prot · H409100 · 2017-04-26 00:00:00 — kom det en dom från hovrätten där tvingades att fortsätta att hyra ut till som tilldelar ett antal lägenheter till personer som söker asyl eller som har fått uppehållstillstånd. Det är alltså ett sätt att kringgå bostadskön och få förtur till dessa bostäder. Det här är någonting som måste ses över, anser . De här möjligheterna ska inte kunna finnas i dagens . Vidare innehåller det betänkande som ligger på bordet en hel del förslag från . Vi pratar till exempel om att skapa säkrare polisiär närvaro i förorten och om en nationell handlingsplan för otrygga områden. Det är frågor som i allra högsta grad berör tryggheten i bostadsområdena. Vi vill skapa ökat byggande genom att se över möjligheten till ökad konkurrens på byggmarknaden. Vi vill ha regional bostadsplanering för att kunna förstärka kommunernas kunskap på bostadsplaneringsområdet. För att skapa långsiktighet har vi föreslagit en bostads- och infrastrukturberedning. Vi vill också se över bostadsfinansieringen och utreda hur både unga och andra grupper ska få möjlighet att äga sitt eget boende. För tids vinnande, fru ålderspresident, väljer jag att yrka bifall bara till två reservationer. I CU14 är det reservation 7, i CU15 är det reservation 26. 74 (MP): Jag är väl inte känd för att vara så långradig – långrandig menar jag förstås, men det är i och för sig inte så långa rader i mitt manus heller – i den här talarstolen. Men tänker jag faktiskt stå här en lite längre stund än vanligt, framför allt för att mina utskottskollegor också har bestämt sig för att göra det. Då blir jag lite taggad att utmana. Just nu byggs det rekordmycket i , på flera håll faktiskt mer än vad som varit fallet . Det är nödvändigt för att vi ska lösa den bostadsbrist som råder. Men vi måste se till att det som byggs blir bra och att de som står utanför bostadsmarknaden har råd att efterfråga det som byggs. Vårt ansvar som politiker är att se till att det byggs bra bostäder, för det vi bygger ska ju fungera väl också , allra helst även . Därför är det av stor vikt att resurser läggs på god planering, både av bostadens utformning och av dess placering. Arkitekter och samhällsplanerare har en avgörande roll i det skede vi är inne i just . Vi bygger ju inte bara hus. Vi bygger samhällen. Redan med dagens regelverk har kommunerna verktyg för att skapa bra boendemiljöer för sina invånare. Men jag är säker på att det finns saker vi behöver se över och förändra för att göra planeringen bättre, tydligare, enklare och kanske mer förutsägbar. Vi står inför två stora utmaningar. Vi behöver se till att det i hela landet byggs bostäder som människor har råd att bo i. Vi måste också se till att det som byggs är bra långsiktigt. För att kunna bygga i hela landet krävs en översyn av finansieringen. Det finns ett antal motioner om det, men det är också så att regeringen har tillsatt en utredning som ska se över systemet med kreditgarantier och statliga lån för bostadsbyggande. Där är vi överens med en del av partierna som har motionerat på det här området. Bostadspolitik och Planering och byggande Att människor ska tvingas anpassa sig efter det som bullrar i stället för tvärtom är fel. Dessvärre är det ibland där den bostadspolitiska debatten hamnar. I stället för att vi pratar om hur vi sänker bullret vid källan för att skapa bättre livsmiljöer och mer byggbar mark har debatten kommit att handla om hur mycket buller människor ska tåla. Regeringen, där även ingår, har slutit en överenskommelse med de borgerliga partierna om nya bullerregler. Anledningen är, som vi också tidigare fått höra här, att de borgerliga partierna tillsammans med har ett antal tillkännagivanden på området och tvingar fram höjda nivåer för trafikbuller vid bostadsbyggande. Jag och hade önskat att debatten snarare hade handlat om hur vi ska minska bullret, inte om bullerkraven. Människors hälsa är faktiskt viktigare än breda vägar och höga hastigheter. Studier visar på att buller bland