prot · H409111 · 2017-05-16 00:00:00 — Detta är ett resultat av att alliansregeringen gav en särskild utredare i uppdrag att undersöka om det fanns behov av att förstärka det straffrättsliga skyddet för egendom och föreslå förändringar som inte minst skulle vara kopplade till it-brott. och med ökad intensitet har så kallade bluffakturor och annat diskuterats. Detta är ett stort och omfattande problem, och det här är svaret på detta problem. I stället för att diskutera en massa konstiga förslag om att man till exempel ska kunna frånträda avtal som man egentligen inte har ingått fordras ett straffrättsligt skydd. Här har vi nu ett uppbyggt förslag om grovt fordringsbedrägeri, vilket Lawen Redar redogjorde för bra. Grovt fordrings-bedrägeri och andra förmögenhetsbrott Med den utgångspunkt som alliansregeringen gav utredaren gäller i övrigt att man ska anpassa straffskalor för de centrala förmögenhetsbrotten så att de bättre speglar det allvar som exempelvis integritetskränkningar innebär. De ska även anpassas i förhållande till varandra. En annan sak är att man ändrar brottsrubriceringen snatteri till ringa stöld, vilket förhoppningsvis möjligen kan uppfattas som en signal om att man ser allvarligare även på ringa fall av tillgreppsbrott. Dessutom skärps straffskalorna för skadegörelse och grov skadegörelse för att de ska stämma överens med övriga förmögenhetsbrott. Det finns som sagt ingen reservation för vår del att yrka bifall till, så jag yrkar återigen bifall till utskottets förslag. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 11 Nya möjligheter till operativt polissamarbete med andra stater Nya möjligheter till operativt polissamar-bete med andra stater betänkande 2016/17:JuU27 Nya möjligheter till operativt polissamarbete med andra stater (prop. 2016/17:139) 18 (V): Låt oss börja med svenskans vackraste ord, vilket för mig som småbarnsförälder är ”barnvakt”. Men som riksdagsledamot tycker jag ändå att det vackraste ordet är ”myndighetsutövning”. Myndighetsutövning är ett förvaltningsrättsligt begrepp och omfattar beslut eller andra åtgärder som ytterst är uttryck för samhällets maktbefogenheter i förhållande till medborgarna. Det är mycket vackert, fru talman. har alltid varit tydligt med att det ska vara svenska myndigheter som utför myndighetsutövningen, eftersom det är då vi har lagar, bestämmelser, rutiner och överklagandemöjligheter om något skulle gå fel. Vi kvarstår i denna åsikt även när det gäller polisens samarbete över gränserna. Regeringens proposition handlar om hur polisen ska samarbeta med andra stater för att förebygga och utreda olika former av brott. Låt mig börja med att förtydliga att tycker att det är oerhört viktigt och betydelsefullt att polisen samarbetar och bekämpar brott över nationsgränserna. Brottsligheten sträcker sig inte enbart inom landets egna gränser utan är, precis som allt annat, internationell. Den svenska polisen kan samarbeta operativt med utländska myndigheter. Vid dessa samarbeten får dock utländska tjänstemän inte vidta några åtgärder som innefattar myndighetsutövning, bortsett från undantagsreglerna enligt och samarbetet i . vill att regeringen återkommer med ett förslag som inte medger främmande stats myndighetsutövning i eller innebär att utländska tjänstemän ges rätt att använda vapen på samma sätt som svensk polis. Nya möjligheter till operativt polissamar-bete med andra stater I propositionen skriver regeringen att utländska tjänstemän som medverkar i samarbetet kommer att stå under svensk ledning och att deras användning av våld eller tvång enbart får ske inom ramen för de regler som gäller för den svenska polisen. Utländsk polis eller utländska tjänstemän med polisiära befogenheter ska vidare få bära vapen och ha rätt att använda vapen på samma sätt som svensk polis. De utländska poliser som ska delta i samarbetet ska enligt förslaget därför ges kunskap om vilka regler och arbetsmetoder som tillämpas i . Detta låter bra, men anser att det inte är