prot · H40971 · 2017-02-21 00:00:00 — Men för oss är det självklart att grunden för den svenska modellen är kollektivavtal. Det är de som bär upp den svenska lönemodellen. Den är otroligt viktig att försvara. Hållbarhetsanalyser kan låta lite tråkigt och fluffigt, men vi gör hållbarhetsanalyser med varje bolag. Vi går igenom vilka de största riskerna är i just det bolagets verksamhet. När vi gjorde en sådan analys av Postnord 2015 pekade vi på att just underleverantörer var den största risken med Postnords verksamhet. Vi gav ett mandat tillbaka. Det är styrelsen som är ansvarig för verksamheten. Vi ansåg att de måste ta tag i frågorna och jobba på ett mer seriöst sätt eftersom vi inte var nöjda. Bolaget har tagit fram strategierna, koderna, revisionen och uppföljningen, som bolaget har börjat implementera. Efter de avslöjanden som Transport har gjort har Postnord varit tydligt med att man ska granska de bolag som pekas ut. En del av detta handlar inte bara om kollektivavtal, utan det handlar om rena lagbrott. Frågan är vilken relation som Postnord ska ha med bolag som förekommer här. Där gör Postnord nu en seriös kontroll. Jag känner en politisk vilja i frågan, och jag tycker att vi ska jobba med frågorna – även om vi inte kan tro att Postnord som bolag självt kommer att förändra hela transportsektorn. Så enkelt är det inte heller. Vi måste jobba med politiska metoder för att styra upp sektorn och komma vidare. Där har regeringen i samarbete med gjort flera insatser för att ge polisen möjlighet att upprätthålla den lagstiftning som finns , som inte har kunnat kontrolleras på ett bra sätt, med klampning och skadestånd från dem som bryter mot regelverket. Här finns en lång rad åtgärder som behöver vidtas och som är viktiga för att styra upp systemet. Men detta väl sagt – sedan får man tolka detta hur man vill – kan man i medierna få intrycket att all verksamhet i Postnord inte styrs av kollektivavtal. Så är det inte. Bolaget säger till mig att av all verksamhet i lyder under svenska kollektivavtal. För inrikestrafiken är det . Det är rimligt att verksamhet i ska ha danska kollektivavtal och så vidare i andra länder. Då kan man åka mellan länderna. Det är de internationella transporterna som går in i som definieras på lite olika sätt och där det inte finns kollektivavtal på samma sätt som i den övriga verksamheten. Det är det som man nu kontrollerar, inte minst efter avslöjandena om att det sker saker och ting som bryter mot den kod som finns. Vi tar inte lätt på frågan, och vi kommer att fortsätta att driva den i en aktiv ägardialog. Jag vill att Postnord ska vara ett föredöme – också i en svår bransch som transportsektorn. Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera sammanträdet till . § 15 (forts.) Svar på interpellation 2016/17:233 om Postnord 60 (V): återupptar vi en avbruten interpellationsdebatt. Det vi pratade om före uppehållet var att frågeställningen är större än Postnord. Det blir ibland lite abstrakt när man säger att arbetsförhållandena kan dumpas i transportbranschen. Det kan leda till ganska allvarliga saker för de människor som är involverade. Jag läste till exempel en intervju med en rumänsk förare som satt i häkte i . Han hade begått ett allvarligt brott, det vill säga kört grovt rattfull , och det ska han naturligtvis bära ansvaret för. Det var ju bra att han blev gripen och får sona sitt brott. Vid intervjun med den rumänske föraren är det några saker som sticker ut. Han körde för DHL, och fick frågan hur det kommer sig att han fick det här jobbet. Han svarar att han hittade det på internet och började jobba för den här lastbilsägaren . Lastbilsägaren har tre bilar som kör på och håller till i . På frågan vem som är chef svarar han att det är en rumän som håller till i eller också ligger företaget på . Den rumänske föraren vet inte, för han har kontrakt med DHL. DHL är i huvudsak statligt ägt i . Detta är de förhållanden som man har att brottas med inom branschen. Jag