prot · H409101 · 2017-04-27 00:00:00 — För det första är det regler om avgiftsinformation som tar sikte på att underlätta konsumenters insyn och möjligheter att jämföra de avgifter som tas ut för betalkonton. För det andra tar propositionen upp frågan om att underlätta för byte av betalkonton mellan olika betaltjänstleverantörer. Det tredje området som propositionen hanterar är konsumentens tillgång till betalkonton med grundläggande funktioner. De kreditinstitut som tillhandahåller ett betalkonto med grundläggande funktioner ska erbjuda det till alla konsumenter. Förutom dessa regler finns också regler om tillsyn och sanktioner. Alla ska kunna erhålla ett betalkonto med grundläggande funktioner efter ansökan, och det ska ske skyndsamt. Ett betalkonto definieras som ett konto som används för att utföra betalningstransaktioner. Ett enskilt kreditinstitut kan inte vägra en enskild konsument att få tillgång till de betaltjänster som kreditinstitutet tillhandahåller. Vidare får det inte villkoras att det för att man ska erhålla betalkonto krävs köp av andra tjänster som kreditinstitutet har. Utskottet menar att det inte finns behov av att införa regler om att alla kreditinstitut ska erbjuda alla grundläggande funktioner. Utskottet menar att det räcker med att det finns tillräckligt många institut som tillhandahåller de olika tjänsterna. Ansökan om ett betalkonto ska hanteras skyndsamt av kreditinstituten. Utskottet menar att det ska ta för institutet att meddela beslut. Om beslutet är avslag ska konsumenten underrättas samt upplysas om vart den kan vända sig för klagomål och var den kan få beslutet rättsligt prövat. Ansökan får avslås om betalkontot strider mot lagen om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Den kan även avslås om det finns särskilda skäl. Särskilda skäl kan vara penningtvätt samt att konsumenten uppträtt ohederligt mot något kreditinstitut. Tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner Kontot kan endast sägas upp om kontot används för olagliga ändamål, om kontot inte används samt om konsumenten lämnat fel uppgifter i ansökan. Kreditinstituten ska underrätta konsumenten skriftligt med en uppsägningstid . Vidare ska hänvisning göras om var konsumenten kan söka rättelse och framföra klagomål. Utskottet anser inte att en flytt utanför EU eller att konsumenten har konto i annat kreditinstitut är skäl för uppsägning. Utskottet delar regeringens uppfattning att kreditinstitut och banker ska ha tydliga rutiner för konsumenters byte av betaltjänstleverantör inom hela EU och EES. Kreditinstituten ska vara behjälpliga vid överföring av medel samt stängning av konton. Kreditinstituten får ta ut rimliga avgifter för kostnader i samband med byte av betaltjänstleverantör. Dessa ska dock motsvara de kostnader som kreditinstituten har för överföringarna. har upprättat regler för sina medlemmar som är enklare än vad som anges i direktivet. rekommendation är ett snabbare och enklare sätt att hantera byten. Utskottet menar därför att den möjlighet som direktivet medger att tillämpa befintliga regler ska tillämpas i . Utskottet menar dock att det bör lagfästas att kreditinstituten ska ha rutiner för byte av betalkonto. Uppstår förmögenhetsskada vid byte och denna har orsakats av kreditinstitutet ska institutet ersätta konsumenten. har möjlighet att ta ut en rimlig avgift för betalkontot. Konsumenten ska tillhandahållas prisuppgifter om de avgifter och räntor som följer av betaltjänsterna. Direktivet anger att det bör erbjudas vissa betalkonton med begränsad tillgång till betaltjänster gratis, men utskottet anser att detta inte behövs på den svenska marknaden. Konsumenten ska därutöver ha tillgång till gratis webbplatser för att jämföra priser i olika kreditinstitut. Slutligen finns i propositionen ett antal regler om tvistlösning, tillsyn och sanktioner. Utskottet konstaterar att tvister ska handläggas av befintliga