prot · H50940 · 2017-11-30 00:00:00 — § 1 Justering av protokoll Protokollen för justerades. § 2 Anmälan om ändrad partibeteckning Från hade följande skrivelse kommit in: Anmälan om ändrad partibeteckning Härmed vill jag meddela att jag har utträtt ur och inte längre tillhör riksdagsgrupp. Jag ska alltså vara riksdagsledamot utan partibeteckning. Skrivelsen lades till handlingarna. att (-) avsagt sig uppdragen som suppleant i justitieutskottet, i socialutskottet och i samt att (SD) avsagt sig uppdraget som suppleant i utbildningsutskottet . Kammaren biföll dessa avsägelser. § 4 Anmälan om kompletteringsval att riksdagsgrupp anmält som suppleant i socialutskottet under ledighet samt att riksdagsgrupp anmält som suppleant i utbildningsutskottet. vice talmannen förklarade vald –till vice talmannen förklarade vald –till § 5 Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2017/18:120 Interpellation 2017/18:120 Skolans betydelse för att förebygga våldsbejakande extremism av (M) Interpellationen kommer att besvaras i kammaren . Skälet till dröjsmålet är redan inbokade möten och resor. Interpellation 2017/18:174 Interpellation 2017/18:174 Preclearance på av (M) Interpellationen kommer att besvaras i ett gemensamt svar med interpellationen 2017/18:81. Skälet till dröjsmålet är brist på tider i kammaren samt tidigare inbokade resor och arrangemang. Interpellation 2017/18:188 Interpellation 2017/18:188 Återställande av biografmomsen av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att ministern är uppbokad på andra åtaganden. Interpellation 2017/18:189 Interpellation 2017/18:189 En parlamentarisk filmutredning av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att ministern är uppbokad på andra åtaganden. Interpellation 2017/18:190 Interpellation 2017/18:190 Illegal spridning av film av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att ministern är uppbokad på andra åtaganden. Interpellation 2017/18:191 Interpellation 2017/18:191 Digitalisering av filmarvet av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att ministern är uppbokad på andra åtaganden. Interpellation 2017/18:192 Interpellation 2017/18:192 Framtiden för av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att ministern är uppbokad på andra åtaganden. Interpellation 2017/18:203 Interpellation 2017/18:203 Finansiella risker kopplat till miljözoner av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. Interpellation 2017/18:218 Interpellation 2017/18:218 Statliga institutioner och fake news av (SD) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att ministern är uppbokad på andra åtaganden. Interpellation 2017/18:224 Interpellation 2017/18:224 Ett fungerande växtskydd för jordbruket av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är brist på tider i kammaren samt tidigare inbokade resor och arrangemang. Interpellation 2017/18:225 Interpellation 2017/18:225 Landsbygdens villkor av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är brist på tider i kammaren samt tidigare inbokade resor och arrangemang. betänkande 2017/18:SoU12 anmälningsskyldighet (prop. 2017/18:19) vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 10.) § 7 Nationellt mål och inriktning för funktionshinderspolitiken Nationellt mål och inriktning för funk-tionshinderspolitiken betänkande 2017/18:SoU5 Nationellt mål och inriktning för funktionshinderspolitiken (prop. 2016/17:188) 1 (KD): ska vi debattera nationellt mål och inriktning för funktionshinderspolitiken. Det är ett betänkande som innehåller mycket som är bra. Framför allt är det ett betänkande som innehåller väldigt många vackra ord. Men det räcker inte med vackra ord. Det räcker inte med fina formuleringar i de mål vi sätter upp om inte formuleringarna, ambitionerna och målen upp av handling. Och där brister det i vårt land . Som kristdemokrat är jag glad över att utskottet har ställt sig bakom vårt gemensamma alliansyrkande om att i målen också få