tillräckligt för att garantera att grundläggande principer om rättssäkerhet och den enskildes rättigheter upprätthålls. En fråga som vi ställer oss är hur det ska säkerställas att myndighetsutövningen sker på rätt sätt. Om en svensk myndighetsuppgift utförs av en utländsk stat måste medborgaren kunna förvänta sig lika hög grad av rättssäkerhet och kvalitet som om uppgiften utfördes av en nationell myndighet. Den myndighetsutövning som föreslås ska få utföras av utländsk stat är inte vilken uppgift som helst utan tillhör statens kärnverksamhet och utgör dessutom en del av statens våldsmonopol. De utländska poliserna kommer enligt förslaget inte att vara underställda svensk myndighetstillsyn. Det tycker vi är mycket bekymmersamt. Vi ser allvarligt på det, och vi vill ha en bättre genomlysning och motivering till varför. Samarbetsinsatser kommer att ledas av . Det innebär att Justitiekanslern och kan granska om någon felaktighet händer. Men precis som remissinstansen anser att det är tveksamt om det är tillräckligt att omfattas av tillsynen. Mot bakgrund av att de utländska tjänstemännen inte direkt kommer att stå under JO:s och JK:s tillsyn ifrågasätter vi i om de nya samarbetsformerna verkligen kan sägas vara omgärdade av tillräckliga rättssäkerhetsgarantier. Att låta JO och JK granska utländska tjänstemän avviker från rådande ordning, men att låta utländsk stat utöva myndighetsutövning i mot svenska medborgare avviker – det säger jag utan att överdriva – markant från nu gällande ordning. vill att regeringen återkommer med ett förslag som inte medger främmande stats myndighetsutövning i eller innebär att utländska tjänstemän ges rätt att använda vapen på samma sätt som svensk polis. Därför yrkar jag bifall till reservationen. 19 (S): är alltså ärendet nya möjligheter till operativt polissamarbete med andra stater. Det handlar om en del lagändringar som krävs i svensk lag för att kunna genomföra förslaget. Det handlar om att genomföra bestämmelserna om operativt polissamarbete i de EU-beslut som finns, som kallas för Prümrådsbeslutet och Atlasbeslutet, och en del ändringar utifrån Europolförordningen. Den svenska polisen och Säkerhetspolisen ska då kunna samarbeta med utländska myndigheter och ta emot bistånd och ge bistånd vid gemensamma insatser, större evenemang, katastrofer och allvarliga olyckor. Man ska också kunna använda utländska särskilda insatsgrupper vid behov vid sådana händelser, precis som det är reglerat i dagens Prümrådsbeslut och Atlasbeslut. Som poängterade finns det naturligtvis internationella samarbeten . Men tanken är att utländska poliser, under ledning av svensk polis, ska kunna utföra myndighetsutövning i . Det är skillnaden. Nya möjligheter till operativt polissamar-bete med andra stater Myndighetsutövningen kan, som i allt polisiärt arbete, handla om att använda sig av våld eller tvång. Det är väldigt viktigt att säga att den måste ske inom ramen för det reglemente som gäller för svensk polis. Jag kan ta ett exempel. Om det är olika reglementen för svensk polis och tysk polis och en tysk polis kommer hit till och jobbar under svensk ledning måste den polisen agera som den svenska polisen gör och får inte använda andra metoder som eventuellt finns i . Grunden är naturligtvis att svensk polis ska vara dimensionerad för vårt lands behov. Men vi ser att det blir av större och större vikt att ha beredskap för att kunna ta emot och ge förstärkning från och till andra länder vid exceptionella händelser. Man kan se detta som ett möjligt komplement, kan man säga. Vi ser det globala läget och förändringar som sker internationellt. Vi mår bra av att svensk polis kan använda sig av den här möjligheten. Innan ett eventuellt samarbete med ett land påbörjas ska en överenskommelse göras. Den ska vara ganska tydlig. Överenskommelsen kan ingås av regeringen, eller Säkerhetspolisen. Insatsen ska vara tydligt avgränsad och ha ett tydligt syfte. Den kan vara specificerad i fråga om tid och plats. Det ska vara