prot · H5093 · 2017-09-13 00:00:00 — Vi har en instans- och processordning för hur man ska hantera migrationsärenden, vilken har fattat beslut om och som är så ny. Vad jag kan se är den inte något som ifrågasätts här , utan vi är alla nöjda med den. Vi vill ha rättssäkra, individuella prövningar, och vi vill att de beslut som fattas ska ha föregåtts av en ordentlig process där människors skäl har kunnat bedömas. Vad vi ser nu är dock att människor drabbas väldigt hårt av att handläggningstiderna blir långa. De beslut som vi faktiskt har fattat här i kammaren har omkullkastats på grund av både långa handläggningstider och en ny praxis på myndigheten som går stick i stäv med det som vi gemensamt har beslutat. Aktuell debatt om situationen för ensamkommande Det tydligaste exemplet på vad jag tar upp är det faktum att vi , då vi antog den tillfälliga lagen, sa att barn och barnfamiljer skulle undantas om de kom . Det har därefter dock inte förverkligats för ensamkommande eftersom ett nytt beslut fattades av , vilket gick stick i stäv med detta. De långa handläggningstiderna gör också att de som kom hit som minderåriga och i stor utsträckning skulle ha fått stanna om deras ansökningar hade beviljats när de var minderåriga nu riskerar att få avslag. Man kan fråga sig vad vi då ska göra och vad vårt ansvar här i kammaren är när vi står inför en situation att de människor som skulle fått stanna med den lagstiftning som vi har fattat beslut om inte får det trots att det var tanken från början. Och det sker på grund av byråkrati och på grund av vår oförmåga att handlägga ärenden skyndsamt och ge människor en rättssäker och effektiv prövning så som det var tänkt. Jag tycker att vårt ansvar är att agera. Vi ska inte bara argumentera för att behålla status quo, utan vi ska göra något för att säkerställa att det vi från början ville med lagstiftningen också blir av. När vi ser att lagstiftning får orimliga konsekvenser eller drabbar enskilda människor hårt måste vi analysera det och se om det finns något vi kan göra för att förändra situationen. Detta gäller särskilt när vi vet att det handlar om unga människor som har bott här och när vi vet att det handlar om människor som riskerar att drabbas av psykisk ohälsa eller faktiskt också funderar på självmord och liknande. Vi har redan sett detta vid ett antal tillfällen. Vi behöver då fundera på vad vi kan göra. Det finns självklart saker som vi kan göra som respekterar den nya instans- och processordningen och som gör att vi även i fortsättningen har en individuell prövning. Men vi måste hitta lösningar som gör att den grupp som kom som ensamkommande också får en möjlighet att stanna. Flera partier har gett vissa svar. Jag vet att det finns engagerade människor inom alla partier, inte minst och . Det är dock fortfarande lite oklart hur andra partier ställer sig till att försöka hitta lösningar som säkerställer att människor inte drabbas på det sätt som vi nu ser. Jag hoppas få ytterligare tydliggöranden under debatten. 14 (C): Vi i har lagt fram flera förslag som skulle förbättra situationen för de ensamkommande, men också för samhället som helhet. Vi har i våra förslag försökt hitta en bra balans mellan humanitet och någon form av ordning och reda. har vi varit tydliga med att vi vill återinföra särskilt ömmande omständigheter som grund för skydd. Vi röstade nej till den tillfälliga lagen, som begränsade den här möjligheten. Vi anser även att barn och ungdomar ska ha permanenta uppehållstillstånd. Aktuell debatt om situationen för ensamkommande innebär en sådan uppdelning, som ger bättre villkor till minderåriga, att incitamenten att ljuga om sin ålder ökar. Vi är fullt medvetna om det här och anser därför att åldersbedömningar är nödvändiga, även den medicinska delen. Nej, det är inte helt rättssäkert, men det är ändå ur vårt perspektiv nödvändigt. Minderåriga ska ha större stöd än vuxna, men större stöd innebär också större kostnader. Vi måste i så stor utsträckning som möjligt se till