prot · H50918 · 2017-10-17 00:00:00 — Ministern menar att staten genom forskning, samordning och kunskapsförmedling underlättar och förbilligar arbetet för bland annat kommunerna. Så är det naturligtvis i det längre perspektivet, och det är viktigt och bra. Klimatfrågan är akut, så detta är ett viktigt arbete. Men vi måste ha ett hållbart system för de enskilda och kommuner som redan har drabbats och som brottas med problematiken här och . får kommunerna själva bära bördan och ansvaret för att skydda och återställa sina stränder. Precis som min kollega var inne på är det förenat med stora kostnader att genomföra strandfodring, från framtagande av underlag till den rent tekniska hanteringen. Men sedan ska kommunerna därutöver betala för själva sanden. Sand från havets botten är nämligen enligt lagen om kontinentalsockeln en statlig naturresurs, och staten har därför rätt till ersättning för den sand som återförs. Det innebär stora kostnader för de drabbade kommunerna. Sanden som sugs upp och återförs till stränderna ingår i ett kretslopp där samma sand gång på gång sköljs ut till havs för att sedan tas tillbaka regelbundet. Att betala ersättning för sanden varje gång framstår kanske inte som helt rimligt om man har gjort bedömningen att strandfodringen är miljömässigt motiverad, vilket man har gjort i dessa fall. Det sker alltså inte något uttag av resurser från naturen, utan bara en förflyttning. Därför tycker jag att man bör kunna se över statens rätt att kräva ersättning för sand av kommunerna som genomför strandfodring från statens havsbotten. Jag skulle gärna höra ministerns syn på den saken. Jag skulle vilja återkomma till frågan om de dubbla tillståndsprövningarna, som jag redan har varit inne på. Det underlag som ska tas fram av kommunerna är omfattande, och jag har stor förståelse för att det kanske inte heller är helt enkelt att göra detta, att man måste komplettera och så vidare. Men det blir inte enklare av att man måste driva processen i två olika instanser, så jag ser fortfarande ett stort behov av förenkling. Om en kommun till slut efter en lång process i miljödomstolen där lyckas få sitt tillstånd att strandfodra kan tillståndet ändå falla efter en prövning av regeringen vad gäller lagen om kontinentalsockeln. Här borde man kunna förenkla och renodla. Jag skulle därför gärna se att man såg över regelverken även i denna del för att minska den administrativa bördan. Därför är min fråga: Anser ministern att nuvarande system är effektivt, eller är hon beredd att se över regelverken så att man kan få enklare och billigare prövningar? 38 (M): Vi pratar ofta om . Det är, precis som ministern säger, en stor utredning när det gäller det här. Det är vi överens om. Problemet med hela den utredningen är att man inte tar ställning i den fråga som kommunerna egentligen är mest ute efter, nämligen finansieringsfrågan. Hur ska allt detta betalas? Det är ett bekymmer, när utredningen i övrigt ger mer befogenheter. Men det gäller ofta den befintliga bebyggelsen, inte stränderna och hur de ska hanteras. Vi saknar fortfarande svar på hur de drabbade kommunerna ska få betalt. tar upp just kostnaden för att hämta sand ute till havs vid strandfodring. Man betalar för varje del sand man tar. Det blir egentligen ganska underligt. I till exempel tas sanden från en sandbank vid Sandhammaren, som ligger till ungefär hälften på svenskt vatten och hälften på danskt. Om man skulle köpa sanden från tas den från samma revel, och då betalar för det. Det skulle behövas någon form av samordning där, lagstiftningsmässigt, så att det kan bli lättare för oss att ta sand på svenskt territorialvatten än att köpa den billigare från utan den prövning som jag tror att både statsrådet och jag vill ska finnas. Är statsrådet mottaglig för att samtala med för att se om det går att samordna en lagstiftning? Och slutligen vill jag fråga om den kritiska punkten: Hur ser finansieringen ut till kommunerna, det som saknas i ? 