prot · H409130 · 2017-06-21 00:00:00 — Vi har en väldigt oroväckande trend i , då färre och färre söker sig till de offentliga yrkena. Det ser vi inom vården, omsorgen och blåljusyrkena. Vad gäller poliser var det knappt 6 000 sökande jämfört med en bra bit över 8 000 . Fler poliser slutade än vad det finns utbildningsplatser totalt, och flera av dessa utbildningsplatser gapar tomma. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Vårändrings-budget Regeringens ambition – efter mycket om och men – att ska ha fler poliser är givetvis något positivt i sak. Men hur i hela friden ska man lyckas med den ambitionen när man inte tycker det är lönt att satsa på polisyrkets attraktivitet? Om förra året skulle utgöra en trend går vi tvärtom mot en situation med färre, inte fler, poliser. Det säger sig självt att en nyutbildad oerfaren polis inte rakt av kan ersätta någon som har befunnit sig i yrket . Hur hjälper det att skapa ännu fler utbildningsplatser och ännu fler polishögskolor om flera av de nuvarande utbildningsplatserna står tomma? Lite symtomatiskt för detta är att som den så kallade i Järva pågick, med teman som otrygghet och segregation, nåddes vi av uppgifter om att polisstationen i kommer att läggas ned. Anledningen är brist på personal. Vad får detta för effekter på alla de skötsamma och laglydiga människor som bor där? Svaret på allt detta är givetvis bättre arbetsvillkor för polisen och inte minst en polisledning med helt andra prioriteringar och bevekelsegrunder. För de flesta vanliga människor är det inte en jättestor merit att vara socialdemokrat. Ändå är detta den enda merit som nuvarande rikspolischef har att visa upp. Nästan 10 000 utbildade och erfarna sjuksköterskor jobbar inom helt andra yrken än vård och omsorg. Stress, arbetsbelastning i förhållande till arbetstid, liten eller obefintlig möjlighet att styra över sin egen arbetssituation och dålig löneutveckling är skälen till att de lämnar yrket. Detta vet vi eftersom man har frågat dem, inte minst inom ramen för en större undersökning gjord av SCB. Glädjande i denna undersökning är dock att majoriteten av alla dem också kan tänka sig att med rätt förutsättningar, det vill säga bättre arbetsvillkor, komma tillbaka till yrket. I den kontexten är det givetvis glädjande att regeringen inte bara identifierat problemet utan också försöker göra någonting åt det och skjuter till åtminstone 2 miljarder för att stärka arbetsvillkoren inom vården. Det här är både för lite och , men det är i alla fall ett steg i rätt riktning. Däremot är jag och finansministern inte överens vad gäller själva förutsättningarna för detta slags tillskott. Finansministern har fullt förtroende för att hennes kommunal- och landstingsråd vet bäst, och hon varken specificerar eller öronmärker pengarna. Jag är betydligt mer skeptisk till att bara skjuta till pengar utan kontroll eller uppföljning. Det har provats och utvärderats tidigare, och det som hände var att pengarna gick till sådant som inte var det avsedda ändamålet. Dessa 2 miljarder räcker exempelvis inte till att finansiera en rätt till heltid för alla dem som ofrivilligt arbetar deltid. Faktum är att det inte ens räcker halvvägs. En reform om rätt till heltid, som är fullt finansierad i budgetförslag, handlar inte bara om en rättvisefråga. Det handlar visserligen delvis om det men inte bara. Reformen skulle medföra ytterligare ungefär 25 000 helårsarbetskrafter, främst inom just vård- och omsorgsyrkena. Utöver den ambitionshöjning som detta skulle innebära för välfärden i stort skulle det givetvis också minska arbetsbelastningen och stressen hos den befintliga personalen. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Vårändrings-budget Vidare måste vi stärka arbetstagarens möjligheter att på betald arbetstid vidareutbilda sig i sitt yrke, för den som så vill. Undersköterskan ska kunna vidareutbilda sig. Sjuksköterskan ska kunna bli specialistsjuksköterska och därigenom stärka både sin kompetens och sin löneutveckling. Jag har tagit del av ett ganska taffligt resonemang både från socialdemokratiskt håll och från deras bundsförvanter inom . Det går ungefär ut på att om man vill sänka skatterna går det inte att satsa på välfärden. Ingenting kunde givetvis vara mer fel. Förutom att det inte tar hänsyn till så kallade dynamiska effekter, alltså att kloka och finurliga skattesänkningar – exempelvis för småföretagarna – kan leda till att fler hamnar i jobb, att skattebasen växer och att det totala skatteuttaget därmed ökar, finns det så oerhört många konstiga och felaktiga prioriteringar i regeringens budgetproposition att man häpnar. Några av dessa är  utgiftsområde 8 Migration:  utgiftsområde 13 Jämställdhet och nyanlända invandrares etablering:  utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv: . Siffrorna jag nämner här avser innevarande år, alltså 2017. Man subventionerar drivmedel med mångmiljardbelopp på ett sätt som inte stärker konkurrenskraft eller leder till någon miljönytta på global nivå. Man vidhåller helt obegripliga momsnedsättningar, exempelvis nedsatt restaurangmoms. Den kostar staten omkring 6 miljarder och har skapat så lite som 1 000 nya jobb, enligt en rapport från . Detta innebär per nytt jobb. Staten vill köpa en himla massa skog och annan mark från privata skogsbrukare – fråga mig inte varför, för jag vet inte. Till detta är anslaget i regeringens budget. Allt detta är bara ett mindre axplock av regeringens satsningar, och syftet är givetvis att illustrera att det går alldeles utmärkt att både sänka skatter och satsa på vården och omsorgen och ändå få plus och minus att gå ihop på den sista raden. Det handlar uteslutande om prioriteringar. Jag kan lova våra egna väljare att vi inte har för avsikt att göra samma prioriteringar som regeringen gör. Låt mig i sammanhanget säga något om den följdmotion som också behandlas i betänkandet. Den går ut på att regeringen i sin budgetproposition också ska redogöra för sysselsättningseffekterna av sin ekonomiska politik. Den fick stöd i finansutskottet, och därmed fick den också stöd av en majoritet. Att mäta sysselsättningseffekter, vilket jag tillstår är svårt, slutade regeringen med hastigt och lustigt. Jag tror alla förstår varför. Det blir helt enkelt mycket svårare att försvara sina skattehöjningar för småföretag och vanliga löntagare om man måste redovisa konsekvenserna av dem. Slutligen vill jag säga ett par ord om Alliansens utspel om att stoppa ett par av dessa för jobben mycket skadliga skattehöjningar. Jag hade inte rekommenderat den linje som de slutligen valde. Tvärtom har jag varit tydlig med att jag tycker att om man ska utmana regeringens ekonomiska politik, vilket det finns mängder av skäl att göra, ska man göra det inom ramen för en hel budget. På så sätt kan helhet ställas mot helhet. Det vore rätt och riktigt gentemot väljarna. Man får en diskussion om det sakpolitiska innehållet och slipper en diskussion om konstitutionella praktikaliteter, såsom om den ena eller andra sidan bryter mot budgetlagen eller inte. Fokus hamnar just på sakpolitiken. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Vårändrings-budget Detta mäktade man inte med, och det är någonting jag beklagar. Däremot ställde vi oss givetvis bakom det så kallade särskilda yttrandet som har ett underliggande hot om misstroendeförklaring mot enskilda statsråd. Skälet till detta är väldigt enkelt: Vi tycker att samtliga nuvarande statsråd ska entledigas och ställas till arbetsmarknadens förfogande. Detta underliggande hot försvann dock illa kvickt efter att återigen ridit ut till försvar och förklarat att man inte alls avser att väcka misstroende och i varje fall inte mot ansvarigt statsråd, det vill säga finansministern. Även om de tre kvarvarande allianspartierna är beredda att sätta kraft bakom orden och med vårt understöd samla en majoritet gentemot de tre rödgröna partierna faller allt platt till marken, eftersom misstroende kräver en absolut majoritet. Det räcker inte med en enkel majoritet. Det här känner så klart de flesta här i kammaren till, men det kan säkert också vara av intresse för en och annan väljare att känna till att agerande gör att finansministern kan andas ut och att regeringen därför kan sitta kvar. Så enkelt är det. Jag yrkar bifall till reservation nr 2. 