annat kan leda till sömnsvårigheter, stress, högt blodtryck och ökad risk för hjärt- och kärlsjukdomar. krävs inte speciellt komplicerade åtgärder för att sänka bullernivåerna. Det kan handla om nya sorters däck eller om hastighetssänkningar. Om hastigheten sänks kan det ge en bullersänkning på hela fyra decibel, vilket är en väsentlig skillnad. Sänkta hastigheter är därför en av många bra metoder för att göra mer mark byggbar och förbättra folkhälsan. På plussidan kan också räknas att luftkvaliteten förbättras genom att utsläppen av giftiga partiklar minskar. Även lastbilar är en stor källa till buller, men det kan vi åtgärda genom att flytta över gods från väg till räls och sjöfart. Då brukar man säga att det bullrar även från järnvägen, och det gör det. Men där finns det många tekniska lösningar som vi kan välja att använda oss av, så att detta åtgärdas. Försämrade bullerkrav ger sämre boendemiljöer. Vi kommer inte att ändra inomhusbullerkraven, så ingen behöver vara orolig för det, och jag är glad att den debatten inte förs, för inomhusmiljön måste vi bevara. Men boendemiljön försämras. Dessutom kommer det troligtvis bara att leda till marginellt fler bostäder. Debatten förblindar oss från den viktiga frågan om bullret självt. Vi måste bygga samhällen som kretsar runt människan och där planeringen utgår från att det är vi som ska röra oss, inte bilen. anordnade en hearing om höjda nivåer för trafikbuller kopplat till bostadsbyggande. Man hade bjudit in representanter för bland annat kommuner och myndigheter, liksom representanter för både byggföretag och boende. Kommunerna vittnade nästan helt entydigt om att det var tillämpningen av regelverket som var det krångliga. Myndigheterna betonade folkhälsoriskerna och att det troligtvis inte kommer att byggas fler bostäder. Sedan blev det ganska tydligt. När företrädare för de boende höll sina anföranden ville de inte ha högre bullernivåer. Men företrädarna för dem som bygger – och som såklart vill bygga mer – ville ha höjda bullernivåer. I vilket fall kommer det att finnas tre bullerregelverk på plats. Det kommer troligen inte att leda till att det byggs speciellt många nya bostäder som annars inte skulle ha byggts. Det kommer troligen inte att hjälpa kommunerna, utan kommer snarare att göra det ännu rörigare. Men den politiska majoriteten i fick i alla fall som den ville. Bostadspolitik och Planering och byggande har jag kommit till de två tillkännagivanden som finns i betänkandet. Det första handlar om att anser att regeringen bör fortsätta arbetet med att förenkla . Vi delar motionärernas uppfattning, att arbetet med att reformera måste fortsätta. Detta gäller inte minst mot bakgrund av den akuta bostadsbrist som råder i stora delar av landet. Vi vill särskilt peka på det 22-punktsprogram som regeringen har tagit fram och på att regeringen bedriver ett aktivt arbete på det här området. Exempelvis beslutade regeringen om en proposition för fler steg för en enklare plan- och bygglag. Där lämnar regeringen förslag som syftar till att göra planprocessen effektivare och till att fler åtgärder ska bygglovsbefrias. beslutade också regeringen om att ge i uppdrag att utreda om ännu fler åtgärder kan befrias från bygglov. I tillkännagivandet framstår det som att man inte har läst vad regeringen faktiskt gör på det här området. Det andra tillkännagivandet gäller försämrade tillgänglighetskrav för studentbostäder. Det här är en liten hjärtefråga som jag har pratat ganska mycket om i den här kammaren. För mig är studenter inte en homogen grupp. Alla studenter är inte unga, friska och starka. Studenter kan vara äldre och funktionsnedsatta och ha barn. Studenter är inte en grupp som tål mer än någon annan grupp. Studenter är precis som du och jag – väldigt olika. Det enda som studenter har gemensamt är att deras sysselsättning är att studera. Dessutom är studenternas bostad också oftast deras arbetsplats. Det bör även i detta sammanhang framhållas att faktiskt på uppdrag av