är naturligtvis medveten om att skärpta ägardirektiv eller andra krav på Postnord i inte löser den här frågan. Men vi har också en mängd andra förslag som nog är viktiga att titta på. Ministern har nämnt detta med cabotage och polisens möjligheter att göra mer på det området. Det är bra. Några saker som vi har lyft och som det är viktigt att fortsätta att fundera över är till exempel om man kan införa ett skärpt beställaransvar så att beställaren har ett tydligare ansvar för det som sker nedåt i kedjan. Man ska inte kunna bli av med ansvaret bara för att man hänvisar till underleverantören och säger att man har koll på sina bilar, men om det är andra som bedriver verksamheten blir det inte så bra. I har man tillämpat en modell som har varit omdiskuterad ifall den är förenlig med eller inte. Men likaväl har man den modellen som i praktiken kräver att personalen kör åkeriets egna lastbilar. Då täpper man till möjligheten att skylla på att det handlar om egna företagare och så vidare. Generellt sett har vi problem inom vissa av dessa branscher med egenföretagare som på papperet är egenföretagare men att de personer som kör får ta all risk. Då kan dessa personer hamna i väldigt svåra situationer utan möjlighet att ställa krav på sin egen lön. I den här branschen går det väldigt snabbt ut över säkerheten om arbetsförhållandena är usla. Vi har lyft frågan att man kan ha öppna och transparenta register över alla som är verksamma inom transportnäringen. Det är också någonting som är viktigt att se på. Men man kommer inte ifrån att staten har en viktig roll att spela i den här branschen. Det är en bransch som är desperat behov av att det görs mer än vad som händer . 61 Närings- och innovationsminister (S): Jag vill bara kvittera det som sa om att staten har ett viktigt ansvar både i form av ägare eller delägare i statliga bolag som ska agera föredömligt och i form av lagstiftning här hemma och i . Precis som tar upp har vi i regeringsställning gjort en del saker ihop. Det gäller polisens möjlighet att öka kontrollen, något som har varit eftersatt . Vi har infört klampning och avgiften på för cabotagebrott. Dessutom utreder Transportstyrelsen på regeringens uppdrag frågan om nuvarande reglering av beställaransvar, om det skapar tillräckliga förutsättningar för ordning och reda i transportbranschen. Frågan måste drivas på EU-nivå, och det gör vi också. Vi förväntar oss att ska lägga fram förslag på det här området. är det land som driver att reglerna behöver ändras för cabotagetransporter så att de kan vara av tillfällig natur, men också att de kan koordineras med reglerna om kombinerade transportörer. Jag kan inte varenda detalj i detta, för det är inte mitt formella ansvarsområde. Men vi försöker att jobba mer ihop. Det är viktigt nu när jag för diskussioner om Postnords ansvar att jag också lyfter in dessa frågor i diskussionen. Jag märker att journalisterna helt inte vill prata om det, men det är ju en större fråga. När det gäller Postnord kommer man under det här året, 2017, att genomföra ett tiotal revisioner. Revisionerna sträcker sig över och kommer att genomföras av extern certifierad revisor. Då ska kan man titta på leveransavtal, code of conduct, platsbesök, intervjuer med ledningarna. Man kommer att göra ett hundratal granskningar på plats som sträcker sig över och ska innehålla uppföljning av villkoren. Man kommer också att titta på kreditrating och sådant. Det är en annan fråga, men den spelar ändå en viss roll. Det som också är intressant är att med anledning av de uppgifter som har kommit fram kommer Postnord att göra särskilda kontroller av de utpekade företagen. Apropå detta med att lämna vidare uppdrag har Postnord regler som säger att man inte ska kunna göra det till annan underleverantör utan att det krävs ett skriftligt godkännande från Postnord. Postnord är ett stort företag och en stor arbetsgivare, och man har just börjat att rulla ut de nya riktlinjerna. Jag hoppas att det kommer att ge resultat, och jag kan garantera att jag kommer att ta upp detta på varenda ägarträff som jag har med Postnord. Jag tror att Postnord kan agera som ett föredöme och visa att det går att bedriva en bra, seriös verksamhet. Men jag är väl medveten om att Postnord inte kan lösa hela branschens utmaningar. Det måste vi göra politiskt både här hemma och i . 