prot · H409101 · 2017-04-27 00:00:00 — Först vill jag faktiskt berömma Liberalerna för att de i det senaste budgetförslaget har tagit viktiga steg. De kritiserar avräkningarna och gör tydliga ytterligare satsningar på exempelvis UNHCR:s program. nämnde även i sitt anförande att det är viktigt att stödja de biståndsprojekt som pågår. När de fallerar leder det till ökad vidare migration. Liberalerna lyfter också upp vidarebosättningssystemet som en bra väg, som leder till ett organiserat mottagande av flyktingar. Man kan hålla familjer samlade och säkerställa att det sker på ett bra sätt. Det är något som vi har pekat på . Vi var också tidigt ute med att vilja öka just möjligheterna till mottagande via vidarebosättningssystemet. Den fråga som jag tidigare ställde till ställer jag nu till Liberalerna. Den handlar om anhöriginvandring och påståendet om att skärpta regler och kontroller är det som splittrar familjer. Det finns nämligen otaliga exempel på personer, ofta unga, som har kommit till först och som därefter tar hit en mycket stor del av sin familj i efterhand. Man vet att detta är ett system som har missbrukats, eftersom det är lättare att komma hit som ung för att sedan ta hit många i sin familj. Min fråga är helt enkelt: Är det inte den politik som har gett utrymme för detta som leder till att familjer splittras? Man gör det nämligen lönsamt att välja ut en person och skicka denna person via farliga och olagliga vägar, vilket togs upp av i ett replikskifte alldeles . Denna politik uppmuntrar till splittring av familjer och till att unga tar dessa farliga vägar. 112 (L) replik: Medborgarskap, Migration och asyl-politik, Anhöriginvand-ring och Arbetskrafts-invandring Jag har inte tänkt stå i talarstol och spekulera om orsaker till att enskilda människor har tagit sig hit. Men jag konstaterar att vi nu har en situation där vi har barnfamiljer här som har en eller två personer i familjen kvar i till exempel krigets . Oavsett vilka orsaker spekulerar om har dessa personer anhöriga i , och enligt våra regelverk och vår lagstiftning har de rätt till anhöriginvandring. Väntetiden för dessa anknytningssamtal till exempel på vår ambassad i är nu uppemot . I tror jag att den är och ytterligare några månader. Det upplever jag som ett stort problem. Det är bekymmersamt. Det är problematiskt att den nya lagstiftningen har fått denna konsekvens. Frågan om de humanitära hjälporganen tycker jag är mycket viktig. Det är inte nödvändigtvis en fråga för socialförsäkringsutskott utan mer för utrikesutskottet, men den hänger ihop med detta. Så länge denna underfinansiering av hjälporgan fortgår kommer det att trigga nya flyktingströmmar. Därtill ser människor att de inte kan återvända dit de kom från. I till exempel en stad som Kobane i , som befriades från Daish, ser man mycket tydligt att det inte finns någon ström, man har inte byggt några hus, det finns inga vägar, det finns ingen lokal ekonomi och det finns ingenting att återvända till. Det kommer att ta årtionden att åtgärda detta. Därför är det så oerhört viktigt att man ökar detta stöd. Jag ska dock konstatera att är en ganska generös givare till dessa FN-organ. Det är därför även andra länder behöver ge mer. 113 (SD) replik: Jag gav beröm till Liberalerna för att de lyfter fram just det viktiga i detta. har pekat på just vikten av att vi ska hjälpa mer på plats i de direkta närområdena och säkerställa att de som är i akut behov av stöd också är de som får stöd, i stället för att vi har en i praktiken näst intill oreglerad migration till . Och vi vet inte säkert vilka som kommer hit och om de skäl som dessa människor anför är korrekta eller inte. Vi har motsatt oss avräkningar men mött motstånd bland annat från Liberalerna när det gäller våra reservationer om detta. Jag ska gå tillbaka till anhöriginvandringen. vill inte spekulera i vilka skäl som finns. Men det måste man ändå göra. Man måste inse att all politik som man har får flera olika effekter. Pulleffekter