prot · H50949 · 2017-12-13 00:00:00 — Frånvarande: 14 S, 10 M, 7 SD, 3 MP, 3 C, 1 V, 5 L, 3 - Punkt 10 (Arbetslöshetsförsäkringen) 2. res. 17 (SD) 40 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 99 S, 73 M, 21 MP, 19 C, 14 L, 16 KD, 1 - 17: 39 SD, 1 - Avstod: 20 V Frånvarande: 14 S, 10 M, 7 SD, 3 MP, 3 C, 1 V, 5 L, 3 - Kammaren biföll utskottets förslag. FiU3 Utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner Kammaren biföll utskottets förslag. FiU19 Ytterligare verktyg för makrotillsyn Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 2 (Amorteringskravets tillämpning och mandat) 2. res. 40 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 99 S, 72 M, 21 MP, 19 C, 20 V, 13 L, 16 KD, 1 - : 39 SD, 1 - Frånvarande: 14 S, 11 M, 7 SD, 3 MP, 3 C, 1 V, 6 L, 3 - § 15 (forts. från § 12) Hälsovård, sjukvård och social omsorg (forts. SoU1) 99 (M): Inledningsvis vill jag säga att eftersom vårt budgetalternativ har fallit kommer vi inte att delta i det beslutet. Men jag vill med emfas tillstyrka och yrka bifall till det tillkännagivande som innebär att vi vill ställa samma krav på tillståndsplikt för alla utförare inom verksamheter och förväntar oss att regeringen skyndsamt återkommer med förslag om detta. Hälsovård, sjukvård och social omsorg Det är kolossalt glädjande att vi befinner oss i ett land där vi har en av världens friskaste befolkningar och därtill en hälso‑ och sjukvård i internationell medicinsk toppklass. Det är någonting som vi ska vara glada för och fortsätta att utveckla. finns det utmaningar, problem och möjligheter som är både stora och omfattande inom vården och omsorgen. Några av de utmaningarna vill jag nämna här , och jag börjar med den som jag personligen är absolut mest orolig för, nämligen  de växande vårdköerna, som har fördubblats  personalflykt från vården, som innebär att kompetens‑ och personalförsörjningen är hotad inom såväl vård och äldreomsorg som socialtjänst  brist på bland annat specialistsjuksköterskor, allmänläkare, psykiatriker och patologer  bristande kontinuitet i bemanningen i vården  att patientsäkerheten är hotad  stora regionala skillnader avseende vårdens kvalitet och väntetider  att den högspecialiserade vården inte är tillräckligt koncentrerad, vilket medför lägre kvalitet och sämre patientsäkerhet  det faktum att våra barn och unga mår allt sämre som psykiatrin går på knäna – inte minst just barn‑ och ungdomspsykiatrin, BUP  digitaliseringens utmaningar men också stora möjligheter  vårdföretag som lever under hot om vinsttak och vinstförbud. Och detta var bara den korta listan på utmaningar. Det finns oändligt många fler. Patienten och patientsäkerheten ska alltid sättas främst. Detta ska styra våra prioriteringar och vilka reformer som ska genomföras. Men ett problem sticker ut framför alla andra och måste lösas . Det växer , månad för månad, år för år. Det är vårdköerna. Vårdköerna har fördubblats på bara . Även lågt räknat är det mer än 100 000 människor som just nu står i vårdköer. har, tillsammans med och , allra längsta väntetider i vården. Därtill har vi stora regionala skillnader, och de växer. Enligt den senaste uppföljning jag sett av väntetiderna får av patienterna i moderatledda sin operation utförd inom utlovad tid. I röda och är det bara drygt hälften av patienterna som får sin operation genomförd enligt den vårdgarantin. Totalt är det nästan var tredje patient som inte får sin operation utförd inom rimlig tid. Det är helt oacceptabelt. Vi moderater är dock hoppfulla om att det här går att vända. Vi i Alliansen har visat förut att vi kan göra det, och vi kommer att göra det igen. Hälsovård, sjukvård och social omsorg Situationen och utvecklingen inom barn‑ och ungdomspsykiatrin, BUP, är om möjligt ännu värre. Köerna och väntetiderna växer. Ett enda landsting, det i , lever upp till den utlovade vårdgarantin om en första bedömning gällande BUP. I ett annat landsting, , får av barn och unga det stöd som utlovats, alltså ett barn av sju. Det