62 (V): Jag tycker att det skriftliga svaret var lite fluffigt, men det är väldigt bra att svaret nu har blivit mer preciserat i den här diskussionen. Det gäller regeringens politiska ambitioner och intentioner på det här området och också när det gäller viljan att fortsätta att ligga på i EU-sammanhang. Det är ju mycket som är direktivstyrt, det kan man tycka vad man vill om, men är det så. De signaler som jag nu har uppfattat att ministern har varit villig att ge har ibland lyst igenom i mediedebatten. Det kräver då uppföljning för att det ska hända någonting på det här området på riktigt. Sedan är vi, som vi har varit inne på, naturligtvis överens om att ett bolag inte kan lösa de här problemen själv, det ska man komma ihåg. De fackliga organisationerna, som har varit väldigt delaktiga i ta fram detta, understryker också att de inte är intresserade av att sätta dit Postnord specifikt. De är intresserade av att branschen får drägliga och vettiga arbetsvillkor så att man kan ha kvar bra jobb oavsett vem det är som kör. Eftersom vi har kommit längre med kollektivavtal, med säkerhetstänkande och inte minst med försök till klimatanpassning i är det naturligtvis en förlust om svenska arbetstillfällen inom det här området går förlorade och vi får en situation där människor kör under otroligt usla villkor, oavsett om de kommer från , eller . 63 Närings- och innovationsminister (S): Jag har faktiskt ingenting att tillägga efter det sista anförandet. Jag skriver under på vartenda ord som sas och kan garantera att vi kommer att fortsätta att bevaka detta. Postnord har vid sidan av dessa utmaningar också problem med leveranskvalitet och har dessutom ekonomiska utmaningar som inte minst har att göra med den danska verksamheten. Det innebär dock inte att man kan slappna av på detta område. Vi kommer att fortsätta att ligga på, och vi tar frågan på stort allvar. Överläggningen var härmed avslutad. § 16 Svar på interpellation 2016/17:254 om kvinnors företagande 64 Närings- och innovationsminister (S): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta inom mitt politiska ansvarsområde för att öka den entreprenöriella aktiviteten hos kvinnor. Kvinnors företagande är en strategisk tillväxtfråga, och regeringen anser att det är viktigt att fler kvinnor driver företag. En mångfald av företag och företagare är viktigt för näringslivets konkurrenskraft, förnyelse och hållbarhet. Därför bedriver regeringen en aktiv näringspolitik som syftar till att företag och företagare ska ha goda förutsättningar att starta, växa, exportera och anställa. Global Entrepreneurship Monitor visade mycket riktigt att kvinnors entreprenöriella aktivitet hade gått ned. upplaga visar dock att har återhämtat sig och befinner sig i nivå med andra jämförbara EU-länder på grund av en ökning av kvinnors entreprenöriella aktivitet. Rapporten konstaterar att befäster sin ställning som det främsta entreprenörslandet i . Kvinnor och män driver företag i alla branscher men i något olika omfattning. Vad gäller RUT-avdraget har regeringen utvidgat avdraget till fler tjänster, och uppgifter från indikerar bland annat att användandet av RUT-avdraget är det högsta . har också ökat och ligger nu nivåer. I fråga om företagande i välfärdssektorn är det regeringens utgångspunkt att både brukare och utförare gagnas av tydliga regler. Det förslag som har lämnat är ute på remiss och kommer fortsättningsvis att beredas i . Regeringen vill säkerställa att beslut inom alla politikområden ska präglas av ett jämställdhetsperspektiv. Det gäller också näringspolitiken. Därför kommer vi att fortsätta att med en aktiv näringspolitik arbeta för att stärka och förbättra förutsättningarna för att starta och driva företag i . Regeringen är mån om att de offentliga företagsfrämjande resurserna ska vara tillgängliga för alla på likvärdiga villkor, oavsett kön, ålder, etnisk bakgrund, bransch eller var i landet företaget har sin bas. Att tillvarata hela befolkningens kompetens, företagsamhet och erfarenhet behövs för att maximera konkurrenskraft. 