8 (S) replik: Det kommer många vackra ord om sjukvården från . Jag ställer mig för egen del lite frågande till om man kan lita på ett parti vars partiledare på en presskonferens förklarade det här nyvunna intresset med att det enbart handlar om att kapitalisera på sjukvården därför att den enligt opinionsmätningarna blivit en viktigare fråga. Det är dessutom ett parti som lade fram stora besparingar på kommuner och landsting. Med tanke på att inte kan berätta för väljarna hur de ska finansiera de här satsningarna får kanske intresset för offentligt finansierad sjukvård i bästa fall beskrivas som nyvaket och lite ytligt. Kanske ska vi se på det här nyvunna intresset på samma sätt som när det gäller vinsterna i välfärden. gick ju till val på uppfattningen att det var oacceptabelt med stora vinstuttag. med riskkapitalisternas lobbyister tycker numera att det inte ska finnas några begränsningar för vinstuttag ur välfärden. Det gick ganska snabbt att ändra den linjen. röstade också emot förslag som skulle stoppa utförsäljningen av våra stora och viktiga universitetssjukhus. Även i finansutskottet har ni bytt linje. vill ni rigga systemet mot investeringar i sjukvård och välfärd och i stället möjliggöra nya skattesänkningar. Sammantaget skulle man alltså kunna säga att SD:s linje är att kapitalisera på sjukvården av partiegoistiska skäl, ge riskkapitalisterna obegränsat utrymme att kapitalisera på välfärden, öppna för att sälja våra stora och viktiga universitetssjukhus, spara på kommuner och landsting, som står för vård och omsorg, och dessutom rigga systemet med utgiftstaken mot investeringar i välfärden men för sänkta skatter. Hur de kan tro att det skulle bli bättre sjukvård eller bättre arbetsförhållanden i vården av det är väldigt svårt att förstå. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Vårändrings-budget 9 (SD) replik: Vi kommer definitivt inte att ge vårt stöd till den så kallade , som beställdes som en eftergift till för att Socialdemokraterna skulle försäkra sig om dess budgetstöd. Det kommer inte att ske. Den utredningen är belamrad med mycket problematik och skulle effektivt leda till att alla de privata alternativen inom vård och omsorg försvann – alternativ som är uppskattade av barnfamiljer, äldre och väldigt många andra medborgare, för att inte tala om alla dem som jobbar där. Nästan varannan vårdcentral drivs privat. Nästan varannan vårdcentral skulle därmed behöva läggas ned om den utredningen gick igenom. Vi kommer definitivt inte att ge vårt stöd till det. Det stämmer inte heller att vi gick till val på någonting som ligger i linje med . Vi gick till val på att vi är tydliga med att det är innehållet i välfärdens verksamhet som är det avgörande, inte driftsformen. Om verksamheten drivs offentligt, som ett aktiebolag, av en stiftelse eller av en förening är inte det väsentliga, utan det väsentliga är innehållet. Det är väldigt tydligt att det var det vi gick till val på, och det är också det vi följer upp. Vi satsar ganska kraftigt. Som jag var inne på i mitt huvudanförande tycker jag att det är positivt att regeringen vill skjuta till till arbetsvillkoren inom vård och omsorg, men vi satsar betydligt mer eftersom det behövs betydligt mer. Vad gäller finansieringen av våra satsningar nämnde jag ganska många områden i statens budget där vi skär ned. På utgiftsområde 8 Migration gör vi stora nedskärningar för att vi har en annan inriktning på politiken. Även på utgiftsområdena 13 och 14 gör vi kraftiga nedskärningar. Vi har också en del skattehöjningar som jag nämnde i mitt huvudanförande. Vi har en fullt finansierad budget där plus och minus går ihop. Vi har haft starkare finansiellt sparande än regeringen, och det kommer vi att ha även nu . 