prot · H50953 · 2017-12-19 00:00:00 — § 1 Justering av protokoll Protokollet för justerades. Förste vice talmannen meddelade att (M) avsagt sig uppdraget som ledamot i skatteutskottet, att (M) avsagt sig uppdraget som ledamot i civilutskottet, att (M) avsagt sig uppdragen som ledamot i utrikesutskottet och som suppleant i samt att (M) avsagt sig uppdraget som ledamot i . Kammaren biföll dessa avsägelser. § 3 Anmälan om kompletteringsval Förste vice talmannen meddelade att riksdagsgrupp anmält som ledamot i skatteutskottet, som ledamot i civilutskottet, som ledamot i utrikesutskottet, som ledamot i och som suppleant i civilutskottet. Förste vice talmannen förklarade valda till § 4 Anmälan om fördröjt svar på interpellation Följande skrivelse hade kommit in: Interpellation 2017/18:282 Interpellation 2017/18:282 Lantmäteriets handläggningstider av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokade resor och arrangemang. § 5 Anmälan om faktapromemorior Förste vice talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2017/18:FPM31 Meddelande om att stärka den europeiska identiteten genom utbildning och kultur KOM(2017) 673 till utbildningsutskottet 2017/18:FPM30 Kommissionens och EU:s utrikestjänsts meddelande om att underlätta militära transporter inom EU (2017) 41 till försvarsutskottet § 6 Ärende för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2017/18:63 till trafikutskottet § 7 Svar på interpellation 2017/18:205 om kvinnor i Försvarsmakten 1 Försvarsminister (S): har frågat mig vilken bedömning jag gör av möjligheterna att få fler kvinnor att söka sig till försvaret . Hon har också frågat vilka åtgärder jag avser att vidta för att fler kvinnor ska söka till den militära grundutbildningen och för att få fler kvinnor att gå vidare till officersyrket. För att bidra till en större rekryteringsbas och en bredare kompetens inom Försvarsmakten ska myndigheten verka för att andelen kvinnor i Försvarsmakten ökar. Att andelen kvinnor ökar på samtliga nivåer inom Försvarsmakten är en viktig fråga för regeringen. I samband med att värnplikten lades vilande ändrades lagen om totalförsvarsplikt så att skyldigheten att fullgöra värnplikt gäller både kvinnor och män. beslutade regeringen att återinföra mönstring och grundutbildning med värnplikt. Den nya beslutade personalförsörjningsmodellen innebär en ökad möjlighet att nå och attrahera kvinnor till grundutbildning med värnplikt genom mönstrings- och värnpliktsinstrumentet. Att de kvinnor som kommer i kontakt med Försvarsmakten upplever bland annat bra bemötande, anpassad utrustning och god utbildning är grundläggande för att få ett fortsatt engagemang av kvinnor i Försvarsmakten. Försvarsmakten och Totalförsvarets rekryteringsmyndighet är de myndigheter som vet vilken kompetens som krävs för att en individ ska kunna genomföra grundutbildning med värnplikt. I syfte att välja ut de individer som har rätt kapacitet och förutsättningar utformar myndigheterna så kallade kravprofiler. De krav som anges i kravprofilerna motsvarar de grundkrav som Försvarsmakten ställer på respektive befattning. Regeringen har givit Försvarsmakten med stöd av Totalförsvarets rekryteringsmyndighet i uppdrag att se över antagningskraven och kravprofilerna så att de är relevanta i förhållande till dagens förhållanden samt utifrån ett jämställdhetsperspektiv. På uppdrag av regeringen har Försvarsmakten fastställt kvantitativa mål avseende fördelningen mellan kvinnor och män på alla nivåer i myndigheten. –2020 föreslår myndigheten bland annat att det ska vara kvinnor som genomför grundutbildning med värnplikt. Denna andel föreslås öka kommande år. För att bidra till en större rekryteringsbas och därmed bredda kompetensen inom Försvarsmakten anser regeringen att det är av särskild vikt att myndigheten fortsätter att vidta åtgärder för att andelen kvinnor i myndigheten ska öka på alla nivåer med beaktande av gällande regelverk där regeringsformens krav på förtjänst och skicklighet vid anställningar i staten är centralt. Regeringen följer Försvarsmaktens arbete med att åstadkomma en jämnare könsfördelning i myndigheten. Likaså följer regeringen myndighetens övriga arbete med jämställdhetsintegrering av verksamheten. 