prot · H50931 · 2017-11-15 00:00:00 — Överstatliga lösningar hindrar de enskilda medlemsstaterna från att fatta nödvändiga beslut utifrån sina egna förutsättningar. Länderna står inför olika utmaningar, och det finns obalanser i de individuella ekonomierna som måste lösas i stället för att man ska ta steg i federal riktning. Det demokratiska inflytandet riskerar annars att urholkas. Det säger att EU inte ska gå in på områden där medlemsstaterna har beslutskompetensen . Därför ska EU inte heller ha någon beskattningsrätt. Svenska folket beslutade i en folkomröstning att skulle stå utanför valutaunionen EMU. Detta beslut gäller fortfarande och ska inte ifrågasättas av på det sätt som sker . borde därför, i likhet med vad har gjort, begära undantag i enlighet med folkomröstningens beslut. ser inga skäl till att ska vara en del av bankunionen. Regeringens utredning om ett eventuellt svenskt medlemskap känns som ett hastverk vars syfte är oklart. Ett eventuellt medlemskap riskerar att kosta svenska skattebetalare stora pengar för risker och förluster som uppstår i någon annan del av unionen utan att de har haft möjligheten att påverka det – detta då unionen bygger på en moral hazard, alltså att man inte kan säkerställa att alla länder arbetar med riskminimering när de vet att någon annan kan betala eventuella förluster. Den andra risken är att den kapitaltäckning som finns är så låg att den inte täcker eventuellt fallerande banker. Det är viktigt att medlemsstaternas beslutsrätt inte beskärs ytterligare. De åtgärder som förslås av innebär ökad makt till EU. Grundläggande befogenheter flyttas då från medlemsstaterna, den demokratiska legitimiteten undergrävs och demokratin försvagas. Därför vill jag yrka bifall till reservation 1. 106 (S): Diskussionsunderlag om en fördjupad ekonomisk och monetär union Framtiden för Europeiska unionen handlar i grunden om vilken relation länderna och medborgarna i ska ha till varandra och hur vi ska knyta banden. Ingen kan neka till att vi på flera sätt är sammanlänkade – historiskt och kulturellt, ekonomiskt och politiskt. För del, som ett öppet land med hög konkurrenskraft och stor export, är vad som händer i omvärlden direkt påverkande för utvecklingen hemma. Inte minst gäller det vad som händer i EU, då det är vår största handelspartner. Vi har intresse av att ekonomin utvecklas bra i överlag. Därför är frågor om EU:s funktion av stor vikt. Det är av betydelse att det finns en ekonomisk stabilitet, en beredskap för kriser och goda möjligheter för tillväxt. Det är viktigt att EU-länderna håller ihop och att vi är öppna inför varandra, så att vi kan få ett fungerande ekonomiskt utbyte. Det tjänar alla på. Utifrån diskussionsunderlaget om en fördjupad ekonomisk och monetär union har regeringen angett en del ståndpunkter som utifrån svenska intressen är bra. Det är önskvärt med en jämn och kontrollerad ekonomisk utveckling i då det gynnar konkurrenskraften, vilket motiverar en ökad konvergens. Exempelvis sker det en positiv utveckling inom finansmarknaden, även om det inom medlemsländerna finns arbete kvar att göra. Det är också önskvärt att man lever upp till de finanspolitiska ramverk som redan finns. Det handlar om budgetdisciplinen i medlemsländerna och likaså inom . Det är avgörande för EU:s funktionssätt och EMU:s funktionssätt. Ett viktigt skäl till budgetdisciplin är inte minst att delad risk förutsätter delat ansvar. Då det är medlemsstaterna själva som ansvarar för skatter, välfärd och arbetsmarknad är det av vikt att det förs en ansvarsfull finanspolitik i varje medlemsland ifall risk ska delas. Det handlar om förtroende för varandra. Precis som regeringen bedömer finns det skäl att motsätta sig en ökad centralisering som skulle innebära att ansvar, inflytande och beslutsmakt flyttas från medlemsländerna. I stället bör prioriteringen inom unionen vara att redan befintliga ramverk och beslutade åtaganden efterlevs först. Det är upp till medlemsländerna att ansvara för det. Det går