prop · H50334 · 2017-10-24 00:00:00 — I andra stycket finns ett undantag från huvudregeln. Det gäller om en utlänning ansöker om förlängning av tillståndstiden för ett ICT-tillstånd. I dessa fall får ansökan ges in när utlänningen befinner sig i . Av tredje stycket följer att en utlänning som har ett ICT-tillstånd och som ansöker om en förlängning av tillståndstiden får arbeta för ansökans prövning. Det gäller under förutsättning att ansökan ges in innan tiden för ICT-tillståndet har löpt ut. 8 § En ansökan om ICT-tillstånd får prövas i om 1.utlänningen avser att vistas endast i , eller 2.utlänningen avser att vistas i flera EU-stater men vistelsen i kommer att vara den längsta. Paragrafen, som är ny, anger när myndigheter i är behöriga att pröva en ansökan om ICT-tillstånd enligt 1 §. Övervägandena finns i avsnitt 11.2. I paragrafen genomförs artikel 11.3. Enligt punkt 1 får en ansökan om ICT-tillstånd prövas i om utlänningen avser att vistas endast i . I detta fall är alltså tänkt att vara utlänningens första och enda vistelseland inom ramen för en företagsintern förflyttning. Punkt 2 gäller om utlänningen avser att vistas i flera EU-stater. I en sådan situation får ansökan om ICT-tillstånd prövas här om den sammanlagda vistelsetiden i är planerad att vara längre än vistelsetiden i någon annan EU-stat. Bestämmelsen gäller oavsett om eller någon annan EU-stat är utlänningens första vistelseland. 9 § En ansökan om ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse får ges in efter inresan i landet. En utlänning som ansöker om ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse får arbeta i värdföretaget i för ansökans prövning, om giltighetstiden för det ICT-tillstånd som har beviljats av en annan EU-stat inte har löpt ut och utlänningen har rätt att resa in, vistas och arbeta i enligt 6 §. Även en utlänning som ansöker om en förlängning av tillståndstiden för ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse får arbeta för ansökans prövning, om giltighetstiden för tillståndet inte hade löpt ut när ansökan gavs in. Paragrafen, som är ny, behandlar när en ansökan om ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse ska göras och utlänningens rätt att arbeta . Övervägandena finns avsnitt 11.2 och 11.9. Genom paragrafen genomförs artiklarna 22.2 c och d. Enligt första stycket får en ansökan om tillstånd för rörlighet för längre vistelse ges in efter inresan i landet. Det förhållandet att utlänningen får ge in ansökan inifrån landet innebär även att utlänningen får vistas här och resa in igen för det fall utlänningen tillfälligt lämnar landet . Enligt andra stycket får utlänningen arbeta i för ansökans prövning under förutsättning att varken tillståndstiden för det ICT-tillstånd som har beviljats av en annan EU-stat eller tidsfristen vid kortare vistelser (se 6 §) har löpt ut. Enligt tredje stycket får även en utlänning som ansöker om en förlängning av ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse arbeta för ansökans prövning. Det gäller under förutsättning att ansökan ges in innan tiden för det tillståndet har löpt ut. 10 § Ett tillstånd enligt 1 eller 2 § får inte gälla än uppdragstiden. Den sammanlagda tillståndstiden för ett ICT-tillstånd får inte överstiga tre år för chefer och specialister eller för praktikanter. Ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse får inte gälla än det ICT-tillstånd som har beviljats av en annan EU-stat. Paragrafen, som är ny och som har utformats med beaktande av Lagrådets synpunkter, innehåller bestämmelser om tillståndstiden för ett ICT-tillstånd eller ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse. Övervägandena finns i avsnitt 9.1 och 11.3. Genom paragrafen genomförs artiklarna 12.1 och 13.2 och delvis artiklarna 7.1 och 22.1 i direktivet. Av första stycket följer att ett tillstånd för företagsintern förflyttning ska gälla för den tid som uppdraget enligt ansökan ska pågå. Av 1 och 2 §§ följer att ett ICT-tillstånd eller ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse inte kan beviljas för än . Av andra stycket framgår att tillståndstiden i fråga om ett ICT-tillstånd inte får överstiga för chefer och specialister och för praktikanter. Tidsfristen omfattar den sammanlagda varaktigheten för ett tillstånd, inklusive eventuella förlängningar, för en person som är föremål för företagsintern förflyttning. Ett tillstånd kan inte beviljas om utlänningen har uppnått maximitiden för den företagsinterna förflyttningen. Om maximitiden inte har uppnåtts, kan ett tillstånd beviljas för den tid som är kvar. En senare förflyttning till kan äga rum efter det att utlänningen har lämnat EU:s territorium (se skäl 17 i direktivet). Enligt tredje stycket får tiden för ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse inte gälla än det bakomliggande ICT- tillståndet. 