2 (M): Tack, försvarsministern, för svaret! Jag tycker också att det här är en viktig fråga, och jag har ställt den här interpellationen för att frågan ska lyftas. Jag tror att vi är rätt överens i frågan. Jag tycker att det känns bra att vi har den här lilla diskussionen om hur det ska vara för de kvinnor som finns i försvaret och för de kvinnor som vill söka sig dit. Jag tycker att det är bra att man har gett i uppdrag att se över kraven. I utskottet hade vi besök av – det var en månad sedan eller något sådant – för att höra hur det har gått nu efter beslutet om att värnplikten ska återinföras. Det var som svarade, och 6 103 var utvalda av för att komma till prövning. Av dem var 4 611 män och 1 492 kvinnor. Det var alltså kvinnor. Vi vet inte hur många av dem som blev uttagna efter att ha gjort testerna. Behovet är ungefär 4 000, som försvarsministern är väl medveten om. Ungefär 2 000 av dem kommer att tas in via värnplikten, och 2 000 tror man kommer att söka sig frivilligt till Försvarsmakten. Då är frågan: Var hamnar man då när det gäller andelen kvinnor? Det är vi i politiken som egentligen styr vad Försvarsmakten ska göra och hur vi ska få en ändring. Man kan fundera i andra banor när det gäller vad man kan göra för att göra Försvarsmakten mer attraktiv för kvinnor. Försvarsministern nämnde här bland annat personlig utrustning och sådant. Ja, det är jätteviktigt, men finns det något ytterligare mervärde man skulle kunna skapa för att få kvinnor att vilja bli officerare? Kan man till exempel få något slags utbildning som kan innebära ett mervärde i det privata livet sedan? Det är lite intressant att titta på hur det ser ut i vår omvärld. är det mest jämställda landet i det här sammanhanget kvinnliga yrkesofficerare, varav de har betydligt högre andel högre yrkesofficerare än vad vi har. Vän av ordning kan ställa sig frågan: Är mer jämställt än vad vi är? Nja, jag har lite svårt att tro det – vi är ju ett väldigt jämställt land. Är det plikten då? Nej, det är det inte heller, för försvar bygger ju helt och hållet på frivillighet. Vad har man egentligen gjort där som gör att man får betydligt fler kvinnliga officerare än vad vi har här ? Jag skulle också vilja höra om försvarsministerns visioner och ambitioner för att få fler kvinnor till Försvarsmakten. Med tanke på ämnet för nästa interpellationsdebatt vi ska ha här tror jag att det är viktigt att man snabbt ökar andelen. Som jag har skrivit i min interpellation tar det väldigt om vi fortsätter i den här takten innan vi ens kommer upp i andel som är kvinnor. har , har och har . Vi är absolut inte sämst i klassen. Både och har mindre andel kvinnliga officerare. Men det är inte ett svar. Vi bör bli bättre. Jag skulle vilja att försvarsministern gör en vidare utläggning om hur han anser att man ska jobba på det. 3 Försvarsminister (S): Försvarsmakten har fastställt kvantitativa mål när det gäller fördelningen av män och kvinnor på alla nivåer i myndigheten. –2020 föreslår myndigheten att kvinnor ska genomföra grundutbildning och värnplikt. Det är en andel som man vill öka . Enligt de uppgifter jag har påbörjades mönstring för 870 personer . Det är nu genomfört. 