prop · H403169 · 2017-04-11 00:00:00 — Det finns tydliga tecken på att personer som tillhör kriminella grupperingar har tillgång till explosiva varor i större utsträckning än tidigare och också har en större benägenhet att använda dessa. När hanteringen av explosiva varor har koppling till kriminella grupperingar finns en påtaglig risk för att den explosiva varan ska komma till användning i samband med brott. Enligt regeringens uppfattning är det angeläget att förhindra att dessa varor olovligen förs in i landet. I detta sammanhang kan även nämnas att förebyggande av olaglig hantering av explosiva varor är en prioriterad fråga inom EU. I Europeiska säkerhetsagendan, som antogs av kommissionen (meddelande från kommissionen till , rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt , Europeiska säkerhetsagendan, den 28.4.2015 COM (2015) 185 final), framhålls behovet att begränsa tillgången till och användningen av farliga ämnen, t.ex. genom att försvåra för terroristnätverken att få tillgång till sprängämnen. möjligheter att göra varukontroller vid gränsen mot ett annat EU-land regleras i inregränslagen. För att ska få göra ingripanden med stöd av lagen krävs att den aktuella varan finns uppräknad i dess 3 §. Då explosiva varor inte finns med i denna uppräkning saknar befogenhet att ingripa med stöd av inregränslagen. Om vid en kontroll upptäcker varor som inte omfattas av lagen måste överlämna ärendet till för vidare hantering. En olovlig införsel av explosiva varor från ett annat EU-land kan inte lagföras som smuggling enligt smugglingslagen, trots att det finns en införselrestriktion genom att den som överför explosiva varor ska ha tillstånd till det (16 § LBE). befogenheter enligt smugglingslagen att inleda förundersökning och att tillgripa straffprocessuella tvångsmedel för att förhindra, utreda och beivra brott kan inte heller tillämpas, se 2016/17:169 propositionen En ny smugglingslag (prop. 1999/2000:124 s. 121 f.). En sådan ordning framstår inte som effektiv och ändamålsenlig. Som konstaterades i samband med att sprängämnesprekursorer infördes i inregränslagen är det viktigt att även har de kontrollmöjligheter som behövs vad gäller färdiga sprängämnen, se propositionen Lag om sprängämnesprekursorer och redovisning av krisberedskapens utveckling (prop. 2013/14:144 s. 83). Regeringen anser att det finns skäl att låta införsel av explosiva varor omfattas av inregränslagen. Såsom och framför skapar en sådan reglering förutsättningar för en mer effektiv hantering av ärenden gällande illegal införsel av explosiva varor och bättre möjligheter att bekämpa gränsöverskridande brottslighet som avser explosiva varor på ett effektivt och ändamålsenligt sätt. En sådan reglering innebär också, såsom och framhåller, en mer enhetlig hantering av ärenden oavsett om den illegala införseln avser vapen, sprängämnesprekursorer eller explosiva varor. Regeringen delar utredningens bedömning att det föreligger svårigheter att göra en avgränsning till vissa explosiva varor bl.a. då det är svårt att överblicka alla de explosiva varor som kan bli föremål för överföring. Mot denna bakgrund finner regeringen att det finns skäl att utvidga inregränslagens tillämpningsområde till att omfatta införsel av alla explosiva varor som avses i LBE. Regeringen föreslår således att inregränslagen ska vara tillämplig vid införsel av explosiva varor som avses i LBE. Förslaget genomförs genom en ändring i 3 § inregränslagen. befogenheter kommer inte att omfatta utförsel av explosiva varor vid inre gräns kontrollbefogenheter enligt inregränslagen knyter an till bestämmelserna i 4 § inregränslagen om anmälningsskyldighet och att varan omfattas av ett förbud mot införsel eller utförsel eller att ett villkor för införsel eller utförsel inte är uppfyllt. Överföringsdefinitionen i 5 § 2 LBE omfattar inte en förflyttning från till ett annat EU-land. Det finns alltså inte någon utförselrestriktion i LBE. Som konstateras i