är inte något som det spekuleras i. Det är ett faktum att våra regler påverkar vad som motiverar personer att söka sig hit och hur de väljer att söka sig hit. hänvisar också till de regler som finns om när man har rätt till anhöriginvandring. Men Liberalerna vill utöka dessa rättigheter. Jag och mitt parti har påpekat att man redan nu kanske borde tydliggöra att det inte nödvändigtvis är i just som familjer ska återförenas. Vi anser att man ska säkerställa att man upprätthåller tydliga krav på vilka som får komma hit och vilka följdeffekter som det får, detta just för att inte uppmuntra till att familjer splittras genom att enskilda familjemedlemmar skickas till för att de senare ska kunna ta hit andra familjemedlemmar. Detta är vad som gäller . Medborgarskap, Migration och asyl-politik, Anhöriginvand-ring och Arbetskrafts-invandring Liberalerna har både ett särskilt yttrande och reservationer där de faktiskt lyfter fram att de vill utöka möjligheterna ännu mer. Oavsett skyddsskäl ska personer kunna ta hit exempelvis sin familj. Inser Liberalerna att resultatet av detta blir pulleffekter, där familjer faktiskt splittras på grund av att vi gör det så gynnsamt att först skicka hit en ung person från en familj för att fler sedan ska kunna komma hit? 114 (L) replik: Det finns två problem med detta. Det ena problemet är den familjesplittring som vi har . Det andra problemet är de långa väntetiderna för dem som faktiskt har rätt att få sina anhöriga till . Det är klart att tycker att man inte behöver återförena familjerna i . Nej, man kan ju förena familjerna i . Om ni förespråkar det kan ni föreslå det. Jag tycker att det är inhumant. Det är inte en politik som jag förespråkar. Jag tycker att det är rimligt att barnfamiljer inte splittras. Därtill kan jag notera att partier ibland kan landa på samma ståndpunkter trots att de argumenterar lite olika. Jag tror, eller är rätt så övertygad om eller är snarare tvärsäker på att Liberalerna och har lite olika utgångspunkter när det gäller varför vi vill stärka de humanitära hjälporganen. Jag vill i huvudsak stärka de humanitära hjälporganen, inte för att jag vill se till att inte en kotte kommer till utan för att jag ser enorma tragedier och enorma behov av akut nödhjälp. Det är utgångspunkten för oss. Då innebär det att om man ska stärka till exempel , , ligger det liksom i korten att man inte bara skickar dit pengar utan att man också är beredd att ta emot en del människor enligt en kvot. Det ligger i sakens natur att man göra båda sakerna. Det är därför som vi från Liberalernas sida tycker att det är viktigt att vi stärker men att vi som programland inom UNHCR också kan ta emot fler personer enligt vidarebosättningskvoten. 115 (KD): Migrationspolitiken, som vi har i fokus för den här debatten om de fyra betänkandena SfU14, SfU15, SfU16 och SfU17, har vi haft tillfälle och anledning att diskutera och debattera . Det har inte minst handlat om migrationsöverenskommelsen, om andrum och flyktingpaus, om gräns- och id-kontroller, om den tillfälliga lagen och om förhandlingarna om en ny harmoniserad migrationspolitik inom EU. Från sida har vi naturligtvis förhållit oss till detta, men vi har också kommit med en hel del egna förslag och stakat ut en egen riktning för hur vi vill att migrationspolitik ska utformas. Vi har lagt fram förslag som med utgångspunkt i asylrätten har syftat, och alltjämt syftar, till att åstadkomma en ordnad, långsiktigt ansvarsfull och human migrationspolitik som erbjuder en för människor på flykt. I mitt anförande tänker jag lyfta fram några bärande delar i denna helhet som återkommer i de fyra motionsbetänkandena. För det första har vi, för att förbättra mottagandet av asylsökande och för att effektivisera asylprocessen, föreslagit att asylansökningsområden ska inrättas nära våra stora gränsövergångar och att alla som avser att söka asyl i ska hänvisas dit. I dessa områden ska registreringen av asylansökningarna ske, och där ska det också ordnas