den tidigare borgerliga regeringen utredde just den här frågan och kom fram till att detta troligtvis inte kommer att sänka kostnaderna speciellt mycket och med största sannolikhet inte kommer att leda till att det blir enklare att bygga utan snarare krångligare, då regelverket blir annorlunda. Det måste också tas i beaktande att vi inte styr upplåtelseform med vår lagstiftning, vilket gör att vi inte kan garantera att bostäderna bebos av studenter , om vi nu anser att studenter ska bo på ett annat sätt än någon annan grupp i samhället. Vi anser att utgångspunkten för alla nya bostäder ska vara att de ska vara tillgängliga och användbara för alla. Därför yrkar jag bifall till reservation 20 i betänkande CU15. Vår tids största utmaning är klimatförändringarna. Det finns beräkningar som visar på att den totala klimatpåverkan från byggprocessen i uppgår till ca koldioxidekvivalenter . Det är lika stora utsläpp som från alla personbilar. Därför anser jag att också byggbranschen måste ta sitt klimatansvar. Det gör den inte i den utsträckning och i den takt som behövs, och då behöver politiken peka ut riktningen. Det enklaste sättet att ställa om byggsektorn handlar om valet av material. Att välja trä är klimatsmart ur tre aspekter. Trä är en förnybar råvara som vi enkelt kan plantera och låta växa upp igen. Trä binder koldioxid. Trä finns dessutom lokalt och skapar jobb lokalt. Att trä är ett lättare material medför att transporterna blir lättare, vilket också medför att utsläppen blir mindre. Trä är också något som människor upplever som positivt att ha som byggmaterial i sin bostad. Ett storskaligt byggande i trä skulle minska utsläppen och bidra till ännu starkare skogsindustri och en mer levande landsbygd. Bostadspolitik och Planering och byggande Den andra delen i klimatsmart byggande handlar om samhällsplaneringen. Jag var lite inne på det i början men kommer att upprepa några saker. Här är det viktigt att när vi planerar nytt och planerar om måste vi planera efter människan. Vi måste planera våra samhällen för att människor ska leva, verka och röra sig där. har därför fått i uppdrag att utreda förutsättningarna och lämna förslag till åtgärder inom ramen för byggprocessen enligt att ska styra mot ett mer hållbart nyttjande av hållbara material i syfte att åstadkomma minskad klimatpåverkan. Med det väljer jag att avsluta mitt anförande. 75 SKÅNBERG (KD) replik: Jag begärde ordet för replik när kom in på bullerfrågan. Det som oroar mig är att det är en överenskommelse som regeringen och regeringens minister, bostadsminister , gjorde med allianspartierna som var inbjudna. Man kan dels tala om sakfrågan, dels tala om hur man gör en överenskommelse och sedan står för den. Låt mig först säga något om själva sakfrågan. I förordningen 2015:216 om trafikbuller vid bostadsbyggnader står det: ”Buller från spårtrafik och vägar bör inte överskrida 1. ekvivalent ljudnivå vid en bostadsbyggnads fasad.” Det ökar vi genom denna överenskommelse till . Som jämförelse kan jag säga att i den övernattningslägenhet som jag har bott i – och jag har bott ett tag i , noga räknat – mätte jag upp på fasaden utanpå, när man öppnat fönstret och håller bullermätaren utanpå, . Här är vid nybyggnation . Det är den nivå vi talar om. Det är en påplussning från 55 till . Jag och många andra i storstäderna bor med betydligt mer än 60, bor bra, bor centralt, och sover inte dåligt om natten. Inomhus är nivåerna i mitt fall 40 men enligt byggnormerna . Det sover jag gott i. Vad är då problemet rent sakligt, ? 