prot · H50950 · 2017-12-14 00:00:00 — Ett antal gånger stöder man i riksdag en linje där förskoleklassen görs till en del av , vilket innebär att det finns en politisk majoritet och att detta därmed skulle vara möjligt. Sedan vänder man, backar och förändrar därmed förutsättningarna för alla grundskolor. Det är inte ett seriöst sätt att bedriva politik. Man kan absolut argumentera för att förändringar ska göras i steg, och man kan absolut argumentera för att det går att byta fot. Men att byta fot så ofta, så fort och så oseriöst som gör är helt enkelt inte något som bidrar till långsiktighet. säger detta , fru talman. Vad han kommer att säga och vart detta då tar vägen får vi helt enkelt se. Låt mig avslutningsvis konstatera den historielöshet jag tycker att gav uttryck för i sitt anförande i talarstolen. Han gav sken av att hot, våld och otrygghet är ett nytt problem i det svenska samhället, och det är helt enkelt inte korrekt. Det har absolut blivit en otryggare och mindre ordningsam situation på skolor, men att ge sken av att hot, våld och till och med – i absolut värsta fall – dödsfall är något nytt är inte seriöst. Det är i stället någonting som tyvärr går hand i hand med övergripande politiska agenda – att misstänkliggöra människor som kommer från andra länder och väljer att bosätta sig i . 25 (SD) replik: Om , som ändå är en ganska duktig statistiker, hade läst Brås senaste rapport hade han vetat att alla brott utom egendomsbrott har ökat i . Jag välkomnar alltså att han läser statistiken. Huruvida de människor som begår brotten har olika hårfärg, hudfärg eller ursprung har jag inte sagt ett ljud om, och jag tycker att det är väldigt tråkigt om vi ska ha den debatten här. Det har nämligen visat sig, senast i och tidigare i Dagens Samhälle, att har fler utlandsfödda företrädare än , , Liberalerna och KD ute i kommuner och landsting. På så sätt känns det väldigt konstigt att vi över huvud taget ska diskutera detta i debatten. Man kan ljuga med hjälp av statistik, men i det här fallet ljuger den faktiskt inte. Vad är det vill ha? Jo, vi vill ha mer pengar på rätt ställe och inte göra som , det vill säga bara ösa in pengar i förhoppning om att det ska lösa problemen. Vi satsar i stället på specifika saker som vi vet ger effekt i det hela. När det gäller att som sverigedemokrat bli kallad kappvändare och få höra att man byter åsikt fort vet jag inte vad jag ska säga. Det finns ett lustigt namn på som har med kopieringsapparater att göra och betyder att man byter fort, ofta och väldigt mycket – framför allt efter partiledarbytet. Jag hoppas att man inom själv vet vilken politik man just nu driver. Är det någonting står för är det konservatism, och vi står fast vid vår linje. Att det inte passar Alliansen eller regeringen är som sagt deras problem, inte vårt. Med det skulle jag vilja önska även en god jul. 26 i (C): Det lackar mot jul. Jag tror att vi alla vet vilken hektisk period det är i många skolor, och jag vill uttrycka den beundran jag känner för det hårda arbete elever och lärare har gjort under det år som har gått. Det handlar om att slutföra många av de projekt man har arbetat med och om olika prov, men det handlar i många skolor också om att öva inför lucia, julspel och så vidare. Det är alltså en period då elever får möjlighet att både diskutera kunskapsresultat och faktiskt ägna sig åt en hel del roliga saker, och det är viktigt att skolan på olika sätt ser hela eleven. Detta är ett budgetbetänkande där vi har möjlighet att diskutera hela skolans område, och därför är det en viktig debatt. Den gäller alltifrån förskola till vuxenutbildning, högre utbildning och forskning. Jag ser det som oerhört viktigt att vi på olika sätt beskriver verkligheten som den är, med de utmaningar som finns och med de faktiska förslag som finns från de olika politiska partierna. Jag vill redan från början nämna att har ett särskilt yttrande i betänkandet. I och med att budgetramarna är satta och vi inte har samma