med boende för de asylsökande under den första fasen av asylutredningarna. Tanken är att personer som uppenbart inte medverkar till att styrka sin identitet och som kommer från så kallade säkra länder, eller som i enlighet med reglerna i Dublinförordningen bör få sin asylansökan prövad i ett annat land, ska få ett snabbt avvisningsbeslut. Detsamma gäller personer som bedöms vara en säkerhetsrisk. Medborgarskap, Migration och asyl-politik, Anhöriginvand-ring och Arbetskrafts-invandring Inrättande av asylansökningsområden skulle bidra till ett samlat mottagande och en samlad beslutsprocess och skulle därigenom förhindra att människor avviker och hamnar i en utsatt situation. För det andra har också föreslagit att ett asylprogram ska införas. Tanken bakom detta är dels att minska passiviteten , dels att snabba på både etableringen på arbetsmarknaden och integrationen i genom att tidigt förmedla de normer och värderingar som präglar vårt samhälle. Det är viktigt att tydliggöra att personer som kommer till med avsikt att stanna ska lära sig det svenska språket och vår kultur. Utgångspunkten är naturligtvis att man ska försörja sig själv och sin familj. Vi menar därför att det ska erbjudas och ställas krav på deltagande i formell undervisning i sfi och samhällsorientering redan i början av asyltiden. För att fler asylsökande ska arbeta vill vi också att det ställs ett arbetskrav på asylsökande gällande att man ska vara tillgänglig på arbetsmarknaden. har vi förslag både för att underlätta för asylsökande att få jobba och för att stärka asylsökandes incitament till arbete. Barnpassning ska erbjudas så att asylprogrammet fungerar också för småbarnsföräldrar, som den som inte deltar i asylprogrammet ska kunna få sin dagersättning nedsatt. För det tredje vill se en permanent lag med innebörden att alla grupper av skyddsbehövande initialt ska tilldelas ett tidsbegränsat treårigt uppehållstillstånd. Om skyddsskälen kvarstår efter , eller om vederbörande skaffat jobb eller startat en egen verksamhet som han eller hon kan försörja sig på, ska ett permanent uppehållstillstånd beviljas. Men har därutöver sagt att rätten till familjeåterförening bör gälla även de skyddsbehövande som har ett tidsbegränsat uppehållstillstånd, eftersom det är bättre att de människor som har kommit till fokuserar på att så fort som möjligt etablera sig på arbetsmarknaden och i samhället än att de lägger fokus på att oroa sig för sina anhöriga. Vi är fullt medvetna om att detta har finansiella konsekvenser, så för att finansiera avvikelsen från regeringens politik vad gäller möjligheten till familjeåterförening har vi avsatt i vår skuggbudget . menar vi att rätten till anhöriginvandring bara ska gälla för de anhöriga som den asylsökande har informerat om vid ankomsttillfället, både för att underlätta identifieringen av de asylsökande och för att få bättre kontroll på mottagandet. Medborgarskap, Migration och asyl-politik, Anhöriginvand-ring och Arbetskrafts-invandring För det fjärde är det viktigt att betona att den som kommit till för att söka asyl men som efter en individuell och rättssäker prövning inte bedöms ha tillräckliga skyddsskäl för att få uppehållstillstånd så snabbt som möjligt måste återvända till sitt hemland. Tyvärr vet vi att både det återvändande som sker självmant och de avvisningar och utvisningar som sker med tvång fungerar alltför dåligt . För att komma till rätta med detta är det viktigt att ingår fler återtagandeavtal med de viktigaste ursprungsländerna om att dessa ska ta emot sina medborgare. Men det behövs också mer resurser till polisen för att de ska kunna verkställa avvisningar och utvisningar och även i större utsträckning genomföra inre utlänningskontroller. Det behövs också fler förvarsplatser. Även detta har vi avsatt pengar för i vår budget . För det femte arbetar för att det ska finnas fler lagliga vägar in i för att leva och verka här. Tillsammans med strävan att stärka konkurrenskraft genom att underlätta för