76 (MP) replik: Det var spännande. Det jag försökte framhålla var: Varför talar vi om att vi ska höja bullernivåerna och inte minska bullret vid källan? Det är vad hela den punkt som jag talade om handlar om. Varför ska vi tala om hur mycket buller människor ska behöva tåla i stället för att försöka åtgärda det som bullrar? Det är ett bättre sätt att se problemet. Det var mitt försök att ta nästa steg i debatten. Det vi behöver göra är att minska bullret från det som bullrar. Blir det fler fordon kommer det att bullra ännu mer. 77 SKÅNBERG (KD) replik: Om det är vi inte osams. Naturligtvis tycker jag och säkert majoriteten i kammaren att det är bra ju tystare det är, att spårvagnar, järnvägar och så vidare avskärmar ljudet, att man har vägbeläggning och däck som är så ljudlösa som möjligt. Det är inga problem. Bostadspolitik och Planering och byggande Här talar vi om marginalerna. Just nu talar jag i mer än . Det är alltså inte värre än så. Jag har uppmätt det i debatter på liknande områden. Vi talar om ganska så nivåer. Ska man över huvud taget kunna ha trafik i en innerstad kommer man upp i . Vi kan inte leva i en stad utan att ha trafik på gatorna. Är det vad egentligen är ute efter? Den andra frågan som jag har är att jag tycker att det är svårt att höra opponera mot sin egen regering, mot sin egen minister och mot en överenskommelse som vi gjorde. Jag tycker inte att det är bra. Jag förstår ambitionen att tala för att minska bullret. Jag delar det. Men står man för en överenskommelse tar man inte upp det i kammaren och säger att man har blivit tvingad till den, utan man står för den. Vill stå för en överenskommelse? 78 (MP) replik: Att Skånberg höjer rösten för att illustrera hur mycket decibeltalen skulle bli på utsidan av fasaderna på nybyggda bostäder säger en del om den här debatten. Jag förstår fortfarande inte varför vi står och talar om hur mycket buller en människa ska behöva utstå. De boende påverkar i viss mån om de kör fordon eller påverkar andra saker utanför sin bostad. Det är skillnad mellan 50 och , men det låter jag expertisen tala för. Jag är politiker och inte utbildad akustiker. Skånberg nämner den lägenhet som han har för övernattning här i . Det är ett befintligt hus. De här reglerna ska gälla för nyproduktion. Min ambition är att det vi bygger ska bli så bra som möjligt långsiktigt. Det handlar inte om befintliga byggnader. Det handlar om nyproduktion. Jag tog upp en rad exempel på hur vi skulle kunna bygga på dessa platser genom att minska bullret vid källan. Det finns ett antal åtgärder som vi skulle kunna göra. Det är vad jag vill att debatten ska handla om. Det är där vi ska göra insatserna. Skånberg behöver inte vara orolig. Regeringen kommer att leverera enligt den överenskommelse vi har gjort. Det behöver du inte vara orolig för. Men om jag ena året skulle stå och säga att jag är emot och säga att jag är för, då kan jag inte se mig själv i spegeln. 79 (M) replik: Även jag reagerade lite över påståenden om buller. Först vill jag säga en otroligt viktig sak. Om regeringen från början hade lagt bullernivåerna på den nivå som det nu kommer att komma en förordning om hade vi inte haft tre detaljplaner med olika bullerregler. Då hade vi bara haft två och hade inte haft den här diskussionen . Jag har diskuterat frågan om buller . Den är mycket intressant utifrån flera aspekter. Många jag känner vill gärna bo i staden. De vill bo nära tunnelbanan och nära bussen. De vill bo där det händer saker. Det är också en åldersfråga, absolut. De gillar pulsen och livet. Det har upplevts som mycket svårt att bygga i de lägena. Det är ett dilemma. Det är därför vi behöver jobba med regelverken – för att möjliggöra att man kan bo i områden där folk är beredda att betala mest. Bostadspolitik och Planering och byggande Jag håller helt med om att vi ska jobba med buller vid källan. I min värld har vi eller så förhoppningsvis bara elbilar. De kommer bara att låta om vi lägger till ett ljud. Det är självklart den vägen vi ska gå. Men vi kommer inte att nå dit . 