prot · H50950 · 2017-12-14 00:00:00 — För att stödja språkutvecklingen och möjligheterna att nå kunskapsmålen hos nyanlända och andra elever med svenska som andraspråk föreslår vi kristdemokrater en kompetenssatsning för svensklärare inom svenska som andraspråk. Skolor med många elever med svenska som andraspråk gynnas också av satsningen på karriärlärartjänster som tillsammans med övriga allianspartier gjorde. En del av dessa tjänster ska riktas till utsatta områden. Asylsökande som är lite äldre försätts ofta i en lång väntan på handläggning av sin asylansökan med av ovisshet och passivitet som följd. Vi ser därför behovet av att redan direkt på asylboendena ge undervisning i sfi och samhällsorientering till nyanlända som har fyllt . Detta kan vid beviljat uppehållstillstånd kraftigt korta etableringstiden, vilket är bra för både den enskilda människan och samhället i stort. Alla barn och unga är olika. De elever som har behov av särskilt stöd har det bättre i en miljö med personal som är specialiserad på att ge anpassad pedagogik. Därför anser vi att det är bättre att elever som behöver särskilt stöd får anpassad undervisning efter sina behov, både vad gäller gruppstorlek och lärares kompetens, i stället för att till varje pris integreras i den ordinarie klassundervisningen. Vi vill därför låta elever med behov av särskilt stöd få en bättre anpassad klassrumsmiljö och undervisning av lärare med rätt utbildning i specialpedagogik. Skollagen är tydlig med att alla elever ska få stöd och stimulans för att utvecklas så långt som möjligt. För att nå detta mål krävs att de elever som har de största behoven får hjälp och stöd av lärare som har den bästa kompetensen. Så är det inte alltid . har det varit brist på specialpedagoger och speciallärare, och många som jobbar som speciallärare har inte behörighet. har införandet av lärarlegitimation ökat kraven på att speciallärare har rätt utbildning. Tillgången på utbildade specialpedagoger och speciallärare minskar . anslår därför mer än regeringen till ett speciallärarlyft –2020. vill också skapa fler snabbare vägar in i läraryrket för lämpliga personer som har examen i ett relevant ämne eller som har yrkeskunskap. är det möjligt att nå en lärarexamen genom en kompletterande pedagogisk utbildning på 90 högskolepoäng. Men vi menar att det är nödvändigt att förkorta den kompletterande pedagogiska utbildningen till enbart 60 högskolepoäng, motsvarande heltidsstudier, plus praktik för att personer med tidigare erhållna ämneskunskaper snabbare ska kunna få en lärarexamen. Vi anser att fler än bör kunna komma i fråga för en sådan kompletterande utbildning. För att redan yrkesverksamma personer ska nå behörighet och legitimation som lärare finns satsningen Vidareutbildning av lärare som saknar lärarexamen, . Utbildningen planeras med hänsyn till varje students tidigare utbildning och arbetslivserfarenhet och omfattar som mest 120 högskolepoäng. Vi tror att de som saknar lärarutbildning men har provat på jobbet som lärare och vill vidareutbilda sig kommer att bli mycket bra lärare. Det är viktigt att skolan öppnas för människor som senare i livet vill bli lärare. För detta ändamål avsätter vi en rejäl summa i vår budget. har ett särskilt yttrande och står alltså inte bakom beslutet. Jag önskar fru talmannen och mina kollegor i utbildningsutskottet god jul. 29 (S): Det här är mandatperiodens sista budgetdebatt om utgiftsområde 16. Det har gått fort, tycker jag. Mycket har passerat, och både politik och politiker har prövats. Jag tänker också på den tragiska händelsen i går. Den vilar givetvis över oss alla, och tankarna går till de berörda. På skolans område har Timss, och Pirls överraskat oss positivt. Det är 20 000 fler som arbetar i skolan , tre av fyra legitimerade lärare har fått del av statliga lönesatsningar och skolan har fått stora resurstillskott. Att investera i kunskap och jämlikhet är att investera i vår gemensamma framtid. För mig som socialdemokrat finns det inget viktigare. Vi