prot · H50930 · 2017-11-14 00:00:00 — Jag har lyssnat på vad utbildningsministern har sagt om utredningar och förslag, men behåller man ju den nuvarande strukturen där förskoleklassen inte tillåts att vara en riktig del av lågstadiet i . I stället är det någon sorts speciallösning. Det är inte någonting som jag och mitt parti, , tycker är bra. Om regeringen vill ge alla barn i en bra och jämlik skolstart, varför säger man då gång på gång nej till att införliva förskoleklassen i den skolform där den skulle ha en naturlig plats? Kan utbildningsministern svara på det? 37 Utbildningsminister (MP): Det kan jag verkligen svara på. Det är en av mina främsta prioriteringar som utbildningsminister att stärka jämlikheten och säkra det tidiga stödet. Vid en närmare analys av det förslag som det borgerliga har lagt fram i jämfört med det som vi nu har lagt fram för tycks det vara en sak som skiljer förslagen åt, och det är behörigheten för förskollärare. Vid en analys av det borgerliga förslaget tycks det mig att förskollärare, akademiskt utbildade experter på små barns lärande, inte längre skulle vara behöriga att undervisa sexåringar inom ramen för den skola som sexåringar erbjuds. Enligt vårt förslag kommer förskollärare att fortsätta att vara behöriga att jämte grundskollärare undervisa sexåringar. Förskollärare är helt enkelt akademiskt utbildade experter på små barns lärande. Förskollärare som har modern utbildning har också utbildning i hur man möter små barn i deras läsutveckling, skrivutveckling, matematiska tänkande och i övriga delar som också ingår i förskoleklassens avsnitt i läroplanen, avsnitt som vi har tagit fram och infört. Sedan lyfter en mycket viktig del, möjligen delvis baserat på ett missförstånd. Elever i förskoleklassen har samma rätt till särskilt stöd som elever i . Lagen ger samma rätt till särskilt stöd. Däremot är det många elever i förskoleklassen som likväl som på lågstadiet inte får sin rätt till särskilt stöd tillgodosedd. Trots att en lärare ser att eleven behöver särskilt stöd och extra anpassningar har läraren inte mandatet att få det stödet på plats. Det finns en brist i lagstiftningen. Det var anledningen till att jag tog den del av utredningsdirektiven till som handlade om fortbildning av personal och förde över den till en bredare utredning som handlar om hur man ska få till en lagstiftning om fortbildning för alla befintliga lärare i förskoleklass och lågstadiet som garanterar att eleverna och uppåt får det särskilda stöd som de har rätt till. Förslaget ledde till den åtgärdsgaranti och den läsa-skriva-räkna-garanti som jag nämnde enligt det förslag som lade fram och som jag nu har lagt fram till . Åtgärdsgarantin innebär att man genom analyser av obligatoriska bedömningsstöd och kartläggningar i förskoleklassen och årskurs 1 garanterar att det finns rutiner på plats i varje skola så att en lärare som identifierar en elev i behov av särskilt stöd tillsammans med en lärare med specialpedagogisk kompetens kan göra en analys för att säkerställa att stödet kommer på plats. Det stärker lärarens mandat. Lagstiftningen innebär vidare att Skolinspektionen kan granska att de rutiner som bör finnas på en skola för att det särskilda stödet ska komma en sexåring, en förstaklassare eller en andraklassare till del finns på den skolan. beskriver Skolinspektionen att man snarare har möjlighet att göra en momentan tillsyn för de elever som behöver stöd just . Man kan inte se tillbaka på vilka rutiner som har brustit när eleven inte har fått det stöd som eleven behöver. Det är anledningen till att så många välkomnar den här lagstiftningen. Tyvärr har jag noterat att i har väckt en motion om att yrka avslag på denna lagstiftning, alltså den lagstiftning som kommer från precis den del av utredningsdirektiven som lyfte fram som mycket viktig. Jag förstår inte logiken i detta. Om vi vill säkra det särskilda stödet måste vi stärka elevernas rätt till särskilt stöd. Det ligger en sådan lagstiftning på bord som stärker elevernas rätt till stöd från förskoleklass till och med årskurs 3. Jag hoppas att vi under riksdagsbehandlingen kommer att kunna hitta en väg framåt. Det här är viktigare än att använda för att smälla en minister på fingrarna. 