med att samhället ska utgå från mångfald, att vi bejakar att vi människor är olika och att det är en grund som vi bör bygga på också när det gäller målen för funktionshinderspolitiken. Men i propositionen från regeringen är regeringen tydlig med det som vi har kunnat se på område efter område när det gäller välfärden. Regeringen menar att höga ambitioner inte ska förenas med en prioritering när det kommer till de ekonomiska resurserna. Regeringen säger tydligt att här ska vi ha höga ambitioner för funktionshinderhinderspolitiken, men det får inte kosta. Låt oss fundera över om regeringen skulle säga att samma principer ska gälla på andra områden. Vi ska höja ambitionerna när det gäller klimat- och miljöfrågor, men det får inte kosta. Vi ska höja ambitionerna när det gäller infrastruktur, men det ska inte kosta. Vi ska höja ambitionerna när det gäller utbildning, men helst ska det kosta mindre. Sådana är inte regeringens ambitioner på andra områden, men sådana är regeringens ambitioner på det här området. De finns i den här propositionen, i regeringens uppdrag till myndigheterna och i utredningsdirektiv som är kopplade till de frågor som vi diskuterar . De finns också i den dagliga verkligheten. Nationellt mål och inriktning för funk-tionshinderspolitiken När vi läser analyser och prognosuppföljningar kan vi se att men också innevarande år görs miljardbesparingar på det som kanske är en av de absolut viktigaste insatserna för personer med funktionsnedsättning, den personliga assistansen. För varje prognos lämnar kan vi se att ytterligare miljarder sparas, och det i en situation då de fina orden säger att vi ska ha höga ambitioner och med utgångspunkt i FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning ska ha ett samhälle med rättigheter att uppnå jämlika levnadsvillkor och full delaktighet för personer med funktionsnedsättning. Det är en situation där ord och handling inte hänger ihop. Vi kristdemokrater har haft flera förslag som inte har vunnit stöd i betänkandet. Det handlar bland annat om att höja ambitionen ytterligare när det gäller möjligheterna för personer med funktionshinder att vara delaktiga fullt ut på arbetsmarknaden. räknas inte att vara förälder eller att kunna fullfölja sitt arbete som ett grundläggande behov, men det är något som vi kristdemokrater har föreslagit. I betänkandet finns också frågan om bilstöd. Det är ytterligare ett område där regeringen, när man har genomfört förändringar, passar på att acceptera att det blir besparingar. Vi kristdemokrater ser ett stort behov av att detta följs upp, därför att ambitionen att förbättra förefaller att ha kunnat innebära försämringar. Det är något som ytterligare är på väg att prövas i rättsprocessen genom att den person som har annat stöd nu kan riskera att bli av med sitt bilstöd och den möjlighet till frihet som det innebär att själv kunna föra fram sin bil. Många som har haft möjligheten att få sitt fordon anpassat upplever att det är den enda situationen i deras tillvaro där de faktiskt betraktas som helt jämlika sin andra medtrafikanter – en situation som de inte uppnår vid andra tillfällen i livet. Vi har en regering som tittar på och inte agerarar i en situation där besparing efter besparing görs på personer med funktionsnedsättning och försöker få det att framstå som att man har höga ambitioner. Det är inte värdigt ett välfärdssamhälle. Det är inte värdigt vårt land. För tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservation nr 7 men står självklart bakom alla reservationer. 