organ för alternativ tvistlösning, det vill säga . Enligt betalkontodirektivet ska det finnas en tillsynsmyndighet, och utskottet förordar att blir denna myndighet. I samband med betaltjänstutredningen svarade att man bedömde att det vid det tillfället fanns en obalans i utbudet av kontanttjänster och att detta till stor del beror på att bankerna snabbt minskat sin kontanthantering. förordar att kreditinstituten får ett ansvar för att det finns tillgång till kontanter i samhället. Vidare anser att betalkontodirektivet även ska omfatta föreningar och företag. Utskottet bedömer att det inte är så stora problem för företag och föreningar att erhålla betaltjänster att det föranleder lagstiftningsåtgärder. Tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner Det har väckts en motion i detta betänkande som explicit tar upp behovet av frågor om kontanter. Motionären vill dels att samhället ska åläggas en skyldighet att tillhandahålla och ta emot kontanter, dels att regeringen ska tillsätta en utredning för att se över om storbankerna kan åläggas krav på att upprätta bankomater på landsbygden samt att föreningar och företag bör omfattas av rätten att öppna betalkonto med grundläggande betaltjänster. Utöver detta finns ett särskilt yttrande från de fyra borgerliga partierna om problemen i samhället – att det är problematiskt att ta ut kontanter men också att privatpersoner, företag och föreningar heller inte kan lämna in sina dagskassor och pengar. Jag instämmer i stora delar av de borgerliga partiernas särskilda yttrande. Det finns ett problem med att bankerna i väldigt snabb takt har avvecklat sin kontanthantering. Det är därför angeläget att det görs en grundläggande analys av vilka åtgärder som är mest lämpliga att vidta så att kontanter kan finnas. Detta kräver att man utreder det, och såväl som har redovisat ett antal uppslag om hur detta kan lösas. Utskottet konstaterar att den utredning om som tillsatts har till uppgift att utreda detta. Snävt kan det tolkas som att det enbart gäller roll i kontanthanteringen. Uttalanden från ledamöter i utredningen ger dock vid handen att ambitionen är att hitta en tillfredsställande lösning på problemet. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag och avslag på motionen. (forts. § 14) Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera sammanträdet till , då votering skulle äga rum. § 12 Beslut om ärende som slutdebatterats UU11 för svenskt utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd Punkt 1 () 2. res. 1 (M, C, L, KD) 110 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 89 S, 34 SD, 23 MP, 16 V 1: 64 M, 18 C, 13 L, 15 KD Frånvarande: 24 S, 20 M, 13 SD, 2 MP, 4 C, 5 V, 6 L, 1 KD, 2 - Kammaren biföll utskottets förslag. § 13 Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 2 (Medborgarskapsfrågor i övrigt) 2. res. 2 (SD) 3. res. 3 (KD) 34 för res. 14 för res. Kammaren biträdde res. (KD) anmälde att han avsett att rösta nej men markerats ha avstått från att rösta. 34 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 89 S, 64 M, 23 MP, 18 C, 16 V, 13 L 2: 34 SD Avstod: 15 KD Frånvarande: 24 S, 20 M, 13 SD, 2 MP, 4 C, 5 V, 6 L, 1 KD, 2 - SfU15 Migration och asylpolitik Punkt 1 (Migrations- och flyktingpolitik) 2. res. 2 (C) 3. res. 3 (V) 4. res. 4 (L) 5. res. 5 (KD) Förberedande votering 1: 13 för res. 15 för res. Kammaren biträdde res. Förberedande votering 2: 16 för res. 15 för res. Kammaren biträdde res. Förberedande votering 3: 17 för res. 16 för res. Kammaren biträdde res. 17 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 88 S, 62 M, 23 MP 2: 17 C Avstod: 1 S, 2 M, 34 SD, 16 V, 13 L, 15 KD Frånvarande: 24 S, 20 M, 13 SD, 2 MP, 5 C, 5 V, 6 L, 1 KD, 2 - (S) samt och (båda M) anmälde att de avsett att rösta ja men markerats ha avstått från att rösta. Punkt 9 (Fri rörlighet) 2. res. 19 (SD) 34 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 