39 Miljöminister (MP): Ja, vi för samtal med om sandsugning. Jag ska inte gå in på detaljer, men jag kan säga att vi kommer från väldigt olika utgångspunkter när det gäller synen på sandsugning. Jag är inte frestad att hämta inspiration från den danska lagstiftningen. Jag hoppas att jag och kan komma överens om det. Finansieringsfördelning i klimatanpassningsarbetet är en oerhört stor och komplicerad fråga. Det stämmer att inte har gett några tydliga svar på det . Vi har inte fått tydliga förslag på bordet i de delarna. Det är helt enkelt en fråga som vi kommer att behöva arbeta mer med framöver. Regeringen är beredd att ta ett visst statligt ansvar för klimatanpassningsåtgärder som är för stora för en enskild kommun att mäkta med eller som ligger utanför en kommuns påverkan. Det har vi också visat genom den insats som vi kommer att göra i . Det är en fråga som har legat . Flera regeringar har låtit den ligga som en het potatis. Men den här regeringen har konstaterat att någon måste ta ansvar för . Vi kan inte peka på någon av de berörda kommunerna, utan staten kommer att gå in och ge ett substantiellt bidrag för att man ska kunna skredsäkra . Där gör vi en principiell förflyttning. Staten är beredd att i någon mån, i vissa utvalda fall, gå in och ta ett delansvar. Jag ser framför mig att vi ska titta vidare på vilka andra fall, vilka andra företeelser vi har runt om i landet, där det är relevant att staten går in. Men vi ska göra det med försiktighet. Vi ska inte göra det i sådan omfattning att det skapar en passivitet hos kommunerna, så att kommunerna i stället för att arbeta aktivt sitter och väntar på att staten ska komma och lösa problemet åt dem. Det måste fortfarande vara tydligt att det är ett huvudsakligen kommunalt ansvar. Och visst kan stranderosion vara ett sådant fall. Jag hoppas att vi ska kunna prata över blockgränserna – det är inte en speciellt ideologisk fråga utan mer en praktisk fråga – och titta på var gränsen ska gå för statens ansvar. Hur ska staten agera så att vi uppmuntrar ansvarstagande, innovation och ekonomiskt effektivt arbete? Hur tar vi ett ansvar som inte skapar passivitet, så att vi inte får kommuner som sitter som fågelholkar och väntar på att vi ska komma? Det är inte en enkel fråga. Vi har många av de här delarna framför oss. Som jag sa i mitt tidigare inlägg är klimatanpassningsfrågorna fortfarande omogna. Vi har en utredning som har börjat ta lite i de här frågorna. Vi har mycket utredningsarbete och politisk diskussion framför oss. Regeringen kommer att börja den resan med att förtydliga ansvarsfördelningen mellan olika nivåer i samhället. Vi har också börjat genom att ta ett ansvar för skredsäkring i och därmed flyttat fram positionerna för vad staten och regeringen bör och kan göra. 40 (M): Jag vill avsluta där jag började, med att har en fantastisk kust. Den är en viktig källa till avkoppling men också till turism och inkomster. Vi måste vara rädda om den. Det blir alltmer uppenbart, i takt med att havet äter sig allt längre in i våra kuster, att vi behöver en hållbar politik för att skydda våra stränder, vårt boende och vår infrastruktur. Precis som ministern påpekar behöver vi hållbara regler för hur vi ska bygga , så att vi blir mindre sårbara. Vi behöver också satsa på forskning och innovation. Jag tycker att ministern lyfter fram intressanta projekt för hur man kan få mer kostnadseffektivt och hållbart skydd av vår kustlinje. som vi gör det måste vi dock stötta de kommuner som vill ta ansvar och skydda våra stränder och de boende. Det är inte lätt för dem att göra det . Där ser jag stor potential. Dels kan regelverket bli enklare, så att tillståndshanteringen inte tar en evighet, dels kan vi kanske hjälpa kommunerna ekonomiskt. Man får titta närmare på hur, men till exempel genom att inte ta ut avgifter för sand som ändå flyttas runt i ett kretslopp. Jag tror att vi kommer att få anledning att återkomma till de här frågorna. Jag vill tacka ministern för en bra debatt och ser fram emot ytterligare debatter i den här och andra miljöfrågor. 