att de resurserna går dit det är tänkt. Visst finns det personer som faktiskt inte vet exakt hur gamla de är eller som fått fel ålder angiven utan eget uppsåt. Personligen kan jag i viss utsträckning förstå om man chansar. Men det är viktigt att vi är tydliga med att den som medvetet ljuger om sin ålder inte ska få några fördelar för det. Det ska såklart inte heller vara möjligt för den som har begått brott att komma undan lindrigare genom att ljuga om sin ålder eller om sin identitet, och det är bra att skärpningar har gjorts här. Även efter åldersbedömning har vi dock tusentals personer som var minderåriga när de kom och när de sökte skydd här, men som har hunnit fylla under den långa handläggningstiden. leder det till att de får avslag på sin ansökan. De finns inte med i migrationsministerns siffror om som fått bifall. För att minska otryggheten och öka förutsägbarheten anser vi i att det är åldern man hade när man lämnade in ansökan som ska gälla vid beslut. Att vi låter minderåriga leva här med sin oro för att sedan, precis när de fyllt 18, utvisa dem till ett land där de helt saknar nätverk och där många inte har varit är helt enkelt inte rätt. anser också att den som kan försörja sig själv och som följer lagar och regler ska få möjlighet att stanna i . Vi har brist på arbetskraft, även inom många yrken som kräver kortare utbildning eller ingen utbildning alls. Många av de unga som kom 2015 har redan hunnit lära sig svenska, och flera har erbjudanden om jobb eller jobbar. Men alltihop försvåras av snåriga regler, och i slutändan beviljas arbetstillstånd bara till den som har en giltig id-handling. För afghaner betyder det ett pass, något som många saknar. Här har regeringen utlovat förbättringar, men ännu har vi inte sett några sådana, och det är bråttom . Vi vill även öka möjligheterna att stanna via stipendier och liknande, och vi anser att de omflyttningar som sker när personer fyller 18 under asylprocessen behöver upphöra. Skulle då alla få stanna om bara förslag blev genomförda? Nej, men det skulle innebära större möjligheter för fler. Skulle förslagen innebära att väldigt många fler skulle söka sig till ? Nej – dels för att världen och vägen till ser helt annorlunda ut än 2015, dels för att förslagen framför allt skulle riktas mot en avgränsad grupp, som består av ett antal enskilda människor som har fallit mellan de stolar som vi här inne har flyttat runt sedan de kom hit. 15 (V): Det är märkligt att höra säga att det är att respektera beslut att inte göra någonting. Då kan man verkligen undra vad vi håller på . Det är mycket vanligt att vi ändrar lagstiftningen när vi ser att den inte fungerar. Det kan gälla arbetsmarknadspolitiken, skattepolitiken och en rad andra områden. Det är vårt ansvar att stifta lagar. ser vi att det inte blir så som vi vill. I det här fallet, när så många människor far illa, tycker jag att det är uppenbart att det inte blev som vi vill. Att det skulle vara fel och respektlöst mot är helt obegripligt. Då skulle vi aldrig kunna stifta några nya lagar. Aktuell debatt om situationen för ensamkommande vill att vi ska ha lagar som fungerar bra och rättssäkert, så att man inte ska behöva amnestier. Det är inte alls fråga om att vi skulle ifrågasätta den reglerade invandringen. Snarare är det fråga om att vi ser verkligheten som den är för så många av er som sitter uppe på läktaren . Vi hör många här prata sig nästan blåa i ansiktet om rättssäkerheten. Jag vill verkligen rekommendera alla i den här kammaren att läsa en rapport som kom . Det är Vi står inte ut som har samlat och sammanställt exempel på den oerhörda rättsosäkerhet som har drabbat just den här gruppen. Jag skulle vilja ge ett talande exempel. Det handlar om åldersbedömning. Ett syskonpar anländer till 2015. De uppger exakta födelsedagar vid asylansökan. En är född , den andra 2000. De lämnar skoldokument, läkarintyg, foton på sig under uppväxten med mera. Efter utredning har de nu fötts 1997 respektive 1998 och har en åldersskillnad . Det är i så fall ett mirakel. Båda får avslag. Den här rapporten är full av sådant. Om vi alla är överens om att vi ska ha en ordning med rättssäkerhet och vi ser att det inte är så är det vårt ansvar att göra någonting åt det. Det är att respektera befolkningen, alla som sitter här och riksdag. Sedan kommer vi då till frågan om de . Det är också en väldigt intressant fråga som vi kan titta lite på. Vad betyder det här med att av barnen får stanna? Det betyder bara att barn inte utvisas förrän de räknas som vuxna. I siffran , som migrationsministern väldigt ofta lyfter fram, ingår inte de som har hunnit fylla 18 medan de har väntat och väntat och väntat. Barn som skrivs upp i ålder av någon handläggare som bara tittar på dem eller knappt har sett dem räknas inte heller in i de där . När vi tittar på de verkliga siffrorna är det . Det är en jättestor skillnad. Det är på grund av vårt ansvar för alla dem som är i migrationsprocessen, på grund av vårt ansvar för varenda människa, som vi nu måste göra någonting. Jag tror att svaret är en amnesti. En socialdemokratisk regering har faktiskt gjort det förut. Det skulle inte alls vara konstigt. Vi är ganska många som vill hjälpa till. Sedan finns det de som kan låtsas som att världen är annorlunda och att 20 000 personer bara kommer att försvinna. Så kommer det inte att vara. Vårt ansvar är att ta tag i verkligheten och se den som den är. Jag vill att vi ska börja ta steg för det . 16 (L): Jag lyssnar på migrationsministern. Givetvis ska inte särskilt mycket skugga falla över , eftersom hon är ny i denna roll. Det är förstås mycket riktigt att ingen kunde förutse det som hände i bemärkelsen av den väldigt stora omfattningen. Europeiska unionens rättsakter sattes i praktiken ur spel, och vi fick de stora konsekvenser vi fick. Givetvis kunde ingen förutse detta. Men sanningen är att de långa handläggningstider som vi har i inte enbart är en konsekvens av att väldigt många människor kom 2015. De är också en konsekvens av beslut som har fattat och som regeringen har drivit igenom. Dessa beslut har inneburit att man skapat en väldigt stor oreda inom mottagningssystemet och asylprocessen i . Aktuell debatt om situationen för ensamkommande Jag vill påpeka att det inte är Liberalerna som har bidragit till att det i finns tillfälliga uppehållstillstånd . Det var inte heller det migrationsöverenskommelsen landade i. Det var Socialdemokraterna och som drev igenom att det i ska finnas uppehållstillstånd som bara är hälften så långa som etableringen för integration. Detta har skapat en närmare kaosartad situation. Migrationsministern säger: kommer det bara 28 000 och söker asyl; nu kommer alltså handläggningstiderna att kortas. Ja, för dem! Men ska alla de väldigt korta tillfälliga uppehållstillstånden förnyas. Det betyder att det skapas en helt ny byråkrati och oreda på , som dessutom har en rad andra viktiga uppgifter att hantera i hela mottagningssystemet, även vad gäller arbetskraftsinvandring och en hel del andra saker. Där korkar systemet också igen. De väldigt korta tillfälliga uppehållstillstånden som regeringen drev igenom leder alltså till ökad byråkrati. De leder till längre handläggningstider och sämre integration. Väntetiderna blir längre som vi vet att många inte kommer att få stanna i . Det leder till frågan: Hur hanterar vi som land det ansvar vi har? Hur hanterar vi , som kan vara , för de människor som väntar här? Liberalerna menar att det borde gå att hitta möjligheter till kortare utbildningar, yrkesinriktade utbildningar – till exempel med mycket engelska, inriktade mot vårdsektorn och annat – som kan ge någon typ av certifikat som kan vara gångbara i andra länder. Om man kommer att behöva lämna får man i så fall något med sig härifrån. Men regeringen säger inte att den vill det. I stället driver regeringen igenom en lagstiftning som ska tvinga in alla på gymnasiet, som inte är en yrkesinriktad skolform på det sättet. Det handlar i praktiken om gymnasieintroduktion. Regeringen