89 S, 64 M, 23 MP, 18 C, 16 V, 13 L 19: 34 SD Avstod: 15 KD Frånvarande: 24 S, 20 M, 13 SD, 2 MP, 4 C, 5 V, 6 L, 1 KD, 2 - Punkt 14 (Verkställighet av avvisnings- och utvisningsbeslut) 2. res. 37 (SD) 34 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 89 S, 23 MP, 16 V 37: 34 SD Avstod: 64 M, 18 C, 13 L, 15 KD Frånvarande: 24 S, 20 M, 13 SD, 2 MP, 4 C, 5 V,6 L, 1 KD, 2 - Punkt 15 (Preskriptionstid) 2. res. 41 (M, SD) 98 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 89 S, 23 MP, 18 C, 16 V, 13 L, 15 KD 41: 64 M, 34 SD Frånvarande: 24 S, 20 M, 13 SD, 2 MP, 4 C, 5 V, 6 L, 1 KD, 2 - Punkt 16 (Utvisning på grund av brott) 2. res. 43 (SD) 34 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 89 S, 23 MP, 18 C, 16 V, 13 L 43: 34 SD Avstod: 64 M, 15 KD Frånvarande: 24 S, 20 M, 13 SD, 2 MP, 4 C, 5 V, 6 L, 1 KD, 2 - Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 1 (Anhöriginvandring) 2. res. 2 (C) 3. res. 3 (V) 18 för res. 16 för res. Kammaren biträdde res. 17 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 89 S, 64 M, 23 MP, 1 V, 13 L, 15 KD 2: 17 C Avstod: 34 SD, 15 V Frånvarande: 24 S, 20 M, 13 SD, 2 MP, 5 C, 5 V, 6 L, 1 KD, 2 - (V) anmälde att hon avsett att avstå från att rösta men markerats ha röstat ja. Punkt 2 (Försörjningskrav) 2. res. 4 (M, SD) 98 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 89 S, 23 MP, 18 C, 16 V, 13 L, 15 KD 4: 64 M, 34 SD Frånvarande: 24 S, 20 M, 13 SD, 2 MP, 4 C, 5 V, 6 L, 1 KD, 2 - Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 1 (Underlätta arbetskraftsinvandring) 2. res. 1 (M, C, L, KD) 110 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 89 S, 34 SD, 23 MP, 16 V 1: 64 M, 18 C, 13 L, 15 KD Frånvarande: 24 S, 20 M, 13 SD, 2 MP, 4 C, 5 V, 6 L, 1 KD, 2 - Punkt 3 (Övrigt om arbetskraftsinvandring) 2. res. 3 (C) 17 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 89 S, 64 M, 34 SD, 23 MP, 16 V, 13 L, 15 KD 3: 17 C Frånvarande: 24 S, 20 M, 13 SD, 2 MP, 5 C, 5 V, 6 L, 1 KD, 2 - Punkt 4 (Förutsättningar för arbetstillstånd) 2. res. 4 (M, C, L, KD) 110 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 89 S, 34 SD, 23 MP, 16 V 4: 64 M, 18 C, 13 L, 15 KD Frånvarande: 24 S, 20 M, 13 SD, 2 MP, 4 C, 5 V, 6 L, 1 KD, 2 - Punkt 5 (Förstärkt arbete mot missbruk) 2. res. 5 (S, MP) 128 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 64 M, 34 SD, 18 C, 13 L, 15 KD 5: 89 S, 23 MP, 16 V Frånvarande: 24 S, 20 M, 13 SD, 2 MP, 4 C, 5 V, 6 L, 1 KD, 2 - Punkt 6 (Missbruk, sanktioner och straff) 2. res. 8 (V) 16 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 89 S, 34 SD, 23 MP, 13 L, 15 KD 8: 16 V Avstod: 64 M, 18 C Frånvarande: 24 S, 20 M, 13 SD, 2 MP, 4 C, 5 V, 6 L, 1 KD, 2 - Kammaren biföll utskottets förslag. § 14 (forts. från § 11) Tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner (forts. FiU33) 119 (V) replik: Tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner Stunsen i replikskiftet ska inte gå förlorad av den lilla paus som vi har haft sedan tal. Jag har lyssnat på oro kring kontanter men funderar på vad och egentligen gör för att stoppa denna oro. Är kaffekokaren det enda verktyg ni har för att övertyga bankdirektörer om att inte lägga ned bankkontor och bankomater? 120 (S) replik: Jag känner inte till att jag har druckit kaffe med några bankdirektörer . Det är möjligt att man från regeringen har gjort det och att gör det, men jag har i alla fall inte gjort det. För att se lite seriöst på det här kan vi snabbt konstatera att det tydligen bara är som är det fina partiet i den här salen. Men till skillnad från har vi den bestämda uppfattningen att innan man går fram med lagstiftning bör man pröva vad som är den lämpliga vägen. Därför måste man analysera var de här lagstiftningsåtgärderna behövs. Då är det inte självklart att man gör det enligt den modell som vill ha, att varje bank ska kunna sköta det här. Det är av två skäl. Det ena är