tydligt vilka tjänstemän som ska delta, vilka befogenheter de har, hur ledningen ska se ut och en del andra saker. Som ni förstår ska det vara väldigt tydligt hur samarbetet ska se ut. Huvudregeln är att när utländska poliser agerar ska de göra det i svenska tjänstemäns närvaro. Befogenheterna är, som jag sa tidigare, de som finns i den svenska polislagen. Ingen får agera på annat sätt än det som är tillåtet enligt svensk polislag. pratade om sin oro för tillsynen gällande detta. Utskottsmajoriteten har bedömt att JO och JK kan utöva tillsyn över de insatser som görs. Utifrån det bedömer vi att rättssäkerheten finns i detta. När det gäller geografi kan vi tänka oss att det främst handlar om de nordiska länderna – vi delar gräns – och att det blir mer samarbete där. Regionpolischefen i Polisregion , , jobbar just nu med ett speciellt uppdrag som handlar om att föreslå nationella rekommendationer för det framtida gränsöverskridande samarbetet i – det kan då baseras på denna nya lagstiftning. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på motionen. 20 (M): Till skillnad från en tidigare talare skulle jag vilja uttrycka ordet ”äntligen”. Jag yrkar bifall till propositionen, som handlar om operativt samarbete mellan olika länder, med fokus just på det nordiska samarbetet. I dessa tider pratar vi faktiskt mer eller mindre om behovet av fler poliser – fler poliser i yttre tjänst och fler poliser som är närvarande där människor finns. Det handlar om våra utanförskapsområden. Men det handlar i väldigt stor utsträckning också om vår landsbygd och vår glesbygd. Nya möjligheter till operativt polissamar-bete med andra stater Det togs ett beslut i . Det var en mandatperiod som inte var som den här mandatperioden. Det skilde sig på det sättet att inte gav särskilt många tillkännagivanden till regeringen. Det kom ändå löpande propositioner. Men det fanns ett tillkännagivande. Det handlade om delvis bifall till en motion om polisinsatser över gräns vid överhängande fara. Det var faktiskt min enskilda motion som fick ett bifall. Därför, fru talman, vill jag använda ordet ”äntligen”. Mellan och är det och en månad. ser man äntligen på något sätt frukten av det politiska arbetet. Det känns ganska skönt. Det är inte meningen att vara ironisk, för detta är en svår materia. Man ska ha respekt för att det tar tid. En enig riksdag, inkluderande Socialdemokraterna, och , beslutade att rikta detta tillkännagivande till regeringen, om att man skulle se till att få dessa polisinsatser. Regeringen påbörjade ett arbete med dåvarande justitieminister och lade upp det som ett nordiskt samarbete. Till att börja med gav man ett uppdrag från . Det är nämligen svårt när man ska blanda in flera stater. Det tar tid, eftersom alla stater tycker att de egna reglerna är de bästa reglerna. Det gäller att komma överens. Men det är också, precis som har tagit upp, en svår materia. Det finns mängder av detaljer i myndighetsutövningen som måste redas ut och ut. Därför får man ha respekt för att ett sådant uppdrag tar tid. Detta har gåtts igenom väldigt noggrant. Det har funnits utredningar om utökat polissamarbete i och EU. Och det har funnits diskussioner bilateralt mellan de olika länderna. Det är bra. Varför ville jag 2007 väcka denna motion? Ja, det beror lite grann på varifrån jag kommer. Jag lever ganska nära , och vi hade en ganska infekterad diskussion mellan dåvarande majoritet och opposition just kring detta. är ett väldigt specifikt gränsområde. Där finns en älv, och det finns väldigt många övergångar. Man talar i regel samma språk. Man umgås över gränsen. Det är ett levande gränsområde mellan länder som står väldigt nära varandra. Särskilt väl symboliseras detta av och städer. Det kan vara svårt att ta till sig när man lyssnar, men det är lätt att se när man åker dit. gjorde ett av sina få besök ute i landet där – efter tjat från min sida – och kom till insikt om att det här nog är nödvändigt och behövs. Det symboliseras ganska tydligt av