41 Miljöminister (MP): Jag vill avsluta med att upprepa vikten av att vi talar om klimatanpassning här i kammare. När jag var kommunpolitiker saknade jag diskussion på den nationella arenan om klimatanpassning. Jag tror att många kommunpolitiker runt om i landet fortfarande gör det och känner sig ganska ensamma i de här frågorna. Jag vill därför avsluta med att tacka för möjligheten att diskutera klimatanpassning och stranderosion i . Det är såklart också fantastiskt att få höra min hemmastrand nämnas här i kammaren. Den är en viktig plats för mig. Jag håller med om att den svenska kusten är viktig – för den biologiska mångfalden, för naturen, för turismen och för livskvaliteten i . Vi är många som älskar vår kust, och vi måste arbeta gemensamt för att skydda den. Vi måste ta frågorna om stigande havsnivåer och ökat tryck som kommer med klimatförändringarna på mycket stort allvar. Överläggningen var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2017/18:12 om trafiksatsningar 42 Statsrådet (S): Jag vill passa på att gratulera till posten som vice talman. Det är glädjande att se dig på den platsen. Tack också för tidigare gott samarbete här i ! Jag vill också tacka för interpellationen om hur jag och regeringen avser att satsa på tågsträckan –. Det är i stort sett samma fråga som ställde till mig för , och mitt svar är precis detsamma som då. överlämnade sitt förslag till ny nationell trafikslagsövergripande plan för perioden –2029 till regeringen. föreslår i sitt planförslag att sträckan ––ska vara en så kallad utpekad brist. Det är ett begrepp som använder för att uppmärksamma regeringen på att sträckan sannolikt kommer att behöva hanteras i samband med kommande revidering av nationell plan. anger att det, om regeringen ställer sig bakom förslaget, kommer att prioritera framtagandet av ett fördjupat underlag så att det kommer att finnas mer kunskap om bristerna och möjliga åtgärder vid nästa planeringsomgång. –har som bekant utgått på grund av ett stort omtag. förslag till nationell plan har gått ut på en bred remiss och kommer att beredas på sedvanligt sätt inom . Hur den slutliga planen kommer att se ut tar regeringen beslut om , och jag kan därför inte uttala mig om enskilda objekt. 43 (M): Jag vill tacka infrastrukturminister för svaret som tyvärr inte säger så mycket. Han har helt rätt i att jag ställde samma fråga för en månad sedan, men det var en skriftlig fråga. Det här är en interpellation. Jag tycker att svenska folket borde få höra hur infrastrukturminister argumenterar för sitt icke-svar. har han alltså möjlighet att förtydliga sig. Som sagt, förslag till nationell plan för transportsystemet 2018–2029 har gått ut på remiss. Tyvärr har där utelämnat järnvägssatsningarna på sträckan –med etappstart ––som Alliansen initierade. Detta är olyckligt då det riskerar att slå mycket hårt mot och . För att jobb och företag ska bli fler krävs en bra infrastruktur, det tror jag att vi alla är överens om. Arbetspendlingen mellan och är landets andra största pendlingssträcka. görs det 9 ½ miljon pendlingsresor. passerar 1 400 bussar Delsjömotet. Hela ska leva med samma möjligheter till arbete, företagande och god välfärd. Därför bör den här sträckan prioriteras. Reaktionen på förslag från politiker, organisationer och företag i var rätt förkrossande. Ständigt katastrofläge, säger . Oberoende av politisk färg hörs beskrivningar som: beklämmande, konstig logik, förslaget är undermåligt, anmärkningsvärt och genomuselt. har återigen hamnat i strykklass när det gäller infrastruktursatsningar. Även från politiskt håll nämns ordet katastrofalt. Listan på upprörda citat från näringsliv och politiker kan göras lång. Att resurserna är begränsade och att prioriteringar behövs förstår även vi i väst. Men det framstår som mycket konstigt att i sin plan stryker nästan spadfärdiga projekt. Det är också uppenbart att Socialdemokraterna nu har en enorm svekdebatt framför sig. var