vet hur viktigt det är att satsa på utbildning, på ett samhälle som håller ihop där alla barn och unga känner framtidshopp och på en förskola som möter alla barn och föräldrar och som ger alla barn en start på ett organiserat pedagogiskt lärande och en kunskapsgrund att stå på. Vi vet hur viktigt det är med vuxna som ser, som lyssnar och som förstår. Vi vet hur viktigt det är att vi har en skola som minskar klyftorna, inte ökar dem. Stora satsningar har gjorts i syfte att i grunden börja förändra ledning, resurstilldelning och styrning i skolan. , sammansatt av forskning, profession, näringsliv och huvudmän, avslutade sitt arbete . De hade då ägnat åt att först göra ett gediget analysarbete och därefter enas om långsiktiga spelregler för i huvudsak men med viss bäring även på gymnasieskolan. Kommissionen hade fria händer att lägga fram förslag som ökar måluppfyllelsen och likvärdigheten. De lyckades, garanterat efter många, långa och säkert svåra diskussioner, leverera en slutrapport, och i allt väsentligt var de eniga. De menar att resursfördelningen måste förändras, att staten behöver bidra och att socioekonomiska variabler måste in för mer jämlika förutsättningar. Här har regeringen reagerat och agerat snabbt med en kort remisstid för att stora resurstillskott med en annan resursfördelning ska gälla . Tyvärr återfinns inte samma satsning och insikt i någon av de borgerliga partiernas budgetmotioner. Jag är faktiskt lite överraskad. Varför lyssnar ni inte på forskning och profession? Jag ska på förhand mota argumentet om att pengarna ligger på annat utgiftsområde eller kallas något annat. Hela poängen med kommissionens förslag är fördelningen och att de som har störst utmaningar får mest, att det växlas upp till 6 miljarder och att det är långsiktigt – inte att varje parti torgför sin egen idé. För övrigt leder Alliansens nedskärningar på utbildning, inklusive utbildningssatsningar på utgiftsområde 25, med minus 4,8 miljarder. ligger lite efter med minus 3,1 miljarder och har minus 2 miljarder. Vid sidan av budgetsatsningen är nog professionsprogrammen det som är mest konkret och som dessutom ligger närmast . gör ett stort arbete parallellt med kommissionen så att vi tidigt i vår ska ha förslag på bordet, för kompetensutveckling, för tydlighet i karriärvägar, för att sätta förstelärare i ett sammanhang och för att försäkra oss om att läraryrket verkligen kan vara ett yrke i ständig förändring. ska inte glömmas bort i sammanhanget – ett forum där professionen kan resonera och enas kring professionsnära frågor som är viktiga och där samsyn krävs men där besluten ska fattas i samklang med professionen och dess kunnande. Samverkan för bästa skola är nästa viktiga satsning. Den är omfattande rent ekonomiskt men framför allt ett trendbrott i hur staten och arbetar och i att politiken har tagit fingrarna ur syltburken och att åtgärder utgår från den enskilda skolans svårigheter. Satsningen innebär att används till över 120 skolor och huvudmän som har fått kritik i Skolinspektionens årliga granskning. Tillsammans med gör skolan en analys, kommer fram till vilka insatser som är mest önskvärda och betydelsefulla och får hjälp och stöd av forskning, specifik personal, utbildning, planer och pengar – skräddarsytt för den specifika skolan. Jag själv, och säkert många i utskottet, har besökt ett antal berörda skolor, och det är idel positiva omdömen som möter en. Äntligen bidrar staten till en positiv skolutveckling. lämnas man inte längre ensam med tillsynens kritik utan får hjälp och stöd i att vända utvecklingen. Det är en satsning som betyder mycket för de skolor som har det svårast och tuffast i att skapa trygghet och studiero och att nå kunskapsmålen. Detta är för mig en politik för en jämlik kunskapsskola. När jag tillsammans med företrädare i denna debatt, , satt i morgonsoffa var vi eniga i vårt beröm av satsningen på samverkan för bästa skola. Det förvånar mig därför när jag kan konstatera att samma satsning helt