prot · H409132 · 2017-06-27 00:00:00 — Det var mycket som var oroligt på det här området. Det är självklart att svensk välfärd ska byggas på mångfald och kunna förenas med noggrann kontroll över våra gemensamma resurser. Kvalitet måste alltid stå i fokus, och vi måste ställa hårda kvalitetskrav, oavsett utförare. Därav mina frågor till regeringen och . Den som bedriver verksamhet inom måste genom avtal med en kommun ha tillstånd för att driva en sådan verksamhet. Tillstånd från lämnas bara om man uppfyller kraven på god kvalitet och säkerhet. Det borde rimligtvis vara så att det ställs samma krav på verksamheter som bedrivs av kommuner för att man ska få detta tillstånd. Det här har röstat igenom, därav detta tillkännagivande. Tyvärr ville inte Socialdemokraterna, att dessa krav skulle gälla alla. Man anser att en generell tillståndsplikt för kommunerna skulle vara ett för stort ingrepp i den kommunala självstyrelsen. Jag tycker att det är tråkigt att de rödgröna partierna saknar ambitionen om en välfärd som ska säkra kvalitet för alla verksamheter, privat som offentlig, som tillhandahåller välfärdstjänster. Alla bör uppfylla kraven på god kvalitet och säkerhet. bereds tillkännagivandet inom , och ministern kan inte svara på när beredningen är klar. Men det hade varit intressant att höra vad ministern själv anser. Bör det vara samma krav på de offentliga som på de privata verksamheterna? Bör det krävas tillstånd för båda verksamheterna? 24 Statsrådet (S): Jag tycker verkligen att vi ska ha samma krav på kvalitet. Det här handlar ju om människors liv i olika utsatta lägen. Därför tycker jag verkligen det. De studier som har gjorts där man jämför kvaliteten i privat och offentligt utförd omsorg visar på ungefär samma kvalitet. Det är svårt att se någon skillnad där. Kommunernas verksamhet inom är ju till för att tillhandahålla dessa tjänster. Man har en lagstadgad skyldighet att ta det ansvaret och utföra myndighetsutövning. Jag var – och är fortfarande – väldigt orolig när jag tillträdde som minister med ansvar för . Alliansregeringen hade haft det ansvaret och lämnade efter sig en socialtjänst med enorma brister, vilket är väl dokumenterat av fackliga organisationer, SKL och av akademin. De finns hur många studier som helst som visar framför allt att den sociala barn- och ungdomsvården har varit under orimlig press . Din regering, , införde mycket byråkrati och många regler. Alla regler är inte fel, utan många av dem är till för att säkra barns ställning när det gäller till exempel placeringar. Men man gjorde ingenting för att hjälpa personalen i att klara av att hantera alla krav. Därför har vi tillfört medel till bemanning i den sociala barn- och ungdomsvården. Läget blev verkligen inte bättre för personalens situation 2015 med den stora flyktingtillströmningen. Men situationen var väldigt allvarlig redan före den, och det visste ni om. Därför har vi tillfört medel till bemanning. Vi har skärpt kraven på den samordnare som jobbar med dessa frågor. Vi har infört många av hennes förslag till hur man ska stärka den sociala barn- och ungdomsvården. Vi samarbetar också med för att komma till rätta med problemen hos de barn som har varit placerade inom den sociala barn- och ungdomsvården. De presterar sämre i skolan och har sämre hälsa. Det är allvarliga frågor. Vi har vidtagit en mängd åtgärder för att stärka den sociala barn- och ungdomsvården och framför allt för att förbättra dessa barns liv. Det är ett exempel på hur vi har jobbat med kvalitet. Likaså har vi anslagit medel till äldreomsorgen, 2 miljarder för personal i äldreomsorgen för att öka kvaliteten på de äldres liv. Vi har också bett om ett omfattande förslag om en kvalitetsplan för äldreomsorgen i nutid och framtid som vi har fått. Det förslaget är nu ute på remiss, och vi kommer att lägga fram en sådan plan. Jag tycker att kraven ska vara lika hos utförarna, och jag jobbar väldigt hårt med kvaliteten på utförandet av dessa tjänster. Livet för de människor som beviljas tjänster inom ska ha hög kvalitet. Man ska få det stöd man har rätt till och behöver. 