inte att särskilja EU:s ekonomi från medlemsländernas ekonomi. När det går bra för medlemsstaterna går det bra för EU. Det finns därmed inget scenario där den ekonomiska utvecklingen inom EU kan åtgärdas utan att det i botten förs en ansvarsfull ekonomisk politik i varje medlemsland. Utöver att EU bör inrikta arbetet på att leva upp till det som man har åtagit sig finns det en del övriga faktorer som påverkar diskussionen om en fördjupad ekonomisk och monetär union. En sådan är brexit. Vilka konsekvenserna av ett brittiskt utträde blir vet vi inte. Men det är rimligt att anta att det kommer att påverka EU:s budget, finansmarknaderna och de politiska relationerna länderna emellan. Detta faktum manar till att man i varje framtidsscenario behöver ta ordentlig höjd för att utvecklingen kan bli en annan än den väntade. Politiska målsättningar blir svårare att förhålla sig till när terrängen är svårläst. Diskussionsunderlag om en fördjupad ekonomisk och monetär union En annan faktor är sammanhållningen och jämlikheten i . Det är av stor betydelse att EU engagerar sig i att skapa ett där människor har arbete, välfärd och framtidstro. När klyftor tillåts växa växer också misstroende inför varandra och även inför demokratins förmåga att åtgärda de problem som människor upplever i vardagen. Ett mycket positivt besked är därför att EU har tagit tag i frågan om att motverka lönedumpning i och med ändringen av reglerna för utstationerad arbetskraft. Det är lönenivån i landet man jobbar i som gäller, oavsett om man bor där eller inte. Regeringens hårda arbete för att åstadkomma detta ska hedras. Ett område där det däremot återstår arbete är flyktingpolitiken. Det krävs att EU och medlemsländerna får till stånd ett gemensamt mottagande. Regeringens engagemang är känt. På samma sätt som EU har visat handlingskraft inom exempelvis klimatpolitiken bör detta vara en prioriterad fråga. Det handlar just om delat ansvar. Frågan om EU:s framtid och om en eventuell fördjupad ekonomisk och monetär union handlar mycket om förtroende. EU:s utveckling äger vi själva, som medlemmar. På samma sätt som det finns risker finns det möjligheter. EU är en mycket viktig institution. Men för att den ska åtnjuta förtroende av medborgarna behöver den uppvisa konkreta resultat, dels i fråga om vad som redan har bestämts, dels i fråga om att vara ändamålsenlig när det gäller att göra livet bättre för de många. Då ökar tilliten mellan EU:s medborgare, mellan EU:s medlemsländer och till unionen i sig. Jag vill yrka bifall till förslaget i utlåtandet och avslag på reservationen. I detta anförande instämde , , och (alla S). 107 (M): Frågan om EMU:s funktionssätt har varit uppe till diskussion . /13 lanserades en rapport och ett meddelande med långtgående förslag för att centralisera beslutsfattandet om den ekonomiska politiken i euroområdet. Men det kom inga konkreta resultat utifrån detta. presenterades de fem ordförandenas rapport med en plan i två steg som skulle ge EMU fyra ömsesidigt kompletterande grundstenar i form av en ekonomisk union, en finansiell union, en finanspolitisk union och en politisk union. Bakom rapporten stod ordförandena för kommissionen, eurotoppmötet, , och . röstade för ett utträde ur unionen, vilket fick kommissionen att initiera en bredare diskussion om EU:s framtid. presenterade kommissionen en vitbok om EU:s framtid, där fem scenarier för utveckling lanserades. För de olika scenarierna presenterades särskilda diskussionsunderlag för fem centrala politikområden. Detta om en fördjupad ekonomisk och monetär union är ett. Diskussionsunderlag om en fördjupad ekonomisk och monetär union Kommissionen förespråkar nu ett flertal åtgärder inom tre områden: en finansiell union, en ekonomisk och finanspolitisk union och en politisk union. Detta görs i två etapper, den första till 2019 och den andra . ligger på vårt bord ett diskussionsunderlag där det presenteras ett stort antal åtgärder som syftar till att stärka EMU:s funktionssätt inom de