att risken är ganska stor att man då skulle lägga ned ännu fler bankkontor. Frågan är om inte detta skulle ske i ännu större utsträckning på landsbygden, där det försvinner bankkontor just . I städerna har de ju redan försvunnit i stor utsträckning. Tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner Det andra är att vi har tillsatt . Jag har uppfattat signaler från enskilda ledamöter om att man vill att frågan ska lösas där. Jag tycker också att man ska se tiden an, för jag är ganska säker på att man måste komma med ett förslag här. Vi delar oro över att man håller på att montera ned infrastrukturen för just kontanthantering. Därför behöver det tas fram förslag. Men det måste ske på ett sådant sätt att man gör rätt saker och inte bara säger att nu ska vi genomföra det här efter huvud, för då är jag säker på att det blir katastrof, utan det här måste utredas ordentligt. 121 (V) replik: Än en gång hör vi oro i denna fråga. Men vi hör väldigt lite om vilka förslag han faktiskt vill genomföra. vill analysera och tänka kring andra modeller för att han är orolig för vilka effekter detta annars skulle få. Det konstiga med förslag är att han vill utreda detta i . Det är en utredning som har ansvaret för att utreda roll för kontanter, det vill säga den som trycker kontanter och sedan lämnar över dem till bankernas depå. Sedan slutar ansvar. har inga kunder som kan gå in på banken. och jag kan inte gå dit och sköta våra ärenden. Det kan man inte göra på , utan det gör man på sin enskilda bank. Problemet när man låter en sådan här utredning utreda detta är att den bara kan komma fram till ett enda resultat: Man kan bara komma fram till att ålägga ett ökat ansvar eller till att staten ska ta ett större ansvar. Ansvaret borde i stället läggas på dem som är bäst på att hantera kontanter. Det är de som har byggnader byggda för att inte bli rånade och så vidare – det är bankkontor och banker. Detta är också ett problem eftersom inte bryr sig om den utredning som har tittat på frågan och funderat på vad som vore bäst för landsbygden i . Det är den parlamentariska landsbygdskommittén, där alla åtta partier har suttit med och där man enigt har kommit fram till att det bästa vore att man hade en lagstiftning som pekade på bankernas ansvar. Men det vill inte bry sig om. I stället vill han göra en analys i en utredning som egentligen ska handla om penningpolitik. Där borde kontanter vara en liten fråga, men vill göra det till en stor och central fråga. 122 (S) replik: Jag och vi delar den uppfattning som står i betänkande, nämligen att man ska utreda frågan. Det står inte att man ska göra något annat, utan det står explicit att man ska utreda frågan. Där är vi helt överens. Jag tycker att man ska just utreda frågan. Det är därför man måste göra rätt saker. Man kan inte slarva i detta, för då kan det bli väldigt dyrt för staten och väldigt komplicerat för den enskilde. Förmodligen kommer man inte att lösa det. Tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner Vi vill göra detta på ett positivt sätt. Man kan som tro när man kunde gå till sitt bankkontor och ta ut pengar. Men det tror inte jag på, och det trodde väl inte heller riktigt på. De ville titta på hur man kunde ordna ett alternativ till detta. Jag tycker att det finns saker i det här som man kan ifrågasätta. En sak som jag personligen ifrågasätter är varför det ska vara så många myndigheter inblandade. En del av detta ligger till exempel på . Det kan jag tycka är en underlig ordning. Men det får man väl i så fall titta på när man ser på hela frågan om kontanthanteringen. Det tycker jag är en vettigare ordning. 