prop · H40383 · 2017-01-24 00:00:00 — Kommissionen har emellertid påpekat att förnyelse av körkort för personer som har sin permanenta bosättningsort i ett tredjeland inte föreskrivs i direktivet. Kommissionen menar vidare att direktivet är tydligt på denna punkt; det krävs permanent bosättning i utfärdande medlemsstat för utfärdande av körkort och utfärdandet kan inte baseras på medborgarskap eller liknande. Den nuvarande bestämmelsen om förnyelse av körkort för personer i ett tredjeland gäller för personer som är permanent bosatta utanför EES. Bestämmelsen gör det möjligt för t.ex. en person som innehar ett svenskt körkort och som är bosatt utanför EES att förnya sitt körkort vid en utlandsmyndighet. Förnyelsen sker utan någon egentlig prövning om var personen är permanent bosatt. Transportstyrelsen utfärdar en förnyelse av körkort på begäran av körkortshavaren. De eventuella ändrade förhållandena för personen vars körkort förnyas tas vid förnyelsen alltså inte i beaktande eftersom någon prövning av permanent bosättning inte görs. Även om lagstiftarens intention med att möjliggöra för utlandssvenskar i ett tredjeland att förnya sitt körkort varit god går det inte att bortse från att ett sådant förnyat körkort också gäller inom hela unionen. De risker som finns i vårt nuvarande system gör sig således också gällande på unionsnivå, såsom t.ex. att ett körkort förnyas i förfalskningssyfte. Det är inte heller rimligt att förnyar körkort för personer som bor permanent i ett tredjeland, på den enda grunden att de har fått ett svenskt körkort. Skälen för bestämmelserna i det tredje körkortsdirektivet om att en stat endast får utfärda och förnya körkort för personer som bor permanent i landet är att det landet har bäst förutsättningar att bedöma den enskildes förhållanden. Det är mot denna bakgrund mindre lämpligt, och inte förenligt med det tredje körkortsdirektivet, att utfärda eller förnya körkort för personer som bor permanent i en annan stat utanför EES. Körkortslagen bör därför ändras så att möjligheten att förnya sitt körkort för den som varken är permanent bosatt eller studerar i någon annan stat inom EES tas bort. Eftersom någon prövning av om dessa personer bor permanent i tidigare inte har skett är det troligt att en del av de personer som berörs ändå kommer att uppfylla kraven för förnyelse av körkort. Detta gäller exempelvis vid tillfälliga vistelser i andra länder, såsom semesterresor och tidsbegränsade anställningar eller studier. Vidare gäller att svenska körkortshavare, som efter att ha bott permanent utomlands återvänder till , har rätt att återfå sitt svenska körkort vid återflytt utan att avlägga förarprov, se avsnitt 5.2 och 8. 2016/17:83 6.3 Utfärdande av internationella körkort Regeringens förslag: Det införs ett uttryckligt bemyndigande i körkortslagen för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att överlämna uppgiften att utfärda internationella körkort åt en juridisk person. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om sådant överlämnande. Det görs redaktionella ändringar av de nuvarande bestämmelserna om bemyndiganden. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker eller har inte något att invända mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Enligt 6 kap. 9 § körkortsförordningen (1998:980) får internationella körkort utfärdas av , Kungl. Automobil Klubben, , , , och Caravan Club of . Föreskrifterna i körkortsförordningen har meddelats med stöd av bemyndiganden i 10 kap. körkortslagen. Enligt 10 kap. 1 § körkortslagen får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela ytterligare föreskrifter i de avseenden som anges i denna lag. Ett sådant avseende är t.ex. utfärdande av körkort vilket regleras i 3 kap. i körkortslagen. För att tydliggöra det lagstöd som behövs för att kunna överlämna uppgiften att utfärda internationella körkort åt en juridisk person (jfr 12 kap. 4 § regeringsformen) bör det i 10 kap. körkortslagen även införas ett uttryckligt bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer om detta. Det bör också i anslutning till bestämmelsen införas ett normgivningsbemyndigande som tydliggör att ett överlämnande av uppgiften att utfärda internationella körkort kan göras genom föreskrifter. De nuvarande bestämmelserna i 10 kap. 1 § körkortslagen om bemyndiganden m.m. bör justeras redaktionellt och delas upp i flera paragrafer. 