182 av dem var kvinnor, det vill säga . Om vi kan genomföra den ambition som Försvarsmakten har redovisat ökar andelen kvinnor genom att vi får möjlighet att föra in kvinnor i Försvarsmakten via värnpliktssystemet. Då blir det, jämfört med den fria grundutbildningen, en högre nivå. Och om utbildningen kan genomföras på ett sådant sätt att den upplevs som konstruktiv och intressant, och om den genomförs på ett ur ett värdegrundsperspektiv bra sätt, skapas en bra bild av Försvarsmakten. Jag tror att exemplets makt är avgörande i det långa loppet. Man ska känna att det är en bra verksamhet, att det finns en jämställd värdegrund och att den sortens negativa saker som det skrivs och vittnas om inte förekommer. Man ska känna att det är nolltolerans på den punkten. Det tror jag är viktigt. Jag tror att gemenskapen i förbandet, att utbildningsinnehållet är bra och att man känner sig respekterad är nyckeln för att kunna klara den här typen av frågor på lång sikt. Jag vet att Försvarsmakten lägger ned en hel del jobb på värdegrundsfrågor. Men det räcker inte med dokument. Det ska också genomföras i praktiken. Det är det som sker i förbanden som är det viktiga. Försvarsmakten har höga ambitioner på det området. När det gäller exempel från andra länder är det intressant att ta till sig. Jag är öppen för information om i stort sett det mesta som kan leda framåt. Det finns ingen anledning att ha några hinder för det. Om vi kan få fram information om olika sätt att bete sig och verka som leder till att vi kan förbättra det här är det alldeles utmärkt. Det finns också ett mycket strikt regelverk i fråga om arbetsmiljön. Det är tydligt klarlagt att arbetsgivaren är skyldig att motverka förhållanden i arbetsmiljön som kan upplevas som kränkande eller särbehandlande. Här har Försvarsmaktens ledning varit mycket tydlig, i alla fall som jag ser det. Förutom det jag nämnde inledningsvis är också värdegrundsfrågorna ett viktigt sätt att bemöta det här. Det är viktigt att implementera värdegrunden och att se till att den genomsyrar utbildningen som ska genomföras med värnpliktiga under nästkommande år. 4 (M): Jag och är ganska överens om det här. Det är bra. Det är också bra att frågan lyfts upp. När det gäller kvantitativa mål om är det jättebra. Men det gäller att se till att målen uppfylls. Förvarsministern tog upp att av de som varit på mönstring var kvinnor. Det är bra. Men i fråga om de övriga som ska komma in, de ungefär 2 000 som antagligen kommer att komma in på frivillig väg, måste man få fler kvinnor att söka sig in även den vägen, inte bara genom värnplikten. Min fundering gäller de kvinnor, kanske , som kommer in i Försvarsmakten via pliktsystemet. Det gäller att behålla dem sedan, så att de kan gå vidare och kan tänka sig att vara kvar i Försvarsmakten . Alla kommer inte att bli officerare – absolut inte. Men flera av dem kan bli det och sedan få möjlighet att klättra även högre. I har man tydligen haft den första kvinnliga fyrstjärniga amiralen; hon har gått i pension . Vi har alltså en liten bit att vandra. Det är bra att man ska se över personlig utrustning. Jag tror att det har hänt mycket. Jag ska berätta om mina egna intryck av Försvarsmakten. Jag har varit på repmöten och varit krigsplacerad även om jag inte har gjort värnplikt; jag är sjukvårdsutbildad. var jag på en krigsförbandsplats, och tog det innan sanitära saker kom på plats. Det är inte acceptabelt, varken för män eller för kvinnor. Jag utgår från att Försvarsmakten har blivit mycket bättre på sådant. Det är sådana saker man också måste titta på för att attrahera kvinnor. När man är ute på övningar ska det finnas bra sanitär utrustning, och man ska kunna duscha. Och när det gäller utrustning ska man inte behöva ta på sig kängor i storlek 40 och sådana saker. Det händer mycket. Jag vet det, men det har tagit väldigt . Man måste titta på sådant. Det är bra att försvarsministern har de här ambitionerna. Jag tror att även Försvarsmakten har ambitionerna. gäller det bara att locka tjejerna att söka sig till Försvarsmakten, så att de kan se att det finns ett mervärde. Det har varit lite dåligt med det i . I många andra länder har det nämligen funnits ett stort mervärde i att ha varit en del av Försvarsmakten, att ha gjort lumpen eller att ha varit anställd där. Det har inte riktigt varit på det sättet i . Det är synd. Men det kanske blir så med tanke på att vi nu pratar mer om försvarsfrågor och har ett försämrat omvärldsläge. Vi ska vara stolta över killarna och tjejerna som gör lumpen och sedan går vidare i Försvarsmakten. 