prot · H40995 · 2017-04-18 00:00:00 — har den här regeringen äntligen en rad utredningar klara eller nästan klara, men när vi lägger fram förslag verkar svar alltid vara nej. har varit duktig på att ducka för direkta frågor som jag har ställt i tidigare debatter, men med förhoppningen om att trägen vinner frågar jag igen: Tycker att det är rimligt att fortsätter att vara bland de länder som har lägst andel miljöskatter av sina totala skatteintäkter? 28 (M) replik: Jag och har den här ordväxlingen . Ni ställer samma fråga varje gång, och jag ger ungefär samma svar varje gång. Jag tycker att det är en tradition som vi gott kan bevara. Jag brukar påpeka att till skillnad från vet vad grön skatteväxling betyder, det vill säga man sänker skatter på en del saker och höjer skatter på andra saker. Man skapar en ny fördelning i ekonomin. Ni medverkar i princip bara till höjda skatter, vilket förtar en del av trovärdigheten i äktheten hos denna skatteväxlingsidé. Det är det ena som jag brukar påpeka, och det gör jag även . Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Det andra jag brukar påpeka är att vi är måna om att resurserna ska användas där de är mest effektiva. Därför är vi skeptiska till insatser som bara slår mot svenska saker som svenskt flyg och svensk bilpark, och alltså bara slår mot den sortens saker som är begränsade hit, när resurserna skulle kunna göra ännu större nytta väl använda någon annanstans. Jag kan använda mer torr prosa från Finanspolitiska rådets rapport som kom med anledning av er regerings då lagda proposition: ”Om kostnadsineffektiva klimatpolitik får efterföljare,” – internationellt alltså – ”riskerar politiken för att stoppa klimatförändringarna att bli så dyr att den blir politiskt omöjlig.” Det är dålig miljöpolitik. Den står inte vi för. Jag respekterar ambitionerna, men jag tror att ni går vilse i ambitionerna att göra mer här i stället för där nyttan skulle vara som störst. Jag tycker att ett exempel på detta är det bonus–malus-system som verkar vara på väg. Många påpekar att det med precision skulle innebära att människor inte kan byta till nya och tekniksmartare bilar som släpper ut mindre bränsle, och dessutom slår det av en händelse med precision mot den enda större biltillverkare som fortfarande har kvar i . Det är också en dålig samlad politik för . 29 (MP) replik: Jag noterar att svaren från är desamma på mina frågor som också är desamma. Jag hade dock hoppats på att kunna få lite uppdaterade svar. När det gäller hur bra den förra regeringen var på till exempel grön skatteväxling visar granskning just att den inte var så bra på det. Miljöskatternas andel av bnp eller andra mått har inte ökat, och de behöver komma upp. Det inte heller nämner i sin utläggning är att miljöförstöringen är mycket dyr och att de kostnaderna kommer att öka. Vi kan naturligtvis fortsätta att stå här och säga att vi inte ska göra någonting annat i än vad man gör i andra länder, men det tror vi leder helt fel. Vi måste ha föregångare i politiken, och det har vi haft förut också. Om nu inte tror på miljöskatternas styrande effekt, vad vill ni då göra i stället för att nå klimat- och miljömål och leva upp till de internationella åtagandena för mångfald och goda livsbetingelser på den här planeten? 30 (M) replik: Ingen gör allting perfekt. Det brukar jag ofta säga. regerande inser man i efterhand att man gör en del saker bra och andra saker mindre bra. På miljöområdet hände det många bra saker. I en växande ekonomi fick vi ned de samlade koldioxidutsläppen . I en växande ekonomi hade vi tio gånger så mycket vindkraft som när vi tillträdde 2006. Antalet miljöbilar ökade 15 gånger. Det hände saker . En växande ekonomi, både offentlig och privat, skapade utrymme för människor att göra klokare val. Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Jag misstror inte era ambitioner. Jag misstror däremot grovt de medel ni använder när ni misstror marknadsekonomins inneboende förmåga att låta människor använda resurser på ett nytt och klimatsmartare sätt. Det finns massor av exempel på människor som vill göra detta med sin privatekonomi. då inte av Socialdemokraternas ständiga vilja att höja skatten på allting! 