2 (S): Som sa debatterar vi vårt nya nationella mål och inriktningen för den framtida funktionshinderspolitiken. Men förutom denna proposition hanterar vi ett antal motioner som är besläktade med området. Nationellt mål och inriktning för funk-tionshinderspolitiken Först, herr talman, vill jag yrka bifall till propositionen och till våra reservationer. Men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till punkt 2 i vår reservation till motionen om samlat helhetsgrepp om funktionshinderspolitiken samt, naturligtvis, yrkar avslag på övriga motioner. Propositionen innehåller som sagt förslag till nya nationella mål och framför allt styrning och inriktning av dessa. Syftet är att göra funktionshinderspolitiken mer effektiv, skapa mer långsiktighet och införa en högre grad av tydlighet . För att lyckas med detta är det oerhört viktigt att alla aktörer i olika delar av samhället medverkar och samarbetar. En funktionshinderspolitik för en tillgängligare miljö tjänar vi alla på i vårt land. Det nya målet för funktionshinderspolitiken är mer inriktat mot funktionshinder och kommer att ersätta det gamla. Den tidigare funktionshindersplan som gällt och som bland andra Alliansen var med och tog fram har vid utvärdering visat sig vara otydlig, och flera styrformer har använts för samma mål. I praktiken har politiken inte fått det genomslag som önskades. En utvärdering som Myndigheten för delaktighet gjort visar att det fortfarande finns många stora och små hinder för delaktighet i samhället . Tyvärr är levnadsvillkoren för personer med funktionsnedsättning sämre än för andra i befolkningen. Visserligen går utvecklingen sakta men säkert framåt, och man ser att vissa grupper inom funktionshindersrörelsen har fått det bättre. Sammantaget ser vi dock fortfarande stora klyftor i vårt land, och därför känns det oerhört stimulerande att vår regering har satt in stora resurser och investeringar i vår välfärd och för människor för att motverka klyftorna. Grunden i strategin har sin utgångspunkt i internationella åtaganden om mänskliga rättigheter, bland annat om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Konventionen innebär att vi ska ha jämlikhet i våra levnadsvillkor. Vi ska ha rätt att leva ett självständigt liv och kunna delta i samhället på samma villkor som alla andra och ha tillgänglighet. Tillgänglighet handlar i det här fallet inte bara om den fysiska miljön utan lika mycket om information och kommunikation. Vi socialdemokrater vill ha ett samhälle där olika behov och förutsättningar inte ska avgöra möjligheten till delaktighet. Det är den första förnyelsen av de nationella målen för funktionshinderspolitiken som presenteras. Regeringen ser förslagen som en ambitionshöjning där det övergripande budskapet är att funktionshinderspolitiken i tar sin utgångspunkt i våra internationella åtaganden om bland annat mänskliga rättigheter. I propositionen redovisas ett antal åtgärder eller principer som ska vara utformade för att bidra till det nationella målet för funktionshinderspolitiken. Förutom åtgärder inom bland annat transport, samhällsplanering och it-politik läggs särskilt fokus på åtgärder inom områdena arbetsmarknad och utbildning. Den första principen är att vi ska ha en universell utformning. Den innebär att man tar ett helhetsgrepp. Om man anlägger en ny tågstation ska man till exempel se på helheten. Den andra principen är att man ska åtgärda brister i tillgängligheten. Nationellt mål och inriktning för funk-tionshinderspolitiken Den tredje principen är att man ska rikta individuella stöd och lösningar för individens självständighet. Den fjärde principen, som är oerhört viktig, är icke-diskriminering, alltså att man ska förebygga och motverka diskriminering. Jag ska nämna några områden som jag tycker är särskilt viktiga för denna grupp. Ett är åtgärder för en bättre och mer tillgänglig arbetsmarknad. Som ni vet står många människor med funktionshinder utanför arbetsmarknaden. Detta får många olika konsekvenser, bland annat att man sätts i en svår ekonomisk situation. Regeringen har vidtagit ett antal åtgärder här, bland annat kraftigt ökade resurser till , och man har utredare som tittar på flexjobb. Sedan har vi åtgärder som är inriktade på allas rätt till utbildning, och det är samma sak där. Att få utbildning på lika villkor lägger grunden för delaktighet i samhället. Utbildning