tre tidigare nämnda områdena. I diskussionsunderlaget har man dels konkretiserat de mer långtgående förslagen i de fem ordförandenas rapport, dels lagt fram vissa nya förslag. Inom det område som rör en finansiell union handlar förslagen om riskhantering och färdigställande av bankunionen och av kapitalmarknadsunionen, men det handlar även om ett europeiskt värdepapper och förändrat innehav av statsobligationer. Inom det område som rör en ekonomisk och finanspolitisk union återfinns bland annat åtgärder som handlar om fördjupning av befintliga EU‑strukturer, ökad samordning inom ramen för den europeiska planeringsterminen, förstärkt koppling mellan nationella reformer och EU-finansiering samt införandet av en makroekonomisk stabiliseringsfond. För framtiden nämns en särskild budget för euroområdet samt förenkling av regler för stabilitets- och tillväxtpakten. Inom det område som rör en politisk union anser kommissionen att en starkare valutaunion endast kan uppnås om medlemsländerna lämnar ifrån sig befogenheter när det gäller euroområdet. Åtgärder som föreslås rör bland annat olika former av dialoger, en förstärkt roll för , inrättandet av ett finansdepartement för euroområdet, med en finansminister, samt en europeisk valutafond. Kommissionens ordförande, , betonade i sitt tal om tillståndet i unionen, som han höll , att euron är tänkt att vara hela EU:s gemensamma valuta och att alla medlemsländer utom två är skyldiga att gå med i valutaunionen när de uppfyller alla förutsättningar. Juncker uppmanade också alla EU-länder att gå med i bankunionen. Även i det här fallet har regeringen tagit intryck av synpunkter. Vi har inga större konflikter i fråga om detta diskussionsunderlag. Vi önskar även här att regeringen är mycket tydlig i diskussionerna och söker stöd hos likasinnade länder. Vi vill betona vikten av att EU-27 håller samman och att ett gott samarbete och en likvärdighet mellan medlemsländerna inom och utom euroområdet främjas. Frågor som rör samtliga medlemsländer ska diskuteras och beslutas av samtliga medlemsländer. Transparensen bör, enligt oss, gälla. Olika instrument för riskdelning kan ha en negativ påverkan på medlemsländernas incitament att föra en ansvarsfull politik. Vi är därför tveksamma till de förslag som går i starkt centraliserad riktning. Vi vill upprätthålla respekten för medlemsländernas befogenheter över skatter, arbetsmarknadspolitik och socialpolitik. Prioriterat ska vara att effektivt genomföra befintliga åtgärder snarare än att skapa nya organ och institutioner. När det gäller inrättandet av en europeisk finansminister med ett tillhörande departement tycker jag man ska ställa sig ett antal frågor. Vilken auktoritet får en gemensam finansminister? Vad tillför en gemensam finansminister till EU? Diskussionsunderlag om en fördjupad ekonomisk och monetär union Från moderat håll är vi tveksamma till att detta är rätt väg att gå. Angående Junckers tal till unionen vill jag poängtera att står utanför valutaunionen till dess att beslutar annat. Vi ska respektera den folkomröstning 2003 där en majoritet av svenska folket sa nej till att införa euron som valuta. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag och avslag på motionerna. 108 (SD): vill ha ett fritt med en mångfald av nationer, en mångfald av kulturer och europeiska språk. Det är under dessa förutsättningar som byggts, formats och förändrats i världen genom industrialiseringen och den moderna demokratins födelse. Vi delar en gemensam historia som har påverkat vår samtid, men det finns minst lika många likheter som olikheter, vilket gör varje land unikt. Vi har 26 olika språk och lika många säregna europeiska kulturer. Det ska vi slå vakt om, för det är inte en gemensam federalistisk stat, en flagga och en nationalsång som gör till . Har man det här i bakhuvudet tror jag det är lätt att förstå varför vi är kritiska till förslag från som urholkar finansmakt, offrar vår självständighet och slutligen reducerar fria nationer till