prot · H50950 · 2017-12-14 00:00:00 — Jag är bekymrad över att Liberalernas enda svar på dessa frågor inte är åtgärder för att komma åt problemen utan bara att färre lärare ska utbildas vid färre lärosäten. På vilket sätt det ska lösa problemen med lärarbristen kan jag inte förstå. Det är inte ens säkert att det skulle leda till högre kvalitet, eftersom det är ett långsiktigt strategiskt arbete som krävs, precis som säger. När det gäller ett breddat deltagande jobbar universitet och högskolor redan med de frågorna. Det vi just nu inväntar är Styr- och resursutredningen, för med ett bättre styr- och resurssystem kan vi också stärka kvaliteten inom såväl undervisning som forskning. 178 (L) replik: Jag uppfattar statsrådets svar som att det verkligen behövs ett strategiskt grepp för att lyfta lärarutbildningen – för att öka ansökningarna, se till att fler vill gå utbildningarna, få högre antagningspoäng och få fler människor att genomföra utbildningarna. Jag uppfattade dock inte att det finns något strategiskt tänk eller någon strategisk plan för detta, och jag skulle vilja upprepa frågan vad regeringen har för strategisk idé när det gäller att stärka utbildningen. På lång sikt finns det nämligen rätt kraftiga behov inte bara av att stärka lärarutbildningen utan också av att se till att vi har de skickligaste lärarna på plats i skolan. Nej, Liberalerna har rätt många förslag till hur vi ska stärka lärarutbildningen. Vi har förslag om antagningskrav, och det tror jag att även regeringen hade innan den blev regering. När regeringen var i opposition hade man också idéer om till exempel krav på en viss lägstapoäng på högskoleprovet för att få komma in på lärarutbildningen. Det står vi fortfarande för. Vi tycker att det ska finnas fler vägar in, och vi har en hel del konkreta förslag där. Vi har också satsningar på detta i vårt budgetförslag. Vi fortsätter att utveckla vår skolpolitik och vår syn på lärarutbildningen, , för vi tror att detta är en central fråga. Den är central för skolan i sig och för lärarutbildningen i sig, men framför allt är den central för samhället som helhet. Jag noterade att statsrådet sa att högskolor och universitet jobbar med ett breddat deltagande. Ska man tolka det som att det förslag statsrådet lade fram egentligen inte behövdes? Var det ett slag i luften, var det en markering eller var det någonting i sak som statsrådet ville förändra? 179 Statsrådet (S) replik: Sedan den nya lärarutbildningen infördes har söktrycket som sagt ökat . till andelen behöriga förstahandssökande fortsätter siffran också att gå upp, så någonting är bra med den nya lärarutbildningen. görs en stor nationell utvärdering, och precis som jag sa tidigare i debatten tycker jag att det är den som ska ligga till grund när det gäller vilka förändringar som behöver göras. Däremot pågår ett omfattande arbete; jag nämnde en del, men jag vill än en gång passa på att nämna försöksverksamheten med övningsskolor. I delrapporten från har man visat att den är väldigt lyckosam. Vi satsar också på forskarskolor för att få fler forskarutbildade på lärarutbildningen, och vi stärker den praktiknära forskning som kommer att vara bra både för skolutvecklingen och för lärarutbildningen. Vi behöver dock göra ännu mer för att stärka kvaliteten och framför allt stärka kopplingen mellan praktik och teori. Det är precis det har sagt – man vill inte se någon stor ny lärarutbildningsreform, utan man vill att vi fortsätter jobba på den inslagna vägen. När det gäller behörigheten till den högre utbildningen och urvalet dit blir det lite förvirrat . Jag hoppas att den tillträdesproposition vi ska lägga fram kommer att lösa en del av frågorna. Högskoleprovet är dock inte ett behörighetsprov, utan det är ett urvalsprov. Vi tittar nu bland annat på lämplighetsbedömningsförsöket för att se om det är någonting som ska användas, men vi måste verkligen ta ett helhetsgrepp om tillträdet. De som kommer in på lärarutbildningen är behöriga, och i och med det ska de klara en högre utbildning. 