25 (M): Det framgår att ministern är väldigt nöjd när det gäller området . Tyvärr tycker jag att det är oroande att ha en så nöjd minister. Det har varit väldigt högt – oacceptabelt högt – tryck på . Många kommuner har lex Sarah-anmält sig själva för att de inte kan leva upp till gällande lagstiftning. Men det här ska inte bli en generell debatt om . Jag hade en fråga om på vilket sätt regeringen har tillgodosett tillkännagivande om ifall den tillståndsplikt som gäller för privat verksamhet även ska gälla för offentlig verksamhet. Det bereds inom . Jag kan inte få något svar om när man – eller om man ens vill – kommer att tillgodose detta. Om man går på samma linje som sina kamrater i utskottet. Där är man emot detta, och man vill absolut inte ha samma generella tillståndsplikt för alla utförare i välfärden. Jag tycker att det är viktigt och centralt att de krav som ställs på utförare i välfärden ska vara likvärdiga oavsett driftsform. Ministerns fokus – precis som mitt fokus är – borde vara att säkra kvaliteten i välfärden oavsett utförare. Jag tycker att det är beklagligt att jag inte kan få ett svar på om ministern vill ha generell tillståndsplikt oavsett utförare. 26 Statsrådet (S): Jag kommer att fatta mig kort: Vi bereder tillkännagivandet och vi kommer att återkomma i den frågan. 27 (M): Som sagt, det är tydligt att partierna här i riksdag anser att det är viktigt att det ska ställas krav på verksamheter som drivs av kommunerna själva. Precis som ministern säger är det för regeringen att leverera detta. Avslutningsvis vill jag önska dig, , och din familj en jättetrevlig sommar. Vi ses säkerligen i . 28 Statsrådet (S): Jag önskar detsamma, och vi lär ses igen i debatten, i och på andra ställen. Överläggningen var härmed avslutad. § 13 Svar på interpellation 2016/17:565 om arbetet med den nya jämställdhetsmyndigheten 29 Statsrådet (S): har frågat mig hur regeringens och organisationskommitténs arbete fortlöper med den nya jämställdhetsmyndigheten. Vidare ställs frågor om vilka delar och ansvarsområden som kommer att flyttas från andra myndigheter till den nya jämställdhetsmyndigheten och hur tidsplanen ser ut. Slutligen undrar hur regeringen säkerställer att viktiga verksamheter som bedrivs inom andra myndigheter, till exempel Nationellt centrum för kvinnofrid (NCK) vid , inte slås sönder och drabbas av kompetensförluster i samband med flytten. Utredningen om inrättande av en jämställdhetsmyndighet (S 2016:10) tillsattes och ska förbereda och genomföra bildandet av en jämställdhetsmyndighet. Utredarens arbete pågår enligt direktiven (dir. 2016:108) med att vidta de åtgärder som krävs för att myndigheten ska kunna inleda sin verksamhet . I uppdraget ingår att föra över uppdrag och uppgifter från andra myndigheter till jämställdhetsmyndigheten. Även dessa delar av myndighetens verksamhet ska enligt direktiven inledas . Från överförs uppdraget att främja genusforskningen i , vilket bland annat ska ske genom utredningsarbete och informationsspridning. ska fortsatt ansvara för att främja genusforskning inom universitets- och högskolesektorn och för forskning, i den mån sådan bedrivs i anslutning till regeringsuppdraget. Vidare överförs och permanentas de tillfälliga uppdragen om jämställdhetsintegrering i statliga myndigheter () och att fungera som stödfunktion för jämställdhetsintegrering i universitet och högskolor. Från universitets uppdrag om mäns våld mot kvinnor överförs de delar som rör utveckling och spridning av evidensbaserad kunskap och information om mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck, våld i samkönade relationer samt uppdraget att sammanställa aktuell forskning inom området. ska fortsatt ansvara för uppdraget att samverka med i i frågor som rör den kliniska verksamheten och forskning med anknytning till den samt att analysera behovet av ny forskning inom området. Utredaren ska också överväga om ansvaret för