prop · H5034 · 2017-09-27 00:00:00 — Regeringens proposition 2017/18:4 Avgifter för prövning av ärenden enligt EU:s Regeringen överlämnar denna proposition till . och rådet utfärdade förordning (EU) 2016/1011 av om index som används som referensvärden för finansiella instrument och finansiella avtal eller för att mäta investeringsfonders resultat, och om ändring av direktiven /48/EG och 2014/17/EU och förordning (EU) nr 596/2014, kallad förordningen om referensvärden. Den trädde i kraft och flertalet av förordningens regler ska tillämpas fr.o.m. . Förordningen om referensvärden syftar till att säkerställa att de index som används som referensvärden för finansiella instrument och finansiella avtal eller för att mäta investeringsfonders resultat i unionen är rättvisande och inte utsätts för manipulation. Genom att säkerställa referensvärdenas stabilitet och tillförlitlighet ska förtroendet för de finansiella marknaderna stärkas. Genom förordningen införs en gemensam rättslig ram för tillhandahållandet av referensvärden, rapportering av dataunderlag för referensvärden och användning av referensvärden inom unionen. Förordningen förutsätter att vissa nationella åtgärder vidtas. I propositionen föreslås en ny lag med kompletterande bestämmelser till förordningen om referensvärden. Den nya lagen ska innehålla de bestämmelser som krävs för att förordningen ska kunna tillämpas i fr.o.m. . I den nya lagen anges att är behörig myndighet enligt förordningen om referensvärden. ska enligt lagen få ta ut avgifter för prövning av ansökningar, anmälningar och underrättelser enligt förordningen. I den nya lagen finns även bestämmelser om överklagande av beslut enligt den lagen eller enligt förordningen om referensvärden. 2017/18:4 Det krävs ytterligare lagstiftningsåtgärder med anledning av förordningen, t.ex. bestämmelser om sanktioner för överträdelser av förordningens regler. Förslag till sådana lagstiftningsåtgärder kommer att lämnas i ett annat sammanhang. I propositionen föreslås även ändringar i lagen (2004:46) om värdepappersfonder, lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse och lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden. Ändringarna avser endast hänvisningar till bestämmelser i lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument som av förbiseende inte ändrades i samband med att ändringar gjordes i den lagen 2015. Den nya lagen och ändringen i lagen om bank- och finansieringsrörelse föreslås träda i kraft . Ändringarna i lagen om värdepappersfonder och lagen om värdepappersmarknaden föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................ Förslag till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse........................................... 2.3Förslag till lag om ändring i lagen (2017:679) om ändring i lagen (2007:528) om 2.4Förslag till lag om ändring i lagen (2017:690) om ändring i lagen (2004:46) om värdepappersfonder.......... Ärendet och dess beredning........................................................... Förordningen om referensvärden................................................... Syfte och tillämpningsområde ........................ Administratörer och rapportörer av Krav för olika typer av referensvärden Den behöriga myndigheten och dess Det fortsatta arbetet inom EU En ny lag.......................................................................... Hänvisningar ..................................till EU-förordningen Prövning av ärenden ........enligt förordningen om referensvärden Auktorisation ...........och registrering av administratörer Referensvärden ...................................från ett tredjeland Avgifter för ....................................prövning av ärenden Förslagens .......................syfte och alternativa lösningar Kostnader .................................och andra konsekvenser 12.1Förslaget till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden........................... Förslaget till lag om ändring i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse.......................................... Förslag till lag om ändring i lagen (2017:679) om ändring i lagen (2007:528) om Förslaget till lag om ändring i lagen (2017:690) om ändring i lagen (2004:46) om värdepappersfonder........... och rådets förordning (EU) 2016/1011 av om index som används som referensvärden för finansiella instrument och finansiella avtal eller för att mäta investeringsfonders resultat, och om ändring av direktiven /48/EG och 2014/17/EU och förordning (EU) nr 596/2014 ........................................... Lagförslag i promemorian Avgifter för prövning av ärenden enligt EU:s förordning om referensvärden.......... Förteckning över remissinstanserna beträffande promemorian Avgifter för prövning av ärenden enligt EU:s förordning om referensvärden..................