upplägg som regeringen i vårt budgetförslag väljer vi alltså att inte delta i beslutet. Någonting jag uppskattar med regeringens budget men ändå är frustrerad över, om vi ska börja i den änden, är de specialdestinerade statsbidragen. Det är bra att man skriver att man ska göra någonting åt dem , men det är synd att man i årets budget inte har större förmåga att faktiskt motverka den ryckighet som finns i verksamheten på olika sätt. Jag möter många kommunpolitiker som är oerhört frustrerade, och jag vet att regeringen också känner det. De olika statsbidragen söks beroende på hur populära de är, och man får inte möjlighet till samma som året innan. Det kan i stället minska med ända jämfört med vad man tidigare hade till olika satsningar, inte minst inom elevhälsoområdet. I det sammanhanget ska jag också säga att man inte enbart kan skylla på den ena eller den andra. Från den nationella nivån har vi alla, på olika sätt, velat vara kraftfulla i det politiska, och specialdestinerade statsbidrag har använts som en sådan kraftfull åtgärd. Men när vi nu ser hur det ser ut i verkligheten tycker jag att vi har ett gemensamt ansvar för att på olika sätt skapa långsiktighet för den svenska skolan så att den även fortsättningsvis ska kunna arbeta med det viktiga kvalitetsuppdrag som den har. Det var med glädje vi tog emot den lilla förändring som hade skett i Pirls när man tittade på läsförmågan hos eleverna i årskurs 4 i den svenska skolan. Det är klart att vi vet att det är elever och lärare som på olika sätt har förtjänat det positiva omnämnandet när det gäller den förbättringen. Men vi som politiker behöver också fundera på hur vi fortsättningsvis kan ge ett stöd för att arbeta långsiktigt med denna kvalitetsutveckling. Det finns några saker som jag tycker hotar tryggheten att arbeta långsiktigt. En sak är det fria skolvalet och den kritik som finns. Denna riktar sig kanske inte just mot det fria skolvalet men mot ett ganska stort antal skolor, såväl mot förskolor som mot grundskolor och gymnasieskolor. Jag tänker på frågan om vinster i välfärden. Man tar ut en liten fråga, som faktiskt stör arbetet i många av dessa skolor på ett sätt som till slut även drabbar eleverna. En annan fråga, som har nämnts tidigare i debatten, handlar om tioårig grundskola. Jag tycker att det är oerhört synd att man från regeringens sida inte vågade ta steget fullt ut och låta eleverna börja skolan en enda gång. I stället har man kvar detta mellanår, som i och för sig på ett antal ställen är riktigt bra och som inte skapar ett vakuum men väl ett mellansteg. Jag vet att många är nöjda med sina egna barns förskoleklassverksamhet, men om vi tittar på den stora bilden märker vi att det tyvärr finns alltför många verksamheter som inte håller den kvalitet som man skulle förvänta sig av dem. Detta gör att kunskapsutvecklingen inte blir så bra som den borde vara. I det senaste replikskiftet hörde vi en liten analys från om vem som hade förflyttat sig mot vem. var på något sätt den så kallade stabiliteten i mitten, medan de övriga partierna hade rört sig åt diverse håll. Jag skulle gärna diskutera detta vidare med vid tillfälle – nu är han tyvärr inte kvar i rummet. En jätteviktig utmaning, som jag vet att vi har en gemensam syn på, handlar om lärarbristen. Vi har inte tillräckligt många legitimerade, behöriga lärare, och lärare kanske inte heller undervisar i de ämnen de har behörighet för. Här skulle jag önska att det fanns ett större mod att på olika sätt fundera på saker och ting. Vad gör vi under de närmaste fem, sex eller sju åren när vi nu säger att det fattas 50 000–60 000 lärare? Vi vet att det kommer att ta att komma till rätta med denna utmaning. Vi har till exempel föreslagit att man frångår lärarlegitimationen. Detta beror inte på att vi inte tycker att lärarlegitimation är en viktig del av kvalitetsarbetet, utan det beror på att vi på olika sätt måste fundera igenom hur vi ska kunna skapa en hållbarhet. För de elever som går