65 (M): är i många stycken ett av världens mest jämställda länder. Vi har en generös föräldraförsäkring och en väl utbyggd barnomsorg som ger förutsättningar för föräldrar att ta ett stort ansvar för barn och förvärvsarbeta. Svenska kvinnor arbetar i hög grad under småbarnsåren, och även männen är föräldralediga. Det är bra. Det gäller i alla fall i vissa delar av landet – inte lika mycket hemma i . Både näringsministern och jag vet dock att en hel del återstår innan samhället och arbetslivet är jämställt. Kvinnor tar fortsatt ett större ansvar för det oavlönade hushållsarbetet och är i större utsträckning föräldralediga och sjukfrånvarande, vilket bidrar till ojämställdhet i vardagen och i plånboken. Man kan då fråga sig varför den rödgröna feministiska regeringen väljer att ta bort den så kallade jämställdhetsbonusen. Den rödgröna regeringen har utnämnt sig själv till en feministisk regering, och den säger sig ha ett jämställt fokus i allt den gör. Jag tycker att det är en bra ambition, men jag undrar naturligtvis hur den de facto lyckas. För jämställdhet, näringsministern, handlar om mer än att tillsätta lika många kvinnliga som manliga statsråd och att kvotera till bolagsstyrelser eller om feministisk snöröjning för den delen – jag var bara tvungen att ta upp det där sista. Det handlar även om att komma i egen försörjning, kunna leva på sin lön, kunna välja arbetsgivare och ha friheten att starta egna företag. Regeringen kallar sig feministisk och är inte sen med att i många sammanhang lyfta fram olika rankningar för hur bra det går för . Det tycker jag är bra. Man ska skryta om sitt eget land. Med detta i minne borde även de entreprenöriella aktiviteterna för kvinnor blomstra. Precis som näringsministern sa har enligt Global Entrepreneurship Monitor 2015 den entreprenöriella aktiviteten, mätt som andelen svenskar som har varit involverade i att starta ny verksamhet, fallit från till på bara , även om siffrorna nu ser lite bättre ut. Därmed bröts en uppåtgående trend som startade när alliansregeringen tillträdde 2006 och som ledde till att fördubblade sin entreprenöriella aktivitet fram . Särskilt anmärkningsvärd är minskningen av kvinnors entreprenörskap, som föll från till . Statistiken visar på en mycket negativ utveckling av kvinnligt entreprenörskap, och det har gått fort. Kan man kalla sig feministisk regering när politiken på flera områden riskerar att driva utvecklingen av kvinnors entreprenörskap ytterligare i negativ riktning? Är näringsministern nöjd med att kvinnors entreprenörskap fallit från till ? Anser näringsministern att den så kallade feministiska regeringen driver en politik som främjar just kvinnors företagande? 66 Närings- och innovationsminister (S): Jag tyckte att debatten började så bra med en allmän diskussion om jämställdhet och om vilka strukturer som håller tillbaka kvinnor. I mitt svar berättade jag om hur det såg ut . Men interpellanten går . Kan vi inte ha en diskussion om den senaste statistiken? siffror visar att det kvinnliga entreprenörskapet ökade väsentligt. Det är snarare kvinnors entreprenörskap som drar entreprenörskapsökningen undersökning för hela . Jag menar inte att siffrorna var fel 2015, men man måste ha med sig 2016 också. Tog vi exempelvis bara 2016 skulle vi kunna berömma oss igen och säga att det inte är några problem, utan siffrorna är jättebra och vi har en jätteökning, som visar att igen befäster sig som ett av de länder som har den starkaste entreprenöriella ställningen i åtminstone vår del av . Exempelvis