gör det alltså omöjligt för människor att skaffa sig en snabb väg och möjlighet att kunna bygga en framtid också utanför . För det första skapar man en stor röra i systemet. För det andra ser man till att använda den tid som människor är här på ett mindre klokt sätt, trots att det finns andra alternativ. Och för det tredje vill man, när man inser de här problemen, ha en ny lagstiftning för att rätta till de systemen. Och när den lagstiftningen inte fungerar kommer man hit och vill ha ytterligare lagstiftning för att rätta till det. Det är inte märkligt att det blir väldigt rörigt för den som ska försöka hänga med i svängarna när det gäller hur ska få en fungerande migrationspolitik. Jag tror att detta i slutänden kommer att leda till att vi efter nästa val förhoppningsvis får en annan majoritet i den här kammaren som kan se till att reda ut detta, så att vi kan få lite ordning och reda igen i svensk asylpolitik. 17 (KD): Den humanitära krisen i världen innebär att mottagandet av asylsökande i är och har varit under mycket hård press. Många kommuner har gjort bedömningen att de inte har förmått leva upp till det som krävs för att garantera rättigheterna för dem som anländer. Särskilt allvarlig är situationen för de barn som har kommit hit. Aktuell debatt om situationen för ensamkommande har tidigare motionerat om att inrätta en nationell krissocialjour med särskilt ansvar för ensamkommande barn och unga och att den bör inrättas under . Krissocialjouren ska finnas som en resurs för kommuner som behöver avlastning i arbetet med ensamkommande. Den nationella krissocialjouren bör också ha befogenhet att upprätta mottagningsboenden, rekrytera familjehem, gode män och särskilt förordnade vårdnadshavare samt kunna ansvara för familjehemsplacering och verka som stöd för kommuner. har stått bakom större delen av migrationsöverenskommelsen . Den är viktig. Men med den tillfälliga lagen har regeringen tyvärr tagit bort möjligheten att bevilja uppehållstillstånd på grund av synnerligen ömmande omständigheter för vuxna och särskilt ömmande omständigheter för barn. Det innebär att grunden för uppehållstillstånd inte längre finns för några av de mest sårbara personerna som befinner sig här. Vi har varit med om och tycker att det är bra att vi har fått till lagen som gör det möjligt för studerande på gymnasienivå att få längre uppehållstillstånd och att sedan kunna söka arbete. Det är en bra väg för ensamkommande att kunna stanna kvar i . I går tog jag emot organisationen står inte ut som har gjort den här namninsamlingen. Jag har enormt stor respekt för hela det civila samhället, för lärare, socialsekreterare och andra som har engagerat sig starkt för de ensamkommande. Jag tror att det engagemanget är viktigt, både som stöd man är asylsökande och som stort stöd i integrationsarbetet. Jag tror att alla är överens om att väntetiderna måste kortas, särskilt för barn och unga. Vi kan inte ha det som det är . Man hinner integreras, bli en del av samhället, lära känna klasskompisar och så vidare. Vi förstår alla att det är oerhört svårt att rivas upp från den situation där man har börjat etablera sig i . måste vi ha en rättssäker process, så att det inte tas så snabba beslut att de inte blir bra. Det är helt enkelt en viktig avvägning. Jag tror dock att det som representant gör när hon står här och överprövar migrationsdomstolarnas och beslut är en farlig väg att gå. Det var det vi inte skulle göra. När det gäller vad som ligger bakom de olika besluten är det svårt att här i debatten gå i svaromål på en exakt fråga som tas upp. Det finns också några frågetecken när det gäller inspel här. Är det ett gemensamt inspel från regeringen som vi ska ta till oss? ingår i regeringsunderlaget. Det är därför viktigt att få veta om det är ett inspel som regeringen gör för att på något sätt bjuda in Alliansen till överenskommelser. 