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden, 2.lag om ändring i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse, 3.lag om ändring i lagen (2017:679) om ändring i lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden, 4.lag om ändring i lagen (2017:690) om ändring i lagen (2004:46) om värdepappersfonder. 2.1Förslag till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag kompletterar och rådets förordning (EU) 2016/1011 av om index som används som referensvärden för finansiella instrument och finansiella avtal eller för att mäta investeringsfonders resultat, och om ändring av direktiven /48/EG och 2014/17/EU och förordning (EU) nr 596/2014, i denna lag kallad EU-förordningen. Termer och uttryck i denna lag har samma betydelse som i EU-förord- ningen. 2 § är behörig myndighet enligt EU-förordningen. 3 § får ta ut avgifter för prövning av ansökningar, anmälningar och underrättelser enligt EU-förordningen. Regeringen får meddela föreskrifter om avgifterna. 4 § beslut enligt denna lag och enligt EU-förord- ningen får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 5 § får bestämma att ett beslut enligt artikel 32.8, 33.6 eller 35.1 i EU-förordningen ska gälla . Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse Härigenom föreskrivs att 1 kap. 5 a § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse ska ha följande lydelse. Vid bedömningen av om ett innehav utgör ett kvalificerat innehav enligt 5 § 15 ska följande bestämmelser i 4 kap. lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument tillämpas: – 2 § första stycket 1 om depåbevis, första stycket, andra – 4 § om beräkning av inne- stycket 1–8, samt tredje och femte styckena, om beräkning av inne- –5 § andra stycket om beräkning av antalet aktier eller röstetal, –12 § 1 och 2 om undantag för aktier som innehas för clearing och avveckling eller förvaltas för någon annans räkning, –13 § om aktier som ingår i handelslager, –14 § om aktier som innehas av marknadsgaranter, samt –16 och 17 §§ om undantag för vissa moderföretag. Vid bedömningen ska också tillämpas föreskrifter – om aktier som innehas av marknadsgaranter, som har meddelats med stöd av 7 kap. 1 § 3 lagen om handel med finansiella instrument eller 23 kap. 15 § 1 lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden, och – om undantag för vissa moderföretag, som har meddelats med stöd av 7 kap. 1 § 4 lagen om handel med finansiella instrument. Det som föreskrivs om aktier i de bestämmelser som ska tillämpas enligt första och andra styckena ska också tillämpas för andra andelar i företag. Aktier eller andelar som ett värdepappersinstitut eller ett kreditinstitut som driver finansieringsrörelse innehar till följd av verksamhet enligt 2 kap. 1 § 6 lagen om värdepappersmarknaden ska dock inte beaktas vid bedömningen, under förutsättning att 1.rösträtten inte utnyttjas eller används på annat sätt för att ingripa i emittentens förvaltning, samt 2.aktierna eller andelarna avyttras från förvärvet. Det som föreskrivs i fjärde stycket ska gälla också för aktier eller andelar som innehas under motsvarande förutsättningar av ett utländskt värdepappersföretag eller av ett utländskt kreditinstitut som driver finansieringsrörelse. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2015:184. 2.3Förslag till lag om ändring i lagen (2017:679) om ändring i lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden Härigenom föreskrivs att 1 kap. 5 a § lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden i stället för lydelsen enligt lagen (2017:679) om ändring i den lagen ska ha följande lydelse. Lydelse enligt SFS 2017:679 Föreslagen lydelse Vid bedömningen av om ett innehav utgör ett kvalificerat innehav enligt 5 § ska följande bestämmelser i 4 kap. lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument tillämpas: § första stycket 1 om depåbevis, § första stycket, andra – 4 § om beräkning av inne- stycket 1–8, samt tredje och femte styckena, om beräkning av inne- –5 § andra stycket om beräkning av antalet aktier eller röstetal, –12 § 1 och 2 om undantag för aktier som innehas för clearing och avveckling eller förvaltas för någon annans räkning, –13 § om aktier som ingår i handelslager, –14 § om aktier som innehas av marknadsgaranter, samt –16 och 17 §§ om undantag för vissa moderföretag. Vid bedömningen ska också tillämpas föreskrifter – om aktier som innehas av marknadsgaranter, som har meddelats med stöd av 7 kap. 1 § 3 lagen om handel med finansiella instrument eller 