är den kvinnliga företagskvoten högre. Det blir dock lite konstigt att föra en debatt på så svag statistikbakgrund. Det känns som att vi inte riktigt för en jämställdhetsdiskussion, utan man försöker bara komma åt regeringen eller vad det nu kan vara. Jag tycker verkligen att vi ska föra en diskussion om vad som håller tillbaka jämställdheten . Låt mig börja med att reflektera något över de strukturella hinder som finns. Jag delar bilden av att det absolut viktigaste för att öka jämställdheten är att kvinnor får en egen sysselsättning, ett eget jobb och en egen inkomst så att de har frihet att göra sina egna val. I har vi lyckats exceptionellt väl med detta. Vi har en högre sysselsättning bland kvinnor än nästan något annat land. Detta är grunden till att kvinnor har en väldigt stor frihet i . Om vi tittar på vad som ledde till detta ser vi att det var en del av de reformer som nämndes tidigare. Det handlar om särbeskattningen, utbyggnaden av både barnomsorg och äldreomsorg liksom reformeringen av föräldraförsäkringen och familjepolitiken i stort. Allt detta har gjort att det blev möjligt att kombinera arbete med barnafödande och familj och att kvinnor har kunnat finnas på arbetsmarknaden som antingen företagare eller anställda. Problemet är att har varit motståndare till alla dessa strategiska jämställdhetsreformer. Jag fick en fråga om varför vi tog bort jämställdhetsbonusen. Jo, för att den inte fungerade. Den hade ingen effekt. Däremot vet vi vad gäller föräldraförsäkringen att det finns forskningsstöd för att ytterligare en vikt månad ger effekt så att uttaget blir jämställt. Vi har också sett att det blir en ökad jämställdhet på arbetsmarknaden. Detta är vad vi vill komma åt. Kvinnor ska få hänga med i löneutvecklingen och kunna ha samma trygghet på arbetsmarknaden för att kunna utvecklas och därmed få pension. Varje gång vi diskuterar en viktig jämställdhetspolitisk fråga hamnar på fel sida i debatten, och så även . Det raljeras även lite om bland annat bolagsstyrelser. Jämställda bolagsstyrelser är dock en del i hur man jämnar ut villkoren mellan män och kvinnor för att ta vara på befolkningens hela kompetens. När det gäller företagande ser vi att vi fortfarande har potential att jobba med kvinnligt företagande. Tänk om det var lika vanligt bland kvinnor att driva företag som det är bland män! Män driver 220 000 fler företag än kvinnor. Här finns en enorm potential för samhället att ta vara på. Jag hoppas att vi kan diskutera detta ännu mer. Men då kanske vi ska basera diskussionen på den senaste statistiken och inte den som kom . 67 (M): ska jag förvåna näringsministern. Jag tror inte att det värsta som kunde ha hänt hade varit att vi fått ytterligare en vikt pappamånad, en tredje sådan. Jag har inga problem med det, och det ligger absolut något i det. Jag tror också att valfrihet kontra jämställdhet är en viktig fråga. Frågan är faktiskt vad man gör med skattebetalarnas pengar. Jag kan ju vara hemma med mitt barn hur länge som helst, men jag kanske inte vill prioritera det med skattebetalarnas pengar. För mig hade detta alltså inte varit en katastrof. Ja, vi har en hög sysselsättningsgrad bland kvinnor. Ändå kan vi se att vi inte har en enda partner i affärsjuristbyråerna. Vi har trots allt väldigt få kvinnliga företagare som når hela vägen fram. Att uttaget av framför allt sjukdagar ser så ojämnt ut mellan män och kvinnor tror jag är ett av väldigt många hinder som gör att kvinnor inte når hela vägen fram och inte orkar, vågar och kan satsa på vare sig ett toppjobb eller ett eget bolag. I ett internationellt perspektiv har ett lågt kvinnligt företagande. Om jag inte är helt fel underrättad är det av de yrkesverksamma kvinnorna som är företagare. Det är ungefär hälften så mycket som i . Det ser inte speciellt bra ut. När alliansregeringen tillträdde öppnades möjligheter att starta företag som erbjuder utbildnings- och välfärdstjänster i betydligt större utsträckning än tidigare, vilket