den nationella stödtelefonen bör överföras till jämställdhetsmyndigheten. Regeringen har fått information om att utredningen gör bedömningen att den nationella stödtelefonen bör stanna kvar vid . Från i överförs och permanentas de nationella uppdragen om prostitution och människohandel för sexuella och andra ändamål. Slutligen överförs uppgifterna att fördela statsbidrag till kvinnors organisering och till jämställdhetsprojekt från Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor. Det framgår särskilt av utredningens uppdrag att upparbetad kunskap och erfarenhet ska tas till vara och att arbetet kan bedrivas utan avbrott. Utredningen ska hantera dessa frågor i nära samarbete med de berörda myndigheterna. Regeringen har också gett särskilda uppdrag till alla berörda myndigheter, däribland där Nationellt centrum för kvinnofrid finns, att förbereda överföringen. Även för dessa uppdrag är utgångspunkten att upparbetad kunskap och erfarenhet så långt som möjligt ska tas till vara samt att arbetet kan bedrivas utan avbrott. Regeringen har förtroende för att utredningen och de berörda myndigheterna sköter sina uppdrag på bästa sätt. 30 (M): Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret. Under mina inlägg tänker jag hålla mig till ämnet våld i nära relationer, som är ett mycket stort samhällsproblem. En kvinna eller man som utsätts för våld i en nära relation bemöts mycket olika beroende på var hon eller han bor, vilken socioekonomisk grupp hon eller han tillhör och hur det sociala skyddsnätet ser ut. Om man lever i en relation där man utsätts för hot och våld är man mycket sårbar. En viktig samhällsfråga är hur vi alla bemöter den kvinna eller man – oftast kvinna – som är utsatt. Den största farhåga en våldsutsatt kvinna har är huruvida hon ska bli trodd. Vem är det då en våldsutsatt kvinna eller man möter när de vågar steget för att bryta relationen med en destruktiv partner? En första kontakt kan vara NCK:s stödtelefon, som stöttar och guidar personen rätt. Det kan också handla om eller någon annan verksamhet, sjukvården, tandvården, polisen eller en ideell kvinnojour. Den första en utsatt kvinna möter är alltså någon på lokal nivå. Vi har 290 kommuner, 20 landsting och runt 160 ideella kvinnojourer i vårt land. Det är här de flesta utsatta tar sin första kontakt. Det finns många bra verksamheter ute i landet, men tyvärr visar i princip alla utredningar att det brister i samverkan mellan myndigheter. Bristerna finns mellan socialtjänst, kvinnojourer, sjukvård och polis. beror det på bristande kunskap hos olika aktörer. Varför lyfter jag upp just detta? En upplevelse jag har fått från när jag har varit ute runt om i landet är att när nu NCK har verkat har de flesta aktörer kunskap om denna verksamhet. De känner till dess stödtelefon och kliniska verksamhet. De känner också till att NCK håller utbildningar både på plats och på webben och att det ges metod- och kunskapsstöd för kommuner och att man håller på att ta fram det även för regioner och landsting. NCK har samlat en kunskapsbank om forskning, metodstöd och vilka ambitioner regering och riksdag har när det gäller våld i nära relationer. Att samla all denna kompetens på ett och samma ställe är naturligtvis mycket värdefullt. På så sätt ökar möjligheterna för lokala aktörer som möter våldsutsatta kvinnor att kunna söka stöd, kunskap och kompetens, och detta gör de i allt större utsträckning. Eftersom vi alla anser att våld i nära relationer är något som över huvud taget inte ska finnas är det förvånande att regeringen vill slå sönder en mycket väl fungerande verksamhet. Vi har sett att när omorganisationer görs tappar man kompetens och erfarenhet. Vilka garantier har statsrådet för att just kompetens och erfarenhet inte slås sönder och tappas? 