38 (M): Jag har inte för avsikt att smälla någon på fingrarna. Det klarar utbildningsministern rätt bra själv, tycker jag. Det gör han då han har fel i sin analys. Alliansen vill göra en översikt av all personal i dagens förskoleklass. Det är många som har gått den nya utbildning som har kommit på plats och som redan är behöriga. De har kompetens att undervisa under hela lågstadiet. Jag utgick från att utbildningsministern faktiskt var medveten om det. De som inte har det behöver naturligtvis få en kompetensutveckling för att få en sådan behörighet. Det blir därför lite märkligt när statsrådet skriver i sitt svar på min interpellation att lärarbristen är stor och att det saknas tillräckligt med lärare för att införa en tioårig grundskola. Detta är regeringens huvudargument för att inte göra det här. har regeringen tagit bort en del i som skulle titta på hur en bra fortbildning av personal och behörighet för att undervisa i en tioårig grundskola skulle se ut. Om man tar bort detta finns det såklart inga förutsättningar för att få reda på hur detta kan bli möjligt. Varför motarbetas möjligheten till kompetensutveckling och till behörighetsgivning om regeringen nu anser att det saknas tillräckligt många pedagoger med rätt kompetens för att införa en tioårig grundskola? Jag tycker att det är viktigt att få reda på det. När sexåringarnas skoltid kommer att fokuseras mot kunskapsmål i läsning, skrivning och räkning är det en självklarhet att de lärare som ska undervisa sexåringarna har en sådan kompetens. Det är givet, och så är det på alla områden. Vi ser till att de människor som ska göra ett jobb har rätt utbildning och rätt kompetens att göra det. Därför vill Alliansen göra en översikt av all personal i dagens förskoleklass. Det är ett tillräckligt svar på frågan. Avslutningsvis vill jag säga att jag anser att denna interpellationsdebatt har visat att regeringen fortfarande inte tänker efterkomma tillkännagivande. Det beklagar jag. Jag tror att det nog hade varit bättre för den politiska debatten om skolans framtid. 39 Utbildningsminister (MP): Det är som har att bedöma om den proposition som vi har lagt fram svarar mot det som har uttalat. Jag välkomnar in i skoldebatten och tillbaka i uppdraget som riksdagsledamot och gruppledare för Moderata samlingspartiet. Som en sakupplysning kan dock sägas att den delning av lärares behörighet som görs i det borgerliga förslaget görs mellan de som är förskollärare respektive grundlärare, inte utifrån vad utbildningarna har innehållit. Detta blir ett problem. I praktiken skulle det innebära att en relativt nyutbildad förskollärare som har haft både läs- och skrivinlärning i sin utbildning inte längre skulle vara behörig att undervisa sexåringar. skulle en grundlärare med en äldre utbildning från den tid då vi tyvärr hade en ganska ostyrd lärarutbildning, då man kunde bli grundlärare utan att alls få del av kunskap om barns läsinlärning, vara behörig. Det blir en märklig delning. Vi tycker därför att alla som är verksamma i förskoleklass och lågstadiet ska få den fortbildning som de behöver för att på ett gott sätt kunna ge varje barn det som läroplanerna för förskoleklass och grundskola föreskriver. Vi har inte tagit bort något från direktivet till . Däremot flyttade vi fortbildningsuppdraget till ett annat direktiv. Det var det direktiv som gavs till , som fick ansvar för det pedagogiska arbetet, medan huvudsakligen hade hand om det organisatoriska. förslag resulterade bland annat i den proposition om en åtgärdsgaranti som vi har lämnat till . Om den blir verklighet konstaterar Skolinspektionen, Specialpedagogiska skolmyndigheten, , och den samlade funktionshindersrättsrörelsen att barnens rätt till särskilt stöd och uppåt