torget som ska byggas i Rajala, där landsgränsen i princip går över torget. De tidigare Schengenbestämmelserna innebär att man skulle kunna ha svensk polis på ena sidan. Skulle det då begås ett brott i det svenska hörnet av torget skulle den svenska polisen kunna springa efter, göra ett förföljande, till det finska hörnet av torget. Men skulle brottet begås i det finska hörnet av torget, då skulle inte den svenska polisen kunna gå över och beivra brottet. Det visar på problemet i detta. Därför fick vi också ett enigt utskott. Naturligtvis finns det vidare behov i det här. Det handlar inte bara om , utan det finns också ett behov utefter den svensk-norska gränsen. Men det aktualiseras specifikt och tydligt just i , särskilt i de här städerna – eller staden . Nya möjligheter till operativt polissamar-bete med andra stater Varför var då det här infekterat? Jo, delvis var det infekterat därför att det pågick ett större EU-arbete . Det handlade om Prümrådssamarbetet och Atlassamarbetet. Där fanns det väldigt skilda politiska uppfattningar. Därför är det lite fascinerande att se hur resan för politiska partier faktiskt kan se ut. En av de stora poängerna med detta nordiska samarbete är att man kan sampatrullera under svensk ledning och använda sina resurser på ett gemensamt och bra sätt. För att möjliggöra detta finns artikel 17 i Prümrådsbeslutet, som regeringen lyfter fram som en möjlig väg. Prümrådsbeslutet innebar ju att vi fick ett större, vidare samarbete. Dels fick vi ett större informationsutbyte gällande DNA, fingeravtryck och fordonsregister, dels fick vi ett samarbete om förebyggande av terroristbrott och samarbeten som gäller evenemang, katastrofer och allvarliga olyckor. Men vi fick också möjligheten till sampatrullering enligt artikel 17. Hur ställde sig då de olika partierna till detta? Jo, märkligt nog var alla partier för det nordiska samarbetet, men och var konsekvent emot Prümrådssamarbetet över huvud taget. Man ville inte ens ha möjlighet att utbyta fordonsuppgifter – trots att vårt fordonsregister redan var offentligt. Socialdemokraterna hade lite svårare att bestämma sig. Man såg gärna informationsutbyte som en möjlighet, men i sin reservation sa man definitivt nej till artikel 17 i Prümrådssamarbetet – samma artikel som samma parti lyfter fram som den stora möjligheten. kan alltså partipolitik bli lite lustig. Man agerar på ett sätt i opposition och ska prompt vara emot, men när man sätter sig i regeringsarbete inser man att man måste använda sig av den befintliga juridiken för att kunna nå olika typer av framsteg. ska jag inte vara onödigt gnällig, men jag tycker att det här är ganska lustigt. Jag är mest glad att vi , en månad och ser till att faktiskt få ett fungerande polissamarbete så att vi också i ett område som , där vi aldrig kommer att kunna ha tillräcklig polisbemanning för att klara av alla situationer, kan få en situation där närmaste polisbil kan ingripa oavsett på vilken sida av gränsen den står. Återigen: Bra jobbat den här gången, regeringen! Och tack, Socialdemokraterna, för att ni var kloka nog att byta uppfattning! Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 12 Kroppsbesiktning i syfte att utreda ålder i brottmålsprocessen betänkande 2016/17:JuU29 Kroppsbesiktning i syfte att utreda ålder i brottmålsprocessen (prop. 2016/17:165) 21 (V): Vilken ålder du har när du döms har väldigt stor betydelse i brottmålsprocessen, inte för själva brottet som har begåtts – det är detsamma oavsett vilken ålder du har – men däremot för påföljden, det som i folkmun kallas straff. Kroppsbesiktning i syfte att utreda ålder i brottmålsprocessen Det finns en lång tradition av att särbehandla unga lagöverträdare i straffsystemet. På grund av att unga är just unga har straffsystemet anpassats till att unga inte har uppnått samma utvecklingsgrad som vuxna personer har. Det gör att ingripanden mot unga är lindrigare än ingripanden mot vuxna. Det finns särskilda bestämmelser om handläggning hos