promemorian kan detta förklaras av att det, enligt artikel 11 i det omarbetade explosivvarudirektivet, är mottagaren som ska ha överföringstillstånd. Även om utförseln i sig inte förutsätter överföringstillstånd kan den som för ut en explosiv vara straffas för brott mot 16 § LBE för att i ha hanterat varan utan erforderligt tillstånd. Detta eftersom utförsel regelmässigt torde förutsätta att personen har hanterat varan på ett eller annat sätt och hantering av explosiva varor förutsätter tillstånd. Konsekvensen av att det inte finns någon utförselrestriktion för explosiva varor till ett annat EU-land är att inregränslagens kontrollbestämmelser inte blir tillämpliga vid sådan utförsel. Det skulle kunna övervägas att införa en restriktion genom att uttryckligen villkora utförsel till ett annat EU-land med förekomsten av ett tillstånd. I promemorian görs bedömningen att någon sådan reglering inte bör föreslås. Utöver att Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll, som tillstyrker promemorians förslag, noterar att tullmyndigheten i har befogenhet att kontrollera utförsel till annat EU-land har remissinstanserna inte lämnat några synpunkter i denna del. Mot bakgrunden att det omarbetade explosivvarudirektivet anger att det är mottagaren som ska ha tillstånd samt att inget hindrar att , om verket påträffar en explosiv vara vid utförsel, överlämnar ärendet till för hantering finner regeringen inte att det finns tillräckliga skäl som talar för en sådan reglering. Detta innebär att befogenheter inte kommer att omfatta utförsel av explosiva varor vid inre gräns. Anmälningsskyldighet ska endast föreligga om tillstånd saknas eller erhållits på felaktig grund Ett tillägg av explosiva varor i 3 § inregränslagen innebär att varorna omfattas av inregränslagens bestämmelser om anmälningsskyldighet. Enligt 4 § första stycket ska en anmälan göras om varan omfattas av ett förbud mot införsel eller utförsel eller ett villkor för införsel eller utförsel som inte är uppfyllt, eller om varan förs in eller ut med stöd av ett tillstånd som meddelats på grund av en oriktig uppgift eller en utelämnad föreskriven uppgift. Av 4 § andra stycket framgår att det beträffande vissa varor finns en generell anmälningsskyldighet, vilket innebär att in- eller utförsel av dessa varor alltid ska anmälas. Den generella anmälningsskyldigheten gäller bl.a. för krigsmateriel, produkter med dubbla användningsområden, vapen och tillståndspliktiga sprängämnesprekursorer varför det kan finns skäl att överväga om också explosiva varor ska omfattas av sådan anmälningsplikt. En generell anmälningsplikt skulle öka möjligheten att ha kontroll över explosiva varor som kommer in i landet. Det kan dock ifrågasättas om en generell anmälningsskyldighet för explosiva varor skulle vara en proportionell åtgärd. När det gäller sprängämnesprekursorer träffar tillståndsplikten bara enskilda personer, och inte företag eller andra ekonomiska aktörer. Den tillståndsplikt som gäller för överföring av explosiva varor som avses i LBE träffar inte bara enskilda utan också ett stort antal mottagande företag som t.ex. bedriver sprängarbete eller tillverkar eller handlar med explosiva varor. En generell anmälningsskyldighet skulle försvåra överföringen för företagen och göra den dyrare. Regeringen finner, likt vad Svenska och biodrivmedel Institutet framför, att ändringarna bör utformas på ett sådant sätt att rättsverkan blir konkurrensneutral. Syftet med att göra inregränslagen tillämplig är i första hand att förhindra den illegala införseln av explosiva varor. I dessa fall saknas regelmässigt tillstånd. En anmälningsskyldighet endast för det fall erforderligt tillstånd att föra in den aktuella varan saknas skulle vara tillräcklig för att träffa dessa situationer. En anmälningsskyldighet enligt 4 § första stycket innebär också att de explosiva varor som har undantagits från tillståndsplikten, t.ex. vissa pyrotekniska artiklar, inte kommer att bli föremål för kontroll. Regeringen finner att en anmälan enligt 4 § första stycket inregränslagen, där anmälan endast ska göras om tillstånd som krävs för 2016/17:169 att föra in den aktuella varan saknas eller har erhållits på felaktig grund är tillräcklig för att åstadkomma eftersträvat resultat. Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll efterfrågar en redogörelse för hur kontrollbefogenheter förhåller sig till den marknadskontroll som ska utföras av Myndigheten för samhällsskydd och beredskap och om kontrollbefogenheter endast avser illegal införsel av explosiva varor eller om den även omfattar varornas beskaffenhet. Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll efterlyser också ett tydligare resonemang kring förslaget om anmälningsplikt och logiken i att varan ska anmälas till om erforderligt tillstånd till överföring saknas eller har erhållits på felaktig grund. Som redogjorts för ovan utgår kontrollbefogenheter från bestämmelserna i 4 § inregränslagen om anmälningsskyldighet och att en vara omfattas av ett förbud mot införsel eller utförsel eller att ett villkor för införsel eller utförsel inte är uppfyllt. Kontrollen avser således att undersöka att ingen illegal införsel sker. Det är inte fråga om en kontroll av varornas beskaffenhet motsvarande den som utförs inom ramen för marknadskontroll. Anmälningsskyldigheten i 4 § första stycket är också en koppling till straffbestämmelserna i smugglingslagen. Av 3 § första och andra styckena smugglingslagen jämfört med fjärde stycket i samma paragraf framgår att underlåtenheten att anmäla en vara eller att i samband med en sådan anmälan uppsåtligen lämna oriktigt uppgift eller underlåta att lämna en sådan uppgift är en förutsättning för straffbarhet. Den brottsliga gärningen enligt smugglingslagen utgörs således av att någon bryter mot en in- eller utförselrestriktion genom att underlåta att uppfylla anmälningsskyldigheten. Smugglingslagen blir tillämplig vid olovlig införsel av explosiva varor döms den som utan tillstånd för in en explosiv vara från ett annat EU-land för brott mot LBE (se 16 och 29 §§ LBE) och brottet utreds av polis eller åklagare med stöd av . Som framgår ovan är bestämmelserna i smugglingslagen inte tillämpliga. Genom att explosiva varor läggs till i 3 § inregränslagen blir smugglingslagens bestämmelser tillämpliga, jämför 1 § och 3 § fjärde stycket smugglingslagen och 30 § andra stycket LBE. Det innebär att såväl smugglingslagens straffbestämmelser som dess bestämmelser om befogenhet för att inleda förundersökning och tillgripa straffprocessuella tvångsmedel blir tillämpliga. Som redogjorts för ovan behövs mer effektiva metoder vid kontroll av införsel av explosiva varor vid inre gräns. Såsom Svenska och biodrivmedel Institutet framhåller är det särskilt angeläget att ge de ökade befogenheter som behövs för att skydda medborgare från allvarlig fara på grund av kriminellas olagliga användning av eller förfarande med explosivvaror som smugglas in i landet. Att smugglingslagen blir tillämplig innebär såsom , och framför en enhetlig och mer effektiv hantering och bättre möjligheter att bekämpa gränsöverskridande brottslighet som avser explosiva varor. Det är också lämpligt och rimligt att ges befogenheter att Prop. 2016/17:169 utreda brott som avser varor som upptäcks vid verkets kontroller i den mån varorna är underkastade införselrestriktioner. I promemorian föreslås att ett förtydligande görs av subsidiaritets- regeln i 30 § andra stycket LBE vad gäller grova brott mot LBE. pågår ett arbete med att göra en ny översyn av straffsatserna i LBE varför regeringen väljer att inte behandla frågan om ändring i 30 § LBE i denna proposition. Frågan kommer i stället att behandlas inom ramen för det ärendet. När det gäller utförsel av explosiva varor finns, som konstaterats i ovanstående, ingen utförselrestriktion och smugglingslagen blir därmed inte tillämplig vad gäller utförsel av explosiva varor till