är som ni vet också viktigt för den personliga utvecklingens skull. Här har regeringen har , med hjälp av bland annat välfärdsmiljarderna, investerat extra miljarder i skolan. Det är klart att ökad personalbemanning utöver pedagoger och specialpedagoger kommer alla till del. Regeringen vill särskilt belysa problematiken med funktionsnedsättning och ge Specialpedagogiska skolmyndigheten i uppdrag att analysera och lämna förslag om stödmaterial för att alla huvudmän ska kunna organisera förskola och skola så att alla barn och elever ges möjlighet till högre grad av delaktighet. Detsamma gäller övergången mellan gymnasiesärskola och arbetsliv. Det sista området är åtgärder för jämlikare hälsa. Även här vet vi tyvärr att människor med särskilda behov eller funktionshinder har sämre hälsa. Därför måste man vidta åtgärder även inom detta område. Förutom det kraftiga resurstillskott som regeringen har gett till hälso- och sjukvården handlar det om attityd och värdering men framför allt om kunskap om hur man med en funktionsnedsättning blir hanterad i vården. För att kunna genomföra detta slutgiltigt föreslås att ska tillsättas till Myndigheten för delaktighet, som tillsammans med länsstyrelser och Kommuner och Landsting tänker vidta åtgärder för att sätta denna strategi i verket. Det kommer att pågå en ny fortsatt utredning på området för att se över hur man får en effektiv funktionshindersstrategi som får genomslag i verkligheten och en ökad takt i att nå mål om mänskliga rättigheter. 3 (KD) replik: 13 miljoner – det är en bra satsning. Det är viktigt att de myndigheter som har att följa upp sådan verksamhet får ökade resurser för att göra detta. ska det jämföras med de 2,8 miljarder i besparingar som man räknar med under innevarande år bara inom området assistansersättning. Det finns andra områden där det också görs stora besparingar genom att människor som är i behov av samhällets stöd inte längre får det. Min fråga till är: Kan ni som socialdemokrater fortfarande stå upp för de fina ord som regeringen har lagt fram i ambitionerna för funktionshinderspolitiken när ni faktiskt inte vidtar de åtgärder som behövs? De åtgärder som behövs är förändrad lagstiftning. Rättsläget har förändrats. Vi har fått underlagen från . Regeringen väntar och väntar på nya underlag. Nationellt mål och inriktning för funk-tionshinderspolitiken Vi ser hur inflödet till assistansersättning minskar kontinuerligt och att utflödet ökar. Personer som hade rätt till stöd så som lagstiftningen tolkades tidigare får inte detta längre. Människor som borde ha fått komma in får inte längre det stöd som vi en gång här i kammaren var överens om att de skulle ha rätt till. Det är inte aktiva lagändringar som regeringen har föreslagit. Det är regeringens passivitet när det gäller att inte återupprätta lagen som gör att vi har den situation vi har . Det finns en dom, som kom , där regeringen har sagt: Den ska vi snabbt titta på. Men den totala nedmontering som har skett gör regeringen ingenting åt , utan man tar tacksamt emot de besparingar som området innebär. 4 (S) replik: Jag tycker att du kastar sten i glashus, . Vi kan trösta oss med att regeringen agerar nu på grund av den rättspraxis som kommit, genom att stoppa tvåårsprövningar. Detta fenomen är känt , och det vet du precis lika väl som jag, . Din regeringsföreträdare hade – ursäkta – samma budskap som du ger oss kritik för, nämligen att assistansen blir för dyr och att det finns fusk och oegentligheter. Med utgångspunkt från detta tycker jag att vi kan vara ärliga mot varandra och säga att detta är ett problem som vi inte har kunnat hantera under kanske . Jag invänder också mot att du använder ordet besparingar, . Du vet precis som jag detta är en rättighetslagstiftning, vilket innebär att det är en löpande räkning. Detta är inte något som regeringen har minskat i budgeten, utan det kommer att betalas ut vid varje årsslut när vi får kostnaden. Precis så är det. Det innebär att myndigheten gör bedömningen av vilka behov som finns, och sedan betalar staten kostnaden. Kör med den retoriken på något annat sätt; detta är inte sjyst. Det finns ingenting som heter besparingar. Det är en komplex lagstiftning som har varit ihålig. Det har varit känt nästan sedan lagen tillkom. Men varför har man inte gjort någonting tidigare? försöker regeringen i alla fall att angripa detta. Låt oss se vad utredningen som kommer visar när det gäller konsekvenserna av domarna. 