en rad myndigheter som polis, åklagare och domstol när det handlar om unga lagöverträdare. Bestämmelserna är ofta utformade med en bestämd ålder som utgångspunkt: 15, 18 eller . Den misstänktes eller tilltalades ålder har därför avgörande betydelse för vilket straff som kan utdömas. Särbehandlingen av barn och unga är viktig. Det finns en mening med att barn får vara barn. Det finns många andra partier som ifrågasätter det här, men här vill jag vara tydlig: Ett barn är ett barn, oavsett om barnet är misstänkt för brott eller inte. Jag tror inte att jag är ensam om att följa Kevinfallet på tv. Det är en berättelse som verkligen visar på hur utsatta barn är i rättsprocessen och hur benägen vuxenvärlden är att pådyvla barn sin egen uppfattning och få barn att tro att den är sanningen – skyldighet till ett brott, till exempel, eller kanske barnets egen ålder. Det har länge varit så att om en person är misstänkt för brott och man inte vet åldern på personen kan en så kallad kroppsbesiktning göras. Det är en åldersbedömning, precis en sådan som vi är vana att se debatteras i sammanhang som rör asylsökande och ensamkommande flyktingbarn. Men beslutade för sedan att åldersbedömning inte längre får ske i brottmål om inte den unga tycker att det är okej att en åldersbedömning görs. Det har lett till att numera endast utför medicinska åldersbedömningar om den unga i fråga tycker att det är okej. Förslaget som regeringen nu presenterar syftar till att återställa rättsläget så som det uppfattades tidigare, innan meddelade sin dom. Regeringen vill att det tydligt ska stå i att man ska kunna utreda en ungdoms ålder om personen är misstänkt för brott som kan ge fängelse. Ungdomen behöver inte godkänna eller samtycka till åldersbedömningen. Utredningen ska alltså kunna göras mot en persons egen vilja. vill att det förslaget ska avslås. De personer som kan bli aktuella för åldersbedömning förekommer såväl i brottmålsprocessen som i asylprocessen. är det fråga om samma individer. I båda sammanhangen spelar den ungas ålder stor roll. Åldern har stor betydelse, och visst är det viktigt att få reda på åldern på en person som är misstänkt för något. Det kan till och med vara till fördel för personen eftersom det finns omfattande skyddslagstiftning som skyddar den unga. Men att göra en utredning mot någons vilja är inte rätt. Vi ska vara medvetna om att det inte finns någon metod som kan bestämma en individs exakta ålder. Det är i stort sett samma metoder för åldersbedömning oavsett om det rör sig om brottmålsprocesser eller ansökningar om uppehållstillstånd – och ingen är exakt. Kroppsbesiktning i syfte att utreda ålder i brottmålsprocessen Metoderna för att bedöma ensamkommande asylsökande barns ålder har varierat och varit mer eller mindre godtyckliga. pekade i en rapport på osäkerheten i metoderna för åldersbedömning rörande såväl 15-årsgränsen som 18-årsgränsen och förordade därför pilotstudier rörande båda gränserna. anser att en ung brottsmisstänkt – i likhet med vad som från gäller för åldersbedömning i asylprocessen – ska ha möjlighet men inte vara tvingad att genomgå medicinsk åldersbedömning i de fall där den unges ålder är osäker och har betydelse för påföljdsfrågan. Därför yrkar vi avslag på propositionen. Jag yrkar bifall till reservation 1. 22 (S): Det är av största vikt för förtroendet för rättssamhället att rätt personer blir dömda för brott de har begått och att de får ett väl avvägt straff. Här föreslår regeringen ett förtydligande angående kroppsbesiktning i syfte att utreda ålder så att rätt straff kan utdömas. I propositionen föreslås ett förtydligande i av när kroppsbesiktning får göras för att utreda den misstänktes ålder. Kroppsbesiktning i syfte att utreda ålder ska få göras på den som skäligen kan misstänkas för ett brott som kan leda till fängelse. En förutsättning ska vara att den misstänktes ålder har betydelse för om straff får dömas ut eller för påföljdsfrågan i övrigt. När den misstänktes ålder är okänd