nuvarande finansminister på besök i då hon lovade: ”Vi kommer att föreslå en ökad satsning så att hela sträckan är färdigbyggd .” Det löftet villkorades inte. Det var ett väldigt tydligt och förutsättningslöst löfte. Men anledning av detta vill jag fråga statsrådet följande: Vad var finansminister löfte värt när hon utfärdade det ? Avser statsrådet och regeringen att satsa på tågsträckan –, och i så fall när? 44 Statsrådet (S): Tack, , för interpellationen! Jag tror att alla känner till att är en myndighet som lägger fram sina föreslag utifrån de ramar som man har. Regeringen har inte tagit ställning, utan vi är i ett läge där vi med spänning ser fram emot remissinstanserna. Länsplaneupprättarna från hela landet kommer att träffas för att tala om de regionala prioriteringarna. Vi kommer att ha en nationell hearing med näringslivets olika aktörer. Jag åker just nu land och rike runt för att samla in synpunkter inför regeringens ställningstagande . För inte så länge sedan var jag i , och jag har varit där i två omgångar. Jag har naturligtvis till och med åkt tåget mellan och , så jag är väl informerad av regionala politiker, och näringslivsrepresentanter om det starka engagemanget för såväl sträckan mellan och som hamn och andra angelägna infrastruktursatsningar. Det som är viktigt från mitt politiska perspektiv är att jag, till skillnad från förra alliansregeringen, har 100 miljarder mer att hantera. Den här regeringen har valt att prioritera infrastruktursatsningar genom att öka ramen för dessa satsningar. är det 622,5 miljarder plus 90 miljarder i trängselavgifter, medfinansiering och annat. Totalt finns det 712,5 miljarder till förfogande. Naturligtvis är det inte tillräckligt i förhållande till de önskemål som finns. De överstiger som vanligt vida existerande ramar. Så har det varit . Men det är ingen tvekan om att vi nu har en regering som sätter investeringarna i första rummet. Det märks eftersom det , till skillnad från när vi hade en alliansregering, investeras i bostadsbyggande, i utbildning och i sådant som bygger landet starkt. Men naturligtvis ska alla förslag beredas grundligt i vanlig ordning. Min företrädare hade ambitionen att ramen för infrastrukturinvesteringar skulle fastställas genom överenskommelse med de borgerliga partierna. Men tyvärr blev det inte så. De borgerliga partierna ville inte ställa upp på den förhandlingen. Jag har under den här processen ändå sagt att jag gärna räcker ut en hand för att föra diskussionen både med allianspartierna och med näringslivet om de nödvändiga prioriteringar som vi kommer att behöva göra framöver. Det handlar naturligtvis om att göra sådant som är bra för och , men också det som är nationellt viktigt. Jag tycker för övrigt att hamnen är ett bra exempel på någonting som inte bara är viktigt för regionen, utan som är bra också för , och norra . Jag tänker lyssna på alla remissinstanser. Jag tänker föra en ordentlig diskussion om olika finansieringsalternativ och olika lösningar på de utmaningar som finns. Jag noterar också att i det här sammanhanget har gett lite olika besked. Frågan om höghastighetståg är också en del av den sträcka som vi talar om. Jag vill minnas att sa: ”Vi har överinvesterat i järnvägar.” Han var då landets finansminister. sa han att om man satsar på Ostlänken och en höghastighetsbana skulle det vara ”robust olönsamt”. Sedan bytte man fot i . Då presenterade och sa att man nu skulle ha en restid mellan och med höghastighetståg. Sedan landar man i den nuvarande ledningen med . I Ekot sa han nej till höghastighetståg: ”För det första riskerar det att bli orimligt dyrt. Vi pratar om .” Vid er stämma sa ni att det är ett exempel på ett mycket olönsamt infrastrukturprojekt. Min fråga tillbaka är: Vad tycker efter stämmodiskussionerna? Är ni för eller emot ett sådant här projekt? 