6.4Körkort med villkor om alkolås trots bruk av narkotika i vissa fall Regeringens förslag: En ansökan om beslut om körkort med villkor om alkolås ska få bifallas trots bruk av narkotiska preparat när behandling med narkotiska preparat har ordinerats av läkare eller någon annan behörig receptutfärdare och det kan bedömas att det inte finns någon fara för trafiksäkerheten. Ett sådant bruk ska inte heller föranleda att ett beslut om körkort med villkor om alkolås undanröjs . Transportstyrelsens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Förslaget har dock en annan lagteknisk lösning och dess förslag innehåller inte orden ”eller någon annan behörig receptutfärdare” i 5 kap. 19 § andra stycket körkortslagen. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker eller har inget att invända mot Transportstyrelsens övergripande förslag. Förvaltningsrätten i framhåller att den föreslagna regleringen är välmotiverad men menar att det finns visst utrymme för tolkningsproblem med den föreslagna lydelsen. Förvaltningsrätten i , som inte har något att invända mot förslaget i stort, påpekar att i den föreslagna lydelsen av 5 kap. 19 § andra stycket körkortslagen framgår det inte om behandling som har ordinerats av annan behörig receptutfärdare kan eller bör omfattas (jfr 4 § andra stycket andra meningen lagen [1951:649] om straff för vissa trafikbrott [trafikbrottslagen]). tillstyrker den föreslagna ändringen men anser att utmaningarna som polispersonalen kan komma att konfronteras med vid kontroll av förare som har alkolås och som medicinerar narkotikaklassade preparat bör belysas. och Trafikmedicinskt centrum vid ställer sig positiva till de föreslagna ändringarna och framhåller att bruk av t.ex. ADHD-medicinering i vissa fall kan öka trafiksäkerheten. stöder förslaget och framhåller att det i slutändan alltid är den enskilda individen som har ett ansvar för att uppmärksamma hur det ordinerade läkemedlet påverkar prestationsförmåga och trafiksäkerhet. Förbundet menar vidare att det kommer bli svårt att utfärda själva intyget. () pekar på att det är något oklart hur ärenden ska hanteras i praktiken om en situation uppkommer så att körkortshavaren behöver påbörja medicinering av narkotikaklassat läkemedel. har inte något att invända mot de föreslagna ändringarna men vill understryka att det är av stor vikt att det verkligen genomförs en noggrann bedömning av trafiksäkerhetsrisken i varje enskilt fall. MotorCyklister pekar på vikten av att behandling av narkotiska preparat som ordinerats av läkare noga kontrolleras och följs upp samt att behandlingen inte får äventyra trafiksäkerheten. Transportstyrelsen pekar på att numera meddelat dom i ett i förslaget omnämnt mål (HFD 2015 ref. 16). Skälen för regeringens förslag Den som ansöker om eller innehar ett körkort med villkor om alkolås och som brukar narkotika bedöms, enligt nuvarande ordning, automatiskt inte uppfylla kraven på lämplighet för ett sådant körkort. Någon särskild lämplighetsprövning avseende substans, dos, omfattning eller orsak sker därför inte, varken i samband med ansökan om körkort med villkor om alkolås eller innan beslutet om körkort med villkor om alkolås undanröjs. Detta har medfört att en person som regelbundet medicinerar med narkotiska preparat för t.ex. ADHD inte kan beviljas körkort med villkor om alkolås. För en person som redan innehar ett körkort med villkor om alkolås och som , t.ex. i samband med en operation eller för att få smärtlindring vid t.ex. cancersjukdomar, ledsjukdomar och muskulära