31 Statsrådet (S): Jag har förstås tänkt mycket på denna fråga. Även långt innan jag blev statsråd och hade annan kapacitet var jag bekymrad över att inte har en sammanhållen styrning av jämställdhetspolitiken. vid makten tog ni fram flera utredningar om mäns våld mot kvinnor och om jämställdhet, vilka arbetade . togs en utredning fram innan en annan hade avslutats. Er utredning om jämställdhetspolitiken visade, trots att övertygelsen finns – jag betvivlar inte den – och att vi delar samma mål om att våldet mot kvinnor måste upphöra, att verkligheten inte rörde sig åt det hållet vid makten även om ni genomförde satsningar på detta. Att våldet mot kvinnor måste upphöra var för övrigt ett jämställdhetspolitiskt mål som ni behöll vid makten. Den jämställdhetsutredning som ni själva skrev direktiv till och tillsatte visade att de samlade, goda, insatser som hade gjorts inte ledde till att våldsnivåerna sjönk. Och det är dessa som påverkar kvinnors liv. Vi måste göra det hela på ett annat sätt. Både utredningen och , som har gjort en studie om jämställdhetspolitiken vid makten, har visat att två områden – våld och kvinnors ekonomiska situation – inte påverkades av jämställdhetspolitiken. Detta tycker jag är väldigt allvarligt. De föreslog därför ett annat sätt att styra jämställdhetspolitiken. Det måste bli mer sammanhållet, vilket du själv nämner, mer samordnat och mer professionellt, som det är på andra områden. Jag var med när NCK bildades och har följt dess arbete . Ett fantastiskt arbete har gjorts, och det görs fortfarande. Men det faktum att det finns verksamheter på så många olika ställen – vilket i sig beror på att vi inte har haft någon samlande myndighet som ju finns på alla andra politikområden – har gjort att kraften inte har varit så stor som den hade kunnat vara. Det här handlar om människors liv. Det är det viktigaste. Men det handlar också om satsade medel. avsattes över 2 miljarder till jämställdhetsarbete, vilket jag tyckte var bra. Ungefär hälften gick till arbetet mot våld. Detta rådde ändå inte på våldsnivåerna. Därför gör vi dessa förändringar. Det hela är väl genomtänkt och behovet av förändringar är väl belagt. Jag har största förtroende för organisationskommittén, som för väldigt bra samtal med de olika instanser som har tagit ett stort ansvar och gjort ett bra jobb. De kommer delvis även att fortsätta med detta framöver. 32 (M): Att vi är överens och har varit överens om att våld i nära relationer ska upphöra är ju utmärkt. Det vore förvånande om något parti inte skulle tycka att det är en väldigt angelägen och viktig fråga. Jag skulle dock vilja påpeka för statsrådet att statistiken från har visat att antalet dödsfall i våld i nära relationer har sjunkit från 17 till 13 kvinnor . är det alldeles för mycket, för självklart ska ingen behöva dö i nära relationer. Men jag tycker att man ska vara lite försiktig med att säga att det inte har hänt någonting, för det har det. Sedan skulle jag vilja komma tillbaka till det här med att regeringen vill sammanföra detta till en myndighet som kommer att ha ett mycket brett ansvar för jämställdhetsfrågan. I min värld finns det en stor och uppenbar risk för att praktisk verksamhet alltid blir nedprioriterad när man har ett så brett ansvar som den nya jämställdhetsmyndigheten kommer att ha, med tanke på att jämställdhetspolitiken finns överallt och inom alla politikområden. Utifrån svaret jag fick och det jag har hört tidigare skulle jag vilja komplettera med att man inte sammanför all verksamhet som har med våld i nära relationer att göra. Uppdraget hos i ska vara kvar i . Stödtelefonen ska troligtvis vara kvar. Därutöver ska fortsatt ha ansvar för uppdraget att samverka med i frågor som rör den kliniska verksamheten och forskningen. Då sammanför man inte all verksamhet som har med våld i nära relationer att göra. Däremot slår man sönder – eller riskerar att slå sönder – en mycket välkänd verksamhet vid Nationellt centrum för kvinnofrid i . Det är detta jag tycker är så oroande. Det största dilemma vi ser när det gäller våld i nära relationer – när man inte får den hjälp man behöver eller när det går så långt som att någon dör – är att myndigheter på lokal nivå ihop med polisen inte samverkar