23 kap. 15 § 1 denna lag, och – om undantag för vissa moderföretag, som har meddelats med stöd av 7 kap. 1 § 4 lagen om handel med finansiella instrument. Det som föreskrivs om aktier i de bestämmelser som ska tillämpas enligt första och andra styckena ska också tillämpas för andra andelar i Aktier eller andelar som ett Aktier eller andelar som ett kreditinstitut som bedriver finan- kreditinstitut som driver finan- sieringsrörelse innehar till följd av sieringsrörelse innehar till följd av verksamhet enligt 2 kap. 1 § 6 ska verksamhet enligt 2 kap. 1 § 6 ska dock inte beaktas vid bedöm- dock inte beaktas vid bedöm- ningen, under förutsättning att ningen, under förutsättning att 1.rösträtten inte utnyttjas eller används på annat sätt för att ingripa i emittentens förvaltning, samt 2.aktierna eller andelarna avyttras från förvärvet. stycket ska gälla också stycket ska gälla också eller andelar som innehas under eller andelar som innehas under motsvarande förutsättningar av ett motsvarande förutsättningar av ett av ett utländskt kreditinstitut som bedriver finansieringsrörelse. av ett utländskt kreditinstitut som Prop. 2017/18:4 driver finansieringsrörelse. Förslag till lag om ändring i lagen (2017:690) om ändring i lagen (2004:46) om Härigenom föreskrivs att 1 kap. 1 a § lagen (2004:46) om värdepappersfonder i stället för lydelsen enligt lagen (2017:690) om ändring i den lagen ska ha följande lydelse. Lydelse enligt SFS 2017:690 Vid bedömningen av om ett innehav utgör ett kvalificerat innehav enligt 1 § första stycket 16 ska följande bestämmelser i 4 kap. lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument tillämpas: § första stycket 1 om depåbevis, – 4 § om beräkning av inne- stycket 1–8 samt tredje och femte –5 § andra stycket om beräkning av antalet aktier eller röstetal, –12 § 1 och 2 om undantag för aktier som innehas för clearing och avveckling eller förvaltas för någon annans räkning, –13 § om aktier som ingår i handelslager, –14 § om aktier som innehas av marknadsgaranter, samt –16 och 17 §§ om undantag för vissa moderföretag. Vid bedömningen ska också tillämpas föreskrifter – om aktier som innehas av marknadsgaranter, som har meddelats med stöd av 7 kap. 1 § 3 lagen om handel med finansiella instrument eller 23 kap. 15 § 1 lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden, och – om undantag för vissa moderföretag, som har meddelats med stöd av 7 kap. 1 § 4 lagen om handel med finansiella instrument. Aktier som ett värdepappersinstitut som avses i 1 kap. 4 b § lagen om värdepappersmarknaden eller ett kreditinstitut som avses i 1 kap. 4 b § samma lag och som driver finansieringsrörelse innehar till följd av verksamhet enligt 2 kap. 1 § 6 samma lag ska dock inte beaktas vid bedömningen, under förutsättning att 1.rösträtten inte utnyttjas eller används på annat sätt för att ingripa i emittentens förvaltning, samt 2.aktierna avyttras från förvärvet. Tredje stycket ska tillämpas även på aktier som innehas under motsvarande förutsättningar av ett utländskt värdepappersföretag eller av ett utländskt kreditinstitut som driver finansieringsrörelse. Ärendet och dess beredning och rådet utfärdade förordning (EU) 2016/1011 av om index som används som referensvärden för finansiella instrument och finansiella avtal eller för att mäta investeringsfonders resultat, och om ändring av direktiven /48/EG och 2014/17/EU och förordning (EU) nr 596/2014, kallad förordningen om referensvärden. Den trädde i kraft och flertalet av förordningens regler ska tillämpas fr.o.m. . Förordningen finns i bilaga 1. Under förhandlingarna om förordningen har en faktapromemoria upprättats och överlämnats till (2013/14:FPM13). I promemorian Avgifter för prövning av ärenden enligt EU:s förordning om referensvärden, som har tagits fram inom , föreslås en ny lag med kompletterande bestämmelser till förordningen om referensvärden. Promemorians lagförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i (dnr Fi2017/00535/V). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådet lämnade förslagen utan erinran. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Efter Lagrådets granskning har det lagts till förslag till ändringar i lagen (2004:46) om värdepappersfonder, lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse och lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden. Ändringarna avser endast hänvisningar till bestämmelser i lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument som av förbiseende inte ändrades i samband med att ändringar gjordes i den lagen 2015. Regeringen bedömer att dessa ändringar, både författningstekniskt och även i övrigt, är av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Lagrådets yttrande har därför inte inhämtats. Ett index är ett mått som bestäms utifrån ett urval av underliggande data. När ett index används för att bestämma värdet på ett finansiellt instrument eller finansiellt avtal eller används för att mäta resultatet i t.ex. en värdepappersfond blir det ett referensvärde (på engelska benchmark). En del index är referensräntor – t.ex. , Euribor eller Stibor som kan ligga till grund för prissättningen av olika typer av finansiella instrument, exempelvis ränteswappar. Vissa referensräntor används även för bestämmandet av nivån på räntor för t.ex. bolån. Index kan också användas för att mäta en fonds resultat i syfte att fastställa en portföljs tillgångsallokering eller beräkna resultatberoende avgifter. Index som avser råvaror används för prissättningen av derivatkontrakt eller certifikat. Index som utgör referensvärden fyller således en viktig funktion på de finansiella marknaderna. Manipulationen av referensräntorna och har visat på referensräntornas betydelse och deras sårbarhet. Med anledning av den uppmärksammade problematiken när det gäller dessa referensräntor lämnade kommissionen förslag till ändringar i sina tidigare förslag till förordning respektive direktiv om marknadsmissbruk (se faktapromemoria 2012/13:FPM1). och rådets förordning (EU) nr 596/2014 om marknadsmissbruk och och rådets direktiv /57/EU om marknadsmissbruk antogs . genomförde kommissionen ett offentligt samråd om ett möjligt ramverk för tillhandahållandet och användningen av referensvärden. genomförde också en utredning om den svenska referensräntan Stibor (utredning om Stibor, Riksbanksstudier, ). kom fram till att det inte fanns några tecken på att Stibor hade manipulerats, men fann ett antal brister i ramverket kring Stibor som borde åtgärdas för att stärka förtroendet för referensräntan. rekommendationer har lett till en reformering av Stibor, som administreras av . gjorde 2014 en ny utvärdering av Stibor för att följa upp reformarbetet och se över hur ramverket kring Stibor fungerar (Stibor synas på nytt en uppföljning, Riksbanksstudier, ). I utvärderingen konstateras bl.a. att Stibor har bestämts till rättvisande nivåer under det nya som studien är baserad på. Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten () och Europeiska bankmyndigheten () publicerade principer för tillhandahållandet av referensvärden inom EU (”Principles for Benchmark-Setting Processes in the EU”), vilka föreslogs tillämpas av berörda aktörer till dess att det fanns ett rättsligt ramverk för referensvärden på EU-nivå. (Commissions, IOSCO) antog 2013, efter omfattande konsultation med marknadsaktörer, globala rikt- Prop. 2017/18:4 linjer för referensvärden på de finansiella marknaderna. presenterade kommissionen sitt förslag till förordning om referensvärden (se faktapromemoria 2013/14:FPM13). Förslaget var sedan föremål för förhandlingar i och rådet och ändrades delvis i förhållande till kommissionens förslag. Det kompromissförslag som förhandlats fram antogs formellt av och rådet respektive . Ett index definieras i förordningen om referensvärden som ett sifferbelopp som offentliggörs eller görs tillgängligt för allmänheten och som fastställs regelbundet genom tillämpning helt eller delvis av en beräkningsmetod eller genom en bedömning, på grundval av värdet av en eller flera underliggande tillgångar eller priser eller andra värden eller mätningar (artikel 3.1.1). En fysisk eller juridisk person som kontrollerar tillhandahållandet av ett index är att betrakta som en indexleverantör (artikel 3.1.2). Ett index blir ett referensvärde om indexet används för att fastställa det belopp som ska betalas ut enligt villkoren för ett finansiellt instrument eller vissa typer av finansiella avtal, eller för att fastställa värdet på ett finansiellt instrument (artikel 3.1.3). Ett index blir också ett referensvärde om indexet används för att mäta en investeringsfonds resultat i syfte att efterlikna avkastningen på indexet eller för att fastställa en portföljs tillgångsallokering eller beräkna de resultatberoende avgifterna. Med investeringsfond avses i förordningen (artikel 3.1.19) en alternativ investeringsfond eller ett fondföretag enligt definitionen i och rådets direktiv /65/EG av om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) (i det följande benämnt UCITS-direktivet). En svensk värdepappersfond är ett sådant fondföretag som avses i definitionen i UCITS-direktivet (se 1 kap. 1 § första stycket 25 lagen [2004:46] om värdepappersfonder). Genom förordningen om referensvärden införs förbättrad styrning och kontroll över processen kring fastställandet