är helt oacceptabelt. och klarar av att se till att fler än nio av tio barn får det stöd de behöver inom utlovad tid. Men i och är det, återigen lågt räknat, färre än vart tredje barn som får stöd av BUP . Det här duger inte. Det måste vändas, och det måste vändas . Patienterna ska inte sitta i väntrummet. De ska få vård i rätt tid, på rätt plats och av hög kvalitet oavsett om det handlar om operationer eller hjälp genom BUP. Utmaningarna och möjligheterna är stora. Det är därför tråkigt att behöva konstatera att den här mandatperioden till stora delar är fyra förlorade år för svensk hälso‑ och sjukvård. Vi hörde här före voteringen att kömiljarden har spelat ut sin roll. Det är ganska stora och svulstiga ord från en regering som på bara har lyckats dubblera kötiderna, som 2006 var oerhört långa men som vi lyckades halvera under våra år. Kömiljarden var alltså effektiv på många sätt, och i det förslag vi nu lägger fram har vi analyserat den och förbättrat den ytterligare för att möta de behov som vi såg att den inte fullt ut mötte. Regeringens saktfärdighet under den här mandatperioden är anmärkningsvärd. Regeringen har inte lagt fram någon proposition om att korta patienternas väntetider. Den har i stället med sin förda politik fördubblat vårdköerna, bland annat genom det medvetna beslutet att avskaffa den fungerande kömiljarden. Regeringen har heller inte lagt fram någon proposition om att öka tillgängligheten och kvaliteten i den nära vården. Regeringen har helt enkelt inte klarat av att ta fram några viktiga, avgörande, långsiktiga strukturella reformer gällande vården. Regeringen har i stället valt att försöka avskaffa lagen om fritt vårdval i primärvården och misslyckats. Regeringen har försökt skapa storregioner och misslyckats. Regeringen har försökt begränsa möjligheten till alternativa driftsformer av universitetssjukhus och misslyckats. Regeringen har försökt försvåra användandet av privata sjukvårdsförsäkringar och misslyckats. tänker regeringen försöka införa vinsttak i vården och omsorgen. Även med detta ska vi se till att den misslyckas. har en tydlig nationell hälso- och sjukvårdsagenda. Vårt främsta mål är att vårdköerna skyndsamt ska halveras och därefter tas ned till ett minimum. Alla patienter som så önskar ska ha en fast vårdkontakt, med början i den nära vården – en vård som behöver byggas ut och bli mer tillgänglig. Äldre multisjuka och alla andra med kroniska sjukdomar, till exempel de med kronisk cancer, ska ha tillgång till en mer samlad och nära vård. Framtidens politik för hälso- och sjukvården sätter fokus på kvalitet och resultat. Patienten och patientsäkerheten ska – jag upprepar det – alltid sättas allra främst. Hälsovård, sjukvård och social omsorg Vi tänker göra följande. För det första tänker vi korta patienternas väntetider genom att återinföra en utvecklad kömiljard. Vi satsar på en mer heltäckande, prestationsbunden och förstärkt kömiljard. Den ska till skillnad från tidigare utformning exempelvis innehålla även röntgen, psykiatri och laboratorietester. Denna tredubblade kömiljard ska bidra till att skyndsamt halvera vårdköerna. För det andra vill vi utveckla den nära vården med fast vårdkontakt – en primärvårdsreform. Vi satsar 1 miljard i syfte att bygga ut den nära vården, med primärvården som bas. Det innebär också på lite sikt att resurser behöver flyttas från sjukhusen till den nära vården. Syftet med att stärka den samlade nära vården och dess kvalitet är att den blir det naturliga förstahandsvalet för de allra flesta patienter. För det tredje vill vi förstärka och trygga en säker förlossningsvård. Att bli förälder och bilda familj ska vara en lycklig och positiv del av livet. Ingen ska behöva känna sig otrygg inför mötet i mödravården eller förlossningsvården. Tyvärr är det inte så . Förlossningsvården har blivit sämre – fler nyförlösta måste återinskrivas akut, och andelen förlossningsskador ökar. Därför satsar vi i syfte att förstärka den samlade vårdkedjan av