också ledde till att vi fick kvinnliga entreprenörer. Över hälften av företagarna inom vård, omsorg och utbildning är enligt SCB kvinnor. Det går att jämföra med att det är av företagarna inom byggsektorn som är kvinnor. Vi har en uppdelad företagsmarknad. Tre fjärdedelar av dem som arbetar inom välfärden är kvinnor. Det är kvinnor som, likt män, vill kunna byta arbetsgivare, göra karriär och få upp sina löner. Den arbetsmarknaden vill regeringen nu eventuellt slå sönder genom ett vinstförbud i välfärden. För mig och andra kvinnor borde den signalen vara ganska tydlig. Den rödgröna regeringen gillar helt enkelt inte företagande inom kvinnodominerade branscher, särskilt inte om ambitionen är att företagen ska gå bra, utvecklas, expandera och anställa fler. När jag är ute och träffar kvinnor som funderar på att gå över från anställning till företagande eller från arbetslöshet till att starta eget får jag höra att de känner sig otroligt osäkra på om de faktiskt ska våga ta steget. Man vet inte riktigt vad den sittande regeringen vill eller om det finns en motvilja hos regeringen mot att fler företag startas inom deras traditionella branscher. Det kan man tycka vad man vill om, men man upplever att det är en politisk värld där det blir färre kvinnor som vill och vågar starta företag. Därför undrar jag om man kan kalla sig en feministisk regering som man sätter käppar i hjulen för både kvinnligt företagande och kvinnors möjligheter till alternativa arbetsgivare. Kan näringsministern ha förståelse för att presumtiva kvinnliga entreprenörer tvekar att starta egna företag? Är det konstigt att många kvinnor upplever att den rödgröna regeringen har ett starkt motstånd mot entreprenörskap inom kvinnligt dominerande branscher? 68 Närings- och innovationsminister (S): Jag är stolt över att vara en del av världens första feministiska regering. Det sätter avtryck både här hemma i vår ekonomiska politik och i vårt agerande internationellt. I dagens värld behövs det förebilder. Det behövs länder som går före och vågar driva jämställdhets- och feministfrågor i den värld vi lever i. talar om skattebetalarnas pengar. Det är rätt – på något sätt måste jämställdhetspolitiken bottna i en analys av vad man gör för prioriteringar. Jag tycker att det är väldigt intressant att titta på hur fördelningsprofilen och utfallet mellan män och kvinnor såg ut i de åtta borgerliga regeringsårens budgetar. Resultatutfallet var konsekvent att det var män som tjänade mest på de borgerliga budgetarna. Det berodde framför allt på hur ni hade riktat skattesänkningarna. De gick i större utsträckning till män än till kvinnor. har vi styrt om detta. En analys av de rödgröna budgetar som har presenterats visar att det är alldeles tvärtom. De gynnar kvinnor på bekostnad av män, för vi gör en annan fördelningspolitisk analys. När det gäller hur vi använder skattebetalarnas pengar tycker vi att det är rimligt att kvinnor gynnas i budgetarna. Det blir en väldig skillnad med en feministisk regering, som gör de här analyserna och ser till att påverka förslagen, så att det ges mest till dem som behöver mest. Jag gillar resonemanget kring sjukdagarna och ger beröm åt det hållet. Detta har att göra med både egna sjukdagar och sjukdagar kopplade till barnen. Jag tror att detta skapar en situation på arbetsmarknaden som kan missgynna kvinnor. Kvinnor tar sammantaget väldigt stort ansvar för barnens sjukdagar, tror jag. Det har att göra med kvinnors arbetsmiljö, men det finns också många andra delar och insatser. Det finns definitivt mer att göra för att jobba för att vända den utvecklingen. Vad gäller välfärdssektorn är det viktigaste att den här regeringen har bestämt sig för att investera mer där. Detta gäller just de sektorer som tar upp, både utbildningssektorn, där vi nu investerar kraftfullt från statens sida och ökar investeringarna, och inte minst välfärdssektorn, med de 10 nya permanenta välfärdsmiljarderna till kommuner och landsting.