kraftigt skulle stärkas. Därför hoppas jag att vi kan komma överens om den här lagstiftningen. Det finns mycket som vi kan ha konflikter om men inte just detta. Överläggningen var härmed avslutad. § 17 Svar på interpellation 2017/18:48 om övergivna fordon 40 Miljöminister (MP): har frågat infrastrukturministern vad han avser att göra för att få bort övergivna fordon så att de inte förstör för landets markägare, ge markägarna större möjligheter och befogenheter att flytta övergivna bilar från sina marker och att på något vis ersätta de markägare som har blivit drabbade och hindrade att sköta sina marker på grund av de övergivna bilarna. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Fordon som dumpas eller överges av oansvariga ägare eller så kallade fordonsmålvakter är ett problem som jag är väl medveten om. Att dumpa bilar är ett miljöbrott. De frågeställningar som tar upp är inte rättsligt okomplicerade. Möjligheten att flytta dessa fordon har utretts , senast av som bland annat har tittat på olika möjligheter att finansiera kostnaden för att flytta och omhänderta de övergivna fordonen. De förslag till ersättningsmodeller som redovisas i rapporten syftar till att övergivna fordon ska kunna flyttas och omhändertas i större utsträckning än vad som förekommer. I förslag ingår även förebyggande åtgärder så att fordon inte överges. förslag bereds nu i . 41 (M): Tack för svaret och redovisningen av vad som pågår! Frågan har varit aktuell väldigt länge, och fortfarande finns ingen lösning. Det är utredningar på utredningar, och det finns utredningar som hänvisar till att vi ytterligare behöver titta vidare i vissa utredningar för att lösa frågan om stöd och annat från EU. Detta är inte på något sätt färdigt. I nästa steg bereds det hela på , vilket så långt är bra. Jag vill dock ändå inledningsvis ställa några frågor som jag hoppas att jag kan få svar på från ministern under den här interpellationsdebatten, fru talman. När kommer beredningen på att bli klar? När har vi en lösning på plats? Hur tänker regeringen lösa problemet med dumpade bilar tills vi har en ny lösning på plats? Avser ministern att utöka rätten för markägare att kunna flytta dumpade bilar som finns på deras marker? Jag hoppas att jag kan få några svar på dessa frågor under interpellationsdebattens gång. Problemet är att om en bilmålvakt eller någon annan kör ut en bil och dumpar den kan den bli stående väldigt länge ute på en markägares marker. Denne har då ingen rättslig möjlighet att flytta bilen utan måste försöka få tag på ägaren till bilen, vilket ofta är näst intill omöjligt då målvakter och sådana som har dumpat bilen inte vill ge sig till känna i detta läge. Markägaren blir då stående med dessa bilar. Det kan vara i närheten av ett vattenskyddsområde, av vägar eller åkrar och skogar och annat som hindrar lantbrukaren och markägaren att utföra sitt arbete på sina marker. Denne har alltså inga rättsliga möjligheter att flytta fordonet utan måste försöka få hjälp av någon annan som kan göra det. LRF har visat på ett exempel på en bil som stod i utanför . Den stod i närheten av ett vattenskyddsområde. Till slut flyttade kommunen äntligen undan bilen, men då hade det sammanlagt kostat kommunen att hantera ärendet. har det funnits en diskussion om vem som ska stå för finansieringen av detta fullt ut. Ingen vill ta på sig ansvaret för detta, och det här är ett av problemen. Detta är inte rimligt. Här har en markägare haft ett fordon stående på sin fastighet som han får kämpa för att bli av med. I värsta fall kan det handla om flera bilar som står utmed en väg. Han har inga möjligheter att få bort fordon från sina marker. Jag tycker att vi behöver ha med detta i diskussionen för att stärka markägares möjligheter att flytta undan fordon. har gjort en utredning på 150 sidor. Det är en ganska gedigen lunta, men fortfarande har man alltså inte löst själva grundproblemet utan hänvisar till att nya utredningar behövs liksom förmodligen även ett