18 Statsrådet (S): Jag vill börja med att rikta mig till och som uppenbarligen vill misstolka mitt svar. Jag vill vara mycket tydlig och upprepar att regeringen självfallet följer av fattade beslut. Så är det. Jag har också sagt att regeringen inte bedömer att svaret skulle vara ny kompletterande lagstiftning. Skälen för att det inte skulle vara en framgångsrik väg har jag redovisat här i talarstolen. Aktuell debatt om situationen för ensamkommande Jag har det största förtroende för den ordning som har beslutat om. Det är en myndighet, i det här fallet , som har att pröva såväl skyddsbehovet som säkerhetsläget i landet. Jag har också sagt att jag känner stor oro över att vi har långa handläggningstider. Det är såklart, precis som Liberalerna och framför, ett stort bekymmer att handläggningstiderna är omfattande. Jag har försökt belysa att även om antalet kommande till oss ser ut att bli lägre detta år, runt 28 000, har vi 88 000 personer i mottagningen, varav 74 000 väntar på beslut. Det innebär en enorm belastning på . Utmaningarna är flera. De består också av att andra lagstiftande områden styr förutsättningarna, såsom boende, skola och utbildning. Det finns ett stort antal utmaningar i mottagandet. Jag vill avsluta med att säga att jag har stor respekt för alla som på olika sätt engagerar sig för de asylsökande och för de afghanska ungdomarna. Men jag förväntar mig också motsvarande respekt för den ordning som vi har beslutat om, nämligen att myndigheterna gör allt de kan för att hantera den uppkomna situationen. 19 (M): Migrationspolitik är svårt – tro inget annat. Det finns inga enkla svar som löser alla problem och gör alla nöjda, även om det ibland låter så. Att införa en särskild amnesti för den som har väntat kan låta som ett förslag som löser alla problem. Men vad händer med den person som har väntat och ? Det skulle onekligen skapa en hel del nya svåra gränsdragningsproblem i migrationspolitiken. Det är däremot viktigt att betona att den person, han eller hon, som faktiskt har asylskäl får uppehållstillstånd i – oavsett om man är , om man är eller om man är . Enbart beviljades 71 000 personer uppehållstillstånd genom asyl. Frågan om åldern handlar i praktiken om möjligheterna att verkställa utvisning av personer som bedöms sakna asylskäl. Man kan fundera mycket på vad som är rättssäkert och vad som inte är det. Jag kan säga en sak som jag vill mena inte är rättssäker: att stå och avgöra enskilda asylärenden i talarstol. Vi har lämnat den ordningen. Vi gjorde det i bred politisk enighet, för denna ordning var inte bra. Frågan ska avgöras av myndigheter och domstolar som ska fatta självständiga beslut efter noggrann prövning av säkerhetsläget i de olika länderna. Däremot är handläggningstiderna ett problem. Som jag inledde med att säga måste detta få högsta prioritet. Oavsett om man har asylskäl eller om man saknar dem måste man, särskilt om man är minderårig, få veta hur framtiden ter sig. Jag förutsätter och hoppas att regeringen ger denna fråga högsta prioritet framöver. Jag vill tacka mina meddebattörer, och jag vill tacka er – alla ni åhörare som har kommit hit och lyssnat på debatten. 20 (SD): Aktuell debatt om situationen för ensamkommande När är man barn, och hur länge är man barn? Hur länge åtnjuter man de extra åtgärder vi har för att skydda barn, som i egenskap av barn inte har samma möjligheter att ta ansvar för sitt eget liv? I min värld är det ganska enkelt. Det handlar om den 18-årsdag som vi har satt som gräns för när man behandlar individer som barn och när man inser att de som vuxna ska kunna ta ansvar för sig själva. Det är också där vi, precis som var inne på, har skiljelinjen när det gäller utvisningar. När det handlar om barn ska det ske ordnat, med ett mottagande som är förberett och fungerar. Det är också så fallet är . Det har rapporterats om enskilda fall där en person mår väldigt dåligt, vilket såklart är oerhört tragiskt. Men det finns också otaliga exempel på hur de utvisningar som sker faktiskt fungerar och där det finns familjer eller närstående som tar emot. Det är den ordning vi har . I min värld ska vi