31 (V) replik: Jag vet inte om märkte hur vädret slog om när han klev upp i talarstolen. Det började helt plötsligt snöa. Jag tror att även vädret känner på sig att samhället blir mycket kallare när moderater talar. Det säger en hel del, tycker jag. tog upp styrkan i och den svenska modellen. Den svenska modellen handlar om att det är parterna som sätter lönerna. Det vill ni ändra på. hotade här med att han vill lagstifta om vilka löner som ska gälla i . Vi vet att ekonomisk jämlikhet knappast är någon moderat paradgren, och den generella välfärden är alltid mindre värd än en skattesänkning. Att jobba i välfärden är mycket viktigt sett till den svenska styrkan. Det är arbete som ofta är givande och ger mycket uppskattning, men det är också oerhört slitsamt och stressigt, och det kräver mycket av en. Jag vet det, för jag har själv jobbat i både förskolan och äldreomsorgen. Jag vet också hur uppskattat det man gör där är. Men är många välfärdsyrken bristyrken, och det är mycket hårda och tuffa arbetsvillkor. Det är delade turer, det är låga löner och det är alldeles för få arbetskamrater på många håll inom välfärden. Vi har fått igenom 10 miljarder mer i ökade statsbidrag, men trots det finns det stora brister. Min fråga till dig, , är: Är det inte moraliskt rimligt att sådana som du och jag, som tjänar och har kvar efter skatt, bidrar något mer till den gemensamma välfärden så att vi kan få fler sjuksköterskor, vårdbiträden, undersköterskor och förskollärare och att de kan få högre löner och bättre arbetsvillkor? Är det inte moraliskt ansvarsfullt att de som faktiskt har det mycket gott ställt bidrar lite mer så att välfärdens arbetare kan få bättre arbetsvillkor? 32 (M) replik: Jag tänker lämna såväl de oklara lustigheterna som spydigheterna okommenterade. Låt mig däremot besvara frågan om moral. Är det moraliskt rätt att staten tar mer än hälften av vad en barnmorska tjänar på att jobba extra? Är det moraliskt rätt att staten tar mer än hälften av inkomsten från någon som anstränger sig extra för att andra ska få vad de behöver? I mitt fall är svaret nej. I ditt fall, , är jag helt säker på att svaret är ja. Hundra procent hade antagligen varit en låg kostnad i ditt fall. Jag tror att skattepolitiken handlar om något så fundamentalt som vem det är som i grund och botten äger resultatet av mitt arbete. Är det jag själv, med lagstadgade och frivilliga förpliktelser att hjälpa andra som har det svårare än jag, eller är det i grund och botten som äger pengarna så att en budgetpartner till regeringen ska kunna bestämma vem som ska dra nytta av de pengarna i stället för den enskilde? Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Vi skiljer oss helt enkelt åt i den frågan. Mer pragmatiskt uttryckt tycker jag att det är uppenbart att ni har fel. Vi har prövat er väg förut. Alla som är något yngre än vad var vet vad som händer med en omoralisk skattepolitik, när man tar människors pengar från dem och satsar dem på sådant som politiken just för stunden tycker är angeläget. Det får förödande konsekvenser. Det göder svartarbete. Det göder skatteflykt. Det göder en upplevelse av att politiken inte gör legitima saker. Pröva inte den vägen igen! Ni har gjort det en gång förut. 33 (V) replik: Först och främst vill jag säga att som hänvisar till hade vi en högre sysselsättningsgrad och lägre arbetslöshet i det här landet än vad vi har trots att det går framåt. Hela liv är finansierat av skatter. Förlossningen, din tid i förskolan, din tid i skolan, din mammas eller mormors äldreomsorg, ditt behov av sjukvård, de vägar du åker på, ditt behov av polis och så vidare – allt det är finansierat av skatter. Även välfärdsarbetarnas villkor är finansierade med skatter. Då är det väl helt rimligt att du och jag som har i inkomst och efter skatt faktiskt har kvar bidrar lite mer. är mycket, mycket mer än vad dessa välfärdsarbetare har i lön. En undersköterska har , en sjuksköterska har och en polis har i yrket. Är det då inte rimligt att vi faktiskt bidrar mer så att de kan få bättre arbetsvillkor och löner? Vi är alla beroende av deras arbete. 