123 (M): Om man packar ihop tusenlappar riktigt tätt motsvarar en decimeter , och packade tusenlappar motsvarar 1 miljard. Det behöver man naturligtvis inte göra, men det visar på att pengar har ett synligt värde som är svårt att föreställa sig när man ser ett antal nollor på papper eller i datorn. Känslan för pengar går helt förlorad. Det är många människor som har svårt att föreställa sig skillnaden mellan 1 miljon och 1 miljard. Tre nollor låter ju inte så mycket, men skillnaden mellan en decimeter tusenlappar och tusenlappar är påtaglig. Detta betänkande handlar huvudsakligen om att genomföra betalkontodirektivet. Det innebär att bankkundernas ställning stärks genom att de får bättre information om avgifter för att på ett enklare sätt kunna jämföra olika bankers villkor. Man ska lättare kunna byta bank, vilket kan öka rörligheten och konkurrensen. Tillgången till betalkonto ska främjas för alla som är bosatta i EES-området. I betänkandet behandlas även en motion om kontanthantering. Frågan om kontanthantering är högaktuell eftersom den berör många människor. Den tekniska utvecklingen går fort, och just gällande kontanthantering går den speciellt fort i . Efterfrågan på pengar minskar; det kan man se på mängden kontanter i cirkulation, som har minskat dramatiskt liksom antalet bankomater. Vad gäller bankkontor minskar de totalt sett, men de kontor som hanterar kontanter har minskat ännu mer. 2016 var då det fanns fler kontantlösa bankkontor i än bankkontor med traditionell kassa. Alla kan se att det införs självscanning i matbutiker, och man betalar överallt med kort eller med mobiltelefon. Det finns många fördelar med digital kontanthantering. Det är enklare, snabbare och säkrare. Men det finns även nackdelar, framför allt att alla inte är med på banan. Det kan vara äldre, unga, nyanlända eller turister som får svårigheter. Men även landsbygden får försämrade villkor. Det kan även slå mot företag och föreningar som är beroende av kontanter. Jag tror att vi alla är ganska överens om själva problembilden. Frågan är hur man ska åtgärda problemet och vem som ska göra vad. Det finns många inblandade parter, men ingen har, enligt , ett tydligt och övergripande ansvar. Det har tillsatts utredningar, och den parlamentariska landsbygdskommittén har kommit in med förslag. avslog vi i i samband med behandlingen av betänkandet Finansiell stabilitet och finansmarknadsfrågor motioner där man ville lägga över ett större ansvar för kontanthanteringen på bankerna. Vi avslog motionerna med hänvisning till den parlamentariska riksbanksutredningen som drar igång i närtid och som har i uppdrag att överväga hur ansvar för en väl fungerande kontanthantering i hela landet bör tydliggöras i lag liksom vilken roll och vilket ansvar har för kontanttillgången i hela landet samt kostnaderna för denna. Tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner Vi i Alliansen betonar i vårt särskilda yttrande att vi anser att det finns ett problem för företag, föreningar och privatpersoner som vill eller behöver hantera kontanter. Vi betonar att det finns en insikt om att problemet tilltar och att vi därför vill att dessa frågor hanteras skyndsamt i utredningen. 124 (V) replik: gör det i sitt anförande och även tillsammans med sina borgerliga kollegor i det särskilda yttrandet. Men de kommer med få konkreta förslag. De vill, som var inne på, i stället utreda detta i den parlamentariska riksbanksutredningen. Vår interna utfrågning i finansutskottet visade på att det finns ett antal alternativ mellan olika aktörer. Antingen lägger man ett stort ansvar på staten, på handeln eller på bankerna. Men en stor brist med är att man bara tittar på del, alltså inte ens på hela staten och inte alls på handel och banker. sa därför på vår interna utfrågning att man vill se tilläggsdirektiv, och uttryckte att det var fel form av utredning att utreda frågan i. Det enda som egentligen talar för att utreda den i utredningen om riksbankslagen är just att den är parlamentarisk, alltså att alla partier sitter med, och att alla partier delar samma oro men inte riktigt har kommit fram till någon lösning. Jag tror att det finns en stor risk med de