fullt ut på det sätt man borde. När vi nu vet att NCK har tagit fram metodstöd som används mer och mer och att man jobbar mycket aktivt med utbildning och utbildar fler och fler blir jag oerhört orolig över att man slår sönder den här verksamheten. Är det någonting vi vet är det att omorganisation av en verksamhet tar bort kompetens och erfarenhet. Den drivs aldrig vidare som om ingenting hade hänt. Det kan vi se vilka områden vi än tittar på. Man tappar kompetens och erfarenhet. Vad betyder det? Vilka garantier kan statsrådet ge för att det här inte kommer att ske? 33 Statsrådet (S): Som jag sa tidigare finns det gott om underlag som visar att den här förändringen behövs. Den behövs för att förändra människors liv, för att skattebetalarnas pengar ska användas på ett bra sätt i enlighet med de mål som har antagit och faktiskt också för att jag ska kunna ställas till svars. Det går inte , för det här ansvaret är splittrat. Om våldet mot kvinnor inte minskar kan man peka på hur många aktörer som helst. Här är åtminstone en myndighet som har ett samlat ansvar för jämställdhetspolitiken. För mig som socialdemokrat finns det också en stor poäng i att jämställdhetspolitiken är samlad. Jag tror att det är sex interpellationer eller någonting sådant – jag ska räkna dem noggrannare sedan – som jag har fått av representanter för interpellantens parti om just den här frågan, det vill säga hur olika verksamheter ska organiseras i förhållande till jämställdhetsmyndigheten. Ni har all rätt att ställa interpellationer om detta. Men det är lite beklämmande att ni uppenbarligen inte har några synpunkter på jämställdhetspolitiken i stort. Var ska vi vara ? Vad vill vi med hela politikområdet? Våld mot kvinnor är den yttersta formen av extremt förtryck av kvinnor. Men hur ska man komma åt de mekanismer som finns bakom det och de föreställningar som män har om att de har rätt att kontrollera, slå eller till och med mörda kvinnor? Det har förstås att göra med jämställdheten i hela samhället. Kvinnor måste ha pengar, så att de kan betala för ett liv för sig själva och lämna dåliga förhållanden. De måste ha bra arbetsvillkor och en lön att leva på. De måste vara representerade i och i kommuner. Vi behöver ett samtal om hela jämställdhetspolitiken, och vi behöver komma framåt när det gäller jämställdhetspolitiken. Alla de sex delmålen för jämställdhetspolitiken, vilka vi lyckligtvis har en överenskommelse om i i och med att skrivelsen antogs här, vilket jag är glad för, samverkar. Vi behöver se till att vi kommer framåt mot allihop. vid makten tog man inte tillräckligt många steg till exempel i den ekonomiska jämställdhetspolitiken. För mig är det en väldigt viktig fråga. Jag vill styra det här området lika professionellt som alla andra politikområden. Jag tycker att det här politikområdet är precis lika viktigt som alla andra. Din partiledare raljerar gärna över den här myndigheten, . I utsatta bostadsområden ska man inte ha polisstationer, men man ska däremot få en jämställdhetsmyndighet, sa hon i partiledardebatten. Alla skulle förstå att detta var löjligt och fjantigt. Polisen är viktig, men jämställdhet är inte viktigt. Det var någon sorts antagande som hennes raljerande byggde på. Jag tycker inte så. Jag tycker att jämställdhet är viktigt, och jag tycker att poliser är viktiga. I kvinnors och mäns liv i bostadsområden av olika slag är det viktigt att man kan bestämma över sitt liv oavsett kön och att polisen kommer om man ringer. Jag undrar också lite grann vem det är man vill ska skratta när man säger sådana här saker. Det kan inte vara kvinnorörelsen, för den har verkligen stöttat jämställdhetsmyndigheten och efterfrågat den . FN har efterfrågat ett mer professionellt sätt att styra jämställdhetspolitiken på i . De flesta organisationer jag träffar som jobbar med jämställdhetsfrågor tycker att det är väldigt bra med en jämställdhetsmyndighet. Vem är det man vänder sig till? Kan det möjligen vara männen som röstar på man vänder sig till, efter att försöket att närma sig från fullständigt fallerade? är ändå äkta vara. Jag förstår faktiskt inte det här. Jag skulle gärna ha en debatt om hela jämställdhetspolitiken, men vi kan fortsätta att prata om organisationsfrågor. 