i skolan just nu kommer de närmaste sex sju åren att motsvara större delen av deras skoltid. Vi har därför ett särskilt ansvar för att fundera på dessa saker. Då får inte det bästa bli det godas fiende, så att vi inte förmår att ta ett antal steg på vägen för att stärka detta. Jag ska väl säga att det också görs mycket. Teach for lyftes upp i debatten i går, och vi gör detsamma i samband med satsningar i budget. Från sida kallar vi detta för kompetensutvecklingsgaranti, och vi ser stora likheter med professionsutvecklingsprogrammen i förslag. Dessa delar är viktiga för oss att kunna jobba vidare med. En annan del som jag skulle vilja nämna, som jag ser som ett hot som påverkar skolan negativt, är att vi inte på riktigt allvar ser till att det är bra kvalitet i utbildningen för nyanlända. Vi ger inte fullt ut den tid som behövs. Det låter bra när man säger att man har individuella studieplaner, men om dessa i alltför låg grad håller god kvalitet och har tillräcklig tidsomfattning innebär de inte någon bra början för unga människor som kommer till vårt land och ska lära sig språket och de andra saker som behövs för att de ska kunna komma igång med sin utveckling på ett bra sätt. Vi har föreslagit någon form av intensivutbildning för att man på olika sätt ska kunna stärka detta. Jag skulle vilja nämna det som har varit på tapeten på olika sätt och som har varit väldigt aktuellt, även om detta kanske är ett slarvigt uttryck. Det gäller metoo-uppropen. Det är klart att dessa för skolans del har varit smärtsamma att läsa. Det har varit smärtsamt att som lärare läsa om elevers upplevelser – inte minst om elever som berättat för olika lärare och rektorer men inte blivit trodda eller tagna på allvar. Jag tror att vi alla bär med oss dessa berättelser. Det handlar också om hur lärare har upplevt att de blivit behandlade av elever och om behandlingen elever emellan. Där är det oerhört viktigt att vi funderar på hur vi ska gå vidare. hade jag ett samtal med som hade med lärarutbildningarna att göra. Jag blev väldigt glad när ministern öppnade för att titta på lärarutbildningens olika delar när det gäller sex‑ och samlevnadsundervisning och värderingsfrågor samt när det gäller examensmålen. Man lovar inte att göra någonting, men det finns en öppning för att stärka det hela så att styrdokumenten blir så kraftfulla som de måste vara i detta sammanhang. Det är viktigt att skolan är en trygg miljö. Den fruktansvärda nyhet vi nåddes av i går har redan nämnts här, så jag ska inte gå närmare in på detta. Det är klart att det är oerhört smärtsamt att fundera på allt som det innebär när det till och med blir så att en elevs liv tar slut under skoldagen. Inte minst är det smärtsamt för de lärare och elever som finns på samma skola, med tanke på den otrygghet som uppstår. Här är det viktigt att elever och lärare får det stöd de behöver. Tack och lov är det väldigt sällan sådant här sker. Det har ju dock hänt förut, och det är viktigt att vi jobbar vidare med denna fråga. Jag tänkte nu återkomma till något positivt apropå regeringens politik. Jag vet inte om jag får tillfälle att göra det senare under debatten, men jag vill tacka minister för det som togs beslut om i går när det gäller det som hela har ställt sig bakom i fråga om möjligheten till eftergymnasial utbildning för elever som gått särgymnasium eller liknande. Detta ser jag som oerhört viktigt. Flera allianspartier har motionerat om det, och hela utskottet ställde sig bakom det. Jag vet att det här är en fråga som många olika partier har drivit. Det känns väldigt positivt att detta nu kommer, och jag ser fram emot möjligheten att utveckla det. Jag vet att ministern till exempel har tagit del av verksamheten vid SV Kulturcollege i . Det finns modeller som man ganska snabbt skulle kunna använda. Jag tackar som sagt för detta! Avslutningsvis, fru talman, skulle jag vilja säga någonting om det som är viktigt för när det gäller utbildning till jobb. De satsningar som finns