34 (M) replik: Jag har aldrig sagt och jag kommer aldrig att säga att skattepengar inte behövs och inte ska användas ansvarsfullt. De gör otroligt stor nytta. Men alla resurser är ändliga. Om alla våra pengar går enbart till skattemedel har vi inga pengar kvar själva. Jag har aldrig, inte en enda gång, hört säga: får det vara nog. Där går gränsen för hur högt skattetrycket kan vara. Det har jag inte hört en enda gång. Det finns alltid lite mer skattepengar att ta ut och alltid någonstans att göra av de skattepengarna. Om vi hade haft låga skatter, internationellt sett, kunde man ha sagt: Är det inte rimligt att vi går från att ha västvärldens lägsta skatter till att ha västvärldens normalskatter för att finansiera gemensamma saker? Men så är inte fallet. Vi har redan mycket höga skatter, internationellt sett. Vi har redan den fria världens sannolikt högsta marginalskatter. Vi har dessutom problem med just de grupperna som har de marginalskatterna. Ni är aldrig nöjda, . Hur höga skatterna än är ska de alltid höjas. 35 (SD): Den här regeringen och den budgetproposition som lämnas på bord brister i ett stort antal avseenden. Det är min absoluta övertygelse att den gör det för att man är inkapabel att se grundläggande kausala samband. Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Man förstår inte sambandet mellan villkor, möjligheter och incitament för företag att verka på en konkurrensutsatt marknad och deras möjligheter att växa och skapa fler jobb. Man förstår inte sambandet mellan människors drivkraft att utbilda sig, vidareutbilda sig, gå från bidrag till arbete och det skattetryck som drabbar dem om de gör det. Man förstår inte heller sambandet mellan företagares drivkrafter att få sina företag att växa, människors drivkraft att arbeta och försörja sig själva och de totala resurser som står till förfogande för oss politiker, när det gäller att inte bara bibehålla utan även vidareutveckla en stark välfärdsstat. Om man inte förstår dessa samband är det inte bara möjligt utan högst sannolikt att man landar i felaktiga politiska slutsatser. Låt oss ta ett exempel och prata om poliser! Det verkar helt plötsligt finnas ett väldigt starkt stöd i denna kammare för den linje som har drivit i många herrans år, nämligen att det behövs fler poliser. I det läget säger finansministern att det inte finns utrymme för lönehöjningar eller andra satsningar för att förbättra arbetsvillkoren för landets poliser. De pengar som finns ska nämligen användas till att utbilda fler. är det poliser som lämnar yrket just på grund av undermåliga arbetsvillkor och såklart på grund av en groteskt inkompetent polisledning. Denna polisledning hålls under armarna enkom som ett resultat av att man har rätt färg på partiboken, en synnerligen röd sådan. Då hjälper inte alla utbildningsplatser i världen för att råda bot på problemet. Dessutom, om man som polis inte får se sin familj, sina barn, under dygnets ljusa timmar och om man förväntas riskera sin fysiska trygghet så fort man är i tjänst ska man ha betalt därefter. Låt oss prata om sjuksköterskor, eller ännu hellre om bristen på sjuksköterskor! Den är vi alla hyfsat överens om. Men där slutar också konsensus. Visst kan vi säkerligen utbilda fler sjuksköterskor. Det tycker jag också att vi ska göra. Men hur hjälper det sjukvården här och , ? Svaret är: inte alls. vet vi att drygt 9 000 utbildade, mer eller mindre erfarna, sjuksköterskor arbetar med något helt annat. Då räknar man inte in alla dem som arbetar kvar i yrket men någon helt annanstans, inte minst i . Vi vet varför de lämnar; man har frågat dem. De har inte lämnat eftersom de plötsligt har kommit på att de har valt helt fel