näringslivet att rekrytera anställda från hela världen efter behov är detta den främsta anledningen till att vi vill underlätta arbetskraftsinvandring. Det ska vara lätt att jobba och att göra rätt för sig i . Då krävs att inte stelbenta regler eller onödig byråkrati sätter hinder i vägen. Som alla mina allianskollegor anfört här i talarstolen finns det all anledning att titta närmare på de alltför rigida regler som har lett till att människor på orimliga grunder fått avslag på sina ansökningar om arbetstillstånd. Vi menar att en helhetsbedömning bör göras i de här ärendena och att arbetsgivare som inser ett begånget misstag och vill korrigera det i efterhand ska kunna göra detta. Det är ett tydligt krav från KD och Alliansen att regeringen återkommer med förslag på regler som gör det enklare för arbetskraftsinvandrare att göra rätt för sig och att kunna stanna i . För det sjätte, och avslutningsvis, vill jag säga några ord om det svenska medborgarskapet. Ett svenskt medborgarskap innebär inte vad som helst. Det innebär många rättigheter men också skyldigheter. Bland rättigheterna kan nämnas rösträtt i riksdagsval, rätten att söka vissa typer av tjänster inom polis, domstol och militär, den ovillkorliga rätten att vistas i landet samt möjligheten att få konsulär hjälp i utlandet. Med medborgarskapet blir medborgaren också en del av något gemensamt, där känslan av delaktighet, samhörighet och identitet stärks. är det viktigt att betona att medborgarskapet också medför skyldigheter. Det handlar om att ta ansvar för samhället genom att bidra till och främja det gemensamma bästa. Det handlar om att följa lagarna och om att ta ansvar för samhällets styrning genom att delta i de demokratiska valen. tycker att medborgarskapets betydelse bör uppvärderas. Bland annat vill vi göra detta genom att införa krav på att den som ansöker om medborgarskap ska genomgå undervisning i samhällsorientering och få kunskap om det svenska samhället. Medborgarskap, Migration och asyl-politik, Anhöriginvand-ring och Arbetskrafts-invandring Vi tycker också att en medborgarskapsbok ska överlämnas till de nyblivna svenska medborgarna i samband med de medborgarskapsceremonier som anordnas i kommunerna. Då skulle de nya medborgarna bättre och på ett mer aktivt sätt både kunna utöva de rättigheter och fullgöra de skyldigheter som följer med medborgarskapet. Med det sagt, fru talman, vill jag klargöra att naturligtvis står bakom alla våra reservationer i de fyra betänkanden som vi behandlar . Men för tids vinnande yrkar vi här i kammaren bifall endast till reservation 3 i SfU14, till reservation 5 i SfU15 och till de alliansgemensamma reservationerna 1 och 4 i SfU17. 116 (V): Då vår talesperson i dessa frågor har blivit sjuk ska jag redovisa ståndpunkter i de aktuella ärendena. Under ärendet SfU14, om medborgarskap, har inte någon reservation. Under SfU15, om migration och flyktingpolitik, vill jag däremot yrka bifall till reservation 3, som handlar om lagen om tillfälliga begränsningar för att få uppehållstillstånd i . Vi menar att dessa begränsningar bör upphävas, eftersom de leder till för mycket lidande och innebär stora avsteg från grundtanken med asylrätten. Lagen bör åtminstone inte tillämpas retroaktivt. Besluten är livsavgörande för den enskilde, och det kan ifrågasättas huruvida retroaktiv lagstiftning är förenlig med . Under SfU16 vill jag yrka bifall till reservation 3. Den handlar om att familjeåterförening är en av mycket få lagliga vägar till , och genom den tillfälliga lagen har denna väg beskurits avsevärt. Om fler familjer på flykt tilläts att återförenas skulle många slippa den farliga vägen över . Regeringen bör därför återkomma med förslag på hur rätten till familjeåterförening kan stärkas. Att få bo med sin familj är faktiskt en mänsklig rättighet. Under SfU17 vill jag yrka bifall till reservation 8. Här handlar det om att lagen om att en arbetsgivare ska underrätta för att en person med tidsbegränsat uppehållstillstånd ska kunna få ett permanent sådant är mycket olämplig. Arbetstagaren kan inte råda över eller kontrollera anmälan, och en administrativ miss kan få stora konsekvenser. Underlåtenhet att anmäla kan också utnyttjas som ett instrument av oseriösa arbetsgivare. Utöver detta kommer vi att ställa oss bakom S och MP:s reservation 5 i SfU17, som handlar om förstärkt arbete mot missbruk. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 13.) § 11 Tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner Tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner betänkande 2016/17:FiU33 Tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner (prop. 2016/17:129) 117 (V): Vi ska debattera vilka grundläggande rättigheter man som kund ska ha när man går in på sin bank. Det är i grunden ett EU-direktiv för att sätta samma standard i hela EU som vi nu ska föra in i svensk lagstiftning. Tyvärr verkar det bara vara som på allvar bryr sig. Vi är det enda parti som har opponerat oss mot förslaget, då förslaget inte innebär någon egentlig skillnad mot . Bankerna kommer även i fortsättningen att ha full kontroll när det gäller att bestämma vilken service man ska ge oss som kunder. Om jag ändå ska börja med att säga något positivt är det bra att det nu lagstiftas om rätten till betalkonto för enskilda personer. Det har varit väldigt få som har nekats bankkonto, men de har funnits – framför allt hade många asylsökande svårt att öppna bankkonto i . I samband med beredningen av denna proposition begärde en intern utfrågning i finansutskottet med och . På en punkt var de båda väldigt tydliga, vilket de också har varit under hela processen: Rätten till bankkonto borde också omfatta företag och föreningar. Det är där vi ser de stora problemen, enligt . De annars så företagsvurmande partierna i denna kammare har inte visat något som helst intresse för företagens situation och villkor. Det har bara gjort. Låt oss nu tala om kontanter. När det gäller kontanter är inte landet lagom, som vi själva ofta tror. Vi är de udda och de extrema, och andra länder undrar om vi är framtiden eller ett villospår. Vi är det enda landet i världen där det nominella värdet på alla kontanter går ned, trots att ekonomin utvecklas positivt. Vi har gått från 1 400 bankkontor med kontanthantering till 600 bankkontor som tar emot kontanter 2016. fanns det 328 bankkontor som var kontantlösa, är de 901. Det är alltså fler kontantlösa kontor än de som tar emot kontanter. Har denna utveckling någon betydelse? Det ser är att det är när man vill göra insättningar som man stöter på de största problemen. Bankkort är det vanligaste sättet att betala i , och drygt nio av tio använder det. Åtta av tio personer har den senaste månaden betalat med kontanter. Det moderna sättet, som att till exempel använda Swish, ja, det har bara varannan person använt. Jag tror att samhället i stort ser ut ungefär som riksdagsgrupp. Är jag skyldig pengar kan jag snabbt och smidigt swisha dem till honom, men är jag däremot skyldig pengar behöver jag kontanter. Situationen är så allvarlig att staten behöver ta ett större ansvar. , på ännu ett område, har vi i alltför stor utsträckning litat på att marknaden ska lösa situationen. Men marknadslogiken funkar inte på landsbygden. Och i detta fall gäller det även städerna och särskilt deras förorter. I – ni vet, näst största stad – har en av storbankerna bara ett enda kontor där man kan sätta in kontanter. gick så långt på vår utfrågning att de sa att hela infrastrukturen för kontanter håller på att slås sönder. Tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner Problemen med bristande kontanthantering är många för den enskilda. Många företagare påverkas negativt. De vittnar om problem med att bli av med dagskassor, hur svårt det är få tag i växel, hur långt de tvingas åka för att kunna utföra ärenden med bankservice gällande kontanter och hur de känner sin verksamhet hotad av bristen på kontanter. Många av dessa företag finns på