sjukdomar, tillfälligt behöver medicinera med narkotikaklassade preparat har detta resulterat i att villkoret måste undanröjas och körkortet återkallas (se t.ex. HFD 2015 2016/17:83 ref. 16). Följden av nuvarande reglering innebär inte sällan stor påverkan på personens dagliga liv såväl när det gäller arbete och familj som övriga sociala sammanhang och är inte alltid nödvändig ur trafiksäkerhetssynpunkt. Såsom och Trafikmedicinskt centrum vid påpekar kan bruk av t.ex. ADHD-medicine- ring i vissa fall öka trafiksäkerheten. Att en person med ADHD-proble- matik avbryter sin medicinering för att kunna medges nytt eller fortsatt körkort med villkor om alkolås kan alltså utgöra en större trafiksäkerhetsrisk än om personen haft möjlighet att fortsätta med sin medicinering. Från den utgångspunkten är en lättnad i kravet motiverad. , och Motor- Cyklister påpekar är det viktigt att det görs en bedömning i varje enskilt fall med avseende på trafiksäkerhetsrisken. Den aktuella ordinerade medicineringen, behandlingseffekt, behandlingsföljsamhet och de samlade omständigheterna kring behandlingen är därför av särskild vikt. Bedömningen av behandlingsföljsamheten är central för att innehav av körkort med villkor om alkolås vid bruk av narkotika över huvud taget ska vara möjlig. Naturligtvis är det, vilket påpekas av , viktigt att villkor och intyg som följer med den föreslagna ändringen utformas på ett sådant sätt att det praktiska polisarbetet vid förarkontroller inte försvåras. I sammanhanget kan det konstateras att närmare föreskrifter om läkarintyg meddelas genom myndighetsföreskrifter. Regeringen noterar påpekande om svårigheten att kunna utfärda intyg i aktuellt fall men konstaterar att intyget kan skrivas i fri text och inte medför någon utformning av en särskild blankett, vilket gör att den beräknade ökade tidsåtgången ändå bedöms vara av begränsad omfattning och ingå i det normala förändringsarbetet. Förvaltningsrätten i påpekar att det av föreslagen lagtext inte framgår om behandling som har ordinerats av någon annan behörig receptutfärdare kan eller bör omfattas. I 4 § andra stycket trafikbrottslagen stadgas att den som för ett motordrivet fordon eller en spårvagn efter att ha intagit narkotika som avses i 8 § narkotikastrafflagen (1968:64) i så stor mängd att det under eller efter färden finns något narkotiskt ämne kvar i blodet ska dömas för rattfylleri. Detta gäller dock inte om narkotikan intagits i enlighet med läkares eller annan behörig receptutfärdares ordination. Med ”annan behörig receptutfärdare” avses t.ex. tandläkare (prop. 1998/99:43 s. 49). Regeringen konstaterar att det är rimligt att även någon annan receptutfärdare än läkare kan komma att behöva skriva ut ett narkotikaklassat läkemedel för berörda personer och finner därför att det inte finns anledning i nu aktuellt fall med en annan utformning än den som finns i trafikbrottslagen. Bestämmelsen ska därför utformas i enlighet med föreslagen lagtext som även innefattar någon annan behörig receptutfärdares ordination. Förslagen betyder i praktiken att regelbunden och tillfällig medicinering samt behovsmedicinering i flertalet fall torde kunna förenas med ett alkolåsvillkor. Detta ska gälla oavsett om bruket förekommer i samband med en ansökan eller om det aktualiseras . För det senare fallet behöver det även ske en ändring av 5 kap. 23 § körkortslagen, som materiellt är kopplad till 5 kap. 19 § samma lag, se nedan. Förvaltningsrätten i pekar på att det möjligen kan leda till tolkningsproblem då den senare uppkomna ordinerade medicineringen innebär en trafiksäkerhetsrisk. Förvaltningsrätten anser att det bör övervägas om inte den mest ändamålsenliga lösningen är att Transportstyrelsen fattar ett dispensbeslut liknande regeln i 8 kap. 10 § körkortsförordningen. Regeringen anser att denna lösning å ena sidan ger en ökad tydlighet i själva regleringen eftersom det krävs ett beslut i varje enskilt fall som uteslutande behandlar frågan om huruvida