väg i livet eller har börjat brinna för någonting helt annat. Det har lämnat beroende på undermåliga arbetsvillkor. Det handlar om sådant som arbetstider, stress, belastning, möjligheten att kunna påverka sin egen situation och dålig löneutveckling. De handlar om att kunna äta sin lunch i någorlunda lugn och ro eller en sådan fundamental sak som att över huvud taget kunna gå på toaletten. Vi kan utbilda, utbilda och utbilda lite mer. Men om de som utbildar sig inte stannar kvar i yrket är vi helt enkelt kvar där vi är. Men det finns lösningar på detta. För att hitta dem måste man dock dels förstå sambanden, dels komma till insikt om vissa saker. Man måste förstå att personal är någonting som man har till låns. De är inte livegna – tack och lov. Personal stannar kvar precis så länge som de känner att de fyller en funktion, får rimlig ersättning för det värv som de uträttar, inte ställs inför valet mellan karriär och familj, har möjlighet att växa på sin arbetsplats, vidareutbilda sig och så länge stressnivån är hanterbar. Den ska inte nödvändigtvis vara låg, men hanterbar. Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Det är såklart inte gratis, tvärtom. Men det är värt det. Och det handlar inte om någon liten gest, i alla fall inte bara, för att visa uppskattning för alla dem som sliter i det offentligas tjänst. Det handlar om att upprätthålla åtminstone en grundläggande nivå på välfärden. Alternativkostnaden, det vill säga för att inte satsa ordentligt på de offentligt anställda, blir betydligt högre. kommer att fokusera mycket på de offentligt anställda i vår budgetmotion, inte minst dem som arbetar i sjukvårds‑ och omsorgsyrkena. När det gäller just sjukvården är väldigt långt fram i många avseenden, förutom i det allra viktigaste. Det handlar såklart om tillgängligheten. Vad spelar det för roll att vi har en väl utvecklad sjukförsäkring, världens kanske bästa och främsta läkare och världens bästa maskiner om patienten sitter fast i en vårdkö? Tillgänglighet handlar om antalet vårdplatser. har minst antal vårdplatser per capita i hela . Och antalet vårdplatser avgörs av hur mycket kvalificerad personal vi har. Tillgängligheten i sjukvården börjar och slutar med personalen. Svenska folkets förtroende för den allmänna, offentligt finansierade sjukvården har minskat. Det har bland annat resulterat i att många väljer att skaffa en privat sjukförsäkring. Det vill nu regeringspartierna tillsammans med sätta stopp för, genom att på olika sätt försvåra för och straffbeskatta sådana lösningar. Till dem har jag ett klart och tydligt besked: Ni kommer inte att ha mitt stöd för detta. Ni kommer inte att ha stöd för detta. Därför kommer ni förhoppningsvis inte heller att ha stöd för detta. Om man ser det som ett problem att allt fler – privatpersoner, småföretagare och även större arbetsgivare – väljer att teckna privata sjukvårdsförsäkringar finns det en jätteenkel lösning på problemet. Man tar helt enkelt bort efterfrågan på dem. Det gör man genom att se till att den offentligt finansierade sjukförsäkringen fyller den efterfrågan som finns. Och det gör man genom att komma till insikt om att man behöver satsa betydligt kraftfullare på de anställda vi har i sjukvården. Det kommer vi att satsa ordentligt på. Och det gör vi allra helst tillsammans med andra partier. Nuvarande regering visar på en närmast abnormt kreativ förmåga vad gäller nya sätt att öka skattetrycket. Man höjer skatten för väldigt många löntagare, eftersom man tycker att de är höginkomsttagare. Men tänk nu på ett ganska vanligt hushåll med låt oss säga två barn och två vuxna. Den ena föräldern kanske jobbar deltid eftersom barnen är små. Den andra föräldern jobbar som rektor, barnmorska, gruvarbetare, polis eller elektriker. De har i bostadslån, på vilket ränta och amortering ska betalas . Tror ni att det hushållet uppfattar sig som ett höginkomsthushåll? Nej, det gör de inte. Det är de inte heller. Men regeringen har bestämt att de är det och belägger därför en av föräldrarna med en marginalskatt på – . Det är klart att de som tjänar riktigt bra också ska betala lite mer i skatt. Det har jag inga problem med. Mitt problem är att den här regeringen har en fullkomligt bisarr syn på när ett hushåll, ett vanligt hushåll, blir ett med regeringens ögon höginkomsthushåll. Regeringen bestraffar helt vanliga, hårt arbetande löntagare. Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Regeringen talar om flygskatt, kilometerskatt, kemikalieskatt, entreprenörsskatt och så vidare. Smaka bara på det sistnämnda – en särskild skatt för entreprenörer, det vill säga för just precis dem som startar nya företag, som driver små företag och därigenom skapar nya arbetstillfällen. Det gjordes en ganska bra liknelse som jag läste om i en tidning. Regeringen betraktar de svenska företagarna ungefär på samma sätt som de gamla vikingarna betraktade grisen i Odens sal, i . Man kunde slakta den , men likväl återuppstod den . Det hade varit bra om det hade varit så, men dessvärre funkar det inte på det här sättet, i alla fall inte här i jordelivet. 36 Finansminister (S) replik: gick till val på att det var oacceptabelt att skattepengar som skulle gå till vård, skola och omsorg i stället gick till aktieutdelningar. Men med lobbyföretaget , ja, då hade man en helt annan åsikt – en åsikt som för övrigt gick hem bättre hos . vill tillsammans med , , säkerställa riskkapitalisternas fortsatta vinster som de tjänar på våra skolbarn. För är det en sak vad man lovar i valrörelsen, men en helt annan sak vad man gör efter valet. För mig är det enkelt: I mitt ska skattepengar gå till de verksamheter som de är avsedda för, inte till riskkapitalister. I mitt ska barn inte ställas på gatan för att skolan inte längre går med vinst. I mitt gör vi gemensamma investeringar för att alla elever ska nå kunskapsmålen i trygga och jämlika skolor. Men sviker de svenska skolbarnen gång på gång. De vill spara 10 miljarder i kommunerna. Då är min fråga till : Hur många lärare för mycket tycker att det finns i kommunerna runt om i hela ? Och framför allt: Varför står upp för riskkapitalisternas rätt till vinst snarare än för våra skolbarns rätt till kunskap? 37 (SD) replik: Det är oroväckande och märkligt om finansministern inte är kapabel att läsa en ganska enkel budgetmotion. Den är inte jätteenkel, men en finansminister borde klara av att läsa den. Men ta kontakt med mig, så ska jag lära finansministern att läsa vår budgetmotion. Det där är ju bara rakt igenom trams. Detta med nedskärningar i kommuner och landsting stämmer inte. Det finns inget sådant förslag. Jag ska ta med mig budgetmotionen nästa gång, så får vi titta på den tillsammans. gick till val på att bibehålla valfriheten inom välfärden. Vi tycker att valfrihet har ett egenvärde. Vi är inte socialister. Vi vill inte ha ett offentligt monopol. Vi tycker att medborgarna ska ha rätt och möjlighet att välja själva. Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Om man ställer valfrihet och kvalitetskrav mot varandra säger de flesta väljare och till och med Socialdemokraternas väljare att det viktiga är kvalitetskraven, inte att få bort friskolorna. Det är där som vi ska jobba jättehårt, men inte genom att ta bort valfriheten. Det finns ett egenvärde i valfrihet. Vi är inte socialister, och vi kommer inte heller att bli det. Nästan alla partiers sympatisörer – det finns ett undantag – säger samma sak: Det viktiga är inte att få bort friskolorna, det viktiga är höga kvalitetskrav. Det är nummer ett. Till och med Socialdemokraternas väljare tycker det, och det är det vi driver. 