45 (M): Tack för att statsrådet låter mig berätta om den fantastiska stämma som vi har haft med väldigt många nya bra förslag till hur vi ska göra ännu bättre. När det gäller infrastruktur och järnväg var vi tydliga med att vi öppnar för alternativa finansieringsmöjligheter, med att vi vill satsa på våra stambanor och med att –är en viktig satsning. Jag vill gå tillbaka till min fråga till . Omtag och utpekad brist är infrastrukturminister svar till 1 miljon västsvenskar och företag. Vad betyder då en utpekad brist? Enligt ska det tolkas som att ––ska var en så kallad utpekad brist. Det är ett begrepp som använder för att uppmärksamma regeringen på att den sannolikt kommer att behöva hanteras i samband med kommande revideringar av nationell plan. Sedan har och även åkt den här sträckan. Efter sin resa utfärdade hon ett löfte om att det ska finnas en ny järnväg mellan och . lämnade en åtgärdsstudie som beskrev situationen på denna sträcka, vilka behov som finns och vad som bör göras. Behöver verkligen regeringen ytterligare ett besked från ? Enligt självt är planeringen för ––snart klar; det här kan påbörjas om regeringen fattar ett beslut och pengar beviljas. Men då är vi återigen vid pudelns kärna: Finns den politiska viljan hos den rödgröna regeringen? har det varit snålt med positiva besked från den rödgröna regeringen för oss i . Jag har själv varit kommunpolitiker i innan jag kom in i . Jag har varit med om att diskutera och planera för en ny järnväg mellan och . Samtliga Sjuhäradskommuner tillsammans med har under varit engagerade i denna fråga. Att tro att vi nu upplever uttryck som ”omtag” och ”utpekad brist” som ett positivt besked, fru talman, är att gravt underskatta den upprördhet och frustration som finns hos oss. Jag förstår att jag inte kommer att få något mer konkret besked från infrastrukturminister . Men jag vill ändå återigen ge honom möjlighet att förklara hur mycket substans som fanns i det löfte som nuvarande finansminister , som faktiskt har ett avgörande ord när pengar ska beviljas, uttalade . Vad är de orden värda ? 46 Statsrådet (S): Till skillnad från , då jag ofta åkte till som näringspolitisk talesperson, är det nu ganska stark tillväxt. Det investeras och byggs. Man har regionalt kommit överens om stora infrastrukturinvesteringar. Nog satsas det i . Det märks en väsentlig skillnad jämfört med de år då Alliansen styrde. Under åtta års regeringstid kom man inte fram till några större byggnadsplaner för sträckan –. Sedan vill jag korrigera . Det är inte så att jag säger att ”omtag” och ”utpekad brist” är regeringens svar. Det är svar. Som ledamot av riksdag måste man kunna skilja på myndigheters förslag och regeringens förda politik. Myndigheten lägger fram förslag självständigt. Skulle jag i detta läge agera så som tycker skulle jag sannolikt hamna hos ganska snabbt, med tanke på den låga ribba som har lagt för KU-anmälningar. Dessutom skulle jag göra fel om jag desavouerade alla de instanser som på allvar tar fram ordentliga remissvar. Jag har faktiskt respekt för alla de organisationer som tar fram remissvar på förslag – vare sig det handlar om sträckor i eller norra , vare sig det handlar om sjöfarten eller flyget. För mig är det viktigt att gå grundligt till väga, eftersom jag dessutom har 100 miljarder mer att förfoga över den här gången, när regeringen nu satsar så pass mycket som vi gör på infrastruktur. Jag tänker inte strunta i remissinstanserna. Tvärtom tänker jag fortsätta att resa runt i landet och ha bra dialog med kommun- och regionpolitiker och näringslivsföreträdare. Jag upplever att jag haft mycket bra dialog, inte minst med västsvenska politiker. Men jag tänker inte föregripa remissinstanserna utan kommer att lyssna noga och sedan göra det som är den tuffa uppgiften för oss som politiker: att göra rätt prioriteringar. Vi ska prioritera det som ger nationell nytta och är viktigast för . Kan vi sedan hitta bättre eller vidare finansieringsmöjligheter? Jag har redan sagt att jag är beredd att vända på alla stenar. Men det besked som jag fick nu om att öppnar för alternativa finansieringsåtgärder var faktiskt en nyhet för mig. Jag