5 (KD) replik: Jag är tydlig med att säga att det är rättsläget som har förändrats. Det innebär besparingar. Det som regeringen är skyldig till är att den inte har vidtagit de åtgärder som behövs för att stoppa detta. Det finns ett verktyg som vi som lagstiftare har att använda när rättsläget har förändrats och det är det som var vår politiska avsikt när vi antog lagen som gäller, och det är att ändra lagen. Det är regeringens ansvar att påbörja detta arbete. Nationellt mål och inriktning för funk-tionshinderspolitiken Vi har fått underlag från myndigheterna. har svart på vitt i en utredning beställd av regeringen visat att det finns framför allt två domar som har lett till dessa konsekvenser. , när denna regering hade ansvar, låg antalet assistansberättigade på en ganska stabil nivå . Domen som kom 2009 har också haft effekt, men jämförelsevis en väldigt liten effekt. har vi sett antalet assistansberättigade minska med mer än två personer . , den ansvariga myndigheten, säger i sin analys – begärd av regeringen – att skälet är de domar som kom 2012 och 2015. Men märk väl: Domen 2012 började tillämpas först . Den började tillämpas först efter att regeringen hade sagt att man är beredd att göra besparingar på det område som gäller personer med funktionsnedsättningar. Det är regeringens acceptans av läget som innebär besparingar och som gör att människor kan känna sig trygga. Min fråga till är: Kan ni socialdemokrater passivt titta på och låta det ske och fortfarande stå för de ord som står i detta betänkande? 6 (S) replik: Vi kan stå här och diskutera fram och tillbaka, , när dessa symtom på ihålig lagstiftning började dyka upp. Men det började faktiskt . När ni var i majoritet under den förra mandatperioden hade vi samma retorik, begärde prövning och fick också ett tillkännagivande till stånd med samma kritik som ni riktar mot oss. Vad gjorde då din minister i ditt parti som hade ansvar för frågan? Det som är problemet är att detta har pågått . Sedan håller jag med om att detta har accelererat på grund av att har börjat tillämpa det som rättsprövningen har lett fram till. Sedan kan man fundera på varför detta började tillämpas efter . Jag tycker ändå att regeringen nu har agerat så adekvat som är möjligt. Man analyserar domarna, man har begärt utredning, man begär snabbanalyser och dessutom kom nu ett lagförslag om ett generellt stopp för tvåårsomprövningen. Jag känner fortfarande att vi kan stå upp för funktionshinderspolitiken, och vi har samma ambition att intentionerna i LSS ska gälla. Låt oss se vad som händer i och med kommande publikationer. 7 (SD): Jag ska försöka hålla mig ganska strikt till vår syn på detta betänkande och de motioner som föreligger. Det finns en majoritet för två tillkännagivanden. Det ena handlar om att det behövs ett helhetsgrepp om funktionshinderspolitiken, och i det andra uppmanas regeringen att återkomma till med förslag som innebär att alla personer med funktionsnedsättning som har beviljats en insats också ska ha rätt att själva välja utförare. Detta är tillkännagivanden som vi står bakom och tycker är bra. Nationellt mål och inriktning för funk-tionshinderspolitiken Många motioner i detta betänkande avstyrks eftersom det är utredningar på gång och pågår ett stort beredningsarbete. Därför tror jag att vi kommer att få all anledning att diskutera dessa saker igen framöver när vi har utredningen på bordet och konkreta förslag att ta ställning