i vår budget omfattar bland annat satsningar på ung företagsamhet, för att på olika sätt koppla denna närmare näringslivet. Det handlar också om satsningar på . Makten ska även i fortsättningen vara så nära dem som beslutar om verksamheten som möjligt. Detta ser jag som en oerhört viktigt kvalitetsfaktor. Det handlar vidare om kompetensförsörjning och om att elever får den vägledning och det stöd som de behöver. Därför handlar det om studie‑ och yrkesvägledarna och om satsningar på ledarskap. Min förhoppning är att vi på olika sätt – både genom en kraftfull oppositionspolitik och, i ett antal frågor, tillsammans med regeringen – ska se till att vi förmår att stärka kvaliteten i den svenska skolan. Det är för elevernas skull som vi har dessa oerhört viktiga förslag på olika sätt att göra det. Än en gång vill jag säga att vi inte deltar i beslutet men att vi har ett särskilt yttrande, där mycket mer av det som är vår politik finns beskrivet. Avslutningsvis vill jag passa på att önska talmannen, mina utskottskollegor och – framför allt – alla elever och lärare i den svenska skolan ett riktigt skönt jullov! 27 (L): Även jag vill inleda med att uttrycka den bedrövelse jag känt när jag i samband med metoo läst berättelser från skolan och andra delar av samhället samt den bedrövelse jag kände när jag tog del av den tragiska händelse som inträffade i går – tyvärr har liknande händelser inträffat i svenska skolor vid tidigare tillfällen. Skolan ska vara en plats man går till med glädje och kunskapstörst – inte med rädsla och förtvivlan. Den här debatten handlar om hela utbildningsväsendet, från förskola till forskning. Vi har ett särskilt yttrande, men vi deltar inte i beslutet. Låt mig ändå börja någonstans i mitten av hela utbildningssystemet, nämligen på siffran 18 600. Så många var de elever som fick beskedet att de inte var behöriga till gymnasieskolan. Efter de som de hade gått i fick de beskedet att de inte hade skaffat sig de kunskaper som de behövde för att komma vidare till gymnasieskolan. Om man tänker sig att det går 30 elever i varje klass är det 600 skolklasser fyllda av unga människor som är mitt i livet och som hoppas på att i glädje ge sig vidare, antingen till gymnasieskolan eller till arbetslivet, och ta del av livet på olika sätt. 600 klassrum fyllda med elever som inte lyckades med att få kunskaper med sig tog sig inte in på gymnasieskolan. Andelen behöriga har sjunkit , och det är kanske ett av de största bekymmer vi har just nu i svensk politik. Om man inte blir behörig i – heter ju därför att den ska leverera grunden både kunskapsmässigt och på andra sätt – har man väldigt svårt att ta sig vidare till någonting annat. Man kommer inte in på gymnasiet, och man har svårt att ta sig vidare till arbetslivet. Man har också svårt att på andra sätt delta fullt ut i samhällslivet. Det är otroligt bekymmersamt att 18 600 elever möts av detta besked, och det bara . Vi måste se till att varje människa får en ny chans, därefter en ny chans och sedan ännu en ny chans. Det är otroligt viktigt att klara de kunskaper som krävs för att komma in på gymnasiet, oavsett om man vill gå på gymnasiet eller inte, för är som sagt grunden för mycket annat. Vi måste se till att fler lyckas tidigt och klarar sig redan i . Även om vi har skyddsnät som fångar upp senare måste vi se till att man verkligen klarar . Då krävs ett tydligt fokus på kunskap, på arbetsro, på den enskilde elevens behov, möjlighet och förmåga och en tydlig signal från hela samhället att vi värderar skolan mycket högt. Varje elev måste jobba så hårt som hon eller han kan. Varje vuxen människa, särskilt föräldrarna naturligtvis, måste också bidra. Alla måste säga: Detta med skolan är väldigt viktigt. Jag är beredd att hjälpa till på det sätt jag kan. Det är klart att föräldrarna har ett särskilt ansvar. Men alla vuxna människor i samhället måste bidra till att uppvärdera skolan och fundera på hur de kan se till att fler lyckas i skolan, därför att