godkännande av EU innan vi kan få detta genomfört. sitter regeringen och bereder detta. Ingen vet när det kommer att vara klart, men förhoppningsvis svarar ministern på det. De fyra frågorna kan vi väl börja interpellationsdebatten med någon form av svar på. 42 Miljöminister (MP): Vid mitt senaste besök hos mina svärföräldrar berättade de om den fasa som drabbade dem när de kom hem en mörk kväll och hittade ett övergivet fordon på sin mark. Detta är ett problem som är väl känt hos fastighetsägare och markägare runt om i hela . Det kan bli väldigt problematiskt. Som tur är bor mina svärföräldrar i en kommun som inte tvekar att ta ansvaret. Det var ett vrak, och den aktuella kommunen agerade fort. Jag har inga uppgifter om vad det kostade kommunen. Men jag vet många andra fall där det har dragit ut väldigt mycket . Det sistnämnda gäller även beredningen av den här frågan, precis som Bergheden säger. Det underlag jag fått går , då det gjordes en utredning. Sedan har det gjorts en rad utredningar, bland annat 2007. En rad olika regeringar har beställt underlag från myndigheter och andra och bett om förslag på lösningar. Varför tar det då så ? En del av svaret är det som kallas statsstödsregler. För att kunna lösa ansvarsfördelningen måste man också ha en bild av hur det ska finansieras och en finansieringslösning. Det är detta som är det svåra. Det är inte okomplicerat. senaste förslag är att en producentfinansierad fond inrättas. Men de resonerar också om andra möjliga finansieringsformer. Andra myndigheter har inkommit till regeringen med andra förslag på möjliga sätt att finansiera detta, såsom ersättning via trafikförsäkringen, höjd avgift för hållbarhetskontroll, en insamlingskampanj eller att man använder någon av de registreringsavgifter som redan finns och gör ett tillägg. Det svåra, för att förklara för er som inte är så inne i de här frågorna, är att det inte är lätt att göra en tydlig skillnad mellan en avgift och en skatt. Blir det en skatt blir det en helt annan lagstiftning, och EU har då också helt andra synpunkter. Intentionen att hitta en lösning uppfattar jag har funnits i tidigare regeringar, och den finns verkligen i den här regeringen. Jag kan bara vara ärlig och säga att det är en svår fråga. Men det är också relevant att titta på den här frågan lite bortom den krångliga juridiken. Vi har en grupp i samhället som är särskilt flitig med att dumpa fordon ute i markerna, och det är de så kallade bilmålvakterna. De är inga man kommer till rätta med lätt bara genom regeländringar. Det kan jag verkligen intyga. Jag jobbade väldigt mycket med den här frågan då jag hade ansvar för trafikfrågorna i , som ju har många bilmålvakter. Men där kan jag med stor glädje konstatera att arbetet har tagit fart. Antalet bilar som tas från bilmålvakter och beslagtas av myndigheterna genom samarbete med och polisen, inte minst utifrån nya förutsättningar, är nu mycket större. Regeringen har också en särskild satsning för att stötta de kommuner som har mycket bilmålvakter. Om myndigheterna beslagtar fordonen innan de blir dumpade besparar vi markägare runt om i landet mycket oro. Det är en viktig del. Vi arbetar flitigt med att hitta lösningar på de svåra juridiska frågorna. Jag har som ny minister gjort misstaget att ge löften om vid vilken tid sådant ska bli klart. Det misstaget kommer jag inte att upprepa. Tyvärr får alltså inget svar på det. 43 (M): Då kan jag konstatera att jag inte kommer att få något svar på fråga ett: när detta beräknas vara färdigt på . Därmed får jag heller inte något svar på fråga två: när vi kommer att ha en lösning på plats. Däremot borde jag kunna få svar på frågorna tre och fyra. Fråga tre var: Hur har regeringen tänkt lösa detta fram till att vi har en ny lagstiftning på gång? Vi har ju faktiskt ett regelverk som kan tillämpas på något sätt. Fråga fyra var: Är man beredd att titta över markägarens möjlighet att flytta undan de här fordonen, som kan stå i vägen och hindra drift och