ett visst bruk kan godtas. Å andra sidan innebär denna lösning en ökad administration eftersom dispensfrågan formellt sett måste hanteras skild från ansökningsärendet respektive ärendet om undanröjande. Detta kan öka kostnaden och sannolikt minska förutsättningarna för den mer pragmatiska hanteringen av frågan. Regeringen finner därför inte, i motsats till Förvaltningsrätten i , att det behövs en reglering som innebär att Transporstyrelsen fattar ett särskilt beslut i frågan. () ifrågasätter hur Transporstyrelsen ska få kännedom om att körkortshavaren behöver påbörja en medicinering av ett narkotikaklassat läkemedel och hur sådana ärenden kommer att hanteras i praktiken. VTI anser det önskvärt att få förhandsbesked från Transportstyrelsen om huruvida en viss medicinering är godkänd eller inte då det kan påverka den enskildes beslut om huruvida medicinering ska påbörjas. När det gäller hur Transportstyrelsen ska få kännedom om en påbörjad medicinering kan det konstateras, i likhet med vad som påpekas av , att det i slutändan alltid är den enskilda individen som har ett ansvar för att uppmärksamma hur det ordinerade läkemedlet påverkar prestationsförmåga och trafiksäkerhet. I det att körkortshavaren har beviljats ett körkort med villkor om alkolås ligger att han eller hon har getts ett särskilt förtroende som innebär vissa förpliktelser. Körkortshavaren ska följa de särskilda villkor som gäller för körkort förenat med villkor om alkolås (se 5 kap. 18 och 22 §§ körkortslagen). När körkortshavaren avser att påbörja en medicinering är det alltså av vikt att det tas en kontakt med Transportstyrelsen i syfte att säkerställa att körkortshavaren uppfyller föreskrivna krav. När Transportstyrelsen sedan begärt in ett läkarintyg görs en bedömning relaterad till trafiksäkerheten. Det förefaller inte rimligt att Transportstyrelsen ska kunna ge ett förhandsbesked om huruvida en medicin är godkänd eller inte eftersom det kommer att krävas en bedömning i varje enskilt fall. Avgörande för denna bedömning är trafiksäkerheten, liksom beskrivits ovan och lyfts fram av flera remissinstanser. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Regeringens bedömning: Det finns inget behov av övergångsbestämmelser. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Transportstyrelsens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser har inte berört frågan eller inte haft någon invändning. Förvaltningsrätten i noterar att det i framställan inte anges något behov av en ikraftträdandebestämmelse eller övergångsbestämmelse och delar i huvudsak denna bedömning. Förvaltningsrätten påpekar dock att det kan innebära att de nya reglerna i några fall kommer att tillämpas första gången i prövningen i kammarrätten när villkorshavaren fått villkoret om alkolås undanröjt på grund av ordinerat medicinskt bruk av narkotikaklassat läkemedel (jfr RÅ 1988 ref. 132, 1996 ref. 57 och RÅ 2004 ref. 82) och ifrågasätter om detta verkligen är en lämplig lösning. Transportstyrelsen, som inte ser något behov av övergångsbestämmelser, framhåller att styrelsen gärna ser att datum för ikraftträdande om möjligt bestäms till vilket är det datum när flertalet av Transportstyrelsens föreskrifter på området träder i kraft. Förvaltningsrätten i framför, beträffande den föreslagna ändringen i 3 kap. 14 a § körkortslagen (1998:488), att övergångsbestämmelser bör övervägas, särskilt avseende de utomlands bosatta personer som inte längre kommer att omfattas av möjligheten till förnyelse av svenskt körkort men som för ikraftträdandet av lagändringen redan har inkommit med en sådan ansökan till behörig myndighet. Skälen för regeringens förslag och bedömning Med hänsyn till att flera av ändringarna i denna proposition gäller skyldigheter enligt det tredje körkortsdirektivet bör ändringarna träda i kraft . De föreslagna ändringarna bedöms kunna träda i kraft . Körkort med villkor om alkolås De nya lydelserna av 5 kap. 19 och 23 §§ körkortslagen bör