10 (S) replik: Att göra det svårare genom att skära ned på etableringen i för människor som har fått uppehållstillstånd kommer inte att vara en besparing. Det kommer att leda till kostnader långsiktigt. Det är väl så att det går att lita lika mycket på när det gäller sjukvården som när det gäller vinstuttagen ur välfärden. försöker skriva om vad faktiskt sa före valet och innan han träffade lobbyisterna från riskkapitalisterna. Det var nämligen så att ni var emot de här vinstuttagen utan begränsning, . står ni likväl för vinstuttag utan begränsning. Dessutom har en ordning där man successivt ansluter sig till alla skattesänkningar som lägger fram. riggar ni dessutom systemet med utgiftstak så att det ska bli svårare att investera i välfärden och i stället lättare att sänka skatter. Det är nämligen det som är innebörden av det tillkännagivande som finns på bord. Ni gör det i ett läge där alla vet att demografin framöver innebär stora utmaningar för välfärden. Det blir fler barn, fler ungdomar och fler äldre som behöver skola, förskola, gymnasieskola, äldreomsorg och sjukvård. I det läget tycker ni att investeringarna i välfärden ska hållas tillbaka. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Vårändrings-budget Jag ska berätta någonting för . När det blir fler äldre och fler barn som behöver mer hjälp kommer nedskärningar, privatiseringar och obegränsade vinstuttag att ge en sämre vård och otryggare människor och göra svagare. 11 (SD) replik: Det jag hänvisade till var det uttalande som beslutades på partiets valkonferens . Det var det vi gick till val på. Vi kommer att presentera ett motförslag mot i den mån den kommer att omsättas till någon form av proposition eller motsvarande. När den väl landar på bord kommer vi att presentera vårt motförslag, som kommer att bibehålla möjligheten till fler aktörer, även privat drivna, men har mycket tydliga kvalitetskrav, exempelvis krav på ekonomisk stabilitet, sanktionsmöjligheter mot dem som inte sköter sig, tydligare tillståndsprövning, mycket tydligare tillsyn, tillsynskontroll och så vidare. Det kommer att innehålla många av de här sakerna och många fler saker också. Jag tror att det kommer att vara ett bra regelverk. Jag tror att det kommer att gå att samla en majoritet i den här kammaren, kanske inte just kring mitt förslag men kring de generella inriktningarna, och det är det som sedan kommer att gälla framöver. Det är intressant att nämner att jag vill skära ned på det utgiftsområde som handlar om nyanlända invandrares etablering, nämligen utgiftsområde 13, som har växt och växt till att storleksmässigt bli jämförbart med hela rättsväsendet, hela Försvarsmakten eller någonting i den stilen. Det har gjorts utvärderingar av etableringsuppdraget. Av dem som går igenom hela det här från dag ett och framåt är det i storleksordningen 4–som går till ett riktigt jobb. Resten gör det inte. Jag som politiker anser inte att vi kan satsa tiotals eller tjugotals miljarder på någonting där 4–hamnar i ett riktigt jobb. Det funkar inte. Det måste till helt andra saker på arbetsmarknaden. Vi måste ha en helt annan typ av arbetsförmedling. Vi kanske inte ska ha en arbetsförmedling utan ha fler aktörer där också för att effektivisera det. 12 (MP): I går fattade beslut om den 1 000:e klimatåtgärden inom ramen för Klimatklivet. Med hjälp av den satsningen har klimatinvesteringar gjorts runt om i landets kommuner, företag, skolor och regioner. Tack vare Klimatklivet har effektiva klimatprojekt genomförts i alla län. Det handlar exempelvis om 9 000 laddpunkter för elbilar, 200 åtgärder för elkonvertering och en rad satsningar på biogasproduktion. Överallt går åtgärderna att se, och det är tydligt att hela landet just nu är inne i en grön omställning. Klimatklivet är en framgångsrik satsning, och resultatet är också anledningen till att regeringen förlängt den och skjutit till mer pengar för att delfinansiera ännu fler åtgärder. kommer Klimatklivet att ha möjliggjort investeringar på 8–. Klimatklivet är en viktig del av den nödvändiga klimatomställning som måste till. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Vårändrings-budget lever koldioxiden vi släpper ut nu från olja, kol och naturgas i atmosfären. var det medeltid. De som levde då kunde säkert inte föreställa sig det samhälle vi har . Klimatförändringarna är vår tids ödesfråga, och då är klimatkliv och bränslebyten viktiga steg på vägen. Det krävs båda delarna och så mycket mer därtill. Därför satsar regeringen på utökat skydd av natur men också effektiva miljöskatter. Den gröna skatteväxling som och Socialdemokraterna genomdrev 2001–2006 var en internationell föregångare, en föregångare som alliansregeringen valde att avsluta när den tillträdde. har vi genomfört ett antal gröna reformförslag, och fler är att vänta. Allt fler alarmerande rapporter om isar som smälter, torka som breder ut sig och annalkande naturkatastrofer ger oss inte tid att vänta. För att klara klimatutmaningen krävs en omställning av samtliga sektorer. Även branscher som färdats i en skattefri gräddfil, såsom flyget, måste vara beredda att betala en del av sina miljökostnader. ska fortsätta att vara ett föregångsland. Vi vet vilken inverkan det kan ha, och behövs det mer . Vi såg hur vår gröna skatteväxling sänkte utsläpp och statuerade exempel för andra. Vi ser nu att vårt reparationsavdrag röner stort internationellt intresse. Men ska inte enbart vara ett föregångsland inom klimat. Vi kan också visa att omställning ger utveckling. När vi ställer om skapar vi möjlighet för nya näringar att växa fram och för fler arbetstillfällen. Ökat underhåll av järnväg, utbyggnad av förnybart, sänkt moms för naturguider och fler åtgärder visar att nya jobb skapas. Växa-stödet 2.0 ger företag sänkta arbetsgivaravgifter, vilket leder till att fler kan komma i arbete. Så skapar vi ett samhälle för fler. enades de 193 medlemsländerna i FN om över tusen åtgärder för att rädda världshaven. Arbetet för våra hav sker globalt och lokalt. som tillsammans med önationen sammankallade världens länder till har ett stort arbete skett på hemmaplan. Med fler maritima reservat och ett långsiktigt ansvarstagande för våra vatten säkerställer vi att arbetet ger effekt på alla plan. Vi ska fortsätta att agera nationellt och internationellt för klimatet, för haven, för jämställdhet och fred och för en framtid även för kommande generationer. har det redan fötts omkring ettusen barn i . Det är för dem och för alla kommande generationer som vi måste våga fatta beslut som krävs för att minska utsläppen . Det är för dem vi måste driva en offensiv miljöpolitik. Men det är även för dem vi behöver göra en mängd andra satsningar. De behövs inte minst inom skolan. Hela 1 ½ av de 5 miljarder som regeringen satsar på välfärden läggs just på skolan. Med fler lärare, mindre barngrupper och mer resurser till elevhälsa bygger vi den svenska skolan starkare. Genom att i skolan skapa tid för vuxna att se varje elev ger vi alla barn förutsättningar att växa och må bra. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Vårändrings-budget Den svenska skolan måste förbättra kunskapsresultaten och minska ojämlikheten. De två delarna hör ihop. En mer jämlik skola blir också en starkare kunskapsskola. Därför riktar regeringen de största satsningarna mot just de skolor som behöver det mest. För alla skolor ska vara bra skolor. Steg för steg, förslag för förslag vill vi vara med och skapa en skola i världsklass, en skola som bryter ojämlikhet och ger alla barn bättre förutsättningar för en bra start i livet. beslutade riksdag om en historisk klimatlag. Det är viktigt, då den ger oss ett tydligt ramverk och ambitioner att fortsätta föra en politik som gör oss till ett föregångsland. Det är därför glädjande att sju av åtta partier röstade för den. Men måste ambitionerna följas upp av praktisk handling. Då räcker det inte att rösta för en ambitiös klimatlag ena dagen om ägnas åt att kämpa för att undanta förorenare från att betala för sig. Då