av referensvärden med syftet att säkerställa att de index som i unionen används som referensvärden i finansiella instrument och finansiella avtal eller för att mäta investeringsfonders resultat är rättvisande och inte manipuleras. Ett referensvärdes sårbarhet varierar beroende på vilken grad av skönsmässighet som används för att fastställa det och vilken typ av referensvärde det är fråga om. Förordningen innehåller därför olika regler för olika typer av referensvärden. Förordningen ska tillämpas på tillhandahållande av referensvärden, rapportering av dataunderlag för referensvärden och användning av referensvärden inom unionen (artikel 2.1). Detaljerade krav ställs på de centrala aktörer som medverkar vid fastställande av referensvärden. 2017/18:4 Dessa aktörer benämns i förordningen administratörer och rapportörer av dataunderlag (artikel 3.1.6 och 3.1.8). Vissa aktörer och index undantas från förordningens tillämpningsområde (artikel 2.2). Bland annat ska förordningen inte tillämpas på offentliga myndigheter när de bidrar med uppgifter till, tillhandahåller eller kontrollerar tillhandahållandet av referensvärden för offentligpolitiska ändamål (artikel 2.2 b). Förordningen ska inte heller tillämpas på en indexleverantör som är omedveten om och inte rimligen kunde ha känt till att indexet används som ett referensvärde på sätt som avses i förordningen (artikel 2.2 h). 4.2.2Administratörer och rapportörer av dataunderlag En administratör är den fysiska eller juridiska person som kontrollerar tillhandahållandet av ett referensvärde och som därmed sköter arrangemangen kring fastställandet av referensvärdet, samlar in och analyserar dataunderlag samt fastställer referensvärdet (artikel 3.1.5 och 3.1.6). Förordningen ställer krav på auktorisation eller registrering av en behörig myndighet för att få agera som administratör av ett referensvärde (artikel 34.1). Om en administratör inte följer förordningens regler får den behöriga myndigheten återkalla administratörens auktorisation eller registrering (artikel 35.1). Myndigheten ska även kunna besluta om sanktioner vid överträdelser av förordningen (artikel 42.1 första stycket a). En rapportör är en fysisk eller juridisk person som rapporterar dataunderlag, dvs. lämnar dataunderlag som inte är lättillgängligt till en administratör eller till någon annan för vidarebefordran till en administratör, i syfte att dataunderlaget ska användas för fastställandet av ett referensvärde (artikel 3.1.8 och 3.1.9). För rapportörer som redan omfattas av reglering och tillsyn, s.k. rapportörer under tillsyn, ställer förordningen krav på bl.a. styrning och kontroll (artiklarna 3.1.10 och 16). De krav som gäller för administratörer och rapportörer som medverkar vid fastställandet av referensvärden finns i artiklarna 4–16 i förordningen. I de artiklarna anges detaljerade regler om –styrning och kontroll när det gäller administratörer och rapportörer under tillsyn (artiklarna 4–10 respektive artikel 16), –dataunderlagets kvalitet (artikel 11), –metoden för fastställandet av referensvärden (artiklarna 12 och 13), –skyldighet för administratörer att rapportera misstänkta manipulationer (artikel 14), och –administratörers skyldighet att utarbeta en uppförandekod för rapportörer som klargör vilka skyldigheter och vilket ansvar rapportörerna har när de lämnar dataunderlag för fastställande av ett referensvärde (artikel 15). Förordningen innehåller regler som gäller för enheter som redan omfattas av reglering och tillsyn, s.k. enheter under tillsyn. I definitionen i förord- ningen av sådana enheter inbegrips en rad olika subjekt som omfattas av EU-rättsliga harmoniseringsåtgärder (artikel 3.1.17). Som exempel på Prop. 2017/18:4 sådana enheter kan nämnas kreditinstitut (artikel 3.1.17 a), värdepappers- företag (artikel 3.1.17 b) och försäkringsföretag (artikel 3.1.17 c). Även en kreditgivare enligt definitionen i artikel 3 b i och rådets direktiv /48/EG av om konsumentkreditavtal och om upphävande av rådets direktiv /102/EEG är en enhet under tillsyn (artikel 3.1.17 h). En sådan kreditgivare kan utgöras av en fysisk eller juridisk person som lämnar eller förbinder sig att lämna en kredit inom ramen för sin närings- eller yrkesverksamhet. Enheter under tillsyn kan således utgöras av såväl fysiska som juridiska personer. Gemensamt för samtliga enheter under tillsyn är emellertid att det är fråga om personer som driver verksamheter som står under tillsyn och som är reglerade enligt olika EU-rättsliga regelverk. Som redogörs för i det följande (avsnitt 4.2.4) innehåller förordningen förutsättningar för enheter under tillsyns användning av referensvärden i unionen.