mödravård, förlossningsvård och eftervård. Därtill vill vi – jag upprepar bara några av våra förslag – stärka patientsäkerheten, koncentrera den högspecialiserade vården och öka valfriheten i slutenvården. Vi vill prioritera vårdkedjan för de mest sjuka äldre. Vi vill stimulera och samordna digitaliseringen inom vården och genomföra satsningar med fokus på kvalitet och resultat. Vi satsar därför 100 miljoner i syfte att stärka kvaliteten i vården genom införande av nationella krav och kvalitetskontrakt. Dessutom lägger vi för att stärka tillsyn och uppföljning hos Inspektionen för vård och omsorg, . Vi behöver valfrihet inom vården och omsorgen, men det kräver att vi har en strukturerad uppföljning och höga kvalitetskrav – allt i syfte att just stärka patienten och patientsäkerheten. Därför är vi moderater extra glada för att vi i dagens betänkande har ett tillkännagivande som innebär att krav på tillstånd inom alla verksamheter ska gälla alla utförare. Slutligen: behöver en ny regering. Vi behöver en regering som tar vårdens utmaningar på allvar och har genomtänkta reformer som kan lösa bland annat de växande vårdköerna. Vi behöver en regering som ser de mest sjuka äldres behov av en mer samordnad vård med fast vårdkontakt. Vi behöver en regering som inte accepterar att mer än vart fjärde barn inte får det stöd de behöver av barn- och ungdomspsykiatrin. Det är dags att sätta patienterna främst i vården. De ska inte sitta i väntrummet. Vi tar vårdköerna på allvar. Vi vill få möjligheten att göra någonting åt dem – direkt, men vi lovar att ta itu med dem allra senast efter valet . 100 (S) replik: ägnar en stor del av sitt anförande åt vårdköerna och den bristande tillgängligheten. Vi är ju överens där – det är ett stort bekymmer och en stor utmaning som vi behöver möta på alla möjliga sätt. Hälsovård, sjukvård och social omsorg räknar också upp en rad landsting där man har problem med växande vårdköer, men vi kunde allihop notera att eget landsting inte kom med i den beskrivningen. Det är alltså den stora , som inte intar någon särskilt hedrande plats när det gäller att komma till rätta med vårdköerna och förbättra tillgängligheten. Det som dock var positivt i inlägg var att hon kopplade ihop de växande vårdköerna med kompetensflykt och bristfälliga strukturer i hälso- och sjukvården. Det är precis den analys som även regeringen och vi gör. Jag tycker att det är intressant; man kanske skulle kunna komma framåt med konstruktiva, gemensamma ansträngningar för att möta vårdens utmaningar. Min fundering handlar dock om hur detta ska gå till, för jag hörde inte riktigt hur tänker sig att detta ska vändas utan bara att det ska vändas . Inte minst undrar jag med tanke på att det i budgetförslaget finns 1 ½ miljard mindre i anslag till utgiftsområdet. Dessutom föreslår man ju skattesänkningar på 32,5 miljarder. Ska man utöver det regera med andra allianspartier kommer förslaget om skattesänkningar att gälla betydligt mer än 32,5 miljarder. Hur ska man alltså klara den ekvationen? 101 (M) replik: Jag tycker att det är bra att Socialdemokraterna och studerar det moderata budgetalternativet. Det borde de faktiskt göra oftare. Men det blir ju så dumt när man inte läser riktigt rätt – eller har dunkla, kortsiktiga politiska syften, som att misskreditera sina politiska motståndare. Sanningen är ju följande, vilket man ser om man läser innantill: satsar i sitt budgetalternativ mer resurser på vården än vad Socialdemokraterna gör. Vi lägger 595 miljoner mer än regeringen i satsningar på vården. Därtill lägger vi 75 miljoner mer till för utbyggnad av högspecialiserad vård och 80 miljoner mer än regeringen till Inspektionen för vård och omsorg i syfte att förstärka tillsynen och uppföljningen av vården. Det som bekymrar mig är att antalet människor som står i vårdköer har ökat så drastiskt under den rödgröna regeringen. Det fortsätter också att öka. Det är ju fyra förlorade år för svensk sjukvård när vi ser till hur många människor som lider i vårdköerna. Då tycker jag att det är något anmärkningsvärt att inte i större utsträckning kan svara på vad man faktiskt har gjort för att möta detta. Man har varit handlingsförlamad inför en situation som bara har eskalerat. Människor lider, och de blir allt sämre. Otryggheten är stor. Varför händer det ingenting, och varför blir situationen bara värre? Var det inte ett stort misstag att avskaffa alliansregeringens kömiljard? Jag vill ta vid efter min kollega och fråga: Kan vi få ett enda konkret exempel på hur regeringen har lyckats möta problematiken runt våra vårdköer? 