till. När det gäller rätten till valfrihet för brukare menar vi att den rätten till viss del sätts ur spel. Personer som har ett assistansbehov som överstiger för grundläggande behov får hjälp med detta via . De får alltså en timersättning som är uträknad enligt en schablon. Men personer vilkas behov understiger får hjälp via kommunen. Kommunen bestämmer då själv timersättningen. Detta leder inte sällan till att timersättningen är alldeles för låg och inte räcker för att anlita någon annan assistans än den som kommunen har. Vi menar att valfriheten då sätts ur spel. Vi menar att ersättningssystemet behöver ses över för att det ska kunna se likadant ut i alla kommuner. För oss är det viktigt och centralt att det ser likadant ut i hela landet. Det ska inte spela någon roll var man bor. Det är inte rimligt att personer som har ett behov som överstiger får ersättning utifrån en schablon, medan personer som har ett behov som understiger får ersättning utifrån vad kommunen har bestämt. Det kan alltså skilja från kommun till kommun, och det tycker vi inte är rimligt. Därför yrkar jag bifall till reservation 10. Jag har samma inställning när det gäller hjälpmedel. Vi vill också här verka för valfrihet och underlätta vardagen för personer som har behov av hjälpmedel. Systemet för hjälpmedel behöver helt enkelt ses över, så att tillgången till hjälpmedel är likvärdig i hela landet. Vi anser att det bör finnas en myndighet som får i uppdrag att arbeta fram nationella riktlinjer för hjälpmedel för att det ska säkerställas att hjälpmedel erbjuds på lika villkor i hela landet och utifrån en nationell prissättningsmodell. Vi menar också att hälso- och sjukvårdslagen bör förtydligas när det gäller hjälpmedel för normala fritids- och rekreationsaktiviteter. Ett annat viktigt hjälpmedel är ledarhundar. är det en stor brist på ledarhundar till synskadade, och väntetiden kan vara . Vi menar att regelverket som gäller för att man ska få en ledarhund bör ses över. Om jag har förstått det rätt måste man enligt lag vara för att kunna få en ledarhund. Det kanske finns anledning att se över om det är så vi vill ha det. Ledarhundar är i tjänst , och trots att man vet att en hund ska gå i pension är det inte möjligt att i förebyggande syfte ställa sig i kö för att få en ny hund. Detta menar vi bör ses över. När man har format hela sitt liv utifrån de förutsättningar man har och hunden sedan går i pension är det inte rimligt att man måste vänta kanske upp till innan man får en ny med den isolering som det kan innebära. Det är också viktigt att vi försöker sänka trösklarna för funktonsnedsatta så att de kan komma i arbete. Antalet arbetslösa bland funktionsnedsatta är stort. Var fjärde arbetslös i har någon form av funktionsnedsättning. Det innebär att man kanske inte alltid kan ta ett reguljärt jobb och jobba fullt ut. har motionerat om att det ska införas någon form av flexjobb. Om man har nedsatt arbetsförmåga innebär det att man med ett flexjobb kan jobba av sin individuella arbetsförmåga och få en lön på . Arbetsgivaren betalar naturligtvis bara för den tid som man faktiskt har arbetat, och staten tillskjuter resten av pengarna. Nationellt mål och inriktning för funk-tionshinderspolitiken Flexjobb har funnits i , tror jag, och där har det fungerat mycket bra. Tanken med flexjobb tycker jag är alldeles ypperlig. Flexjobb innebär, som jag sa, att man jobbar utifrån det som man kan. Arbetsgivaren betalar utifrån det arbete som har utförts, och sedan tillskjuter staten resten. Jag är medveten att det pågår ett sådant arbete. Det tycker vi är positivt, eftersom det finns ett stort behov av flexiblare insatser för att möjliggöra för personer med funktionsnedsättning att komma i arbete. En annan grupp som kan behöva lite extra stöd för att komma i arbete är personer i behov av teckentolk. Det bidrag som finns för arbetsgivare att söka är väldigt begränsat, och det är fortfarande administrativt krångligt.