annat EU-land. Som framförts finns emellertid inget som hindrar att det döms till ansvar för eventuell hantering i utan erforderligt tillstånd. ges möjlighet att vägra lämna ut och att förverka explosiva I 17 § inregränslagen regleras möjligheter att omhänderta I bestämmelsen föreskrivs att får ta hand om en vara dels för att genomföra en kontroll enligt lagen, dels för att varan omfattas av ett införselförbud eller ett införselvillkor som inte är uppfyllt. I 17 a– 17 d §§ ges möjligheter att vägra lämna ut och att förverka särskilt angivna varor som omhändertagits (varor som avses i 3 § 1–7, 9, 12 och 13 inregränslagen). Bakgrunden till tillkomsten av 17 a–d §§ var att det konstaterades att när en kontroll enligt inregränslagen var genomförd fanns inte något lagligt stöd för ett fortsatt omhändertagande av varorna, såvida det inte förelåg misstanke om varusmugglingsbrott, då ett omhändertagande enligt inregränslagen kunde ersättas med beslag med stöd av bestämmelserna i den då gällande lagen om straff för Bestämmelserna i 17 a–17 c §§ anses inte kunna ta sikte på de fall då det finns förutsättningar för att ta egendomen i beslag, se propositionen En ny smugglingslag m.m. (prop. 1999/2000:124 s. 163 Även om behovet av att ta med explosiva varor bland de varor som får vägra lämna ut och förverka sannolikt är förhållandevis begränsat eftersom det, när införselvillkoret inte är uppfyllt, i regel torde finnas förutsättningar att ta varan i beslag kan det inte uteslutas att det kan uppstå situationer då lagligt stöd för ett fortsatt omhändertagande saknas (t.ex. innan det finns förutsättningar för beslag). föreslår därför att explosiva varor läggs till i 17 a och 17 c §§, vilket innebär att ges möjlighet att vägra lämna ut och att förverka explosiva varor enligt 17 a–17 d §§ inregränslagen. Enligt principen om fri rörlighet för varor är det förbjudet att ha kvantitativa import- och exportrestriktioner mellan medlemsstaterna och åtgärder med motsvarande verkan (artiklarna 34 och 35 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt [EUF-fördraget]). ska bestämmelserna i artiklarna 34 och 35 inte hindra sådana förbud mot eller restriktioner för import, export eller transitering som grundas på 2016/17:169 bl.a. hänsyn till allmän moral, allmän ordning eller allmän säkerhet. Sådana förbud eller restriktioner får dock inte vara ett medel för godtycklig diskriminering eller innefatta en förtäckt begränsning av handeln mellan medlemsstaterna. Dessa artiklar i EUF-fördraget gäller inte när en viss produkts fria rörlighet är fullständigt harmoniserad genom mer specifik EU- lagstiftning. Det omarbetade explosivvarudirektivet harmoniserar bestämmelserna om explosiva varor för civilt bruk. Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll efterlyser avseende det omarbetade explosivvarudirektivets harmoniseringsgrad en koppling till de bestämmelser i det omarbetade explosivvarudirektivet som lämnar en öppning att nationellt beslut om kontroll av explosiva varor vid inre gräns. I direktivets inledande skäl (punkt 42) anges att direktivet inte bör påverka medlemsstaternas befogenheter att vidta åtgärder för att förebygga olaglig handel med explosiva varor och ammunition. Enligt artikel 18 ska också varje medlemsstat vidta nödvändiga åtgärder för att göra det möjligt för de behöriga myndigheterna att beslagta en explosiv vara om det finns tillräckliga bevis för att varan kommer att bli föremål för förvärv, användning eller handel som sker olagligt. Regeringen anser att det finns ett utrymme enligt direktivet och artikel 36 EUF-fördraget för de förslag som presenterats. Att ge befogenheter enligt inregränslagen och smugglingslagen är en åtgärd som syftar till att vidta åtgärder mot olaglig handel, bekämpa brott och att upprätthålla allmän säkerhet. Syftet kan inte nås på något annat, mindre ingripande sätt genom mindre omfattande restriktioner eller restriktioner som i mindre utsträckning inverkar på handeln inom EU. Åtgärden att låta kontrollera en särskild anmälningsplikt vid införsel av explosiva varor som avses i LBE liksom åtgärden att ge verket befogenheter enligt smugglingslagen vid misstanke om införselbrott måste anses uppfylla de krav som följer av proportionalitetsprincipen. Regeringen finner därför att förslagen är förenliga med . Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: anser att förslagen ska genomföras så snabbt det är möjligt. Övriga remissinstanser har inte yttrat sig särskilt i denna fråga. Skälen för regeringens förslag: Den nya lagstiftningen bör träda i kraft . Med hänsyn till den tid som de olika leden i lagstiftningsprocessen förväntas ta anser regeringen att 2017 framstår som den tidigaste möjliga tidpunkten för de lagändringar Prop. 2016/17:169 som föreslås. Några särskilda övergångsbestämmelser behövs inte. Förslagen innebär att kan hantera ärendena självt i stället för att överlämna ärenden som rör explosiva varor till . Förslagen ger samhället bättre möjligheter att bekämpa gränsöverskridande brottslighet som avser explosiva varor. Förslagen bör ge ett effektivare resursutnyttjande inom tull- och polisverksamheterna och en effektivare brottsbekämpning men i ett större perspektiv bedömer regeringen att förslagen har en marginell effekt på samhällsekonomin. bedöms få något minskade kostnader genom att ärendena istället kommer att hanteras av , men regeringens bedömning är att denna minskning är marginell. kommer att få ytterligare ärenden att hantera. Enligt finns det inte någon statistik som visar hur många ärenden som överlämnas till . har inte invänt mot utredarens slutsats att den kostnadsökning som förslagen medför för verket kan rymmas inom befintliga anslag. Även regeringen bedömer att kostnadsökningen ryms inom befintlig anslagsram. Vad gäller konsekvenser för enskilda och företag drabbar anmälningsskyldigheten endast den som för in en vara när tillstånd saknas eller har erhållits på felaktig grund. Visserligen kan företag som har erforderliga tillstånd komma att stannas för kontroll men det blir då fråga om att ge information om tillståndet som företaget redan har tillgängligt. Förslaget bedöms därmed inte innebära några kostnader för de företag som har erforderliga tillstånd. Förslagen kommer inte att medföra några nämnvärda konsekvenser i övrigt. 8.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen Paragrafen anger de varor för vilka inregränslagen är tillämplig. En ny punkt (16) införs i paragrafen som medför att inregränslagen även är tillämplig på explosiva varor som avses i LBE. bestämmelser om anmälnings- och uppgiftsskyldighet samt om befogenheter att utföra kontroll m.m. blir tillämpliga när det 2016/17:169 gäller införsel av explosiva varor från ett annat EU-land. Dessutom blir smugglingslagen tillämplig vid sådan införsel. Övervägandena finns i avsnitt 5. I paragrafen finns en bestämmelse om att får vägra att lämna ut en vara som omhändertagits enligt 17 §. Ett tillägg görs som innebär att ges möjlighet att vägra lämna ut explosiva varor som omhändertagits enligt inregränslagen. Bestämmelsen tar inte sikte på de fall då det finns förutsättningar för att ta varan i beslag enligt eller smugglingslagen, se propositionen En ny smugglingslag m.m. (prop. 1999/2000:124 s. 163 f.). Övervägandena finns i avsnitt 5. I paragrafen anges i vilka fall en omhändertagen vara får förverkas och att det är som får besluta om att ett sådant förverkande ska ske. Ett tillägg görs som innebär att ges möjlighet att förverka explosiva varor enligt inregränslagen. Övervägandena finns i avsnitt 5. Sammanfattning av promemorian Explosiva varor – om införsel, smuggling och befogenheter I promemorian föreslås ett tillägg i 3 § inregränslagen gällande explosiva varor som avses i LBE. Den som för in en explosiv vara som avses i LBE från ett annat EU-land till ska, enligt 4 § första stycket inregränslagen, anmäla varan till om villkoret för