kunna åberopas också av en person som, på grund av ordinerat medicinskt bruk av narkotikaklassat läkemedel, antingen inte beviljats körkort med villkor om alkolås eller fått villkoret om alkolås undanröjt före ikraftträdandet. Detta innebär att de nya reglerna i vissa fall kan komma att tillämpas första gången i prövningen i kammarrätten även om målet varit anhängiggjort i förvaltningsrätten före ikraftträdandet. Mot bakgrund av syftet med den Prop. 2016/17:83 föreslagna ändringen anser regeringen att detta är en lämplig lösning. I likhet med vad Förvaltningsrätten i påpekar är det av vikt att det klargörs vilket regelverk som ska tillämpas för de personer som är bosatta i ett tredjeland och som för ikraftträdandet av lagändringen redan skickat in en ansökan om förnyelse av körkort. Med hänsyn till att ändringarna innebär genomförande av det tredje körkortsdirektivet och att nuvarande ordning är oförenlig med direktivet är det inte lämpligt att införa övergångsbestämmelser som innebär att den med direktivet oförenliga ordningen kommer att fortsätta att tillämpas efter ikraftträdandet. Det krävs i stället att den nya ordningen före ikraftträdandet tydliggörs genom informationsinsatser till berörda. 8.1Ändring av innebörden av beteckningarna D1 och D Ändringarna bedöms inte innebära några finansiella eller andra konsekvenser av betydelse för staten. Det eventuella författnings- och informationsarbete som kan uppstå för Transportstyrelsen bör ingå i myndighetens sedvanliga arbete och tas inom budget. 8.2Ändring av reglerna för förnyelse av körkort Genom ändringen renodlas principen att körkort som huvudregel ska utfärdas eller förnyas av det land där en person bor permanent. De regler som redan gäller för utfärdande av körkort gentemot länder inom EES kommer därigenom att gälla generellt, även gentemot länder utanför EES. Ändringen innebär rent konkret att personer som bor permanent utanför EES inte längre kommer att kunna förnya sitt svenska körkort på det sätt som tidigare skett. har inte någon egentlig prövning av boendeförhållandena skett vid ansökan om förnyelse från en person som vistas i ett land utanför EES. Ändringen innebär att en sådan prövning behöver ske, och att körkort kan förnyas för de sökande som uppfyller kraven för detta. De personer som varken är permanent bosatta eller studerar i någon annan stat inom EES kommer, genom den 2016/17:83 föreslagna lagändringen, inte längre att kunna förnya sitt körkort på det sätt som tidigare skett. Enligt en uppskattning från Transportstyrelsen handläggs ca 3 000 ansökningar om förnyelse från personer som vistas utanför EES . Det görs inte någon prövning av dessa personers permanenta bosättning. Då nu en sådan prövning införs är det troligt att en del av de berörda personerna uppfyller kraven för förnyelse, och därmed kan förnya sina svenska körkort. Exempelvis torde en person som vistas i ett tredjeland för t.ex. arbete eller studier , men som har en fast adress i och återvänder hit regelbundet, betraktas som bosatt här och därmed uppfylla kravet på permanent bosättning. En del personer som vistas i ett tredjeland är fortfarande folkbokförda i och intar därmed en speciell ställning vid bedömning av bosättning. Omständigheten att någon är folkbokförd i behöver inte ensamt vara avgörande för bedömningen av om denne ska anses vara permanent bosatt i men får anses tala starkt för detta (jfr prop. 1997/98:124 s. 73 och s. 86 f.). Vidare har den som bott permanent utanför EES, och vars körkorts giltighetstid löpt ut, ändå rätt att återfå sitt svenska körkort vid återflytt, utan att avlägga förarprov, förutsatt att övriga kriterier är uppfyllda (jfr ovan avsnitt 5.2). Ändringen bedöms inte ha någon direkt påverkan på företag. För företag med verksamhet och personal utomlands kan borttagandet av möjligheterna att förnya sitt svenska körkort dock ha viss indirekt betydelse, genom att anställda som bor permanent i utlandet kan förnya sitt svenska