saknas i budgetalternativ. I stället för att använda all den kunskap som finns och vända utvecklingen på skolor som fått kritik av Skolinspektionen – förbättra skolresultaten, öka tryggheten och ge elever det stöd de behöver – återkommer ständigt till att skolor som misslyckas ska stängas och till att fler karriärtjänster är lösningen på alla utmaningar för alla skolor. Jag tycker att det är svårt att förstå varför stryker en, som Bengtzboe själv menade, framgångsrik satsning för att öka jämlikheten mellan skolor och dessutom tar bort förslag om viktat tillskott till skolan. Det är synd att just jämlikhetssatsningar helt enkelt inte verkar få plats i budgetförslag. Stora tillskott har skett till skolan: till lärarlöner, speciallärare, specialpedagoger, läslyft och matematiklyft. Det är miljarder till tidiga insatser, ökade resurser till fritidshemmen och elevhälsan och – icke att förglömma – 93 000 platser på YH, yrkesvux, folkhögskolor, universitet och högskolor. Statsråden och deltar båda i debatten, så jag kommer inte att tala ytterligare om deras respektive områden. Men när nu välfärden prioriteras före skattesänkningar är vi angelägna om att skattemedel avsedda för skolan – för elever och lärare – stannar i skolan. Det är inte rimligt att lärare betalar vinstuttag med lägre löner eller att vinstuttagen sker på bekostnad av stöd till eleverna. Vinst som drivkraft på en marknad där huvudmän konkurrerar om elever och där betygsinflation kommit att framställa skolan som framgångsrik hjälper inte till att åstadkomma en jämlik kunskapsskola. Det kommer en proposition , och jag ser fram emot att då få debattera och diskutera denna fråga ordentligt. Satsningar på en jämlik kunskapsskola där det råder trygghet och studiero, en sammanhållen skola där elever möts, där åsikter bryts och där alla ges en andra chans, är motsatsen till politik. i har fortfarande inte lyckats mejsla fram en sammanhängande skolpolitik. Förslag som i ord beskrivs som satsningar återfinns inte med faktiska resurstillskott i deras budgetmotion. Antingen är förslagen underfinansierade, eller också har de räknat fel. Tydligt är i alla fall att vill segregera skolsystemet genom nyanlända i förberedelseskolor, stökiga elever i jourskolor, misstänkta elever i pliktskolor, yrkeselever i tvååriga program och nivågruppering med särskilda betyg för svagpresterande elever redan från årskurs 4. SD skär dessutom ned på lärarlöner, 9 miljarder på kommunerna och på de lågstadiemiljarder som möjliggör mer personal på lågstadiet och i förskoleklassen. Jag vill avsluta med att tala om de metoo-kampanjer som vi har tagit del av från skolans värld – skolan, som är en spegling av samhället. Trots att det är barn och unga som borde vara oförstörda av nedärvda könsmönster, stereotyper och fördomar frodas ojämställdhet, och det förekommer både kränkningar och sexuella trakasserier även i skolan. Detta är helt oacceptabelt, vilket också förmedlades av samtliga statsråd när de besökte utbildningsutskottet. Låt mig understryka vad statsråden sa, vad generaldirektör sagt och vad läroplanen tydligt uttrycker. Skolans uppdrag är dubbelt. Det handlar om att eleven ska nå kunskapsmålen, men det handlar också om värdegrundsuppdraget. Skolan är ingen neutral plats utan har till uppgift att förmedla de normer och värden som vårt samhälle vilar på. Det är ett uppdrag som blir uppenbart kopplat till den pågående debatten. Värdegrundsarbetet är grundläggande för att skapa trygghet och studiero, och i längden avgör det hur dagens unga rustas för vuxenliv, familjeliv och arbetsliv och för att vara demokratiska, respektfulla samhällsmedborgare. och gymnasieskolan har därför som mål att varje elev  ”kan göra och uttrycka medvetna etiska ställningstaganden grundade på kunskaper om mänskliga rättigheter och grundläggande demokratiska värderingar samt personliga erfarenheter,  respekterar andra människors egenvärde,  tar avstånd från att människor utsätts för förtryck och kränkande behandling, samt