5 Försvarsminister (S): Bra bemötande, anpassad utrustning och god utbildning är grundläggande för att kvinnor ska ha ett fortsatt engagemang i Försvarsmakten. Just anpassad utrustning är en viktig signal redan i inledningsskedet av en tjänstgöring. Ett bra bemötande är också oerhört viktigt. Man ska känna sig välkommen. Och utbildningen ska genomföras på ett konstruktivt sätt. Både när det gäller den värnpliktiga sidan och när det gäller de som har ambitionen att bli yrkessoldater handlar det i grunden om samma sak: att det är intressant övningsverksamhet, som är upplagd på ett konstruktivt sätt och som upplevs som att den ger något för den personliga utvecklingen och förmågan att verka tillsammans med andra i förbandet. Det handlar också om att värdegrundsfrågorna fungerar på ett bra sätt. Kan man sprida en bild av att svensk försvarsmakt sköter det på ett utomordentligt sätt skapar man också ett gott rykte och ett renommé. Om vi kan få fler kvinnor att stanna kvar och söka olika yrken inom Försvarsmakten skapas också möjligheter till just officersdelarna och även de högre officersbefattningarna. Ju större underlaget blir, desto större blir trycket att ta sig till de högre positionerna. Jag ser det här som en process. Jag tror också att värnpliktssystemet, som vi nu inför, kommer att hjälpa till. det begav sig fick många av dem som tog arbete i Försvarsmakten inspirationen via värnpliktssystemet. De kom in den vägen. De hade aldrig tänkt sig ett yrke inom Försvarsmakten över huvud taget, eller ens tänkt att det var en möjlighet. Men genom värnpliktssystemet skapades det intresset. Jag hoppas alltså att väl genomförd utbildning ska ha den effekten, bland annat på kvinnorna som kommer in på värnpliktssidan, och att de som gör grundutbildning med syfte att bli yrkessoldater känner att den är så pass bra att det känns som att de har valt rätt. 6 (M): Jag känner mig nöjd med det svar som jag har fått av försvarsministern. Vi tänker och tycker nog lika i den här frågan, och det gläder mig. Det är viktigt för det svenska försvaret att få in mer kvinnor och att bli mer jämlikt. Som jag sa innan kommer vi att ta upp detta också i nästa debatt. Det är viktigt att det sker värdegrundsförändringar inom Försvarsmakten, som kanske inte alltid har varit bland de bästa på det här området. Jag har inte så mycket mer att tillägga än att jag känner mig nöjd. Jag har lyft frågan, och jag är nöjd med försvarsministerns svar. Vi befinner oss nära varandra här. Jag önskar försvarsministern lycka till med att få in ännu fler kvinnor som vill arbeta inom Försvarsmakten. 7 Försvarsminister (S): Det finns kanske inte så mycket mer att tillägga. Vi verkar ha kommit till en punkt där vi har en samstämmig syn. Vi delar också uppfattningen om vilket som är det bästa sättet för att bearbeta detta. Det är klart att man inte löser allting på kort sikt, utan arbetet måste pågå i en uthållig, medveten och väldigt tydlig process. Jag hoppas att vi ska kunna se resultat . Jag är övertygad om det, och jag tror att den personalförsörjning som träder i kraft från kommer att vara en viktig del i att åstadkomma det resultatet. Så jag får tacka för den här debatten, och sedan får vi jobba vidare tillsammans. Överläggningen var härmed avslutad. § 8 Svar på interpellation 2017/18:250 om arbetsmiljön i Försvarsmakten och på Försvarsdepartementet 8 Försvarsminister (S): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att Försvarsmakten ska kunna bli en arbetsplats fri från sexuella trakasserier dit kompetenta kvinnor vill söka sig. Hon har också frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att försäkra mig om att min egen arbetsplats, Försvarsdepartementet, är en plats där det råder en sund och jämställd kultur och ett arbetsklimat fritt från trakasserier och kvinnofientlig jargong. För det första vill jag betona att det som kommit fram i metoo-uppropet om grova