102 (S) replik: Om studerade effekterna av kömiljarden lite närmare skulle hon se precis det vi har sett, nämligen att effekten av den klingade ut i slutet av den förra mandatperioden. Effekten av det stimulansbidrag som till att börja med fungerade klingade ut. Det var likadant när vi hade en vårdgaranti. Det beror, vilket vi allihop förstår om vi funderar , på att det är strukturerna i vården vi måste åt. Det är ett grundproblem som gör att vi får växande vårdköer trots de stimulansåtgärder vi försöker vidta. Hälsovård, sjukvård och social omsorg Den här regeringen gör därför det som den förra regeringen undvek att göra, nämligen tar ett nappatag gällande detta och tittar på vad grundproblemet är. Ett problem är naturligtvis kompetensförsörjningen – precis det inledde sitt anförande med att säga. Därför anslår regeringen en professionsmiljard. Man har omvandlat kömiljarden till en professionsmiljard som faktiskt kan användas till att förändra arbetssätt, effektivisera, anställa och hindra kompetensflykten. I årets förslag, alltså budget, föreslår man dessutom ytterligare 2 miljarder just för att kunna börja förändra vårdens strukturer – anställa, utveckla arbetssätt och så vidare. Det är att ta problemen på allvar. Det är att försöka vända skutan. Dessutom läggs propositioner fram; det måste väl ändå ha uppmärksammat. ligger en proposition med första steget att förändra grundstrukturerna i vården – det som bygger på utredning om en god och nära vård. 103 (M) replik: Detta är fakta: När alliansregeringen tog över 2006 hade svåra, och jag betonar svåra, problem med växande vårdköer. Dessa vårdköer halverades under vår regeringstid med hjälp av kömiljarden. Den rödgröna regeringen avskaffade denna reform. Konsekvenserna av det ser vi nu: Köerna växer fortfarande, och det är sjuka människor som får betala priset för detta. Våra patienter ska inte behöva sitta i väntrummet. De ska få vård, och de ska få det . De ska inte slussas runt och få vänta på både bedömning och operation. Man har verkligen inte en jämlik vård i Socialdemokraternas , utan skillnaderna är stora mellan landstingen och regionerna i landet. Det som däremot är tydligt är att det är i de moderatledda landstingen och regionerna som det jobbas betydligt mer med dessa frågor. Det jobbas mer framgångsrikt med att sätta patienterna i centrum och att korta deras väntan. Statistiken i de röda, socialdemokratiskt styrda landstingen och regionerna är riktigt dyster. Den talar sitt tydliga språk. Jag har här i handen en redovisning av hur väntetiderna ser ut. Det är bara att konstatera att de moderatledda regionerna är i topp, medan vi i botten hittar en mängd av de röda, socialdemokratiskt styrda, landstingen. Därtill vet vi inte hur det ser ut – ska vi lyssna på Shekarabi eller på Strandhäll? Jag vill lyfta fram de privata vårdgivarna. Jag är mycket väl medveten om att inte har möjlighet att svara på denna fråga , men vi kommer att ställa den igen. För oss är det viktigt att vårdköerna ska bort och att människor ska få vård . Vi har gjort det förut, och vi kommer att göra det igen efter . 104 PER RAMHORN (SD): Hälsovård, sjukvård och social omsorg I valrörelsen förklarade att någonting håller på att gå sönder i . Det har gått dess, och den negativa utvecklingen inom flera välfärdsområden, bland annat sjukvården, fortsätter. Sjukvården är ett område som svenska folket prioriterar högt. Man är villig att betala en tämligen hög skatt så länge man vet att man får en tillgänglig sjukvård av hög kvalitet. Traditionellt sett har svensk sjukvård varit ett föredöme för omvärlden. Men på grund av regeringens oförmåga att ta itu med de kroniskt långa vårdköerna är det tyvärr inte så längre. Vi har längsta vårdköer, som vi har hört här tidigare. Det är 50 000 patienter som har väntat än vad som är tillåtet enligt hälso‑ och sjukvårdslagen. Det är alltså var tredje patient i operationskön som har väntat än vad vårdgarantin tillåter. Detta innebär naturligtvis ett stort mänskligt lidande för patienterna, men också för deras anhöriga. Det har till och med gått så långt att cancerpatienter dör i vårdköerna. Och det är inte bara jag som säger det, utan det är både professionen och patientorganisationerna. Jag har med mig här en debattartikel från Palema. Där står: Människor med cancer dör för att de tvingas vänta. Tänk er själva in i situationen: Man sitter en försommardag hos sin doktor eftersom man har haft diffusa obehagssymtom . Man har genomgått en del undersökningar, och doktorn säger: Vi har kommit fram till att ni har drabbats av cancer i bukspottkörteln, och den enda chansen till bot är operation. Men tyvärr kan vi inte operera dig . Vad skulle just du tänka och känna då? Hur kommer du och dina närmaste att känna denna sommar? Detta är verkligheten för många patient runt om i vårt land. Vi är i ett läge i svensk sjukvård där vårdkrisen slår även mot de yngsta. På landets två största barncancercentrum larmar man om att det råder brist på tid, personal och vårdplatser. Detta innebär att operationer och behandlingar ställs in. gick 28 barnläkare ut och varnade för en havererande barnsjukvård. De föreslog till och med då att man skulle tillsätta en . De berättar att operationer och undersökningar ställs in på grund av brist på vårdplatser, om barn som vårdas i undersökningsrum, ibland , i väntan på en ledig plats på avdelningen. Jag kan bara instämma i barnläkarnas slutsats: Detta är ett totalt sjukvårdshaveri. Det är naturligtvis fullständigt oacceptabelt och direkt omänskligt av ett land som vi ska kalla ett välfärdsland. hade vi Myndigheten för vård- och omsorgsanalys på besök hos oss i socialutskottet. Myndigheten har jämfört vården i med vården i tio jämförbara länder. Resultatet är nedslående. Bara en tredjedel av svenskarna anser att sjukvården fungerar bra i . Det är en minskning jämfört med . Därmed placerar sig näst sist bland jämförbara länder – näst sist! I undersökningen konstateras också att patienterna i i många avseenden har sämre erfarenheter av vården än patienter i andra länder. Det här duger inte, fru talman. Det duger verkligen inte, men det skulle inte behöva vara så här. Det går att förändra. Hälsovård, sjukvård och social omsorg Vi behöver bara titta på vårt grannland . Där har man lyckats. Men då måste man också ha en sjukvårdspolitik som på ett strategiskt och målmedvetet sätt fokuserar på att korta väntetiderna. Det är också viktigt att ta fram en nationell plan för de patienter som har fastnat i de kroniskt långa vårdköerna. Människor dör i vårdköerna i . Detta får inte fortgå. Även om sjukvården, som vi alla vet, är en landstingsfråga har vi ett ansvar på nationell nivå; det varken kan eller ska vi blunda för. Därför föreslår i vår budget en ny sjukvårdsreform, där vi till stora delar hämtar inspiration från våra nordiska grannländer. Vi har besökt dem under i princip hela mandatperioden och sett vilka lösningar man kan hitta där. Det gäller då främst . Där hade man tidigare liknande problem som vi har med långa vårdköer, men man lyckades vända utvecklingen. Det innebär att man i klarar tidskravet på en så kallad månadsgaranti för så gott som samtliga patienter. Man diskuterar sällan långa väntetider i numera. Den patienträttsgaranti som vi föreslår i vår budget är en riktig garanti med både livrem och hängslen. Den garanterar att patienterna får den vård som de har rätt till enligt hälso- och sjukvårdslagen. För detta avsätter vi 4,5 miljarder . Vi gör detta för att kunna vända den negativa spiral som svensk sjukvård befinner sig i. Det här är viktigt, och här vill jag vara väldigt tydlig: Vi kan aldrig acceptera den situation som rådde här i , där 20 cancerpatienter opererades för sent för att köerna var för långa. Detta har inneburit ett stort mänskligt lidande för patienterna och för deras anhöriga. utreder nu två dödsfall som har samband med de långa vårdköerna. Vi sverigedemokrater ser tillgängligheten och bristen på vårdplatser i sjukvården som den absolut viktigaste frågan att komma till rätta med. Den bristande tillgängligheten har flera orsaker, men som en röd tråd kan man konstatera att problemet med stängda vårdplatser oftast beror på brist på utbildad vårdpersonal. Här behöver man sätta in kraftfulla insatser och riktade åtgärder dels för att behålla befintlig personal, dels för att locka tillbaka personal som av någon anledning har slutat. Därför gör vi stora satsningar i vår budget som alla syftar till att förbättra arbetssituationen för personal inom vården, vilket i förlängningen kommer att innebära kortare vårdköer för patienterna. Bristen på specialistsjuksköterskor är ett stort problem, vilket starkt bidrar till de långa väntetiderna. Antalet specialistsjuksköterskor har minskat trots att vårdbehoven ökar. Flera landsting har visserligen erbjudit lön under heltidsstudier, men nivån var uppenbarligen inte tillräckligt hög. Därför öronmärker vi 250 miljoner för att ge sjuksköterskor möjlighet att bli specialister med studielön. En annan viktig grupp inom vården är undersköterskorna. Vi menar att det är dags att införa en gemensam nationell utbildning för undersköterskor. Det skulle kvalitetssäkra yrket och leda till legitimation. I merparten av länderna i och samtliga nordiska grannländer är undersköterska ett legitimationsyrke. Det handlar om att förbättra patientsäkerheten och att öka kvaliteten inom sjukvården. Men det skulle också bli mer attraktivt att utbilda sig till undersköterska. Hälsovård, sjukvård och social omsorg Sammanfattningsvis satsar 11 miljarder mer på hälso- och sjukvården än regeringen gör . Men det viktigaste av allt är att vi har en tydlig strategi och vision för svensk sjukvård. Vi ska ha en sjukvård i internationell toppklass och där patienterna ska kunna känna sig säkra på att få vård i rätt tid och av högsta kvalitet. Och inga patienter ska riskera att dö i väntan på vård. 105 (S) replik: Jag hade inte tänkt begära replik på Per Ramhorns inlägg. Men jag hörde alldeles för många skräckskildringar av den svenska sjukvården. Självklart ska vi ta den bristande tillgängligheten och köerna på allvar. Men jag tror inte att svenska folket, patienterna eller sjukvården är betjänta av sådana skräckskildringar och överdrivna skildringar som Per Ramhorn ägnar sig åt. Alla andra brukar, om vi ska vara rättvisa, börja sina anföranden med att säga att svensk sjukvård håller väldigt hög kvalitet. Vi har väldigt fina medicinska resultat. Vi har också relativt god jämlikhet och tillgång till hälso- och sjukvården. Sedan finns det brister. Ja, vi har köer till vården. Men det är inte de högst prioriterade patienterna som är där. Det ska vi veta. Man ska absolut inte vänta för länge på vård ändå. Men de högst prioriterade patienterna får sin vård. Det har skett saker som inte bör ske. Och det skedde i det landsting där Per Ramhorns parti stöder det borgerliga styret, nämligen i . Med annan styrning hade man kunnat hänvisa de patienterna till andra landsting som hade kunnat ta hand om dem. Vi vet dessutom att den gamla kömiljarden ledde till utträngningseffekter av de patienter och medborgare som har det kanske absolut största behovet av sjukvård, nämligen kronikerna och de multisjuka äldre. Man kan inte annat än tro att skräckskildringarna ska leda till att människor ska rösta på ett parti som står för en högerpopulistisk, främlingsfientlig och löntagarfientlig politik.