medverkar till att hjälpa andra människor,  kan leva sig in i och förstå andra människors situation och utvecklar en vilja att handla också med deras bästa för ögonen”. Skollagen och samtliga läroplaner uttrycker tydligt att förskolan och skolan har ett uppdrag att motverka traditionella könsmönster och att alla som arbetar i förskolan och skolan ska ge möjlighet för alla elever och barn att pröva och utveckla förmågor och intressen utan begränsningar utifrån kön. Jämställdhet som grundläggande demokratiskt värde ska både gestaltas och förmedlas. Att ifrågasätta genuspedagoger, mångfaldsarbete och antimobbningsprojekt är helt enkelt inte att hänga med sin tid, utan det är att bortse från mål som tydligt har satt upp. Värdegrundsarbetet måste uppvärderas, men inte på bekostnad av kunskapsuppdraget. Vi måste påminna oss om att de förutsätter varandra. Skolans uppdrag att forma normer och värden kräver mer resurser, inte mindre, till löner, till mer personal, till elevhälsa och till en god arbetsmiljö. Fritidshemmens viktiga pedagogik behöver mer uttalat bli en del av skoldagen. Kanske viktigast av allt är att alla elever har rätt att möta behöriga lärare som har tid för varje elev – vuxna som förstår. Och alla lärare har rätt till en engagerad, tydlig och målmedveten chef. För, fru talman, möten mellan människor går inte att regissera. De blir just så bra som vi ger dem förutsättningar att bli. I detta anförande instämde (S) och (MP). 30 (M) replik: Tack, , för anförandet! Jag har ett par korta påpekanden som nog är berättigade att göra med tanke på uppenbart förskrivna anförande, som kanske inte riktigt tar hänsyn till det som sagts i talarstolen tidigare. budgetförslag innehåller lite drygt 6 miljarder mer än Socialdemokraternas till skolan under den kommande budgetperioden med start , trots att vi inte bygger ut tomma platser på högskolan, vilket Socialdemokraterna verkar tycka är en form av sport att tävla i. Som jag nämnde i mitt anförande är Samverkan för bästa skola ett utmärkt exempel på att staten bättre kan stötta och hjälpa huvudmännen att komma till rätta med de problem och utmaningar de har av olika anledningar. Det är precis detta vi bygger på i vårt kunskapskontrakt. Där ser vi till att resurserna inte bara fokuseras till de skolor som behöver det mest, vilket även Samverkan för bästa skola gör. Vi ser också till att detta blir något som vi kan påtvinga skolor som inte levererar och som huvudmännen inte har möjlighet att säga nej till. Därigenom samlar vi och börjar vi dessutom i större utsträckning fokusera de särskilda statsbidragen, vilket Socialdemokraterna och regeringen säger att man vill göra men som man faktiskt inte tar tag i. Allt detta vet självfallet både och , men högt tonläge är ändå den svansföring man väljer. Det kan jag tycka är tråkigt. Som konstaterades i ett tidigare replikskifte är politik mer än att fika. Politik är också mer än retorik. Det kanske är så att regeringsbärande partier borde fokusera mer på att genomföra reformer än på att stå och skarva och slarva om oppositionens politik. Jag tycker faktiskt att denna kammare förtjänar bättre. 31 (S) replik: Tack för repliken, ! Budgeten är känd , så det är både klokt och möjligt att förbereda sig inför de här debatterna. Men det är de facto så, , att om du lägger ihop utgiftsområdena 15 och 16 och det som ligger på utbildningspolitiken på både utgiftsområde 17 och 25, där det är helt klart relevant, återstår ändå minus 2 miljarder med politik. Det är ett faktum. Det kan vi möjligen slåss om över en fika, vad vet jag. Jag kan inte låta bli att fråga, trots att det är som har begärt replik, vad som är skälet till att ta bort satsningen Samverkan för bästa skola? Vad är skälet till att inte följs upp i budgetalternativ? På vilket sätt visar man tilltro till och respekt för professionens gedigna kunskap och för det arbete som har bedrivits? I sammanhang har man gjort det tillsammans med huvudmän, med näringsliv och med forskning. Det blir