landsbygden, där tillgången till bredband inte alltid finns. De har också många äldre kunder som vill kunna använda kontanter. Många är också de föreningar som finansierar sig med lotterier, försäljning av olika slag, bingo, kaféer, med mera, men har svårt att sätta in pengarna på sina konton. Om de lyckas får de betala stora avgifter för det. Det är ett absurt system där de ideella jobbar för att stärka föreningens ekonomi, folk som vill stödja föreningen bidrar ekonomiskt till föreningens verksamhet, och sedan tar banken en alltför stor del av pengarna. Bankernas ansvar verkar tyvärr inte vara så stort. Så vad ska då göras? Ja, till skillnad från alla andra partier lägger fram förslag. Vi tycker att en lagreglering vore den bästa vägen att gå. Det ska, precis som föreslår, vara en flexibel lagstiftning riktad mot bankerna som är anpassad utifrån olika bankers målgrupper. Vi ser att det funkar i , och då borde det funka lika fint här. Det är tydligt att och gör samma analys och drar samma slutsats i denna fråga, men vi är långt ifrån ensamma. , där alla partier satt med, kom enigt till samma slutsats. Pensionärsorganisationer som PRO och SPF har samlat in en mängd namnunderskrifter. 140 000 människor har skrivit på PRO:s protest till finansmarknadsminister . I hör vi hur det mullrar, och den energiske debattören far och flänger runt hela för att prata om kontanter. Från de andra partierna i är det mycket snack och lite verkstad. Ni har ett ansvar för att lösa denna fråga. Det räcker inte med att vara oroliga för läget, bjuda på kaffe och seminarium, bjuda in storbankerna för att diskutera svårigheterna man har att använda kontanter eller, som , bjuda in finansmarknadsminister till finansutskottet. Det är när man handlar och lägger fram förslag om hur man ska gå till väga som man gör skillnad. Flera partier, som snart kommer att få ordet i denna debatt, har sagt att lagstiftning inte är rätt väg att gå, då de är oroliga för att storbankerna ska stänga ännu fler bankkontor. Men var är era förslag? Jag lovar er: Att bjuda Nordeas vd på kaffe kommer inte att räcka! ligger också i EU:s bottenliga vad gäller tillgången till bankomater, som möjligheterna att ta ut kontanter ur dessa kraftigt har försämrats. Bankomaterna är organiserade i ett gemensamt bolag med de fem största bankerna, kallat . Det har lett till en mycket marknadsdominerande ställning för dessa aktörer. Dessa fem storbanker äger också den depå varifrån all kontanthantering i utgår. Bankerna övertog denna depå från när den avvecklade sin kontanthantering. Tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner Storbankernas ägande omöjliggör för nya aktörer att etablera bankomattjänster i utan mycket höga kostnader. När storbankerna stänger ned bankkontoren på landsbygden har det också inneburit att bankomaten har försvunnit. Därför bör en utredning tillsättas för att utreda om storbankerna kan åläggas krav på att upprätthålla bankomater på landsbygden. En del uppfattar oss som pratar för kontanterna som att vi vill leva i dåtiden. Jag tror att det är precis tvärtom. Jag vill in . Jag tänker att det är jättebra att utreder sin egen digitala e-valuta e-kronor, som på allvar skulle kunna utmana storbankernas monopolställning. För mig handlar frågan om kontanter om vilket samhälle vi vill ha, om vi vill att alla ska få vara med, eller om hela samhällsstrukturen och politiken bara ska anpassas efter en urban medelklass. Jag tror på ett samhälle där vi alla får vara med och kan sköta våra betalningar på det sätt som vi vill och som passar oss bäst, där ny teknik är ett hjälpmedel som underlättar och förbättrar och inte slår sönder fungerande system. Med det sagt yrkar jag bifall till reservation nr 1. 118 (S): Detta betänkande handlar i första hand om att genomföra EU:s direktiv som benämns betalkontodirektivet. I propositionen föreslås att lagen om betaltjänster ändras och delvis vissa förändringar i marknadsföringslagen. Propositionen innehåller tre delar.