har tillämpats en ordning där reglerna om kroppsbesiktning i har använts för att utreda om den misstänkte är straffmyndig och för andra situationer där åldern har betydelse för påföljdsfrågan. Resultatet av dessa bedömningar har därefter tillsammans med annan utredning åberopats i domstol. har dock genom ett avgörande slagit fast att det inte finns lagstöd för att utföra kroppsbesiktning för detta ändamål. I beslutet anförs att bestämmelsens ordalydelse tar sikte på vad som kan vara av betydelse för utredningen av brottet. Detta bör enligt förstås så att omständigheterna kan få betydelse som bevisning eller på annat sätt bidra till utredningen av gärningen eller vem som har begått den. Omständigheter som har betydelse för påföljden, till exempel den misstänktes ålder, omfattas däremot inte av ordalydelsen, enligt . Det är centralt att det finns en möjlighet för de brottsutredande myndigheterna, eller i sista hand domstolarna, att få till stånd en medicinsk åldersbedömning om den misstänktes ålder är oklar. Annars måste myndigheterna förlita sig på den misstänktes egna uppgifter om sin ålder. Det finns då en betydande risk för att allvarliga brott inte utreds eller att åklagaren inte kan uppfylla sin bevisbörda eller utredningsskyldighet med följden att åtal inte kan väckas eller att ett väckt åtal ogillas. Följden kan också bli att dömda får mindre ingripande straff än vad de skulle ha fått om åldern hade kunnat utredas närmare. En sådan ordning skulle leda till stötande resultat, inte minst mot bakgrund av de intressen målsägandena har av att brott blir utredda och lagförda. Det gäller i synnerhet när det är fråga om mycket allvarlig brottslighet. Det är också olämpligt att vuxna personer som dömts för ett allvarligt brott placeras tillsammans med barn på slutna ungdomshem på grund av att åldern inte har kunnat fastställas. Kroppsbesiktning i syfte att utreda ålder i brottmålsprocessen Det finns inte någon metod för medicinsk åldersbedömning som kan bestämma en individs exakta ålder. Både och har fått i uppdrag att arbeta med att se över metoderna och att öka kunskapen. Även om en medicinsk åldersbedömning inte med exakthet kan säga vilken ålder den misstänkte har är den en viktig pusselbit i kartläggningen av frågan. analyser och bedömningar vilar på vetenskaplig grund och beprövad erfarenhet. När uttalar sig om en persons ålder uttalar sig myndigheten aldrig med större säkerhet än vad de vetenskapliga metoderna tillåter. Den osäkerhet som finns i bedömningen har också domstolen att beakta i sin bevisvärdering. Mot den bakgrunden föreslås därför att ändamålet för kroppsbesiktning ska kompletteras så att det uttryckligen framgår av att kroppsbesiktning får göras för att utreda den misstänktes ålder i det fall den har betydelse för om påföljd får dömas ut eller har betydelse för påföljdsfrågan i övrigt. Kompletteringen innebär endast en uttrycklig lagreglering av det som i den praktiska tillämpningen ansågs gälla innan kom med sitt beslut. Det är alltså fråga om att återställa rättsläget till hur det tidigare uppfattades på denna punkt. Någon utvidgning av möjligheterna att besluta om kroppsbesiktning i förhållande till vad som ansågs gälla är enligt regeringen inte avsedd. Legalitetsprincipen, behovsprincipen, ändamålsprincipen och proportionalitetsprincipen kommer, liksom tidigare, att vara vägledande vid tilllämpningen. Enligt utskottet är det av stor betydelse att det finns en möjlighet för de brottsutredande myndigheterna eller domstolen att i sista hand få till stånd en medicinsk åldersbedömning om den misstänktes ålder är oklar. I annat fall finns en betydande risk för att allvarliga brott inte utreds eller att åklagaren inte kan uppfylla sin bevisbörda eller utredningsskyldighet med följden att åtal inte kan väckas eller att väckt åtal ogillas. Därför yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. 23 (M): Jag yrkar bifall till propositionen och utskottets förslag samt avslag på reservationerna.