80 (MP) replik: Jag vill först säga att det inte bara är motorn i bilen som låter, utan det är framför allt friktionen från däcken på marken som låter. Den ökar mycket när man ökar hastigheten. Det var också därför jag var inne på hastighetsgränser. Precis som säger såg också regeringen denna utmaning. Efter en del om och men, kan man kanske säga, lade man fram en bullerförordning. Man hade då lyssnat på remisskritiken och expertisen. Men politiken ville någonting annat, och det är därför vi står och diskuterar detta igen. Det finns en bullerförordning, men med några andra riktvärden än dem som majoriteten i kammaren ville ha. När jag nu ändå begärde replik, , måste jag få säga att jag blev lite upprörd när du talade om åkermarken. För mig är det självklart att vi inte ska bygga hus på åkermarken. Vi ska odla på åkermarken i så stor utsträckning som möjligt. Den vi har går inte att återställa när vi väl har valt att exploatera den. Jag vet att det är svårt att hitta annan mark i vissa delar av , men i första hand ska vi odla på åkermarken och inte bygga hus på den. Om upplever det som ett så pass stort problem blir jag lite rädd. Den matförsörjning vi behöver ha i ska vi vara rädda om. 81 (M) replik: Bullerfrågan kanske vi kommer att diskutera mycket mer. Jag ska gå in på det som jag lyfte fram i mitt anförande om åkermarken. Det finns många aspekter på detta. Min valkrets är södra . Där finns i princip bara eller detaljplanelagd mark. Om man vill bygga, och om man vill bygga mycket, måste man alltså ta för att göra detta. Alla kommuner och alla styren i södra är otroligt frustrerade över att staten går in och stoppar detaljplaner. Vi ska planera smart, förtäta och bygga på höjden – jag är för allt sådant! Men ibland kan man också behöva ta nya områden i anspråk. Det jag egentligen är ute efter är det som det nu har kommit två domar om i Mark- och . Jag ska lyfta fram det ena ärendet. Det handlar om en lantbrukare som har mark. Det är som för tillfället är betesmark och som inte har något otroligt högt värde. Han ville bygga ett hus där för att kunna få ytterligare en person som jobbar på gården. Där har Mark- och kommit fram till att när det gäller byggande utanför detaljplanelagt område kan det aldrig väga över så att man får bygga på den sortens mark. Mitt bekymmer handlar om hur vi ska kunna ha en levande landsbygd om man inte ens kan få bygga ett eller ett par hus på sin gård. Ska man pendla till jordbruket? Det vet jag inte om jag tror på. 82 (MP) replik: Bostadspolitik och Planering och byggande Jag känner inte till detta domstolsbeslut, så jag har lite svårt att kommentera det. Men det är klart att även jag kan tycka att det är märkligt att man inte skulle kunna få bygga ett litet hus på sin fastighet. Det jag vänder mig emot när säger att man ska bygga på åkermarken handlar om dessa villamattor som rullas ut i i princip hela södra . Som ni hör, av min dialekt att döma, kommer även jag från södra – samma valkrets som . Jag är uppväxt i . Där byggs det , tacknämligt nog, hyresrätter. Och det är inte på , utan mitt inne i staden på ett stort gammalt industriområde där det inte har byggts utan bara stått still. Det finns mark att bygga på även i södra som inte är . Framför allt finns det väldigt mycket mark i som just nu tillhör bilen. Det är någonting vi talar ganska lite om. Jag skulle gärna se en utveckling där vi undersöker hur vi ska ställa om städerna till att bli mindre bilberoende och rymma fler människor. Då kommer det också att frigöras en massa yta där vi kommer att kunna förtäta. Jag vill vända mig emot att det bara är som man kan bygga på i södra . Jag tycker att den inställningen är tråkig. 83 (C): Man kan inte bo i en prognos. Jag erkänner att jag har stulit citatet från ordinarie utskottsordförande . Jag vill också passa på att instämma i hyllningarna och tacket till Skånberg. brukar säga att ingen kan bo i en detaljplan. Det är sant. Att en planprocess pågår är inte heller någon garanti för att det någonsin kommer att byggas några bostäder där. Det hjälper inte ens att den har blivit antagen. Det hjälper inte heller ens att byggloven som ingår i detaljplanen har blivit beviljade; den kan fortfarande stoppas eller fördröjas genom överklaganden. Nja, säger vän av ordning, prognoser är ändå nästan på riktigt! Jag har läst att beräknar att 63 100 bostäder påbörjades . Några av dem kommer säkert att stå klara , 2017. Men även om prognoser visar att vi borde ha ca 60 000 nya bostäder klara räcker inte heller detta till på långa vägar. Om man ska jämföra med vad det borde vara enligt är det 20 000 bostäder för lite. Och jämföra ska man ju, har bristen på bostäder påtalats. har den också siffersatts av . 