inget är viktigare för vare sig den enskilde individen eller samhället som helhet. Man måste starta . Därför är det viktigt att förskolan fungerar riktigt bra. Svensk förskola är riktigt bra, men fler bör gå i förskolan. Förskolan bör mer än sikta in sig på att fler ska lära sig mer och få nosa lite grann på kunskaper i att läsa och skriva och på matematikens hemligheter. Vi behöver en inspektion som ser till att förskolan levererar det som man vill att den ska göra enligt läroplanen. Men vi måste också ha en skolstart , i stället för det mischmasch som regeringen nu håller på att införa. Vi behöver en grundskola med mer tid. Det är för lite undervisningstid och för få lektioner i svensk skola. Det bör läggas in mer tid i framför allt det tidiga skedet, för det är så otroligt avgörande att man hänger med redan från början och får grundläggande kunskaper i att läsa, skriva och räkna så tidigt som det bara är möjligt. Vi behöver mer ordning och reda i svensk skola, mer fokus på kunskap och mer stöd . Vi vet att ju tidigare man sätter in stödet, desto större chans är det att det gör nytta också . Vi behöver ha en politik för förbättrad lärarutbildning och som gör det svårare att komma in på lärarutbildningen, för det är de bäst lämpade som ska dit, inte de som inte kommer in på andra program. Vi behöver ha högre antagningskrav till lärarutbildningen, högre status, högre lön, fortsatta karriärvägar men också fortbildning. Det är lustigt att det för ett så viktigt yrke som lärare, som är så fokuserat på kunskapsutveckling, inte finns en ordentlig fortbildningsplan. Något som verkligen har halkat efter i svensk skola sedan kommunaliseringen är nämligen synen på lärarna och deras status men också deras möjligheter till fortbildning. Vi måste vara kreativa när det handlar om att locka fler människor till läraryrket. Vi måste vara kreativa på ett sätt som inte skadar kvaliteten, för vi ska ha de skickligaste lärarna och rektorerna. Rektorn måste få möjlighet att vara rektor, den pedagogiska ledaren. Och vi måste se till, fru talman, att nyanlända får en bättre chans än vad de får . Det är klart att många av dem som inte lyckats nå kunskapskrav har kommit sent till . De som kommit tidigt till lyckas ganska bra. Men de som kommer senare i grundskoleåldern har lite svårare att hinna med, och det är inte så konstigt. Om jag hade kommit till en spansk grundskola när jag gick i sexan hade jag haft ganska svårt att hinna lyckas på de få år som var kvar. Därför måste det finnas möjlighet till längre skolgång, längre skolplikt och fler timmar men också resurser till ordentlig hjälp till de elever som kommer sent till . Gymnasiet måste bli mer flexibelt. Det måste vara större chans att få gå en lärlingsutbildning för dem som har lättare att lära sig på det sättet. Det är en väldigt bra väg vidare i yrkeslivet. Men det behövs också tydligare krav på högskolebehörighet. När gymnasiet inte levererar får det inte bli så att vi sänker kraven på högskolan. Det får inte bli så att vi successivt flyttar problemen uppåt i utbildningssystemet. Jag är orolig, fru talman, för svensk högskola. Jag är orolig för att de bristande kunskaper som vi ser i och gymnasiet kommer att innebära att vi får en försämrad kvalitet i högskolan, att man möter problem med gymnasiet med att sänka kunskapskraven på högskolan och att regeringens fokus på kvantitet inte matchas av samma fokus på kvalitet. Det är en politik som lurar alla att göra på det sättet. Det är också olyckligt, fru talman, ur högskoleperspektivet att regeringen inte vågar låta svenska högskolor jämföra sig med högskolor i likvärdiga länder runt om i . borde vara med i den OECD-studie som görs på högskoleområdet, för vi vet vilken viktig effekt , Timss och andra internationella studier av har varit för svensk skolpolitik. Vi vet hur viktigt det har blivit med kunskapsprat och kunskapsfokus. Det har faktiskt börjat ge effekt i reformer när vi har mätt oss med andra i form av , Timss