kanske snarare se över att man har valt att lösa en situation med att personer som saknar asylskäl och för tillfället inte är barn får längre uppehållstillstånd än vad som är rimligt. Det som är relevant att ta med sig i diskussionen är vad vi gör för att säkerställa att hjälp ges till dem som behöver det, för att säkerställa att vi inte bidrar till kriminellas utnyttjande av personer och för att säkerställa att vi inte bidrar till en ordning som ökar lidandet i världen. Vi kommer uppenbarligen inte att lösa detta här och . Vi kommer nog inte att lösa det heller. Men jag hoppas att så många som möjligt framöver håller fokus på dessa värden i diskussionen. 21 (MP): Jag vill börja med att tacka alla som har deltagit i debatten. Tack till för initiativet och till migrationsministern för inläggen! Jag tror att det är viktigt att vi har börjat diskutera detta, och det kommer nog att fortsätta. Detta är inte några problem som går över förrän vi hittar en lösning som gör att de unga får stanna. Detta är någonting som driver. fattade beslut om detta . Det handlar om att vi har försökt att lösa situationen men att det inte har lyckats på grund av de saker som jag har tagit upp tidigare. Det är långa handläggningstider och nya praxisbeslut från som gör att det som var tanken med lagstiftningen inte har blivit verklighet. Detta bedriver vi. Regeringen har inget sådant förslag , men det är någonting som vi arbetar för. Däremot har det varit hela intentionen från regeringen när man har fattat beslut om denna lagstiftning att just denna grupp skulle få stanna. De skulle inte få tillfälliga uppehållstillstånd, utan permanenta. De skulle ingå i gymnasielagstiftningen och få den trygghet som det skulle innebära om de kunde veta att de fick vara kvar, gå i skola och sedan få möjlighet till permanenta uppehållstillstånd. Det stora problemet är de långa handläggningstiderna – betydligt längre än vad vi kunde förutse. Detta drabbar enskilda människor oerhört hårt. Man kan säga att man inte ska göra någonting utan bara hålla fast vid nuvarande ordning. Det är det enda argument som jag har hört mot att göra någonting. Man kan också tänka att man ska försöka göra någonting för att förändra situationen. Jag tror verkligen på det . Det är det som är vårt ansvar: att se om lagstiftning drabbar enskilda människor på ett sätt som inte var tanken och i så fall ändra den. Aktuell debatt om situationen för ensamkommande 22 (C): Frågan om situationen för de ensamkommande är inte lätt. Jag skulle säga att det är en av de svåraste frågor som jag som migrationspolitisk talesperson har hanterat . De avvägningar som måste göras är svåra. De är jättesvåra. Men att det är svårt får inte göra oss handlingsförlamade. Jag har i ett tidigare anförande redogjort för några av förslag: att omflyttningarna ska upphöra, att rättssäkerheten ska stärkas, att åldern vid ansökan ska gälla vid beslut, att den som kan försörja sig själv ska få stanna, att vi ska införa fler stipendier och mycket mer. Vi politiker måste ta vårt ansvar och fatta de beslut som är nödvändiga. Vi ska inte göra det utifrån en fantasi om hur det vore ifall allt fungerade och ifall allt vore enkelt, utan utifrån den faktiska situation som vi står inför. Men för att något ska hända måste vi ha en majoritet här i . Just nu finns ingen sådan – inte för något av dessa förslag. Vi i är beredda att ta ansvar, och vi är beredda att diskutera olika förslag och olika lösningar. Men just nu krävs att och Socialdemokraterna i regeringen tar nästa steg. Annars kan inte vi göra något. Tack för att jag har fått tala här ! 23 (V): Jag vill ta vid där just slutade. Nej, just nu finns det inte en majoritet för att förändra någonting. Men jag vill också säga det jag började med att säga allra, allra först, nämligen att all förändring och all kamp för rättvisa alltid har börjat ute på gatorna, på torgen, på arbetsplatserna och i skolorna. Och det gör den också . Alla ni som sitter här uppe på läktaren är ett bevis på det.