710 000 tillkommande bostäder behövs, enligt . Av landets 290 kommuner är det 240 stycken som uppger att det är brist på bostäder. Det intressanta, och , är dock inte antalet, numerären, bostäder som prognostiseras. Det är i stället vad det är som byggs, var det byggs och åt vem vi bygger bostäder. Man kan inte anklaga regeringen, inte ens denna regering, för att sitta passiv. Däremot kan man kritisera den för verkningslösa åtgärder, senfärdighet och missriktade stöd och för att den inte är tillräckligt ambitiös att regelförenkla. Vi fick ju med tvång, som vi har hört tidigare, igenom de nya bullerriktvärdena. Men välkomnas de av många. Bostadspolitik och Planering och byggande Bostadsbristen tas nu på allvar av samtliga partier i utom möjligen av ett. Hos det partiet finns inga ambitioner att se till att de som inte kan efterfråga en bostad för att de saknar förmögenhet eller en fast inkomst av arbete eller har suttit av den obligatoriska tiden i bostadskö till allmännyttans hyresrätter ska kunna få någonstans att bo. motarbetar alla åtgärder som på något sätt kan lösa bostadssituationen för dem som är i det mest trängande behovet. I stället talas det mycket om bevarande av kulturmiljöer och något som de kallar för traditionellt byggande – vad nu det kan vara för någonting. Vi har tillräckligt med skydd, fru ålderspresident, av kulturmiljöer och olika former av bevarande som hindrar bostadsbyggande och nödvändig upprustning och renovering med moderna och ändamålsenliga tillgänglighetstandarder i äldre bostäder. Men det finns alltså ett parti som vill lägga ytterligare en våt filt över och hindra småkommuner från att växa med hjälp av fler och enklare bostäder åt alla dem som behöver det. De har motsatt sig Alliansens förslag som skulle förenkla avsevärt för kommunerna att fatta beslut om nya planer och göra det möjligt att ändra i gamla och redan genomförda planer som har nått genomförandetidens slut. Vi undrar varför, och får gärna förklara detta härifrån talarstolen . Hur kommer det sig att ni motsätter er dessa uppenbara regelförenklingar för kommunerna? ungefär hade vi bostadspolitiska samtal med regeringen. Beklagligt nog blev det ambitionsnivåer som satte ribban när vi skulle försöka nå någon form av blocköverskridande överenskommelse. I stället för att på allvar ta itu med sådant som skulle öka tillgången på hyresrätter vill försvåra när det gäller att bygga, äga och förvalta bostäder. Vi kan konstatera att ju större inflytande ges inom bostadspolitiken desto sämre är det för hyresrätten, eftersom de hellre ser till dem som är privilegierade med en bostad än till dem som står utanför och behöver en bostad. Regeringspartierna förtjänar kritik men också viss uppskattning för att de till slut lyssnar till och genomför den politik som vi har beslutat om och tillsätter utredningar och ger uppdrag. Jag har inte räknat så noga, men kanske är rekord på 55 utredningar och uppdrag på väg att slås. I det här betänkandet besvaras det mesta med hänvisning till någon utredning eller någonting som har begravts – ursäkta, beretts – i . Man hänvisar till listan med 22 förslag. Jag vill påminna mig att den tidigare regeringens utredningar och uppdrag ledde till 110 förslag som det har beslutats om här i . Men enstaka förslag är inte det viktiga här. Bostadspolitiken behöver reformeras i grunden, och förutsättningar måste ges till byggföretagen att se till att bostäder byggs i hela landet så att fler av dem som inte kan efterfråga en bostad har ekonomiska förutsättningar att göra det. Vad jag har lärt mig under min turné i olika kommuner i landet som har pågått är att är på väg att klyvas.