oerhört svårt att föra en politik grundad på vad vi vet och att försöka göra detta på ett långsiktigt sätt om vi inte har någonting att hålla fast vid. Jag må ha varit lite naiv, men jag hade hoppats och trott att och dess resonemang skulle vara en utgångspunkt för oss alla, naturligtvis med lite olika infallsvinklar. Men ni vill alltså drastiskt ta bort pengarna och tycker inte att vi behöver denna typ av tillskott och en annan fördelning som gör att resurserna fördelas efter behov på vad man ändå får säga är ett ganska avancerat sätt. 32 (M) replik: När var i och gjorde sin stora genomlysning efter de problem som man kan konstatera har kantat svensk utbildningspolitik och även var man oerhört tydlig med att det finns en styrka i det svenska skolpolitiska systemet. Det är att man historiskt sett har haft en sammanhållning där man har lyckats att samstämmigt från politiken genomföra reformer. Det har funnits en stor uppbackning kring hur utbildningspolitiken ska utvecklas, och det har funnits en stor uppbackning kring värdet av svensk utbildningspolitik och hur man vill att den ska se ut. Jag tycker att det är tråkigt om vi ska lämna detta bakom oss för att regeringen i sin iver att släta över bristen på reformer väljer att ägna sig åt den typ av plakatpolitik som man ibland för fram i den här talarstolen. är mycket väl medveten om att vi har stora utmaningar med tomma stolar på högskolan. Vi har sett att myndighetskapitalet på universiteten har vuxit något enormt. av de investeringar som regeringen påstår sig ha gjort är pengar som inte har kommit till glädje. vet mycket väl att när det kommer till satsningarna på skola och utbildning ligger före Socialdemokraterna när man lägger ihop utgiftsområdena. Vi kan plocka fram alla siffror i efterhand om det önskas. Stora delar av det som har föreslagit är absolut intressant att titta vidare på. Det är också därför regeringen har tillsatt utredningar för att fortsatt göra detta framåt. Men innan dessa utredningar har landat är det svårt att ge regeringen en blankocheck för vad som ska föreslås. Så bedriver man inte seriös politik, utan man tar hänsyn till det som faktiskt ligger på bordet och inte bara till goda intentioner. 33 (S) replik: Det handlar inte om att ge något carte – absolut inte. Men det som finns i budgeten och som också hann remitteras innan den skrevs är ett tillskott till våra skolor och kommuner – inte på basis av ett visst antal elever utan utifrån de förutsättningar som finns som ett av de steg som föreslog. Jag tycker att det är väldigt synd att från så benhårt står fast vid att denna satsning inte behövs. Jag tror att det vi behöver ta på allvar, på tal om , är just det faktum att ojämlikheten ökar. Vi har absolut haft problem också med våra kunskapsresultat, och vi tar tag i detta. Men ojämlikheten är ingenting vi kan vifta bort, utan det behövs konkreta insatser som har syftet att ge mer jämlika förutsättningar för skolor, lärare och rektorer att lyckas med sitt gemensamma uppdrag. Jag vill påstå att vi inte gör detta utan Samverkan för bästa skola och utan att verkligen seriöst diskutera och fundera över resursfördelningen. Sedan ser jag naturligtvis fram emot att lämnar över till mig de satsningar som inte går att utläsa av budgeten och inte heller av budgetbetänkandet, som tvärtom visar att lägger mindre än vad regeringen gör. Jag måste dock säga att jag hade kunnat leva också med detta om också hade bidragit i de områden där det handlar om att göra skolan mer jämlik, för det förtjänar alla elever. 