kränkningar mot kvinnor aldrig kan accepteras. Den här typen av kränkningar av kvinnor är ett allvarligt problem som måste bekämpas. Diskriminering i form av sexuella trakasserier är enligt diskrimineringslagen förbjudet. Arbetsgivare ska vidare arbeta aktivt för att främja lika rättigheter och möjligheter. Jämställda villkor ska råda i arbetslivet för kvinnor och män. Kränkningar i form av sexuella trakasserier är också förbjudet enligt arbetsmiljöregelverket där arbetsgivaren bland annat har skyldighet att ha rutiner och vidta åtgärder för att motverka förhållanden i arbetsmiljön som kan ge upphov till kränkande särbehandling. De vittnesmål om sexuella trakasserier och kränkningar inom Försvarsmakten som finns bakom givaktochbitihop kan inte lämna någon oberörd. Alla, såväl kvinnor som män, ska känna en trygghet och få respekt på jobbet. Det åligger Försvarsmakten som arbetsgivare att vidta lämpliga åtgärder för att komma till rätta med detta. Jag noterar att Försvarsmaktens ledning tydligt markerat mot dessa beteenden, och jag förutsätter att myndigheten vidtar nödvändiga åtgärder. Regeringen följer dessa frågor noga. Vad gäller , där Försvarsdepartementet ingår, råder det givetvis nolltolerans mot trakasserier och kränkande särbehandling. Arbetsmiljön ska präglas av respekt för varje enskild medarbetares integritet och tillit till dennes förmåga att ta ansvar. Det framgår av vägledning för en arbetsplats fri från trakasserier och kränkande särbehandling. 9 (M): Tack, försvarsministern, för svaret! Det gör mig ont i hjärtat att behöva stå här och ha den här debatten, speciellt med tanke på debatten vi hade innan om hur man ska få fler kvinnor till Försvarsmakten. Uppropet givaktochbitihop som har skrivits under av 1 730 kvinnor och publicerats på fick mig att undra om det verkligen kan vara så illa. Alla 1 730 kvinnor som har skrivit under har kanske inte blivit utsatta för kränkningar av olika slag, men de skriver under på hur det har varit. träffade vi i försvarsutskottet några kvinnliga anställda vid som deltog i uppropet, tillsammans med personaldirektören, generalmajor . Vi fick då lite mer information, men jag blev ju inte lugnad av det. Det berättades att av de kvinnliga anställda inom Försvarsmakten känner en otrygghet på sin arbetsplats, och det är totalt oacceptabelt. Det positiva är att ÖB och den högsta ledningen har vidtagit skarpa åtgärder mot det här. Men problemet ligger inte där. Som kvinnorna berättade ligger problemet varken i toppen eller i botten. När unga människor kommer in i försvaret fungerar de bra. Men det handlar om nivån mitt emellan. sker det en förändring ute på förbanden när det ska passas in. Då blir det kränkande behandling och sådant. Det stod mycket i debattartikeln, och mycket av det som skrevs var saker som jag inte ens skulle vilja säga i kammare. En kvinna skrev: ”Som soldat och officer kan jag så här i efterhand baxna när jag tänker på den aldrig sinande strömmen av sexuella inviter från manliga kollegor. Äldre män, gifta män, chefer och befäl som jag stått i beroendeställning till.” Problemet är att man står i en beroendeställning till någon. Det är väldigt svårt att anmäla någon som är ens chef och som har behandlat en kränkande. Kvinnorna som vi träffade berättade att om man anmäler något och det blir en utredning kan det bli tio till tolv olika personer inblandade i utredningen. Var finns då sekretessen? Det är ett stort problem. Om man anmäler sin chef eller kollega vill man ju inte att det ska vandra runt i hela förbandet, utan man vill att det ska vara sekretessbelagt. Detta är någonting som Försvarsmakten bör titta på. Som kvinnorna också sa finns det stora riskområden i och med att tilltron fallerar och det saknas konkreta återrapporteringar. Många av dessa kvinnor anmäler över huvud taget inte för att man vet att sekretessen försvinner när det är så många som ska gå igenom ett ärende. Man vet inte heller hur det ska hanteras. Det är svårt i hierarkiska organisationer. Jag undrar om försvarsministern kunde säga lite mer om vad han tycker om detta. 