180 (KD) replik: Jag har också en fråga som tangerar lärarutbildningen med mera, och det gäller innehållet och behovet av källkritik. Genom den digitala utvecklingen och sociala medier omges vi av informationsspridning dygnet runt, och att lära sig tolka informationen har blivit allt viktigare. När det var dagstidningar som dominerade informationsflödet fanns det alltid någon som var ansvarig för att fakta kontrollerades, men i den onlinevärld vi nu lever i riskerar alla uppgifter att uppfattas som lika mycket värda. Människor väljer åsikter precis som det passar den egna kontexten, och konspirationsteorier får fäste på grund av bristande källkritik och kritisk granskning. har gjort en granskning av detta. Det man säger i sina dokument är att det är nödvändigt att kunna granska och källkritiskt bedöma information för att på ett säkert sätt kunna använda internet för kunskapsinhämtning, tillgodogöra sig kunskap på ett nödvändigt sätt och delta i demokratin. Men man har också undersökt hur detta ser ut ute på skolorna, och då har man sett att en tredjedel av eleverna på högstadiet inte får någon undervisning alls i källkritik. Detta är också kopplat till lärarutbildningen, och jag undrar vad högskoleministern har för tankar kring detta problem – eller denna utmaning, om man så vill. 181 Statsrådet (S) replik: Tack så mycket för en väldigt precis fråga, ! Som du säger är detta en av de viktiga kunskaper och färdigheter man behöver ha med sig såväl från lärarutbildningen som från skolan. Det ingår också i examensmålen att man ska klara av att både lära ut och själv idka källkritik. Detta blir allt viktigare. Sedan vet vi att ett av de stora problem vi har i svensk skola är olikvärdigheten – att det inte ser likadant ut över hela . Det jag känner är viktigt är snarare att alla barn och unga verkligen får möta både kompetenta och behöriga lärare, som har gått en lärarutbildning av högsta kvalitet och som klarar av att uppfylla de mål som så tydligt finns i skollagen. Det handlar också om att vi ska ha en lärarutbildning av högsta kvalitet som klarar att nå det som ligger inom ramen för examensmålen. Vi är dock inte riktigt där , och vi ser att en av de viktigaste sakerna regeringen nu gör på skolområdet är att se till att vi får ett resurstilldelningssystem som också viktar mot till exempel socioekonomi för att på det sättet ge mer resurser till de skolor där det behövs allra mest. Vi behöver också se till att vi har de allra bästa lärarna där vi har de största utmaningarna, och därför kommer kampen för likvärdighet att vara avgörande för att alla barn ska kunna nå kunskapsmålen. 182 (KD) replik: Vi har också en medieutredning som menar att källkritik har kommit att bli en avgörande kunskap i samhället. Det handlar om att kunna identifiera partiskhet och rent av rena lögner, och här spelar skolan, lärarna och deras kompetens en nyckelroll. säger att lärarutbildningen håller en väldigt ojämn kvalitet när det gäller nätkunskap, och det sa även ministern själv alldeles . Därför menar vi kristdemokrater att lärarutbildningens styrdokument borde uppdateras så att källkritik och kritisk granskning får en allt större betydelse, för att vi framöver ska kunna hjälpa våra elever att navigera i ett helt nytt medielandskap. Är det någonting som regeringen och högskoleministern skulle kunna ställa sig bakom? 