11 § Tillståndstiden för ett tillstånd enligt 1 eller 2 § får efter ansökan förlängas upp till den tid som framgår av 10 §. Tillståndstiden får inte förlängas om 1.tillståndet har förvärvats på ett bedrägligt sätt, 2.ett bevis om tillståndet har förfalskats eller ändrats i något avseende, 3.utlänningen vistas i av andra skäl än dem som tillståndet beviljades 4.värdföretaget huvudsakligen har inrättats för att underlätta inresa för personer som är föremål för företagsintern förflyttning, eller 5.utlänningen utgör ett hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller allmän folkhälsa. Paragrafen, som är ny, behandlar förlängning av tillståndstiden för ett ICT-tillstånd eller ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse. Övervägandena finns i avsnitt 9.2 och 10.2. Genom paragrafen genomförs artikel 8.3 och delvis artikel 22.7 i direktivet. Av första stycket framgår att ett ICT-tillstånd respektive ett ICT- tillstånd för rörlighet för längre vistelse kan förlängas upp till den tid som framgår av 10 §. Det innebär att tillståndstiden för ett ICT-tillstånd kan bli som längst för chefer och specialister och för praktikanter (10 § andra stycket). Vidare framgår att ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse kan förlängas upp till den tillståndstid som gäller för det ICT-tillstånd som den längre vistelsen grundar sig på (10 § tredje stycket). I båda fallen gäller att ett tillstånd inte får beviljas än uppdragstiden (10 § första stycket). 2017/18:34 I andra stycket anges i vilka fall som tillståndstiden för de båda ICT- tillstånden inte får förlängas. Av andra stycket 1 framgår att tillståndstiden inte får förlängas om tillståndet har förvärvats på ett bedrägligt sätt. Det kan t.ex. ha framkommit att någon av de handlingar som låg till grund för beviljande av tillståndet var falsk eller på annat sätt oriktig. Se även kommentaren till 4 § 1. Andra stycket 2 omfattar det fallet att ett bevis om tillståndet, dvs. uppehållstillståndskortet, har förfalskats eller ändrats i något avseende. Se även kommentaren till 4 § 1. Enligt andra stycket 3 får tillståndstiden inte förlängas om utlänningen vistas i i andra syften än för vilka han eller hon beviljades tillstånd. Det kan t.ex. handla om utlänningar som inte påbörjar en anställning eller som vistas i landet av andra orsaker än de som angavs i ansökan. Av andra stycket 4 framgår att tillståndstiden inte får förlängas om det framkommer att värdföretaget huvudsakligen har inrättats för att underlätta inresa för personer som är föremål för företagsintern förflyttning. Se även kommentaren till 1 § tredje stycket 2. I andra stycket 5 anges att förlängning av tillståndstiden ska vägras om utlänningen utgör ett hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller allmän folkhälsa. Se även kommentaren till 1 § första stycket 7. 12 § En förlängning av tillståndstiden får vägras om 1.förutsättningarna i 1 eller 2 § för att bevilja tillståndet i fråga inte är uppfyllda, i andra fall än som anges i 11 § andra stycket 4 och 5, 2.det finns grund för avslag enligt 5 §, eller 3.utlänningen har vistats och arbetat i en annan EU-stat i strid med bestämmelserna om rörlighet för längre eller kortare vistelse. Paragrafen, som är ny, anger när en förlängning av tillståndstiden får vägras. Övervägandena finns i avsnitt 9.2 och 10.2. I paragrafen genomförs artikel 8.4 och delvis artiklarna 8.5 och 22.7 i direktivet. I paragrafen anges omständigheter som medför att förlängning av tillståndstiden får vägras. Att förlängning får vägras innebär att det inte är obligatoriskt att avslå en ansökan om förlängning om någon av avslagsgrunderna föreligger. I stället måste det i varje enskilt fall göras en