prop · H403114 · 2017-03-20 00:00:00 — Strategisk exportkontroll - krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden Regeringens skrivelse 2016/17:114 Strategisk exportkontroll 2016 – krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen redogör regeringen för den svenska exportkontrollpolitiken i fråga om krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden . Skrivelsen innehåller också en redovisning av den export som har förekommit . Dessutom beskrivs samarbetet inom EU och i andra internationella forum i frågor som rör strategisk exportkontroll av såväl krigsmateriel som produkter med dubbla användningsområden. Regeringens skrivelse om strategisk exportkontroll ......................... Bakgrund och regelverk ..................................................... 2.2Försvarsexportens roll ur ett säkerhetspolitiskt 2.3Samarbetet inom EU om exportkontroll av 2.4Övrigt internationellt samarbete om exportkontroll 3 Produkter med dubbla användningsområden.................................. Bakgrund och regelverk ................................................... 3.2Samarbete inom de internationella 3.3Samarbetet inom EU om produkter med dubbla FN:s säkerhetsråds resolution och Initiative (PSI) ............. Statistik och begrepp....................................................................... Export av krigsmateriel.................................................... Export av produkter med dubbla Regelverk i urval............................................................ Vägledning till andra källor............................................ Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ....... Regeringens skrivelse om strategisk I denna skrivelse redovisar regeringen sin politik när det gäller den strategiska exportkontrollen – dvs. exportkontrollen av krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden. Kontrollen av export av krigsmateriel är nödvändig för att uppfylla både våra nationella målsättningar och våra internationella åtaganden, genom att säkerställa att de produkter som förs ut ur går till för oss acceptabla mottagarländer enligt fastställda riktlinjer. Krigsmateriel får enligt 1 §, andra stycket, krigsmateriellagen (1992:1300) endast exporteras om det finns säkerhets- eller försvarspolitiska skäl för det och det inte strider mot utrikespolitik. Tillståndsprövningen sker i enlighet med de svenska riktlinjerna för krigsmaterielexport, EU:s gemensamma ståndpunkt om vapenexport samt vapenhandelsfördrag (eng. , ATT). De multilaterala avtalen och instrumenten om nedrustning och icke- spridning av massförstörelsevapen är viktiga uttryck för det internationella samfundets strävan att förhindra spridning av sådana vapen. Genom att kontrollera handeln med produkter med dubbla användningsområden (PDA), vilken främst handlar om teknik som kan användas för framställning av massförstörelsevapen, kan spridningen motverkas. Det är ett arbete vars målsättningar fullt ut delar. Av detta skäl krävs en strikt och effektiv nationell exportkontroll. Exportkontrollen är ett centralt instrument som möjliggör för enskilda stater att uppfylla sina internationella åtaganden på icke- spridningsområdet. Detta är trettiotredje gången som regeringen i en skrivelse till redogör för sin politik på exportkontrollområdet. Den första skrivelsen om strategisk exportkontroll överlämnades . var då ett av de första länder i som på ett öppet sätt började redovisa det gångna årets aktiviteter på detta område. Skrivelsen har utvecklats från en kortfattad sammanställning av svensk krigsmaterielexport till en omfattande redogörelse för svensk exportkontrollpolitik i sin helhet. Fler statistiska uppgifter kan lämnas tack vare bättre informationsbehandlingssystem och en öppnare politik. Parallellt med den svenska redovisningen har medlemsstaterna i EU gradvis utvecklat en gemensam och detaljerad redovisning. Regeringen eftersträvar kontinuerligt ökad öppenhet på exportkontrollområdet. Förutom att bidra till parlamentarisk insyn i exportkontrollpolitik syftar skrivelsen till att utgöra underlag till en bredare diskussion om frågor relaterade till exportkontroll av krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden. Skrivelsen består av tre delar och ett statistikavsnitt. Den första delen består av en redogörelse för svensk exportkontroll av krigsmateriel. Den andra behandlar svensk exportkontroll av produkter med dubbla användningsområden. I den tredje delen redogör regeringen för ansvariga 2016/17:114 myndigheter på området. Därefter följer bilagor där statistik över bl.a. svensk krigsmaterielexport och export av produkter med dubbla användningsområden redovisas. () och () bidrar, på begäran av regeringen, med underlag till skrivelsen. Statistiken i skrivelsen kompletterar den information som lämnas i myndigheternas egna publikationer. Det svenska exportkontrollregelverket uppdateras kontinuerligt, bl.a. inom ramen för samarbetet inom EU. Möjligheterna att framgångsrikt hantera de många problem och utmaningar som präglar icke- spridningsarbetet förbättras därigenom. konsoliderade sin verksamhet bl.a. genom upprättandet av ett sekretariat i , tre permanenta arbetsgrupper för fördragsarbete mellan statspartsmötena samt en fond för stöd till statsparter som behöver hjälp att genomföra fördraget. fortsatte att ansvara för samordningen av vapenhandelsfördragets rapporterings- och transparensarbete, som ordförande för en av de nya permanenta arbetsgrupperna. har också fortsatt att delta aktivt i arbetet för att stödja statsparternas genomförande av fördraget och för att främja en ytterligare anslutning till fördraget. Vid slutet av 2016 hade fördraget 91 statsparter, vilket innebar en ökning med 12 länder . gjordes också en av de återkommande översynerna av FN:s vapenhandelsregister (eng. , UNROCA). ledde som ordförande den grupp av medlemstatsexperter som genomförde översynen och återrapporterade resultatet vid generalförsamlingens första utskott . innehade också det roterande ordförandeskapet för Wassenaar-arrangemangets allmänna arbetsgrupp (eng. , GWG). Ordförandeskapet har inneburit ansvar för att leda det praktiska förhandlingsarbetet och förbereda beslut inför arrangemangets årliga plenarmöte. Detta innebar extra insatser för att leda den återkommande översynsprocess som sker i Wassenaar- arrangemanget . överlämnade av exportkontrollen av krigsmateriel (KEX) sitt slutbetänkande Skärpt exportkontroll av krigsmateriel (SOU 2015:72) till regeringen. slutfördes arbetet med att sammanställa remissynpunkterna och en fortsatt beredning har skett inom för att omhänderta kommitténs förslag. Efter en omfattande översyn som pågått lade den Europeiska kommissionen fram ett förslag till omarbetning av rådets förordning (EG) nr 428/2009 om upprättande av en gemenskapsordning för kontroll av export, överföring, förmedling och transitering av produkter med dubbla användningsområden (den s.k. PDA-förordningen). förhandlingar om förslaget i den ansvariga rådsarbetsgruppen, WPDU Skr. 2016/17:114 (eng. Working Party on Dual-use Goods). avslutade kommissionen också översynen av och rådets direktiv /43/EG om förenkling av villkoren för överföring av försvarsrelaterade produkter inom gemenskapen (det s.k. ICT-direktivet) i enlighet med artikel 17 i direktivet. presenterades resultatet som en del av meddelandet om den europeiska handlingsplanen för försvar (eng. Defence Action Plan, Fakta PM 2016/17:FPM46). välkomnade kommissionens förslag om en europeisk handlingsplan på försvarsområdet som dess bidrag till utvecklingen av den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken. publicerade kommissionen även två rekommendationer för ökad harmonisering av innehållet i de generella överföringstillstånden. Harmoniseringsarbetet väntas fortsätta . övertog statsrådet ansvaret för frågor som rör exportkontrollen av krigsmateriel och av produkter med dubbla användningsområden, samt ansvaret för myndigheten (). Sammanfattning av det statistiska underlaget I två bilagor till denna skrivelse redovisas en samlad statistik över tillståndsgivningen samt svensk export av krigsmateriel respektive produkter med dubbla användningsområden (PDA). Redovisningen av krigsmaterielexporten 2016 görs i bilaga 1. Som jämförelse visas även statistik från . En mer rättvisande bild ges om exporten visas , eftersom enstaka försäljningar respektive leveranser av större system kan orsaka kraftiga svängningar i den årliga statistiken. Uppgifterna i skrivelsen baseras på tillståndsmyndighetens egna beslut, samt på lagstadgad årlig rapportering från de krigsmaterielexporterande företagen och myndigheterna för . Materialet har sammanställts av ISP. tog 56 länder samt FN emot leveranser av svensk krigsmateriel. Värdet av de faktiska exportleveranserna av krigsmateriel uppgick till . Exporten ökade därmed med jämfört med föregående år. Det var framförallt leveranserna av större system som ökade och som påverkade statistiken. De största enskilda mottagarländerna för svensk krigsmateriel var (), (2,), (), () och (). Till påbörjades leveranser inom JAS . Till fortsatte leveranserna av . Till levererades främst pansarvärnsvapen och ammunition samt artilleri- och radarsystem. Till levererades främst komponenter till robotsystem och radar- och marksensorer. Exporten till dominerades av ledningssystem. När det gäller traditionella samarbetsländer kan det konstateras att även exporten till , , , och har varit relativt 2016/17:114 omfattande. Till kategorin etablerade samarbetsländer räknas numera även . var dessutom ett antal länder enbart mottagare av civil jakt- och sportskytteammunition: , , , (), och . Värdet av de beviljade utförseltillstånden uppgick till , vilket är en ökning jämfört med då värdet av de meddelade tillstånden uppgick till . Den ojämförligt största delen av denna ökning beror på tillstånd utfärdade med anledning av försäljningen av JAS Gripen till . Även tillstånd utfärdade med anledning av en affär som gäller ytterligare flygburna radarsystem till bidrar till ökningen. Export av civila skjutvapen och dithörande ammunition har beviljats till ett värde av . I statistikredovisningen finns också en beskrivning av den svenska exporten av produkter med dubbla användningsområden (PDA). Till skillnad mot krigsmaterielexporten lämnas inga leveransdeklarationer av berörda företag. Det innebär att uppgifter saknas om den faktiska exporten. Antal ärenden för PDA samt sanktionsärenden fortsatte att öka något . Ärenden som rör finansiella transaktioner kopplade till sanktioner upphörde , med anledning av antagandet av en ny Iran-förordning (se tabell 1 i bilaga 2). Krav på tillstånd för export av krigsmateriel är nödvändigt för att säkerställa att produkter som förs ut ur , och tekniskt bistånd som lämnas, går till för oss acceptabla mottagarländer. Det svenska exportkontrollregelverket består av lagen (1992:1300) om krigsmateriel och förordningen (1992:1303) om krigsmateriel samt de principer och riktlinjer för krigsmaterielexport som har beslutats av regeringen och godkänts av . Enligt 1 § andra stycket krigsmateriellagen får krigsmateriel endast exporteras om det finns säkerhets- eller försvarspolitiska skäl för det och det inte strider mot utrikespolitik. Vid tillståndsprövningen ska även internationella åtaganden iakttas, inbegripet rådets gemensamma ståndpunkt (2008/944/Gusp) om fastställande av gemensamma regler för kontrollen av export av militär teknik och krigsmateriel, samt kriterierna som ställs upp i . Den svenska tillståndsprövningen bygger på en helhetsbedömning med utgångspunkt från regeringens riktlinjer och etablerad praxis. De internationella regelverken har mer karaktären av enskilda kriterier som ska iakttas, bedömas eller beaktas. ISP har som fristående myndighet till uppgift att självständigt pröva ansökningar om tillstånd i enlighet med 6regelverket i dess helhet. Kontrollen enligt lagen om krigsmateriel omfattar tillverkning, Skr. 2016/17:114 tillhandahållande och utförsel av krigsmateriel liksom vissa avtal om tillverkningsrätt m.m. avseende sådan materiel. Enligt samma lag krävs även tillstånd för att bedriva militärt inriktad utbildning. Lagen gäller dels materiel som är utformad för militärt bruk och som enligt regeringens föreskrifter utgör krigsmateriel, dels tekniskt stöd avseende krigsmateriel som enligt regeringens föreskrifter utgör tekniskt bistånd. Förteckningen över vad som utgör krigsmateriel och tekniskt bistånd finns i bilagan till krigsmaterielförordningen. Den svenska krigsmaterielförteckningen överensstämmer med EU:s gemensamma militära förteckning, sånär som på tre nationella tillägg: kärnladdningar och speciella delar till sådana, befästningsanläggningar m.m. samt vissa kemiska stridsmedel. Genom förordningen (2016:845) om ändring av krigsmaterielförordningen uppdaterades förteckningen för att återspegla de ändringar som beslutades i och med Europeiska kommissionens direktiv (EU) 2016/970, vilket trädde i kraft . Det är också främst genom krigsmaterielförordningen som och rådets direktiv /43/EG av om förenkling av villkoren för överföring av försvarsrelaterade produkter inom gemenskapen har genomförts i svensk rätt. Beredning av förslagen från kommittén för översyn av exportkontrollen av krigsmateriel tillsattes en parlamentarisk kommitté för översyn av exportkontrollen av krigsmateriel (KEX). syfte var att lämna förslag om skärpning av exportkontrollen gentemot (dir. 2012:50). delbetänkandet Sanktionsväxling – effektivare sanktioner på exportkontrollområdet (SOU 2014:83) och slutbetänkandet Skärpt exportkontroll av krigsmateriel (SOU 2015:72). föreslog kommittén införande av ett demokratikriterium i riktlinjerna för export av krigsmateriel. Kommittén föreslog vidare att reglerna om följdleveranser och mänskliga rättigheter skulle skärpas, att PGU skulle beaktas i tillståndsprövningen, att öppenheten och transparensen skulle öka samt att tillsyn och kontroll skulle skärpas. Kommitténs förslag sändes på remiss till omkring etthundra remissinstanser, bland annat domstolar, myndigheter, kommuner, företag och enskilda organisationer. Omkring ett 70-tal instanser lämnade avslutades arbetet med att sammanställa och beredning har därefter vidtagit inom för att omhänderta kommitténs förslag och Regeringen har gjort klart att dess avsikt är att återkomma till med en proposition . Exportkontroll och politiken för global utveckling Ett av regeringens uttalade mål är att stärka arbetet med politiken för global utveckling (PGU, prop. 2002/03:122, bet. 2003/04:UU3, rskr. 2003/04:122). nystart av politiken för global utveckling sker i ljuset av att Agenda 2030 antagits på internationell nivå. 2016/17:114 överlämnade skrivelsen Politiken för global utveckling i genomförandet av Agenda 2030 (skr. 2015/16: 182) till . Agenda 2030 innehåller 17 globala mål. Genomförandet av den nya agendan kräver att samstämmigheten mellan olika politikområden stärks i syfte att öka den samlade politikens bidrag till en rättvis och hållbar utveckling. Målkonflikter bör tydliggöras och bli föremål för medvetna och övervägda val. Politiken för global utveckling bygger på tanken om att globala utmaningar kräver gemensamma lösningar där alla tar ett ansvar. Den hållbara utvecklingens tre dimensioner, den sociala, den ekonomiska och den miljömässiga, liksom ett rättighetsperspektiv och de fattigas perspektiv på utveckling, är centrala utgångspunkter för arbetet med politiken för global utveckling. verkar för att PGU-perspektiven ska belysas i underlagen till , när det kan vara av betydelse för bedömningen av enskilda ärenden. stödde kompetensutvecklingen hos vad gäller tillämpning av hållbarhetsaspekterna i kriterium åtta i EU:s gemensamma ståndpunkt om export av krigsmateriel m.m., och mer allmänt när det gäller frågor om rättvis och global hållbar utveckling, i syfte att stärka myndighetens analysförmåga på området. Regeringens strävan är att effekter av den svenska krigsmaterielexporten som är negativa för ansträngningarna att bidra till en rättvis och hållbar global utveckling ska undvikas. Aspekter som avser politiken för global utveckling vägs in i de bedömningar som görs när det gäller svensk krigsmaterielexport, exempelvis genom tillämpningen av EU:s gemensamma ståndpunkt om vapenexport, vars åttonde kriterium lyfter fram mottagarländers tekniska och ekonomiska förmåga samt behovet av att beakta om den hållbara utvecklingen riskerar att allvarligt hindras av en tilltänkt export. Exportkontroll och feministisk utrikespolitik Genom att föra en feministisk utrikespolitik strävar regeringen systematiskt efter att nå resultat som stärker kvinnors och flickors rättigheter, representation och resurser. Regeringen lägger mycket stor vikt vid att förebygga och motverka sexuellt och könsrelaterat våld. En hörnsten i detta arbete är den strikta kontroll som utövas över export av krigsmateriel från . Det finns ofta ett samband mellan ansamlingar av små och lätta vapen och förekomsten av våld i en konflikt eller i ett samhälle. Illegala och oansvariga överföringar av vapen och ammunition är i detta sammanhang ett särskilt problem, liksom bristande kontroll över lagerhållning av sådan materiel. I linje med det verkar regeringen aktivt för att dessa frågor ska uppmärksammas och följas upp inom . Det sker bland annat genom att verkar för att artikel 7.4 i vapenhandelsfördraget operationaliseras och tillämpas praktiskt av statsparterna. Fördraget föreskriver i denna artikel – som fördes in i fördraget med starkt stöd av bland annat – att statsparterna ska beakta risken för att exporterad materiel används för, eller underlättar, allvarliga könsrelaterade våldshandlingar eller allvarliga våldshandlingar Skr. 2016/17:114 mot kvinnor och barn. Det bör noteras att beaktandet av artikel 7.4 i vapenhandelsfördraget sker utöver den prövning som görs avseende mänskliga rättigheter enligt de svenska riktlinjerna, samt enligt kriterium två i EU:s gemensamma ståndpunkt (2008/944/Gusp) om krigsmaterielexport. Även de senare regelverken är därför betydelsefulla i detta sammanhang. I arbetet att utforma en ny lagstiftning för krigsmateriel beaktades bl.a. dessa frågor. verkade även för att säkerställa att har tillräcklig kompetens för att kunna inkludera genderaspekter och risker för könsbaserat våld i bedömningar som gäller mänskliga rättigheter och internationell humanitär rätt samt att tillämpa artikel 7.4 i vapenhandelsfördraget, bl.a. genom att ordna en riktad kompetensutvecklingsinsats för myndigheten och . Regeringen verkar vidare för att öka kunskapen på området. Detta görs bland annat genom stöd till en stärkt datainsamling om förekomsten av små och lätta vapen, samt vilka effekter som dessa har på kvinnor och män, flickor och pojkar. Exportkontroll och hållbart företagande Regeringen har utvecklat en ambitiös politik för hållbart företagande. överlämnades en skrivelse till med regeringens syn på ett flertal frågor inom ramen för hållbart företagande, t.ex. mänskliga rättigheter, arbetsvillkor och miljöhänsyn (Politik för hållbart företagande, skr. En nationell handlingsplan har också tagits fram för företagande och mänskliga rättigheter. Som framgår av den nya politiken förväntar sig regeringen att företagen har de internationella riktlinjerna för hållbart företagande som utgångspunkt för sitt arbete, både hemma och i utlandet, såsom riktlinjer för multinationella företag, FN:s Global Compact, FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter, kärnkonventioner och trepartsdeklarationer. Regeringen uppmuntrar också företagen att analysera FN:s Agenda 2030 för hållbar utveckling och arbeta mot några av de mest relevanta frågorna utifrån den egna verksamheten. Antikorruption är en central fråga inom regeringens mer ambitiösa politik för hållbart företagande. Utöver vad som regleras genom bland annat svensk lagstiftning förväntar sig regeringen att svenska företag ska tillämpa en tydlig antikorruptionspolicy och bidra till ökad transparens. Såväl givande av muta (tidigare ”bestickning”) som tagande av muta är straffbelagt i svensk lagstiftning. Vid reformen av mutbrottslagstiftningen infördes dessutom bl.a. en bestämmelse som straffbelägger vårdslös finansiering av mutbrott. Bestämmelsen tar t.ex. sikte på fall där en näringsidkare tillhandahåller pengar eller andra tillgångar åt exempelvis en befattningshavare i ett dotterbolag eller en självständig uppdragstagare som företräder näringsidkaren i en viss angelägenhet och därigenom av grov oaktsamhet främjar mutbrottslighet 2016/17:114 i den angelägenheten. Det nya straffstadgandet kan även antas bli betydelsefullt bl.a. för den internationella försvarsmaterielmarknaden. arbetar aktivt i olika internationella forum för att konventioner som förbjuder mutor i internationella affärstransaktioner ska tillämpas på ett effektivt sätt. Det gäller bl.a. konvention om bekämpande av bestickning av utländska offentliga tjänstemän i internationella affärsförhållanden och FN:s konvention mot korruption . I granskningen utifrån de olika konventionerna har det bland annat konstaterats att har ett robust institutionellt ramverk på plats för att bekämpa korruption. Regeringen välkomnar det initiativ som har tagits av europeiska tillverkare av krigsmateriel genom branschorganisationen and () och dess amerikanska motsvarighet, för en internationell uppförandekod med nolltolerans mot korruption. Den största svenska branschorganisationen, Säkerhets- och försvarsföretagen (SOFF), som organiserar av företagen inom försvarsindustrin i , ställer krav på att företag för att få vara medlemmar undertecknar och följer en uppförandekod. Uppförandekoden syftar till en hög affärsetik. Personer som representerar företagen genomgår även en särskild e-utbildning om antikorruption som har tagits fram gemensamt av SOFF och (). har drygt 4 500 personer genomgått utbildningen. 2.2 Försvarsexportens roll ur ett säkerhetspolitiskt perspektiv Grunden för den moderna svenska försvarsindustrin lades under det kalla neutralitetspolitik, såsom den utformades efter andra världskriget, byggde på ett totalförsvar med en stark försvarsmakt och en stark nationell försvarsindustri. Ambitionen var att skulle vara oberoende av utländska leverantörer. Försvarsindustrin blev således en viktig del av den svenska säkerhetspolitiken. Exporten av krigsmateriel, som var begränsad, var ett led i att säkra kapaciteten att utveckla och producera materiel anpassad till den svenska Strävan efter oberoende vad gäller tillgången till krigsmateriel för det svenska försvaret har sedan slut gradvis ersatts av ett växande behov av materielsamarbete med likasinnade stater och grannar. Den tekniska och ekonomiska utvecklingen har inneburit att både och dess samarbetsländer är ömsesidigt beroende av leveranser av komponenter, delsystem och färdiga system som är tillverkade i andra I många fall säkras dessa leveranser genom avtalsförpliktelser. Regeringen bekräftade i Försvarspolitisk inriktning – försvar 2016–2020 (prop. 2014/15:109) – att säkerhet byggs solidariskt tillsammans med andra och att hot mot fred och säkerhet bäst avvärjs i gemenskap och samverkan med andra länder och säkerhets- och försvarssamarbeten utvecklas tillsammans med , de övriga nordiska länderna och de baltiska staterna samt inom ramen för EU, FN, Organisationen för samarbete och säkerhet i (), Natos partnerskap och den transatlantiska Såväl engagemang i internationell krishantering som våra utvecklade samarbeten i närområdet understryker vikten av förmåga till praktisk militär samverkan (interoperabilitet) med andra länder och Interoperabiliteten är beroende av att våra materielsystem kan fungera tillsammans med samarbetspartnernas materiel, liksom att den är tekniskt mogen, funktionssäker och tillgänglig. Detta är i många fall minst lika viktigt som att den har högsta tekniska prestanda. ligger i säkerhetspolitiska intresse att värna om ett långsiktigt