införsel i 16 § LBE inte är uppfyllt eller om varan förs in med stöd av ett tillstånd som meddelats på grund av en oriktig uppgift eller en utelämnad föreskriven uppgift. Inregränslagens bestämmelser om befogenheter att utföra kontroll m.m. blir härigenom tillämpliga när det gäller införsel av explosiva varor från annat EU-land. Dessutom blir smugglingslagens bestämmelser tillämpliga. Det innebär att straffbestämmelserna i smugglingslagen blir tillämpliga vid införsel av explosiva varor från annat EU-land. Det innebär också att smugglingslagens bestämmelser om befogenheter för att förhindra, utreda och beivra brott blir tillämpliga vid sådan införsel. Vidare föreslås att ges möjlighet att vägra lämna ut och förverka explosiva varor i enlighet med den ordning som är avsedd i 17 a–17 d §§ inregränslagen. Tillägg av denna innebörd ska därför göras i 17 a och 17 c §§. I promemorian föreslås också att subsidiaritetsregeln i LBE tydliggörs på så sätt att det av den framgår att även ett grovt brott mot LBE konsumeras av ett smugglingsbrott där hanteringen av den explosiva varan ingår som ett led. Därigenom blir det också tydligt hur subsidiaritetsregeln i 30 § LBE andra stycket förhåller sig till den subsidiaritetsregel som finns i 1 § smugglingslagen. Slutligen görs i promemorian bedömningen att inte ska föreslås att en utförsel till ett annat EU-land villkoras med förekomsten av ett tillstånd att hantera den ifrågavarande varan. Med utgångspunkt i att det enligt är mottagaren som ska ha tillstånd framstår det som tvivelaktigt om detta skulle vara förenligt med . Det finns inte tillräckliga skäl att ge befogenhet att utreda brott enligt LBE som upptäcks i samband med utförsel till annat EU-land. Sådana brott bör således även fortsättningsvis ankomma på att utreda. Förslag till lag om ändring i lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen att 3, 17 a och 17 c §§ ska ha följande lydelse. Lagen är tillämplig endast beträffande följande varor: 1.krigsmateriel som avses i lagen (1992:1300) om krigsmateriel, och produkter som avses i lagen (2000:1064) om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd, 2.narkotika som avses i narkotikastrafflagen (1968:64), 3.vapen och ammunition som avses i vapenlagen (1996:67), 4.injektionssprutor och kanyler, 5.dopningsmedel som avses i lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel, 6.springstiletter, springknivar, knogjärn, kaststjärnor, riv- eller nithandskar, batonger, karatepinnar, blydaggar, spikklubbor och liknande, 7.kulturföremål som avses i 5 kap. lagen (1988:950) om kulturminnen m.m., 8.hundar och katter för annat ändamål än handel, 9.spritdrycker, vin, starköl och andra jästa alkoholdrycker, teknisk sprit och alkoholhaltiga preparat enligt alkohollagen (2010:1622), samt tobaksvaror vid kontroll av åldersgränsen i 13 § tobakslagen (1993:581), 10.nötkreatur, svin, får, getter, fjäderfän, fisk och reptiler, 11.andra djur än sådana som anges ovan och produkter av djur, om det finns särskild anledning att misstänka att smittsam sjukdom förekommer, att djuret eller djurprodukten på annat sätt utgör en allvarlig hälsorisk för människor eller djur, att medföljande dokument är ofullständiga eller felaktiga, att erforderliga dokument saknas eller att de villkor som i övrigt gäller för införseln inte är uppfyllda, 12.barnpornografi enligt lagen (1998:1443) om förbud mot införsel och utförsel av barnpornografi, 13.varor som avses i lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga 14.varor som ska beskattas enligt lagen (2014:1470) om beskattning av viss privatinförsel av cigaretter, enligt artikel 4.1 i Europa- enligt artikel 4.1 i Europa- 4 Senaste lydelse 2014:1497. parlamentets och rådets förordning parlamentets och rådets förordning (EU) nr 98/2013 om saluföring (EU) nr 98/2013 om saluföring och användning av sprängämnes- och användning av sprängämnes- 16. explosiva varor som avses i brandfarliga och explosiva varor.