34 (M): Poliser mot en myndighet – vad ska jag säga? Det går för ministern att raljera, och det är det jag anser att hon gjorde i sitt förra inlägg. Jag fick inte svar på mina frågor. Jämställdhet tycker jag är en ytterst angelägen fråga. Vi är också helt överens i riksdag om att de jämställdhetsmål vi har är mycket angelägna och att vi måste uppnå dem. Det yttersta jämställdhetsmålet, det som jag tycker är absolut viktigast, är att våldet mot kvinnor ska upphöra. Den här frågan är faktiskt organisatorisk. Det jag är bekymrad över är att välfungerande myndigheter och verksamheter inte brukar ta med sig kunskap och erfarenhet när vi slår sönder dem. Jag har fortfarande inte fått något svar på om statsrådet kan ge några garantier för att de verksamheter som eventuellt flyttas till en ny myndighet i inte kommer att tappa kompetens och erfarenhet. Detta är just det som sker varje gång vi flyttar på verksamheter. Den frågan har jag inte fått svar på. Jag skulle vilja ha garantier av statsrådet att verksamheterna inte kommer att påverkas negativt. 35 Statsrådet (S): Tack, , för debatten. Vi slår inte sönder verksamheter. Det har jag redan sagt. Vi vill bygga på den omfattande kompetens som finns i på jämställdhetsområdet. Men vi måste också ta in kunskap som säger att vi har kommit till vägs ände när det gäller att jobba med jämställdhetspolitiken på detta splittrade sätt. måste man ta intryck av det och styra på ett mer professionellt sätt. Det avser jag att göra. Mitt mål är att människors liv ska förbättras. I direktiven till utredningskommittén står det att man ska ta till vara den kompetens och det arbete som redan gjorts. Det ska bygga och förstärka jämställdhetsarbetet på alla områden inklusive våld mot kvinnor. Överläggningen var härmed avslutad. § 14 Svar på interpellation 2016/17:569 om statliga färjor till 36 Statsrådet (S): har frågat mig vilka överväganden som ligger bakom mitt och regeringens besked att man ska se över statlig drift av Gotlandstrafiken. Jag vill inledningsvis förtydliga att färjetrafiken är ett grundläggande krav för transportförsörjning. För såväl människor som näringsliv är färjetrafiken central. Det är av stor betydelse att färjetrafik till och från även fortsättningsvis ger god tillgänglighet samt att trafiklösningen både är långsiktig, stabil och miljömässigt hållbar och bidrar till att skapa tillväxt, livskvalitet och välfärd. har i uppdrag att ansvara för statens avtal om linjesjöfart till . , under alliansregeringen, tecknades nuvarande avtal mellan och om Gotlandstrafiken . Inför den upphandlingen hade som mål att skapa en trafik med god kvalitet och som är miljömässigt och ekonomiskt hållbar. Frågan om att staten ska äga tonnaget var redan uppe i samband med den senaste upphandlingen under alliansregeringen. Däremot har det inte varit aktuellt, oavsett vem som äger tonnaget, att staten ska driva trafiken. finns inga nya beslut fattade om nästa avtalsperiod, men regeringen är mån om att färjetrafiken även ska ha hög kvalitet och vara kostnadseffektiv. För regeringen är det viktigt att färjetrafiken till och från är av god kvalitet och har ett tillräckligt stort utbud. Staten ska inte betala mer i subvention än vad som är nödvändigt. Regeringen kommer inför kommande upphandling att analysera frågan brett och göra en samlad bedömning. 37 (M): Tack till statsrådet för svaret. Färjetrafiken till är avgörande för hela öns välmående och utveckling. All mat som vi inte producerar själva kommer med färjan. Turistsäsongen, som är kopplad till en av våra största näringar, är helt beroende av färjans kapacitet att transportera stora mängder människor. Lägg därtill att färjan är ett billigare sätt att ta sig till ön för den som veckopendlar än flyget. Det är bara åt det ena hållet.