räcker det inte att låtsas som att klimatförändringarna kan ta en paus och i stället fokusera på att sänka skatter för främst höginkomsttagare. Det räcker helt enkelt inte. Klimatfrågan är för viktig för att dribblas bort bland politiska poänger. Jag tycker det är sorgligt att se den ovilja som verkar finnas att fatta de beslut som krävs för att den nödvändiga omställningen ska ske. Jag är stolt över det arbete som regeringen har gjort, men jag är övertygad om att mer måste till. Klimatet är vår tids största ödesfråga. När andra gör vad de kan för att fly sitt ansvar kommer vi aldrig att backa från att göra vad som krävs. Det kommer jag återupprepa tusen och åter . Med det yrkar jag bifall till utskottets betänkande under punkterna 1 och 2 och reservationerna under punkterna 3 och 4. 13 (C): Vi lever i sanning i en förändringens tid. har nytänkande, innovation och utveckling gått så snabbt som . har så många människor varit i rörelse, såväl fysiskt som i sinnet. Ställda inför denna utveckling är det inte märkligt att ett flertal av de fenomen, institutioner och utvecklingsspår vi tagit för givna nu utmanas i grunden. Vi lever i då industrier transformeras och antalet saker som aldrig kunde hända men likväl händer ständigt blir fler och fler. I känns samhällsutvecklingen inte sällan som en vandring på nattgammal is. Det enda rimliga, rationella sättet att förhålla sig till så stora mängder osäkerhet är att bibehålla ett rejält mått lugn och eftertanke samt att fokusera på det som faktiskt går att påverka. För, herr talman, det finns ju ett flertal för viktiga reformer och förändringar där vi själva helt och hållet håller i taktpinnen. kan i mycket liten utsträckning påverka den globala konjunkturen, hur brexitförhandlingarna går eller när den kinesiska ekonomins uppenbara obalanser slår ut i reella problem. Däremot äger vi helt själva frågan om hur och när vi ska ta tag i de problem vi ser för det svenska jobbskapandet, arbetsmarknad och bostadsmarknad och i företagarpolitiken. Trots vår litenhet, trots närmast totala beroende av vår omvärld, är det vi själva som håller i taktpinnen när vi bygger starkare. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Vårändrings-budget Jag yrkar därför bifall till reservation 3 i betänkande FiU20. Jag har i tidigare debatter sagt att befinner sig på toppen av en bortkastad högkonjunktur. Det finns anledning att upprepa det. Det jag menar med detta är att vi hade ett antal strukturella problem med oss in i den ekonomiska uppgången för . Det handlar framför allt om alltför stela bostads- och arbetsmarknader som enskilt och framför allt tillsammans skapar alltför höga trösklar in i samhällsgemenskapen som de verkar dämpande på annan form av utveckling. Tyvärr kan det konstateras att dessa grundläggande problem för den svenska ekonomin har vi kvar, i många fall förvärrade efter av goda ekonomiska tider. De som satte denna mandatperiods politiska agenda valde att inte nyttja högkonjunkturens medvind för att lösa dessa problem. Dessa problem kommer inte att försvinna. Svensk arbetsmarknad och bostadsmarknad kommer inte att reformera sig själva. De problemen kommer kommande regeringar och kommande ansvarsfulla riksdagsmajoriteter att bli tvungna att lösa. Den moderna svenska politiska historien visar att vårt land kan samla sig och fatta tuffa men nödvändiga beslut. Hade det inte varit för just detta hade sannolikt varit en ekonomi i klass . Det var inte enkelt att sanera statsfinanserna, att göra rejäla besparingar i välfärden och att ge ett finanspolitiskt ramverk för ordning och reda i ekonomin. Det var inte enkelt, men det gjordes. Det är ett exempel att inspireras av nu när vi har liknande reformbehov men på andra områden. Det är ett exempel att inspireras av förutom på ett område. kom de nödvändiga men tuffa besluten efter det att krisen slog till. Vi i denna kammare, såväl före som efter det kommande riksdagsvalet, kan inte ha någon annan ambition än att fatta de rätta besluten i rättan tid.