183 Statsrådet (S) replik: Som jag har sagt i mina tidigare inlägg pågår det en stor nationell utvärdering av hela lärarutbildningen, och den kommer att vara ett av de viktiga underlag vi har för att se vilka förändringar som behöver göras i såväl examensmål som de styrdokument som behövs för att vi ska ha en lärarutbildning som håller inte bara hög utan också jämn kvalitet över hela landet. Med utvärderingen som grund är jag alltså absolut beredd att se över de mål som finns för lärarutbildningen. ska man komma ihåg att detta är den mest detaljstyrda utbildningen av alla. Det kan finnas skäl till att den ska vara det, just utifrån den nationella likvärdigheten. Det behöver ständigt göras uppdateringar av inte minst målen för våra viktiga professionsutbildningar utifrån hur samhället förändras, men också det måste bygga både på evidens och på vetenskaplig grund. Det finns nämligen många önskemål om vad som ska ingå i lärarutbildningen. När vi talar om universitets och högskolors autonomi tycker jag att det verkar handla väldigt mycket om campus men inte så mycket om utbildningar. Tvärtom har jag hört flera här vara inne på att de minsann vet exakt vad lärarutbildningen ska innehålla, som vi ska lämna över mer ansvar exempelvis till lärarna i skolan och styra mindre politiskt där. Avslutningsvis skulle jag vilja uppmana till att komma ihåg att våra högskolor och universitet har ett stort ansvar men att de också ska ha stor självständighet att utforma utbildningen efter de samhälleliga behov vi har, som den vilar på evidens och vetenskaplig grund, och att våra lärare och forskare och de ansvariga där har ett stort ansvar. 184 (S): Det har varit en lång dag, så jag tänker fatta mig kort. Det finns dock några saker som jag vill ta upp. Jag vill börja med att tacka statsråden, både och , som har varit här . Det har varit jättekul att ha er med i denna debatt! När vi samlades efter valet och hade en ny regering på plats som började titta på utmaningarna i sitt uppdrag var det en stor utmaning som tidigt visade sig, nämligen lärarbristen. Då som , , saknades många tiotusentals lärare i våra skolor. Det var därför regeringen tillsatte den nationella samlingen för läraryrket, där lärarprofessionerna och statsråden i lugn och ro med metodisk noggrannhet har kunnat beta av utmaning efter utmaning och där de förslag som kommit från regeringen har handlat om just det som har varit efterfrågat ute på skolorna. När vi ser den stora bristen på lärare måste vi tänka nytt. Det är därför regeringen avsätter medel för projekt som skapar fler vägar in i läraryrket. Som vi har hört kan det till exempel handla om fler kompletterande utbildningar, om utbildningar i modulform för att öka kompetensen bland lärare som saknar specifik ämneskunskap och om gemensamma former för validering. Men det måste finnas ännu fler flexibla och smarta vägar in i läraryrket. Regeringen satsar också på fler relevanta sommarkurser, som vi har hört. Det ska gå att bli klar snabbare. Det handlar om relevanta kurser som snabbar på lärarutbildningen så att man fortare kommer ut i arbetslivet, självklart med bibehållande av hög kvalitet. Det rör sig om 2 000 nya högskoleplatser på sommarkurser . och högskolor får i ett första steg i uppdrag att anordna fler kurser , där lärarutbildningen särskilt ska prioriteras. Regeringen omprioriterar också pengar för att förstärka vidareutbildningen av lärare, den så kallade , och andra särskilt kompletterande utbildningar, till exempel Teach for . Som jag här visat satsar regeringen väldigt mycket på att öka läraryrkets attraktivitet, bland annat genom en stor satsning på höjda lärarlöner. Det bästa sättet att öka attraktiviteten är dock att se till att alla skolor har en bra arbetsmiljö och ett positivt och varmt klimat där många vill vara. Därför är ledarskapet, både hos rektorer och hos lokala politiker, oerhört viktigt. Om vi ska lyckas med att få de lärare som finns i skolan att vilja vara kvar och även få fler att söka sig dit krävs många och långsiktiga åtgärder. Därför är den nationella samlingen för läraryrket, där man vrider och vänder på utmaningarna och levererar förslag och beslut som bygger på behov, så viktig. Med detta vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 18 Subsidiaritetsprövning av kommissionens förslag om översyn av de europeiska tillsynsmyndigheterna (Esa-myndigheterna) Subsidiaritetsprövning av kommissionens förslag om översyn av de europeiska tillsynsmyndigheterna (Esa-myndigheterna) (KOM(2017) 536) Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) § 