delstater av den europeiska unionen. Efter denna något ideologiska inledning går jag vidare till själva sakfrågan : kommissionens diskussionsunderlag om en fördjupad ekonomisk och monetär union. Underlaget bygger på de fem ordförandenas rapport, där det presenteras vägledande principer för vägen framåt. Vi ser med oro på flera av de ambitioner och förslag som kommissionen ger uttryck för. Man vill ha ett gemensamt finansdepartement, en gemensam finansminister och en permanent ordförande i . Om detta realiseras skulle det vara ytterst svårt att vända tillbaka. Etablerandet av nya organ är förvisso exklusiva för , och önskar ett annat medlemsland att överlämna befogenheter för att gå i en överstatlig riktning är det inte vår sak att försöka påverka dess beslut. Men eftersom vi har ett krav på att ansluta oss till valutaunionen är det vår rätt att motarbeta en sådan utveckling. Det kravet är något som uttrycks explicit som ett av målen , vilket kommissionens ordförande betonade i sitt tal . Svenska folket har röstat nej till euron. Det ska respekteras, och det är därför välkommet att utskottet är enigt i denna fråga. Vad som däremot inte är välkommet, eller i alla fall väcker en del frågor, är utskottets förhållandevis positiva inställning till bankunionen i och med att nästan samtliga partier ställer sig bakom regeringens linje om att låta utreda vad det skulle betyda för att gå med. Om vi ansluter oss till bankunionen skulle det betyda att vi lämnar ifrån oss myndigheternas kontroll över de svenska bankerna till överstatliga organ som vi har begränsat inflytande i så länge vi också står utanför valutaunionen. Är man inte med i och euron har man nämligen inte full rösträtt i SSM, den gemensamma tillsynsmekanismen. Argumenterar man inte emot ett medlemskap i bankunionen borde man enligt logikens regler heller inte utesluta euron, såvida man inte ser minimalt inflytande som ett självändamål. Man kan fråga sig om det här är den riktiga anledningen till att regeringen konsekvent vägrat förhandla fram ett formellt undantag från att gå med i valutaunionen. Det kanske är så att man vill hålla alla dörrar öppna. På dessa grunder kan man också ifrågasätta trovärdigheten angående huruvida man verkligen står upp för folkomröstningen. Diskussionsunderlag om en fördjupad ekonomisk och monetär union Man vet inte riktigt var regeringspartierna egentligen står i sakfrågan. I grunden signalerar en utredning naturligtvis att det finns ett scenario där man är beredd att diskutera ett medlemskap, annars vore det över huvud taget inte intressant att låta utreda frågan. Är det så att det finns ett scenario där det är aktuellt att ansluta sig till bankunionen? Jag tycker man kan kräva ett besked i den frågan. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 20.) § 18 Nytt särskilt bidrag inom bostadsbidraget för barn som bor växelvis Nytt särskilt bidrag inom bostadsbidraget för barn som bor växelvis betänkande 2017/18:SfU6 Nytt särskilt bidrag inom bostadsbidraget för barn som bor växelvis (prop. 2017/18:6) 109 (S): har vi uppe ett förslag om att införa en ny del inom bostadsbidraget för barn som bor växelvis hos sina separerade föräldrar, som den växelvisa delen av underhållsstödet fasas ut. Det är vad det verkar en tämligen okontroversiell förändring. Likväl är den betydelsefull, och jag vill för ordningens skull därför, fru talman, börja med att yrka bifall till förslaget. Bostadsbidraget är en viktig del av den disponibla inkomsten för ganska många barnfamiljer i vårt land och ett betydande fördelningspolitiskt instrument för att stödja ekonomiskt svagare barnfamiljer. Med nuvarande konstruktion av bostadsbidraget kan barnfamiljer få ett bidrag som egentligen är delat i två: dels till själva bostadskostnaden, dels ett bidrag för att man har barn som antingen bor stadigvarande i hushållet eller vistas där som så kallade umgängesbarn. Men det finns inget alternativ för att barnen faktiskt kan bo växelvis hos båda sina föräldrar. Folkbokföringen