38 Finansminister (S) replik: Det är ingen som vill ta bort valfriheten. Det finns fantastiska möjligheter för både föräldrar och barn att välja mellan olika skolor och olika pedagogisk inriktning. Frågan är om våra skattepengar ska gå till dessa skolor – eller till stora vinster. Jag hävdar inte på något sätt att är socialister. Däremot hänvisar jag till det som sa före valet till sina väljare i en motion, då man ju inte heller var socialister. Man skrev: Vi ska följa de nordiska länderna. Friskolor ska inte ta ut någon vinst. Ni skrev att det är orimligt att skattemedel förs ut från verksamheten och att skattemedel ska användas för att höja kvaliteten, inte delas ut som vinst. Så var budskapet till väljarna före valet. Varför har ni ändrat er nu och i stället står upp för riskkapitalisternas rätt till vinst, snarare än för skolbarnens rätt till kunskap? Varför har ändrat sig? Är det på grund av med pr-byråer i eller vad är det som har hänt? Varför spelar löftet till väljarna inte längre någon roll? 39 (SD) replik: Jag har inte ätit en enda middag med någon pr-byrå här i . Kan vi få slut på det där tramset nu? Kliv upp ur sandlådan! säger finansministern två saker . Socialdemokraterna vill också ha valfrihet. Ärligt talat: Den Reepaluutredning som man tillsatte som en direkt eftergift till för att få stöd inte minst vid budgetvoteringarna är perfekt designad för att sätta stopp för valfriheten, för samtliga privata inslag i välfärdens verksamheter. Ta den där och släng den i det runda arkivet! Den kommer inte passera den här kammaren, det kommer jag att se till. Det är en eftergift till för att det ska finnas ett offentligt alternativ. Medborgarna ska inte ha någon valfrihet. Jag kommer inte att köpa det. Det kommer inte att ske, not on my watch. 40 (V) replik: Det finns ett tydligt mönster i retoriska inlägg. Varje gång som han blir trängd använder han härskartekniker. Jag hoppas att det ska bli ett slut på det. Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande 5 miljarder som skulle ha gått till vård, skola och omsorg gick i stället till utdelning, koncernbidrag eller räntor. Det motsvarar lönen för 10 000 sjuksköterskor. säger sig vurma för de anställdas villkor i sjukvården. Då kunde han ha tagit de 5 miljarderna och gett 10 000 sjuksköterskor högre lön. Jag tänkte ta upp detta med skatter och teorin bakom jobbskatteavdraget. Den teorin handlar ju om att sätta press nedåt på lönerna, det vill säga tvärtom mot det som pratade om i talarstolen då han sa sig vilja höja löner. Men teorin bakom jobbskatteavdraget handlar också om att sjuka och arbetslösa ska betala högre skatt vid lika inkomst. Sjuksköterskor, barnmorskor, undersköterskor och förskollärare som sliter väldigt hårt och bokstavligt talat bär välfärden på sina axlar jobbar så hårt att de blir sjuka. Med och synsätt är det helt rimligt att de ska betala högre skatt när de blir sjuka. Det gäller också den industriarbetare eller byggnadsarbetare som förlorar jobbet på grund av att fabriker lägger ned eller på grund av arbetsbrist. Då ska man betala högre skatt. Varför ska sjuka och arbetslösa betala högre skatt vid lika inkomst? Vid en inkomst så låg som ska de betala mer i skatt med er politik. 41 (SD) replik: De finns ju bara i en värld för att ska kunna använda dem på andra sätt. De finns ju bara i en värld bolagsskatt. Det är liksom inte pengar som man bara kan gå in och ta. Låt oss prata om jobbskatteavdraget. Det är jätteintressant. Hela idén är ju att öka drivkraften att jobba. Det är riktigt att det sätter press, kanske inte nedåt, men inte lika mycket press uppåt på lönebildningen. Det är en bärande del, eller bärande vet jag inte men en effekt av jobbskatteavdraget. Men löntagarna är rimligen i första hand intresserade av sin nettolön, inte av sin bruttolön. Man har väl hellre en högre nettolön, eftersom man ändå betalar så mycket skatt på högre löner. Det är klart att det får den effekten. Det är tillsammans med regeringspartierna som har ett budgetsamarbete. Tycker man att det är ett stort problem kan man väl upphöra med det. Det skulle inte passera den här kammaren förstås, men jag har inte sett några initiativ från vare sig regeringen eller dess samarbetspartier att gå i den riktningen. Jag tycker att man ska ha ett väldigt starkt skydd i den händelse att man blir arbetslös, självklart. Men det får inte gälla för evigt.