här direktiven att man bara landar i att det blir som ska göra någonting och att man inte ser de andra aktörerna. Det finns en principiell skillnad mellan vilken typ av åtgärd vi vidtar – om vi lägger ansvaret bara på det offentliga eller om det privata också har något slags ansvar. Jag undrar: Vad vill egentligen göra? 125 (M) replik: Det är som sagt en viktig fråga, och många aktörer är involverade. Däremot vore det besynnerligt om vi bara efter att vi hänvisade till skulle ändra oss på den punkten. Det hade varit mycket besynnerligt. Men när har begärt replik har jag ju chans att även ställa en fråga till . Den gäller frågan om kontanthanteringen, som är mycket viktig. Det är vi alla överens om. vill att bankerna ska få ett större åtagande. Vi vet alla att det är en viktig samhällsfunktion, och då är det kanske lite udda att anser att bankerna ska få betalt och även göra vinster. Jag tänkte fråga : Hur har man tänkt när man vill att bankerna ska få ett större ansvar för en så samhällsviktig funktion som kontanthantering? 126 (V) replik: Tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner Problemet med linje att man utreder saker är att det leder till att vi utreder och utreder utan att komma till konkret politisk handling. Det har lett till att vi är i en situation där säger att infrastrukturen för kontanthantering riskerar att fallera i många delar av landet. Vi får en situation där kostnaderna blir otroligt stora för enskilda handlare till exempel. Det är därför vi politiker måste agera på något sätt. Jag tycker att det på ett sätt är bra att nu har gått från ett läge där man har funderat mycket till att man nu säger sig vilja handla. Men det är jobbigt att vi behöver bocka av en himla massa utredningar innan vi kommer fram till något politiskt ställningstagande. Jag funderar på om är beredda att lägga ansvaret på handeln eller bankerna eller om man bara ser det som att det offentliga ska göra någonting. Jag tror att det vore bra om man tydliggör från lagstiftarens sida vem som ska ha ansvar. Det är därför jag tror att det är bra att bankerna tar ett större ansvar. Historiskt har bankerna haft ansvaret, men de har utan något slags politiskt beslut bestämt sig för att kontanter vill de inte ha, för de kan inte tjäna så mycket pengar som de vill på dem. Därför har de valt den här vägen att försvåra för människor att använda kontanter och göra det lättare att använda andra medel. Vi ser också ett problem med att man säger att det är ökad rånrisk med kontanter och att man pekar på olika problem och brister med kontanter, men man redovisar inte ens vilka kostnader man har för kort. kunde vi se på nyheterna om de nya smarta korten, och en kollega visade för mig här utanför att han har ett sådant. Genom att gå bredvid någon i en rulltrappa kan man som tjuv sno kortuppgifter. Det finns alltså egentligen inget säkert betalsystem oavsett om vi talar om kortbetalning, kontantbetalning eller andra typer av betalning. Därför tror jag att det är mycket viktigt att vi från politiken tydliggör vad vi vill. Jag undrar vad är beredda att göra. Vill man också lägga ansvaret på privata aktörer, eller ser man bara statliga aktörer framför sig? 127 (M) replik: Det vore som sagt besynnerligt om vi , efter att vi fattat beslut om att hänvisa till den parlamentariska riksbanksutredningen, fattade ett annat beslut. Vi står alltså fortfarande fast vid den punkten. Det är som sagt en parlamentarisk utredning, vilket innebär att politikerna i den har vissa friheter, och vi har också betonat att vi vill att det ska komma fram ett resultat skyndsamt. Jag tycker fortfarande att det är intressant att vill att bankerna ska få ett större samhällsansvar för kontanthanteringen eftersom det finns vissa paralleller med andra samhällsviktiga verksamheter där inte vill att man ska få göra vinst. 128 (C): Tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner