prot · H50937 · 2017-11-24 00:00:00 — Tyvärr kan jag inte läsa ut svaret på den fråga som jag ställde, nämligen hur många undersköterskor det faktiskt blev inom äldreomsorgen. Det utställdes kraftfulla löften av både statsministern och statsrådet om de miljarder som satsades och som skulle leda till 4 500 undersköterskor. Statsrådet redovisar det som regeringen gör inom vården och äldreomsorgen, och mycket av detta är bra. Men det är helt nödvändigt, för vi har fått ett nytt . Det är en ganska snabb utveckling av hur många medborgare vi är. Med den ökande demografiska utvecklingen börjar det bli en obalans med allt fler äldre. Det är svårt att få tag i personal, både kompetent personal och annan personal. Det är också stora pensionsavgångar på gång inom just detta område. Jag skulle därför vilja betona att varje regering hade varit tvungen att göra detta, oavsett partifärg. När befolkningen växer måste vi bygga ut välfärden. Vi måste också få fler utbildningsplatser för att få fram de undersköterskor som krävs. Det låter ibland nästan lite skrytsamt när man talar om hur mycket man satsar. Men jag skulle se det mer som något som är absolut nödvändigt och som tyvärr också kanske kan visa sig vara otillräckligt, eftersom vi alla vet att det råder stor brist på arbetskraft inom många yrkesgrupper i välfärden. Det handlar om sjuksköterskor, undersköterskor, läkare, poliser, lärare, psykologer och en rad andra. Jag tror att vi måste börja se över hela välfärdsområdet med en nykter syn. Vi kan inte bli nöjda. Vi måste se långsiktigt på detta, eftersom många blir allt äldre. Även om vi alla numera är friskare långt upp behöver vi ändå ganska mycket vård och omsorg . I sammanställning står det att sex av tio av de knappt 5 000 årsarbetare som statsrådet nämner i sitt svar är undersköterskor. När de räknade om detta handlade det i bästa fall om ca 3 000 årsarbetare. Vi har alltså ett underskott. Jag tror att statsrådet vet det och kanske inte heller är nöjd med verkligheten. Vi vet att det pågår en personalflykt, och vi alla borde kanske fundera över de dåliga arbetsvillkoren och hur lite som man kan påverka sitt arbete. Lönerna är inte heller alltför höga. Det innebär att vårdköerna fördubblas och att de som jobbar kvar får en mycket tung börda. Det är intressant att höra hur regeringen ska lösa denna fråga. Oavsett valet tror jag att vi alla måste fundera över hur vi ska klara av välfärden och de ökade krav som kommer att ställas. Det utlovades 20 000 extratjänster. , före valet, är de 6 500. Det visar också hur svårt det är att faktiskt göra denna satsning så att det blir ett resultat. Jag skulle gärna vilja få veta hur man ser på detta lite långsiktigt, inte bara vad som blir av dessa miljarder. Hur tänker man sig att satsa på välfärden framöver? 10 Statsrådet (S): Jag tror att vi har ganska mycket samsyn när det gäller problemet och att detta måste vara en stark sektor för dem som behöver omsorgen, det vill säga de äldre, och att personer som arbetar där ska ha så bra villkor som det bara går, som de förtjänar och som gör att de vill arbeta där och kan vara stolta över jobbet. Jag tycker att det är bra att vi har denna samsyn, eftersom detta verkligen är en stor samhällsfråga, som säger. Man kan ju hoppas att alla regeringar skulle göra dessa satsningar. Men vi har gjort dem därför att vi tar frågan på allvar. Jag, som också är jämställdhetsminister, ser mycket stora jämställdhetsfrågor i detta sammanhang. Om man ska vara ärlig kanske våra partier på nivå inte alltid har gjort tillräckligt. Eftersom varken du eller jag ska bestämma om villkor kan man fråga sig varför dessa stora yrkesgrupper ändå har dessa ganska dåliga arbetsvillkor. jobbar man alltmer med det. Antalet heltider ökar, man försöker också se till att komma åt problemet med delade turer och så vidare. Men det finns någonting här som har med kön att göra. Åtminstone ser jag det så. Det gör inte problemet mindre. Vad man behöver göra förutom att satsa resurser – det är nödvändigt – är att se de personer som invandrar till som de stora resurser som de är, utan att säga att just här ska kvinnor med utländsk bakgrund jobba. Jag tycker att de ska få välja det själva, precis som jag får välja det själv. Men det är trots allt så att om man vill utbilda sig till någonting där man sannolikt har möjlighet att jobba tryggt och med allt bättre villkor, för det tror jag, då är äldreomsorgen ett bra alternativ. På samma sätt tycker jag att män borde tävla med kvinnor om dessa framtidsjobb. Där tror jag att man både på nationell och på nivå kan göra mer för att dessa framtidsyrken på riktigt ska attrahera män. Jag tycker naturligtvis att extratjänsterna är mycket viktiga som ett sätt att väcka intresse för dessa jobb. Det faktum att vi ser över frågan om legitimation är också en del i att öka kunskapen om vad just undersköterskor gör och därmed också öka statusen. säger att det är skryt, och man kan tycka att politiken emellanåt är en ganska skrytsam bransch. Jag menar dock att det är mycket viktigt att tala om att äldreomsorgen är någonting som vi vill satsa på. Om man står i begrepp att söka en utbildning måste man nämligen känna att det är fler än man själv som tycker att detta är viktigt. i debatten fokuserar vi, med rätta, på de brister som finns. Men vi hoppar över det faktum att till exempel Öppna jämförelser visar att äldre personer, både de som får hemtjänst och de som bor på äldreboenden, ofta är mycket nöjda med den omsorg som de får. Så var det också . Det faktum att vi kanske inte nämner det så ofta, ibland av rädsla för att vi inte skulle förstå problemen, gör kanske att ännu fler blir avskräckta. Det finns väldigt mycket som fungerar i äldreomsorgen. Framför allt beror detta på alla dessa kunniga och flitiga människor som inte vill någonting annat än att serva de äldre som de faktiskt är till för. 11 (M): Jag håller med om mycket av det som statsrådet säger. Jag tror att det är viktigt att vi lyfter fram dessa frågor, därför att vi måste få bättre villkor för denna grupp. Jag håller med om att kommunerna inte gör riktigt så mycket som de skulle kunna göra. Jag tycker att regeringen har gjort en hel del bra saker. Men det lär inte vara tillräckligt. Vi står inför en mycket stor utmaning inom denna sektor. Vi kan konstatera att undersköterskeyrket inte är särskilt attraktivt. Man har en liten möjlighet att påverka sitt jobb. Man tvingas jobba , och det är tuffa arbetsscheman. Jag och många med mig tror att det behövs fler yrkesgrupper inom vård och omsorg. En gång i tiden när jag jobbade inom fanns det sjukvårdsbiträden som gjorde många uppgifter. Jag tror att många av dem som har kommit till skulle kunna ta sådana jobb där språkkunskaperna inte är så avgörande. Då skulle också statusen höjas både för undersköterskor och för sjuksköterskor. Jag tror att man måste börja tänka lite bredare. är det på det sättet att SKL larmar om att över hälften av landets kommuner har svårt att få tag i undersköterskor. Det har aldrig varit så svårt att få tag i kompetent personal. Detta riskerar att sätta hela vårdkvaliteten ur spel, och det tror jag ingen av oss vill. Därför brådskar det. När jag gör studiebesök på äldreboenden i min kommun säger man till mig att det är jättesvårt att hitta kompetent personal. Då blir det mycket stor omsättning på personalen, och sjuktalen är också mycket höga. Sjuktalen är högst i offentlig sektor. Jag kan därför störa mig på att denna regering , genom Reepalus märkliga förslag om vinststopp, hotar den privata sektorn där det bedrivs omsorg för äldre. Risken finns att vi står där med ett ännu större problem om dessa företag inte finns kvar. Det visar sig nämligen också att trivseln hos undersköterskor är större i den privata sektorn, och omsorgstagarna är mer nöjda i den sektorn. Då tycker jag att regeringen borde tänka om och se att detta utgör en stor faktor för dem som ska jobba i välfärden och för hela välfärden. Det borde finnas fler aktörer och inte färre. Vi måste få attraktiva arbetsplatser, så att undersköterskor vill jobba där. Det måste bli en sektor som ger en god framtid för yngre människor, så att de vill utbilda sig för den. Jag tror att det finns ett stort område som vi måste ta tag i på alla sätt. Vi i den här kammaren kan inte påverka löner och villkor. Men jag tror att det måste ske ett lyft här; annars kommer vi att halka efter. Människor i min generation och de som kommer efter kommer inte att nöja sig utan kommer att ställa ganska stora krav. Det kommer att kräva att det finns duktiga och kompetenta människor i äldreomsorgen och i vården. Detta tror jag att vi är helt överens om. Men då måste regeringen ta detta på stort allvar och faktiskt inte motarbeta de krafter som fungerar väl inom denna välfärdssektor. 12 Statsrådet (S): Att det är viktigt att komma till rätta med villkoren i den här branschen men att det inte är vi som ska göra det håller jag verkligen med om. Däremot kan vi debattera, och det har ett stort värde i sig. Jag beställde ett underlag om kvalitet i äldreomsorgen. Jag avser att lägga fram en plan för hur vi kan höja den, och där är rekryteringsfrågor och framtida kompetensförsörjning en stor bit. I studien kunde man dessvärre läsa att skiljer sig från de andra nordiska länderna i många avseenden, till exempel när det gäller hur många man är chef över i äldreomsorgen. Det handlar också om större förekomst av delade turer och annat liknande. Det finns en hel del vi som land behöver ta tag i på de olika nivåer vi har ansvar för. Vi har talat om detta förut; jag är inte emot privata alternativ i vård och omsorg eller på område. Jag är dock för att man ska tävla om att, som i det här fallet, ge de äldre den absolut bästa kvaliteten. Jag hade önskat att man också tävlade om personalens villkor, men vi kan inte se att det sker. Det är inte stora skillnader. I vissa avseenden är de offentliga arbetsgivarna i äldreomsorgen bättre, och i vissa fall är de privata bättre. Vi har dock inte fått ett stort tryck uppåt i och med att de privata alternativen har kommit in, och jag hade gärna önskat att det var så. Det är därför jag väldigt tydligt ser detta som en jämställdhetsfråga. Det handlar om att branschen är kvinnodominerad, och det har inte särskilt mycket med Reepalu att göra. Däremot tycker jag förstås att de skattemedel vi avsätter, och som vi arbetar hårt för, ska användas till angelägna områden som äldreomsorg och inte till väldigt stora vinster. Jag ser dock gärna privata alternativ även i den här branschen. Jag kommer att lägga fram kvalitetsplanen. När det gäller kompetensförsörjning vet vi redan att även yrkesutbildning och vuxenutbildning är viktigt för att väcka intresse för att jobba i äldreomsorgen. Det satsar vi på, och det behöver vi nog göra ännu mer. 13 (M): Vi är överens om mycket rörande både behoven och den kris vi faktiskt kan se inom välfärden och äldreomsorgen. Att vi behöver fler undersköterskor är vi helt överens om. Jag kan dock fortfarande inte förstå varför man hotar den privata sektorn. Det är ju så att det kommer att bli en ännu större kris om förslaget går igenom, och det kommer inte att ge oss fler undersköterskor. Det kommer inte heller att lösa vare sig jämställdhetsfrågor eller annat. Vi behöver fler utförare och fler arbetsgivare. Vi behöver många fler av olika slag, för jag tror att det är först då vi kan få en attraktion inom hela det här yrket. Det visar sig nu att den offentliga sektorn krackelerar inom många områden, och människor söker sig därifrån. Människor vill inte jobba som till exempel lärare i den grad vi nu kräver. Det är klart att många vill jobba där, men vi behöver ett stort inflöde och ser inte att det kommer. Det görs ju inte jättestora vinster på det här området, och om det är problemet får vi lösa det på annat sätt än att förbjuda eller ta bort en stor del av de utförare som finns i sektorn. Jag håller med om att vi behöver många fler män i den här branschen, för då tror jag också att vi skulle få upp lönerna. Tyvärr är det ju så illa att vi tvingas konstatera det. Men det är så att det finns stora brister. Det är svårt att få tag i personal, och SKL larmar. Jag tror att den här regeringen och nästa regering måste lyfta upp frågan, för den är så viktig och avgörande för hur äldrevården kommer att se ut framöver. 14 Statsrådet (S): Vi har satsat stora medel på den här branschen just för att vi ser behoven av mer personal både på kort sikt och på lång sikt, och man ska veta att vi kommer att fortsätta med det. Det är en pusselbit. Sedan gäller det dock att även höja statusen på dessa jobb och höja statusen på det kvinnor redan gör. Jag vill också gärna att män konkurrerar om dessa framtidsjobb och att det är den känslan man har. Då gäller det, tror jag, att beskriva ännu bättre vad det är man faktiskt gör i den här sektorn. Vilka möten är det man har? När jag är ute och besöker verksamheter i äldreomsorgen, vilket jag ofta är, brukar de äldre dels be mig ta hand om personalen och inte om dem. De tycker nämligen att de är omhändertagna. De pratar ganska mycket om existentiella frågor. Du sa att även jag kommer att ställa höga krav när jag behöver äldreomsorg, . för man in ett perspektiv som man kanske inte traditionellt sett förväntas ta hand om eller ha så mycket för tid för i äldreomsorgen, nämligen meningsfullhet. Det är inte helt lätt att säga vad politiken ska ha för svar när det gäller meningsfullhet, men sannolikt handlar det ganska mycket om att se individerna. Vem är du? Vad behöver just du? Hur kan jag se till att du kan träffa andra som du skulle ha utbyte av? Hur kan jag ge mig tid för dina stora, existentiella frågor? Jag tror på allt detta. Vi behöver satsa på det vi traditionellt har gjort – vi har ansvar för rekrytering, utbildningsplatser, medel till de här sektorerna på nivå och villkoren – men det kommer att handla ännu mer om kvalitet som sådan, tror jag. Överläggningen var härmed avslutad. § 9 Svar på interpellation 2017/18:125 om brist på äldreboenden 15 Statsrådet (S): har frågat mig hur jag ser på bristen på äldreboenden och vad jag avser att göra för att få fram fler äldreboenden. Regeringen har genomfört omfattande satsningar på välfärden. I denna budget fortsätter arbetet, och regeringen aviserar en ytterligare höjning av det generella statsbidraget till kommuner och landsting . Förutom de generella bidragen föreslår regeringen ökade riktade bidrag till landstingen. Stora satsningar görs på psykiatri och primärvård. Totalt handlar det om att vården stärks med 5 ½ miljard . Det är den största sjukvårdssatsningen i modern tid. Sammantaget innebär satsningarna att regeringen har förstärkt välfärden med mer än . Det gör att kommuner och landsting står starkare för att se till att äldre får en vård och omsorg av god kvalitet när de behöver det. Ett hem, ett boende, där man känner sig trygg är en grundläggande del av livskvalitet för de flesta av oss. För dem med större vårdbehov kan ett hem i särskilt boende vara att föredra. Regeringen fortsätter med satsningen på investeringsstöd för fler bostäder för äldre. Satsningen har successivt ökat från till . Stödet syftar till att öka antalet bostäder för äldre och därigenom förbättra tillgängligheten samt öka möjligheten till gemenskap och trygghet för äldre. Enligt har stödet beviljats till 2 524 nybyggda lägenheter och 438 nytillkomna lägenheter genom ombyggnad samt bidragit till att ca 900 nya lägenheter blivit färdigställda mellan och oktober . Alltför många äldre känner sig otrygga och ensamma i sitt boende trots hjälp från . Dessa personer skulle behöva ett tryggare boende även om de inte är i behov av service och omvårdnad alla tider , vilket oftast är ett kriterium för att få flytta in i de särskilda boenden som finns . En ny form av särskilt boende kan då vara av stort värde för dessa personer. Regeringen har därför tagit initiativ till att ge kommuner befogenhet att inrätta