19 Polisens kameraövervakning betänkande 2017/18:JuU19 185 i (S): Detta är ännu ett onödigt tillkännagivande till regeringen. Detta betänkande och utskottsinitiativ är enbart ett spel för gallerierna. Majoriteten i utskottet vet att vi – samtliga partier, regeringspartier som opposition – är överens om att polisen behöver enklare regler för att kunna sätta upp kameror på brottsutsatta platser. Detta var en del i den andra sexpartiöverenskommelsen angående terrorism som vi, Alliansens partier och regeringspartierna, ställde oss bakom . Vad vi också var överens om, vilket tyvärr inte sattes på pränt, var att vi skulle invänta remissvaren på den utredning om kameraövervakning som skulle levereras strax efter att överenskommelsen slöts för att direktiven skulle landa rätt om det fanns behov av att gå vidare med en ny utredning. Vi befarade, vilket visade sig vara korrekt, att den pågående utredningen inte skulle föreslå den förändring vad gäller att förenkla för polisen som vi ville genomföra. Men detta har allianspartierna uppenbarligen glömt. Remissvaren har inkommit, och i går tog regeringen beslut om direktiven till en utredning med utgångspunkten att tillståndsplikten för kameraövervakning ska tas bort och i första hand ersättas med en anmälningsplikt. Vi ska också vara medvetna om att det inte är svårt för polisen att få tillstånd att sätta upp kameror. Det har aldrig funnits så mycket övervakning på brottsutsatta platser som det gör . Men vi är ändå överens om att vi behöver förändra regelverket. Utskottets majoritet sätter också i sitt utskottsinitiativ upp en tidsgräns för när ett beslut om att ta bort polisens tillståndskrav ska träda i kraft. Men, fru talman, de vet lika väl som vi att om regeringen ska följa regeringsformens beredningskrav är detta inte praktiskt genomförbart. Även med kort utredningstid och ett kort remissförfarande är tiden alltför knapp för att denna förändring ska kunna träda i kraft som övriga förändringar om kamerabevakning utifrån EU:s dataskyddsreglering är tänkta att träda i kraft, vilket är . Utredningstiden är ändå kort – denna del av uppdraget ska redovisas . Kamerabevakning är ett intrång i den personliga integriteten. Även om vi är överens om att det är nödvändigt att underlätta polisens arbete bör utredaren få en rimlig chans att göra ett grundligt arbete så att vi har ett bra underlag inför kommande beslut. 186 (MP): Egentligen kan man bara beklaga att vi måste debattera denna fråga i kammaren . Det finns två anledningar till detta. Den ena – som vi inte ska glömma när vi nu diskuterar detta – är att vi borde beklaga att behovet av kameraövervakning har vuxit så kraftigt . Att vi numera är eniga i kammaren om behovet av kameraövervakning – om att den behövs vid brottsplatser, i utsatta områden, på mörka platser och på platser som annars känns otrygga att röra sig på över huvud taget – är egentligen ett misslyckande från samhällets sida. Det bör vi tänka på. Integritetsfrågorna är viktiga på detta område. Därför är det också viktigt att kameraövervakning och lättnader i det regelverk som finns ska vara noggrant utredda, så att det sedan håller, inte minst för en rättslig prövning framöver. – och detta är den andra anledningen att beklaga denna debatt – är det synd och onödigt att vi måste diskutera detta när vi i kammaren i princip är överens. Vad jag vet finns det inget parti här som är emot att polisen får samma rättsliga möjlighet att sätta upp kameror som privatpersoner eller företag kommer att få med den nya kameraförordningen. Även där är vi alla överens. Problemet är bara att detta tar tid, framför allt när vi ska följa det beredningstvång som finns i den svenska grundlagen. Jag tror att oberoende av vilka partier som skulle sitta i en regering skulle dessa partier i regeringsställning vara tvungna att följa det. Annars skulle en KU-anmälan komma direkt, och man skulle riskera att helt enkelt misslyckas. Därför är det märkligt med oppositionens tillkännagivande, då det egentligen inte skulle behövas eftersom vi är överens. Trots att det inte var så länge sedan som man själv satt i och ägde har man plötsligt glömt bort att det finns ett beredningstvång – märkligt. Minnet är kort, och detta trots att man numera har en partiledare som talar om ett vuxet sätt att föra politik. Det är ju knappast vuxet. Det är oppositionspolitik – ja. Men det är inte en ansvarsfull politik. Det är inte en sådan politik där man tydligt visar att man är beredd att ta ansvar för helheten och tar ansvar för lagstiftningen fullt ut, för då skulle man respektera att det tar sin lilla tid att bereda saken. Precis som föregående talare tog upp fanns det en muntlig överenskommelse, som var med och diskuterade fram i terrorsamtalen , om att vi skulle avvakta remissvaren. Det ledde bland annat till att det blev fler myndigheter som omfattades av det utredningsdirektiv som kom och som regeringen fattade beslut om i går. Det här är inte att söla eller dra i långbänk. Det är att effektuera det som vi gemensamt har varit överens om. Därför måste jag säga att ett tillkännagivande ter sig ganska märkligt. Men i sak är vi helt överens: Ingen av oss vill sinka det här. Vi vill genomföra det så fort som möjligt, men vi vill följa grundlagar. 187 (M): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag till beslut. Otryggheten breder nu ut sig över . Antalet utsatta områden ökar, och våldet mellan kriminella blir allt grövre. Bara har 38 personer dödats i skjutningar. Det får inte bli ett nytt normalläge i . Alliansen kräver att den här situationen möts med konkreta åtgärder. Det är dags för polisen att få resurser, befogenheter och verktyg för att kunna vända utvecklingen. Och ja, det handlar kanske främst om fler poliser, och vi är inom Alliansen överens om att antalet poliser i måste öka. poliser behöver fler kollegor och högre löner. Men under nuvarande regering minskar i stället antalet poliser. Det är oroväckande. Dagens debatt handlar om polisens verktyg och befogenheter. Som ett komplement till fler poliser behövs också fler övervakningskameror. Vi menar att övervakningskameror på brottsutsatta platser ökar tryggheten. För dem som inte tror på effekten av fler övervakningskameror, som åtminstone i justitieutskottet har ifrågasatts av , skulle jag rekommendera ett besök i , där man kan tala med de boende och med näringsidkarna om hur de ser på situationen. Jag kan lova att de allra flesta som man då träffar menar att övervakningskamerorna är väldigt välkomna. De ses som ett bevis på att rättsstaten är närvarande och fungerande. Men notera att det inte har varit lätt för polisen att få detta på plats! Regeringens kommande förslag till ny kameraövervakningslag kommer inte att göra det enklare för polisen att kameraövervaka på brottsutsatta platser. Därför har förslaget också mötts av befogad kritik. På Alliansens initiativ rekommenderar nu justitieutskottet kammare att rikta ett tillkännagivande till regeringen. Utskottet kräver att regeringen ersätter dagens tillståndsplikt med en anmälningsplikt för polisens kameraövervakning senast när den nya lagen träder i kraft, . Det handlar enbart om politisk vilja. Om den politiska viljan hade funnits hos regeringen skulle detta ha kunnat vara på plats. Det anförs argument om beredningstvång, att detta inte skulle kunna gå att göra. Med all respekt: Även detta utskott har hanterat andra frågor med till och med mycket snävare tidsram än så. Det hänvisas till att det gjorts en bred terroröverenskommelse, och det är korrekt. I den var vi överens om att detta måste göras, men vi moderater var väldigt tydliga i de samtalen med att vi inte kommer att ta denna överenskommelse som en möjlighet för regeringen att försena den här frågan och inte agera. Tvärtom var vi tydliga med att vi förväntade oss att regeringen skulle agera. Redan när utredningen kom sa justitieministern att nu skulle förslag komma om att ersätta en tillståndsplikt med en anmälningsplikt. Trots att vi i denna kammare nu diskuterar det här utskottsinitiativet valde regeringen i går att tillsätta en utredning som ska lämna en första rapport . Det är dit. Regeringen trotsar medvetet vilja. För detta har KU-anmält justitie- och inrikesminister . Etablerad konstitutionell praxis för hur regeringen hanterar tillkännagivanden gör gällande att regeringen med vetskap om detta utskottsinitiativ borde ha inväntat beslut. Detta är ett svek, tycker vi, utifrån den situation som vi nu har i många utsatta områden. Polisen vill ha detta på plats . Det finns en majoritet för det i denna kammare, och det är en möjlighet som en regering också borde ta. Konkret innebär det här kravet att polisen inte längre ska behöva vänta på tillstånd för att sätta upp kameror på brottsutsatta platser. I stället ska polisen endast behöva anmäla att en kamera sätts upp. Självfallet ska detta följas upp av en tillsynsmyndighet och även utvärderas. Rättssäkerheten och integritetsskyddet ska givetvis säkerställas. Det vi föreslår, fru talman, är redan verklighet i våra nordiska grannländer, och Alliansen ser inga hinder för att också skulle kunna ha en sådan ordning. Brottsutvecklingen och den ökade otryggheten är troligtvis den här regeringens största misslyckande. Att slopa tillståndsplikten för polisens kameraövervakning skulle vara ett steg mot ökad trygghet i hela . Denna debatt är ännu ett bevis på att behöver en alliansregering som på allvar återtar rättsstatens kontroll över våra utsatta områden och knäcker den organiserade brottsligheten. Alliansens besked är tydligt: Vi är beredda att ta ansvar. Vi tänker agera. Vi kommer att säkerställa att tryggheten ökar för människor i vårt land. 188 (SD): Anledningen till denna debatt är som bekant att och Alliansen har enats om ett utskottsinitiativ om att ta bort kravet på att polisen ska söka tillstånd för kameraövervakning. Detta är något som har efterfrågat . För egen del har jag vid de processrättsliga motionsbetänkanden där frågor om kameraövervakning hanterats alltid lyft upp och yrkat på återkommande motioner om att göra det enklare för polisen att använda sig av kameraövervakning. processrättsliga betänkande var det endast som motionerade om utökad användning av kameraövervakning på allmän plats och vid skolbyggnader. processrättsliga betänkande motionerade både och om kameraövervakning. Vår motion betonade även då förenklade möjligheter för polis att använda kameraövervakning på allmänna platser och i bostadsområden medan motion mer begränsat betonade möjligheter för butiksägare att använda sig av kameraövervakning. senast processrättsliga betänkande förflyttade sig Alliansen närmare SD:s linje, och vi kunde gemensamt enas om att göra det enklare att använda kameraövervakning vid just brottsutsatta platser. I den debatten betonade jag dock att ville gå längre. I debatten beskrev jag vår inställning till vårt tillkännagivande: I tillkännagivandet menar vi att det ska bli enklare för polisen att få använda sig av kameraövervakning vid brottsutsatta platser, och det är bra. Men vill mer. Vi anser även att polisen enklare än ska kunna använda sig av kameraövervakning för fler platser och även när dessa platser inte varit särskilt brottsutsatta. Jag fortsatte: Tillkännagivandet är en bit på vägen och ger en garanti inför det fortsatta arbetet med att göra kameraövervakning till en mer naturlig del i det brottspreventiva och brottsutredande arbetet. Vi välkomnar utvecklingen, även om vi vill betydligt mer. Och slutligen: Enligt polisen visar även erfarenheter från städer som drabbats av terrorattacker att kameraövervakning varit avgörande för att kunna spåra och oskadliggöra gärningsmän samt förhindra fler attacker. ambitionsnivå vann inte gehör i vid det tillfället. Den debatten hade vi , alltså dagen före terrorattentatet på . Som en konsekvens av terrorattentatet bjöd regeringen in Alliansen till överläggningar för att diskutera nya politiska förslag.