34 (MP): Varje elev ska såklart känna sig trygg i skolan. Det som hände i i går får inte hända. Det är en stor tragedi, och mina tankar går till dem som har drabbats av denna stora sorg. Men det finns glädjeämnen också. var jag ute på de båda högstadieskolorna i min hemkommun. Det var i samband med kampanjen 100 million Free Safe Educated, en världsomspännande kampanj som lyfter frågan om de unga runt om på jorden som inte får möjlighet att gå i skolan. En absolut sanning – nästan i alla fall – är att alla barn som inte får möjlighet att utbilda sig alltid kommer att leva i fattigdom och utsatthet. Om man inte får chansen att gå i skolan är det svårt att ta sig bort från gata, soptipp eller andra miljöer som inte är positiva. Utbildning är demokratins fundament. Utan kunskap kan man inte ställa några krav. Under den dag jag var på högstadieskolorna hade jag ynnesten att träffa så många kloka unga människor och samtala om skolan, livet och mycket däremellan. Jag fick bra samtal med många vuxna i skolan, lärare, assistenter och rektorer, om hur vårt utbildningsnät i är uppbyggt och tankar kring det – både bra och dåliga. Det blev en sådan där dag som jag har lagt i min mapp där det står Strålande, bra och otroligt lärorikt. Det är viktigt att se allt det fantastiska arbete som görs ute i skolorna, att prata om det och att lyfta upp det. Vi ska försöka ge skolan den positiva input som den också behöver för att kunna göra ett bra jobb, för att lärare ska känna sig starka och för att unga ska känna sig sedda och känna att det är meningsfullt att gå i skolan. De ska känna att det är en bra skola som de går i och att de därför säkert lär sig någonting. Om vi alltför ofta säger att skolan är dålig är det lite svårare för elever att känna att de behöver gå dit. är vi här i kammaren för att debattera skolan, som på många sätt är den allra viktigaste posten i statsbudgeten. Utan skola och utbildning faller ju på något sätt resten av samhället samman. Skolan har en otroligt viktig roll. Den ska hålla ihop ett land och ge varje ung individ en bra start i livet. Därför är jag otroligt stolt och glad över allt vi har gjort för att utveckla och förbättra vårt skolväsen. Regeringen har prioriterat skolan i budget efter budget, och vi ser nu resultaten i , Pirls och i betygsstatistiken. Vi ser också hur fler söker sig till läraryrket och får högre lön för sitt arbete och en ökad personaltäthet i förskola och lågstadium. Det är viktigt att vi gör skolan till en attraktiv arbetsplats för fler lärare, som kan återvända och skaffa sig påbyggnad på en universitets- eller yrkesutbildning. Det finns fortfarande många stora utmaningar som ligger framför oss, och det är långt kvar innan vi kan säga att vi har en skola som tillvaratar varje elevs behov. För att kunna göra ytterligare förbättringar som bär framåt måste vi göra en grundlig analys av de utmaningar vi står inför. Därför är jag glad över att vi har kommit i land med , som har samlat forskning och profession i det mest genomgripande reformarbetet för den svenska skolan . Genom har vi fått ett väl underbyggt underlag till hur vi ska arbeta vidare inom politiken. Bilden av utmaningen framåt är glasklar: Ska vi nå fortsatt förbättrade skolresultat måste ojämlikheten brytas. Det går inte att överskatta hur viktig skolan är för samhället och hur viktig skolan är för varje enskilt barn. Vi har i skolan flera fantastiska professioner som jobbar och sliter och som har elevernas kunskapsresa i högsätet. Det är pedagogerna, elevvårdsteamet och många andra vuxna som bildar ett nätverk runt eleven, ett nätverk som är särskilt viktigt för elever som inte har stöd i sitt lärande hemifrån. Som effekt av 90-talskrisen gick lärartätheten i ned . Den besparingen får vi betala dyrt för när ojämlikheten i skolan ökar. Att inte ta till vara varje barns möjlighet att lära och utvecklas fullt ut både socialt och vad gäller kunskap är i förlängningen att inte ge hen möjlighet att få det arbete som både hen och samhället behöver. Med bara en förgymnasial utbildning har man betydligt svårare att ta sig in på arbetsmarknaden. Men det högsta priset betalar givetvis eleven, som får sin framtid bestämd utifrån föräldrarnas utbildningsnivå, inte den egna förmågan. Vi försöker återuppbygga jämlikheten i det svenska skolsystemet. Var man bor och vilken skola man går på ska inte begränsa ens framtid. Det är ens ansträngningar i skolan som ska avgöra ens chanser i livet.