10 Försvarsminister (S): Kränkning och sexuella trakasserier är ju förbjudet enligt arbetsmiljöregelverket, och det har Försvarsmaktens ledning tydligt markerat. Nolltolerans ska råda på det här området. Det måste finnas ett systematiskt arbetsmiljöarbete på arbetsplatserna. Alla på en arbetsplats måste ha kännedom om vad som gäller där. När det finns brister av det slag som det pekas på här måste det tas på allvar i hela organisationen. Det är ytterst en ledningsfråga att driva utvecklingen på det sättet att värderingsgrunden tränger igenom på de olika nivåer som pekar på. Det som har skett i form av allmän debatt kopplad till bland annat metoo-uppropet och givaktochbitihop är sådant som tydligt har markerat gränser i sammanhanget. Men det räcker inte på något sätt. Ytterst är detta en värdegrundsfråga som man inom Försvarsmakten måste jobba med. Försvarsmakten vilar ju på en värdegrund som är sund, men som behöver implementeras och sätta sig i organisationen på ett reellt sätt. Jag tror att det är oerhört viktigt med tanke på det som vi diskuterades alldeles . Om man ska klara rekryteringsfrågorna långsiktigt och få in fler kvinnor i verksamheten, vilket jag dessutom tror är nödvändigt, måste detta ut. Negativa saker som dessa måste rangeras ut ur beteendemönstret och ut ur organisationen. Jag tror att arbetsplatser som är blandade vad gäller kön oftast blir sundare och bättre. Därför är rekryteringen av kvinnor oerhört viktig här. Man har kommit en bit på väg, men det finns mycket mer som måste göras. När de utgör ett problem är det egentligen direkt kopplat till professionalism för att man ska kunna sköta sådana ärenden. Om professionalismen inte fungerar är också det en ledningsfråga och något som man måste ta upp inom organisationen. På många områden i samhället finns saker och ting som måste åtgärdas. Det gäller såväl Försvarsmakten som den offentliga sektorn och näringslivet som helhet. Jag tror dock att vi har kommit till en punkt där mycket kommer att ske förändringsmässigt på den här sidan. Den debatt vi för nu hänger ju ihop med den föregående interpellationsdebatten. Värdegrundsfrågorna blir ytterligare tydliggjorda i just denna fråga. Det handlar egentligen om att alla medarbetare i en organisation ska kunna känna respekt och trygghet på jobbet, och man ska kunna gå till jobbet utan att behöva fundera över att något av negativt och kränkande slag ska hända. Man ska inte behöva hamna i sådana situationer. Detta är ett ansvar för organisationen och på de olika ledningsnivåerna. Vi kan dock inte ha inslag som dessa i fortsättningen om vi ska kunna genomföra de rekryteringsambitioner som vi har. 11 (M): Jag vill citera följande: ”Vi har sökt oss till Försvarsmakten för att vi är beredda att försvara och rätten att leva som man vill, men ofta har våra värsta motståndare funnits i vår egen organisation.” Det är rätt ruggigt att läsa något som detta, eftersom dessa kvinnor är villiga att offra sina liv för vår frihets skull och för att ska kunna vara det trygga land som vi tycker att det är. När vi har träffat kvinnorna i detta nätverk berättar de också att det finns kvinnliga nätverk inom Försvarsmakten. Men ingen vill eller har velat vara med, för de kvinnliga nätverken har betraktats på ett nedvärderande sätt. När Försvarsmakten har gjort sina medarbetarenkäter har man sett att rätt många har varit utsatta för kränkande särbehandling. Bland dessa fall finns även män. Vi får inte glömma bort männen i det hela, för det är inte bara kvinnor som blir utsatta för kränkningar. Det kan alla bli, men kränkningarna kan komma till uttryck på olika sätt. Sedan jag skrev min interpellation och efter att jag skrev en debattartikel i frågan har kvinnor hört av sig till mig. Det finns en sak som oroar mig. En del som har hört av sig jobbar eller har jobbat på ministerns eget departement.