annat på gårdar och i skogar? Precis som ministern säger har tagit fram ett förslag om att producenterna och bilförsäljarna ska finansiera detta genom någon form av fond. Bil har tagit fram ett annat förslag och vill införa en vägtrafikregisteravgift på , som skulle kunna finansiera det hela. Enligt dem skulle det bli en enklare och billigare variant än den som beskriver på sina 150 sidor. Jag utgår från att ministern tar med sig de här olika förslagen för att bedöma vad som är snabbast att ta fram. Detta får inte dras i långbänk. De som kan flytta de här bilarna är kommunen, staten genom samt polisen, ofta i samråd. När flera personer eller instanser delar på ansvaret innebär det ofta att ingen egentligen tar ansvaret. Det händer ingenting, utan man bollar den här frågan mellan sig. får markägaren försöka jaga tag i bilägaren, vilket kanske är det mest arbetsamma av alltihop. Vi har väldigt många kockar runt den här soppan. På något vis kanske vi skulle renodla detta för att klargöra vem som har huvudansvaret för att få bort de här bilarna. Jag vill också att man ser över och ökar möjligheterna för markägaren att flytta undan bilarna utan att i efterhand hamna i en rättslig process för att han flyttat någon annans egendom. Om någon annan kör ut en bil på ens mark har man faktiskt rätt att skydda sin egendom – skog, åker eller annat – mot utsläpp och andra saker. Äganderätten till marken borde kunna väga tyngre när folk kör ut sina bilar eller målvakter kör ut bilar och ställer ute i naturen någonstans. Detta tycker jag att man borde ha med sig, så att man stärker äganderätten för markägare och skogsägare. Två frågor kvarstår alltså: Vad gör vi ? Är man beredd att titta över och öka befogenheterna för markägaren för att komma till rätta med problemet? 44 Miljöminister (MP): Modellen med finansiering genom ändringar i vägtrafikregistret har tagits upp av Transportstyrelsen och i en skrivelse till regeringen, så det förslaget är en del av den beredning som sker inom . Det har tydliga fördelar, men även där är det inte helt tydligt om det inte kan tolkas som skattefinansiering att använda den modellen, och det är så fort man kommer närmare det som det blir svårt. Ingen modell som vi har är helt enkel att genomföra. Det är sanningen. gedigna rapport har tittat på den fråga som ledamoten tar upp om flyttgrund, det vill säga när man får flytta ett fordon. Man föreslår en ny flyttgrund som innebär att fordonet ska få flyttas om det innebär risk för skada på växt- och djurliv eller annan skada på naturmiljön. Det är en bredare grund än den som finns , vilket också är vad jag uppfattar att ledamoten efterlyser. Myndigheten poängterar dock att en sådan flyttgrund inte bör genomföras innan man har löst finansieringsfrågan. Vi återkommer till den som nyckeln till det här. Det är väsentligt att vi hittar en lösning på den frågan. arbetar regeringen mycket aktivt med att stävja problemet med bilmålvakter, som vi vet är en väsentlig del av den här problematiken. Det är ett väldigt handfast arbete som sker här och och som minskar antalet fordon som bör skrotas men ändå finns på vägarna och i många fall dumpas. Inte minst är detta kopplat till organiserad kriminalitet, så det finns många vinster med att handgripligen minska antalet fordon som finns ute på vägarna. Det får också en väldigt praktisk och tydlig effekt för markägare. 45 (M): Jag har också noterat att man har gett möjligheter till flytt av olika miljöskäl och annat. Jag skulle dock vilja att man gick lite längre och gav markägaren rätt att flytta undan ett fordon som står i vägen eller är ett hinder i arbetet eller på annat sätt, i alla fall efter ett visst antal dagar. Det ska inte vara som i att en bil står i sju åtta månaders tid och väntar på att bli ett vrak, där det är människor där och plockar av bilen, trafik och annat. Det är inte rimligt någonstans. Det borde vara rimligt att man kunde flytta undan fordonet till något annat ställe. På det sättet behöver