får på så vis orimligt stora konsekvenser för hur samhällets stöd fördelas till barnens föräldrar, även då de de facto delar på ansvaret. Den som har ett barn i hushållet stadigvarande, eller för delen folkbokföringsadressen för ett barn som i praktiken bor växelvis hos två föräldrar, får ett bidrag i den här andra delen av bostadsbidraget om , för två barn och för tre barn eller fler. Dagens system bygger som sagt på ett antagande om att barnen antingen bor stadigvarande hos den ena föräldern och vistas eller hälsar på hos den andra föräldern. Nytt särskilt bidrag inom bostadsbidraget för barn som bor växelvis Verkligheten ser dock annorlunda ut . Närmare bestämt av alla barn som har separerade föräldrar bor faktiskt växelvis i två hushåll, en siffra som dessutom stadigt ökar och förväntas bli ännu högre. Därför är det rimligt att den ekonomiska barn- och familjepolitiken nu tar ett steg för att hänga med i utvecklingen och moderniseras. Det som föreslås konkret är alltså att man inför ett nytt växelvisalternativ inom bostadsbidraget, som då i stället skulle lämnas ut per hushåll med vårdnad om barnen om för ett barn, för två barn och för tre eller fler barn. Till skillnad från bostadsbidraget finns emellertid ett stöd inom underhållsstödet just för barn som bor växelvis. Det är den enda delen inom underhållsstödet som är inkomstprövat i förhållande till den förälder som är mottagare av stödet. Det är en konstruktion som något frångår själva grundsyftet med underhållsstödet, nämligen att vara en kompensation för uteblivet underhållsbidrag från den andre föräldern. Egentligen har därmed den växelvisa delen i underhållsstödet rent fördelningspolitiskt mycket större likheter med bostadsbidraget. Genom att det växelvisa stödet flyttas från underhållsstödet till bostadsbidraget renodlas alltså och tydliggörs båda dessa två ekonomiska stödmedlen till barnfamiljer. Fler kommer också att omfattas av ett växelvist stöd inom bostadsbidraget än vad som är fallet med underhållsstödet. Men för att ändå mildra övergången för exempelvis den förälder som tidigare uppburit underhållsstöd för växelvist boende och fått fullt bostadsbidrag, trots att barnet egentligen bott växelvis i två familjer, föreslås att det sker en utfasning av underhållsstödets växelvisa del , där det minskar med och barn under den övergångsperioden. Dessutom föreslås att inkomstgränserna i bostadsbidraget höjs, alltså vad man får tjäna för att vara aktuell för att också ta emot bostadsbidrag. Det kommer att göra att ännu fler hushåll får rätt till bostadsbidrag eller en höjd ersättning. Regeringens förslag innebär en moderniserad och mer ändamålsenlig konstruktion av de ekonomiska stöd som finns till barnfamiljer. Vi socialdemokrater tycker att det är bra. Vi anser att det i sin helhet är ett välavvägt förslag, som grundar sig i att dagens bostads- och underhållsstöd inte är synkroniserade med varandra. De är inte heller tillräckligt anpassade till förändrade boendemönster och familjekonstellationer. Det är därför rimligt att man gör något åt detta. Det är trots allt rimligt att samhällets behovsprövade stöd bättre anpassas till hushållens ekonomiska situation och ansvarsfördelning snarare än till folkbokföringsadresser och otidsenliga antaganden. För att ekonomiskt utsatta familjer ska få bättre förutsättningar att ta gemensamt ansvar för barnens försörjning är det ett naturligt steg att införa det nya särskilda bostadsbidraget för barn som bor växelvis som underhållsstödet renodlas till att faktiskt vara ett stöd för dem som får uteblivet underhållsbidrag. 