särskilda boendeformer för äldre personer som behöver stöd och hjälp i boendet och annan lättåtkomlig service. Målgruppen är äldre som inte behöver omvårdnad dygnet runt. 16 (M): Jag ska be att få tacka statsrådet för svaret. Detta är också ett viktigt område där vi kommer att ha en stor utmaning framför oss. Frågan är: Hur sjuk och gammal måste man egentligen vara för att få plats på ett äldreboende? Jag tror att det är allt fler som ställer sig den frågan, inte minst de anhöriga till dem som hör till denna grupp. har det blivit mycket svårare att få komma till ett äldreboende, och allt fler tvingas bo kvar hemma trots att de har ett stort behov av vård. Det är otryggt, inte minst för de anhöriga. Men gamla människor har tyvärr inget val – när många kommuner har stor brist på platser i boenden för äldre är det svårt att göra någonting annat. Enligt årliga rapport om läget i vården och omsorgen visar man på svårigheter att både rekrytera och behålla personal, vilket vi var inne på i den förra debatten. blev 5 000 äldre beviljade särskilt boende. Det var alltså 5 000 som fick vänta mer än på att få denna plats. En del människor får vänta väldigt länge i vissa kommuner. Med nuvarande byggtakt väntas bristen öka med ytterligare 20 000 platser , enligt . Det är alltså – det rör sig inte om någon evighet. Nya analyser visar också att en flytt till äldreboende oftast föregås av en sjukhusvistelse. Man hinner inte bo där särskilt länge – drygt två av tio avled inom , vilket visar på att man är i väldigt dåligt skick när man väl kommer till ett sådant boende. Enligt råder det nu brist på äldreboenden i hela 66 av 290 kommuner, det vill säga i av kommunerna. Man måste väl säga att detta är ett svek mot våra äldre. Vi vet ju att befolkning åldras. är det drygt 2 miljoner människor som är ; kommer det att vara 2,6 miljoner. Gruppen som är 85 eller äldre växer ganska snabbt, så vi måste planera för fler särskilda boenden och även för nya boendeformer. Även om vi blir allt friskare kommer då vi inte kan klara oss själva, och då är det samhällets uppgift att lösa detta. Statsrådet sa i svaret på min interpellation att regeringen ökar investeringsstödet. Det är bra, för detta stöd var väldigt lågt. Om man slår ut de 150 miljonerna på alla kommuner blir det inte mer än 1 miljon per kommun . Det blir inte särskilt stor stimulans, och det blir det inte heller av 400 miljoner, som det ska bli . Det är svårt att se den totala stimulansen i dessa satsningar. Behovet av äldreboenden är här för att stanna och kommer förmodligen att växa, eftersom vi lever allt längre. Om beräknas andelen personer ha fördubblats mot . Det måste bli press på kommunerna att bygga även utan statligt stöd. De ska bygga för alla sina invånare, oavsett om dessa är gamla eller unga. Jag tror att vi gemensamt måste fundera över vad som går att pressa kommunerna att göra. har möjligheterna för de mest sjuka äldre att bo på äldreboende begränsats. Allt fler bor kvar hemma, trots omfattande vårdbehov. Detta är en viktig och angelägen fråga, och jag tror att vi kommer att diskutera den framöver. Det görs för lite, och behovet är stort. 17 Statsrådet (S): Även här delar vi synen på att frågan är angelägen. Mot bakgrund av detta har regeringen tagit initiativ till investeringsstödet, som är flexibelt och som enligt uppgift också uppfattas som flexibelt ur kommunernas synvinkel. Det är mycket efterfrågat, och jag är inte alls främmande för att öka medlen när det gäller den här sortens insatser. Det som kanske är ännu viktigare är de stora allmänna statsbidrag som går till kommunerna. Det står naturligtvis kommunerna fritt att använda dessa bidrag till det här – jag hoppas till och med att de gör det, för det är ett känt faktum att dessa behov är väldigt stora. Dessvärre är det så att antalet äldreboendeplatser i kommunerna minskade fram till , trots att behovet ökade. Det är därför angeläget att vända utvecklingen på detta område. Jag tror också att det skulle kunna