har förstått på nuvarande partiledare att man inte har gjort det tidigare. Jag är lite nyfiken på att höra på vilket sätt tycker att man ska agera för att vidga finansieringsmöjligheterna. Det påverkar naturligtvis det offentlig-finansiella ramverket och det finanspolitiska ramverket. Men om har bra lösningar för finansieringsmodeller tycker jag att det är viktigt att vi lyssnar. Jag tror nämligen att de infrastrukturinvesteringar vi talar om framöver är så pass viktiga för och så pass strategiskt viktiga att det är bra om vi kan hitta breda överenskommelser. Även om regeringen själv förfogar över beslutet i nationell plan är hela mitt sätt att arbeta att se till att involvera fler i processen, just för att man ska se till att det blir en bred uppslutning. Låt oss föra diskussioner! Därför är jag extra nyfiken på att höra på vilket sätt nu öppnar för kompletterande finansieringslösningar. 47 (M): Det är bra att det går bra för . Det är också bra att det sker regionala satsningar i , där vi har ett moderatlett alliansstyre. Regeringen ska, som ministern säger, ta ställning till utredning. Det är bra att man gör det grundligt. Jag räknar med att vi inte kommer att få några fler tomma vallöften från socialdemokratiska företrädare som åker runt i landet. Men fortfarande: Varför försvann en prioriterad sträcka som –? agerar inte i ett vakuum. Det uppfattar signaler och utspel från politiken och måste förhålla sig till det uppdrag som regeringen ger. Så här säger de själva: I det direktiv som regeringen gick ut med rymdes bara två sträckor, och där fanns inte Borås−Göteborg med. Det som kvarstår är tröstpriset – utpekad brist. Men vad är det värt? Jag vill återigen referera vad har sagt: Trots att sträckan mellan och pekas ut som brist finns det inget svar på om och när den kan börja byggas. Det är en fråga för politiken. Jag tycker att den rödgröna regeringen ska börja ta ansvar för sina löften. Har ni gett dem så har ni gett dem. Självklart handlar det om finansieringen, och jag utgår från att infrastrukturminister kommer att ha kontakt med våra företrädare i trafikutskottet och diskutera frågan. Att vi har en fungerande infrastruktur är viktigt inte bara för de 9 ½ miljoner pendlingsresorna och de 930 000 personer som bor i , utan även för företagande, tillväxt, jobb och välfärd. löfte om att detta ska vara klart känns alltmer avlägset. Därför vill jag avslutningsvis fråga: Ser infrastrukturminister behovet av en modern järnväg i , och kommer infrastrukturministern att jobba för att detta – gärna under vår livstid – ska bli verklighet? 48 Statsrådet (S): Jag ser verkligen behovet av större investeringar i järnväg. Jag noterar att förslag är järnvägsinvesteringar. Skälet är enkelt. Vi är underinvesterade. hade vi en regering som prioriterade skattesänkningar för privat konsumtion i stället för investeringar i det som bygger landet stort, bland annat infrastruktur men också bostadsbyggande och utbildning. Det är klart att jag gärna ser att det byggs mer järnväg, och det kommer att byggas väldigt mycket mer järnväg. När det gäller vallöften tror jag att även ska vara lite försiktig. , som ändå var statsminister och partiledare för , utlovade ett Sverigebygge med höghastighetståg som skulle gå mellan och . Det tog inte i opposition innan den nya moderata ledningen gav helt andra besked. Det är uppenbarligen så att det inte bara är på migrationspolitikens och arbetsrättens utan även på infrastrukturpolitikens område som nu svänger . Jag har bjudit in mig till trafikutskottet för att träffa hela utskottet och naturligtvis sedan också prata bilateralt med framför allt allianspartiernas företrädare. Jag tänker inte ha någon dialog med i detta sammanhang. Även om vi kan tycka lite olika – det ligger i sakens natur att i detta läge vill dramatisera förslag – tycker jag ändå att politiken och de långsiktiga investeringar vi står inför är lite för viktiga för att bara bli en kortsiktig partitaktisk debatt inför en valrörelse.