och andra internationella undersökningar. Det behövs också på högskoleområdet. behöver matcha resten av världen när det gäller högskolepolitik, på samma sätt som Alliansen hade fokus på att vi skulle matcha resten av världen när det gällde och gymnasiet och därmed genomförde många reformer för att stärka kvalitet och kunskapsfokus. Det är dags, fru talman, att regeringen på allvar prioriterar kunskap och kvalitet i hela utbildningsväsendet, från förskola till forskning. Skickliga lärare och rektorer, höga förväntningar, studiero i klassrummen, tydliga mål och ordentliga utvärderingar tror jag och Liberalerna att behöver mer av. Vi skriver om detta i vårt särskilda yttrande. Vi deltar inte i beslutet, eftersom vår budget har fallit i ett tidigare beslut. Kunskap är biljetten till att lyckas vidare i livet och skapa sig den självständighet som det innebär att ha en reell utbildning men också ett bra jobb som man kan försörja sig själv på. Varenda unge, fru talman, oavsett bakgrund, ska ha en chans att lära sig väldigt mycket. Det är på så sätt som man kan förverkliga sina drömmar. 28 (KD): Det finns hur mycket som helst att ta upp från budgetmotion om skolan, men jag tänker fokusera på några områden som ligger oss och mig extra varmt om hjärtat. Det gäller elevhälsan, ett fungerande antimobbningsarbete, kompetensförsörjningen av rätt utbildade lärare och skolor med stora utmaningar. Psykisk ohälsa ökar risken för att misslyckas i skolan. Det är viktigt att i ett tidigare skede än nu fånga upp barn som mår dåligt. Elevhälsans personal, rektor och lärare har ett stort och gemensamt ansvar för att fånga upp tidiga tecken på psykisk ohälsa och förebygga att den kommer att utvecklas framöver. Men var tredje grundskola och nästan varannan gymnasieskola får påpekanden från Skolinspektionen om brister som rör elevhälsan. Enligt , Inspektionen för vård och omsorg, förekommer det brister bland landets huvudmän när det gäller kännedom om vårdgivaransvaret för elevhälsan. Detta har varit ett problem , även om man har försökt att rätta till det. Vi kristdemokrater vill därför ge landstingen ett samlat uppdrag för hela barn- och ungdomshälsovården. Det innebär att elevhälsan inte längre ska ha skolan som huvudman. Skolsköterskor, skolläkare, skolkuratorer och skolpsykologer ska givetvis finnas ute i verksamheterna men bör ha samma huvudman som övrig vårdpersonal för barn. En samlad barn- och ungdomshälsa ska syfta till att öka tillgängligheten på vårdcentralerna, elevhälsan och barn- och ungdomspsykiatrin, BUP. Den samlade barn- och ungdomshälsan ska ha ett nära samarbete med skolledningar, lärare, specialpedagoger och kommunens socialtjänst. Denna satsning ligger dock under utgiftsområde 9, det vill säga inom socialutskottets område. Lärare och elever har rätt till en lugn, säker och trygg arbetsmiljö. Skolhuvudmännen har huvudansvaret för skolmiljön, för att förebygga och förhindra risker för olycksfall eller sjukdom och för att skapa en god miljö för lärande. I detta ligger också arbetet mot mobbning. Det borde vara en självklarhet att alla elever ska känna sig trygga och uppskattade, men så är det inte. Ett ständigt pågående aktivt arbete mot mobbning i skolan ska vara en självklarhet. presenterade en ny del av rapporten, som koncentrerar sig på elevers välbefinnande. Den visar att var sjätte svensk 15-åring säger sig ha blivit mobbad minst . Så kan vi inte ha det. Här kan vi inte bara gå på känsla, utan det krävs att skolor använder sig av metoder för att hantera mobbning som är baserade på vetenskap och beprövad erfarenhet. menar att det ska vara obligatoriskt för skolhuvudmännen att enbart använda evidensbaserade antimobbningsprogram. Vi vill därför att ska få i uppdrag att göra en uppföljning av den utvärdering av metoder mot mobbning som gjordes 2011. En rekommendation om vilka evidensbaserade program man kan använda bör tas fram. Berörda myndigheter behöver också kunna verkställa och följa upp att detta sker.