äktenskap” bör utmönstras från lagstiftningen, anser , och enligt vårt förslag får par av såväl samma som olika kön gifta sig genom en registrering. Rättsverkningarna ska knytas till registreringen, medan välsignelseakter i skilda former och andra ceremonier blir en fråga för kyrkor, samfund och andra sammanslutningar och självklart för parterna själva.