körkort, utan måste ta körkort där de bor. Eventuella konsekvenser i form av att anställda exempelvis har svårigheter att förnya sitt körkort och därigenom köra bil, bedöms kunna minimeras genom informationsinsatser om reglerna för förnyelse av körkort. Då möjligheterna att förnya sitt svenska körkort tas bort för den som har ett permanent boende utanför EES, bedöms antalet ärenden om förnyelse av detta slag minska. innebär ändringen för Transportstyrelsens del en viss ökad handläggning i de aktuella ärendena, eftersom en prövning av om sökanden är permanent bosatt i måste ske. Vidare är det viktigt att tydlig information om förutsättningarna för förnyelse finns och sprids, både till allmänheten, till företag med utlandsplacerad personal och till . Ändringarna av handläggningsrutiner och arbete med informationen om detta bedöms dock vara en naturlig del av Transportstyrelsens utvecklings- och informationsarbete. Eventuella kostnadsökningar bedöms vara av begränsad omfattning och kan tas inom budget. Antalet mål i domstolarna bedöms inte öka med mer än ett fåtal till följd av ändringen. Eventuella kostnadsökningar för Domstolar bedöms därför rymmas inom befintliga anslagsramar. Antalet ärenden och förfrågningar om förnyelse av körkort bedöms med tiden kunna minska. Framför allt initialt kan det finnas behov av en tydlig information om förutsättningarna för förnyelse, bland annat via i länder utanför EES. Inte minst är detta viktigt för svenska företag med verksamhet och personal utomlands. Detta bedöms dock ingå i det normala förändrings- och informationsarbetet. 8.3Ändring av bemyndigande att meddela föreskrifter Ändringen bedöms inte innebära några finansiella eller andra konsekvenser av betydelse för staten. Ändringen bedöms inte heller innebära konsekvenser för andra aktörer. 8.4Körkort med villkor om alkolås trots bruk av narkotika i vissa fall En körkortshavare som medicinerar med ett narkotikaklassat läkemedel kan enligt nuvarande bestämmelser i körkortslagen (1998:488) inte inneha körkort med villkor om alkolås, även om det ur trafiksynpunkt inte skulle behöva finnas något sådant hinder. Det kan leda till att kör- kortshavaren väljer att avsluta eller göra uppehåll i pågående medicine- ring, för att kunna behålla sitt körkort med villkor om alkolås. avbryta av läkare föreskriven medicinering kan innebära att personens hälsa påverkas negativt, orsaka onödigt lidande och även ha negativa I vissa fall kan medicineringen i sig vara en förutsättning för att kunna uppfylla de medicinska kraven för körkort, eftersom den symptomlindring en medicinering innebär upphör. Om medicineringen inte avbryts, återkallas det villkorade körkortet, med en spärrtid motsvarande den villkorstid som skulle ha meddelats för körkort med villkor om alkolås. Körkortshavaren orsakas då kostnader för installation och avinstallation av alkolås, samt får sämre möjligheter till arbetsliv och sociala kontakter. Den som beviljas körkort med villkor om alkolås betalar betydande belopp för installation och hyra eller köp av alkolås (20 000–). Ändringen innebär att det i vissa fall ska finnas en möjlighet att medge körkort med villkor om alkolås vid bruk av narkotika som föreskrivits av läkare under omständigheter som motiverar behandlingen. utom kunna bedömas att det inte finns någon fara för trafiksäkerheten på grund av intaget av det narkotikaklassade preparatet. 8.4.2Alternativa lösningar eller inte reglera alls Att inte förändra lagstiftningen är ett alternativ som skulle innebära att de beskrivna olägenheterna med nuvarande bestämmelser kvarstår. Även om det är ett relativt begränsat antal körkorshavare som drabbas, är detta olyckligt. Från till mitten av 2014 har en fjärdedel av avslagsbesluten hos Transportstyrelsen (35 av 140 fall) haft sin grund i bruk av narkotika och i 49 fall har villkor om alkolås undanröjts på grund av bruk av narkotika . Det övergripande syftet med systemet med körkort med villkor om alkolås, dvs.