man förtydliga skrivningen ytterligare om man går vidare i detta läge och stärker markägarnas möjligheter att flytta fordon. Jag måste ändå ställa en fråga. Avser ministern och regeringen att komma med ett förslag inom den här mandatperioden, innan man kommer att få avgå efter valet ? Kommer det att komma något förslag under den här regeringsperioden, eller är det den nya alliansregeringen som kommer att få ta över frågan och försöka lösa den ? Har ministern någon indikation på vart det kan ta vägen? Annars får jag tacka ministern för svaren. Jag förstår att det är komplicerat. Men det betyder inte att det inte går att lösa. Det är viktigt att man renodlar ansvaret, bestämmer vem som kan flytta bilarna och ser till att få fram en finansieringslösning som är rimlig både för bilägarna och dem som blir drabbade, kommuner och andra som ska sköta om verksamheten. Den biten tycker jag är bra. Jag vill bara att ministern och regeringen snabbar på tempot något med tanke på att det har varit ett problem , som ministern själv sa . Vi behöver kanske hinna lösa det . 46 Miljöminister (MP): har tagit upp en viktig fråga. Det är självklart oerhört frustrerande för markägare som får fordon och annan nedskräpning dumpade på sina marker och får ett ansvar att ta hand om det. Det blir en massa samtal och kostnader. Jag har full förståelse för den frustration det väcker. Det ska inte finnas otydlighet om vem som har ansvar. Vi behöver finansieringslösningar som fungerar så att det rullar på. Vi behöver också identifiera och komma åt de systematiska problem som finns med att man inom organiserad brottslighet använder bilar som är nära skrot som en del av sin verksamhet. Det finns mycket pengar i det. Det är också kopplat till väldigt allvarlig brottslighet. Det finns många anledningar att få bort bilarna helt och att hitta en finansieringslösning. Efter det kan vi lösa ansvarsfrågor och de juridiska delarna för när man får flytta bilarna. Det behövs lite bättre ordning och reda. Jag tackar för att frågan väcktes. Överläggningen var härmed avslutad. § 18 Svar på interpellation 2017/18:61 om ineffektiva klimatsatsningar 47 Miljöminister (MP): har frågat mig om jag har sett till att analys och underlag för satsningen på elfordonspremien har säkerställt förslagets kostnadseffektivitet och klimatnytta. Han har också frågat mig vilka slutsatser jag drar av att de svenska utsläppen ökat . Som nämner har regeringen presenterat en budgetsatsning på klimat och miljö om totalt . Det är den största miljö- och klimatbudgeten . beslutade i bred majoritet om ambitiösa svenska klimatmål inklusive ett mål om att minska växthusgasutsläppen från inrikes transporter med till 2030 jämfört med . I en rapport från Trafikanalys anges att endast hälften av utsläppsminskningen kommer att uppnås med nuvarande styrmedel inom transportområdet, och man konstaterar att olika typer av nya styrmedel kommer att behövas för att nå målet. I många städer finns det problem med luftkvaliteten och en stor konkurrens om mark. Vägtrafiken är den huvudsakliga källan till förhöjda luftföroreningshalter. Invanda tankemönster gör tyvärr att bilen ofta väljs i stället för cykeln. är kvar i detta tankemönster medan regeringen ser framåt. God samhällsplanering ger bättre förutsättningar för transporteffektiva städer där fler har möjlighet att klara sin vardag utan egen bil. En satsning som regeringen föreslår i budgetpropositionen är elfordonspremien som gör det möjligt för fler människor att välja lätta elfordon, framför allt elcyklar, för sina dagliga resor. Forskning på området visar att elcykelanvändning kan leda till minskade utsläpp av luftföroreningar och växthusgaser till följd av minskad bilanvändning. Ökad cykling ger också positiva hälsoeffekter, minskad trängsel och ökade möjligheter att planera hållbara och levande städer. Det behövs ett bredare perspektiv när vi ser till hur politiken kan utformas för att ge oss ett bättre, mer attraktivt framtida samhälle.