underlätta om man ger kommunerna möjlighet att införa en boendeform för personer som ännu inte bedöms behöva äldreboende i lagens mening. Här skulle både kommunen och den äldre vinna på att den äldre bor på ett ställe som kommunen anordnar, även om personen inte uppfyller kriterierna för äldreboende. Den äldre skulle ha omfattande hemtjänst men skulle inte ha det . Man skulle inte behöva ha bemanning dygnet runt. Många äldre efterfrågar detta. De känner sig tryggare och kan kanske träffa grannar där. I min värld skulle man kunna organisera det så att dessa boenden antingen kan omvandlas till äldreboenden när den äldre behöver det eller att den äldre kan flytta till en närliggande plats. För den som är äldre och har stora behov är det inte önskvärt att behöva flytta. Det är viktigt att kommunerna bygger. Det är viktigt att man stimulerar. Det är viktigt att man använder de stora statsbidragen i ljuset av den demografiska utvecklingen. Jag och bostadsministern samlade aktörer när lagen om investeringsstöd trädde i kraft för att berätta om den och för att höra deras syn på detta. Jag får erkänna att jag trodde att de skulle ta upp framför allt regeländringar och annat som byggherrar, byggdamer och kommuner ville se. Men det som de framför allt pekade på när det gäller byggande i största allmänhet var kvinnors låga inkomster. Många kvinnor som blir ensamstående och som söker bostad har en låg betalningsförmåga, apropå vår förra debatt. Det kan vara så att man själv har arbetat i äldreomsorgen under hela sitt liv och sedan dessvärre har så låg inkomst och pension att man helt enkelt har svårt att vara en stark kund på bostadsmarknaden. De insatser vi har gjort hjälper. Vi måste dock göra mer, både nu och . 18 (M): Jag tror inte att investeringsstödet – om vi ska uppehålla oss vid det – har någon särskilt stor påverkan över huvud taget. Det handlar om alldeles för lite pengar. För att få till någonting ordentligt skulle man behöva satsa betydligt mer. Någon miljon till varje kommun kommer inte att ge nya bostäder. Vad gäller de stora allmänna statsbidrag som ges till kommunerna är det ju upp till kommunerna själva att bestämma över dessa pengar. Tyvärr tror jag inte att kommunerna avsätter dem till att bygga fler boenden. Det har blivit så att man försöker att hålla sig undan detta problem – man ser det inte utan sopar det under mattan. Människor får bo kvar hemma med stora insatser, vilket sätter press på dem som ska jobba med dessa människor. Detta tangerar delvis den debatt som vi hade tidigare. I är det väldigt krångligt och dyrt att bygga. Så är det när det gäller vanliga bostäder, och det är inte billigare att bygga särskilda bostäder. Jag tror att det som efterfrågas är andra typer av boenden – mer som ett hotellboende – vilket ministern var lite inne på. De flesta behöver till exempel inte något kök. Det är för dålig konkurrens i när vi bygger, och kostnaderna är för höga – det kan vi konstatera. ser vi en tendens att det byggs ganska lyxiga äldreboenden med pooler, gym och många andra fina saker. Men det är väldigt få som kommer att ha råd att bo där. Det känns som att ingen har något intresse av de enkla bostäderna. Jag tror att man måste trycka på från regeringshåll i den här frågan. Det är ju regeringen som har ansvaret för att människor har någonstans att bo – även om det är kommunerna som utför det hela – och det görs för lite. Jag besökte ett boende i som heter . Jag kan verkligen rekommendera det. Där fanns ett trygghetsboende i samma hus som äldreboendet. Det var väldigt lätt. Man kom in som till en hotellreception. Om man gick åt ena hållet gick man till sin egen lägenhet – det fanns väldigt trevliga aktiviteter i huset. Om man i stället gick åt andra hållet kom man till äldreboendet, där det fanns alla insatser som krävs. Det är jättelång kö till detta boende. Jag tror att man måste börja tänka mer på det sättet för att få ihop det. Det är ett stort problem att vi har för få äldreboenden i .