110 (M): Nytt särskilt bidrag inom bostadsbidraget för barn som bor växelvis Regeringens proposition innebär förvisso en del förändringar som vi har valt att acceptera då de ligger under det nuvarande regelverket. Vi menar dock ändå att dagens system med underhållsstöd och underhållsbidrag behöver reformeras mer grundligt. Vi vill i stället se ett system som är mer förutsägbart och lätt att överblicka och som bättre tillvaratar barnens intresse och behov. Föräldrar ska ta ett tydligt ansvar för sina barns ekonomi. Det nuvarande systemet för underhållsstöd försvårar detta, eftersom det genom sina två olika modeller – underhållsstöd och underhållsbidrag – skapar incitament för föräldrar att välja antingen det ena eller det andra. Reglerna om underhållsbidrag är relativt komplicerade. För föräldrar som inte kan komma överens har alternativet ofta blivit att man får besluta om underhållet i domstol, vilket kan vara en dyr och ganska tidskrävande process. Många har därför valt underhållsstödet för att undkomma dessa hinder. Problemet har varit att den högsta nivån har uppfattats som normerande. Det innebär att barn inte har fått det underhåll som de skulle ha fått om reglerna om underhållsbidrag hade följts. Det finns till exempel beräkningar som visar att så många som fyra av tio barn skulle ha fått mer i underhåll om reglerna för underhållsbidraget hade följts. Systemet har reformerats, och regeringen föreslår nu ytterligare förändringar. Men det löser inte det grundläggande problemet med frånvarande föräldrar som inte tar sitt ekonomiska ansvar fullt ut. Vi menar att dagens modell riskerar att verka konfliktdrivande, vilket knappast kan anses gynna barnen i synnerhet. Eftersom en stor del av barnen till separerade föräldrar bor hos mamman är det svårt att se att de nya regler som införs kommer att göra något för att lindra deras ekonomiska situation. Reglerna riskerar därmed, som de är utformade , att slå främst mot kvinnor och barn. Från håll vill vi därför i stället se att det nuvarande systemet ersätts med en modell som innebär att en viss bestämd procent av den frånvarande förälderns inkomst går till barnet. Det skulle skapa förutsägbarhet, minska risker för konflikter och stärka ekonomin för många ensamstående föräldrar och deras barn. Då vårt förslag kräver viss utredning accepterar vi förslaget i regeringens proposition, men vi hoppas att regeringen återkommer till med ett bredare förslag som tar sikte på det nuvarande systemets stora brister. I vårt särskilda yttrande hänvisar vi även till vår motion 2017/18:3033. 111 (MP): Förslaget, som innebär att det inom bostadsbidraget införs ett nytt särskilt bidrag för barn som bor växelvis och att underhållsstödet vid växelvist boende avskaffas, är en modernisering av de behovsprövade stöden för särlevande föräldrar. Det innebär att man bättre anpassar stöden efter föräldrarnas ekonomiska situation och kostnadsansvar. Den nuvarande situationen får till följd att två föräldrar med likvärdiga förutsättningar blir olika kompenserade inom ramen för bostadsbidraget när barnet bor växelvis hos dem, och det känns minsann verkligen inte modernt. Nytt särskilt bidrag inom bostadsbidraget för barn som bor växelvis Analyser visar att föräldrar med barn som bor växelvis och som får både bostadsbidrag och underhållsstöd vid växelvist boende sammantaget får en större ekonomisk ersättning än föräldrar som har barn boende i hushållet . Underhållsstöd vid växelvist boende premierar således en viss boendeform för barnet framför andra. Det är inte heller rimligt. Regeringens förslag innebär därför att en viss boendeform inte premieras, och barnets folkbokföring får inte en avgörande betydelse för rätten till stöd. Beloppsgränserna för när den bidragsgrundande inkomsten ska medföra en minskning av bostadsbidraget till barnfamiljer ska höjas. Väl att märka rör detta samtliga hushåll med barn inom bostadsbidraget, alltså inte bara dem som har barn som bor växelvis. Det tycker jag är bra. Regeringens förslag torde enligt min uppfattning också innebära en förenkling för föräldrarna vid ansökan och även för handläggning. Ungefär hälften av de föräldrar som har låga inkomster och som får underhållsstöd vid växelvist boende får också bostadsbidrag. Som det är nu fattas två beslut som vilar på olika grunder när den sökande ansöker om både bostadsbidrag och underhållsstöd vid växelvist boende.