bedömning av samtliga relevanta omständigheter i enlighet med proportionalitetsprincipen. Enligt punkt 1 får en förlängning vägras om utlänningen inte uppfyller villkoren för att kunna beviljas ett tillstånd enligt 1 eller 2 §. Bestämmelsen är tillämplig i de fall det inte enligt 11 § finns en obligatorisk grund kopplad till 1 eller 2 § att vägra en förlängning av tillståndstiden, se 11 § andra stycket 4 och 5. Vid prövningen enligt punkt 1 ska det vid en ansökan om förlängning på nytt prövas om de förutsättningar som anges i 1 eller 2 § är uppfyllda. Förlängning får vägras t.ex. om ersättningen inte längre motsvarar vad som följer av svenska kollektivavtal eller praxis inom yrket eller branschen eller att utlänningen inte har fått den ställning som chef, specialist eller praktikant som tillståndet avser. Ett skäl till att inte tillämpa bestämmelsen kan vara att arbetsgivaren har gjort ett mindre misstag, t.ex. i fråga om utbetalning av ersättning, men självmant har vidtagit en rättelse som leder till att villkoren enligt 1 och 2 §§ är uppfyllda. Enligt punkt 2 får en förlängning vägras om det enligt 5 § finns grund att avslå en ansökan om tillstånd. Nämnda paragraf behandlar situationer när arbetsgivaren eller värdföretaget har påförts sanktioner, inte uppfyllt sina rättsliga skyldigheter eller inte bedriver ekonomisk verksamhet. en närmare utveckling av dessa avslagsgrunder, se kommentaren till 5 §. I punkt 3 anges att en förlängning av tillståndstiden får vägras om en utlänning har vistats och arbetat i en annan EU-stat i strid med bestäm- melserna om rörlighet för längre eller kortare vistelse. handla om en utlänning som har beviljats ett ICT-tillstånd i och som har vistats och arbetat i en annan EU-stat i under en 180-dagarsperiod utan att ha haft ett av den EU-staten föreskrivet utfärdat ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse. 13 § En utlänning som har ansökt om ett ICT-tillstånd eller som har ett ICT- tillstånd eller ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse ska anmäla förändringar som påverkar villkoren för tillståndet till . Ett värdföretag ska underrätta om förändringar som påverkar villkoren för ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse. Paragrafen, som är ny, innehåller regler om anmälningsskyldighet. Övervägandena finns i avsnitt 11.11. artiklarna 5.7, 14 och 23.3 i direktivet. Enligt första stycket gäller anmälningsskyldighet för en utlänning som har ansökt om ett ICT-tillstånd eller som har ett ICT-tillstånd eller ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse. I andra stycket anges att ett värdföretag ska underrätta när det gäller beviljade ICT- tillstånd för rörlighet för längre vistelse. utlänningar och värdföretag ska underrätta om förändringar som påverkar villkoren och som är av betydelse för En utlänning som under ett ansökningsförfarande underlåter att anmäla ändrade uppgifter av betydelse kan straffas med böter eller fängelse i högst enligt 20 kap. 6 § 2. Vidare kan en underlåtenhet att anmäla ändrade förhållanden leda till att en ansökan avslås eller att tillståndet återkallas eller förlängning nekas (se 1, 12 och 17 §§). 14 § Familjemedlemmar som avses i 5 kap. 3 § första stycket 1–3 till den som har ett ICT-tillstånd eller ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse, ska Familjemedlemmens uppehållstillstånd ska gälla för som anknytningspersonens tillstånd. För barn som åberopar anknytning till den som har ett ICT-tillstånd eller ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse, eller till hans eller hennes make eller sambo, gäller 5 kap. 17 § andra stycket. Uppehållstillstånd får vägras i fall som avses i 5 kap. 17 a och 17 b §§. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om uppehållstillstånd för familjemedlemmar till den som har ett ICT-tillstånd eller ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse. Övervägandena finns i avsnitt 13.1. Genom paragrafen genomförs delvis artikel 19 i direktivet. Paragrafen reglerar uttömmande vilka familjemedlemmar till personer med tillstånd för företagsintern förflyttning som kan få uppehållstillstånd och vilka avslagsgrunder som gäller för dem. Genom hänvisningen i första stycket till 5 kap. 3 § första stycket 1–3 avgränsas den krets av familjemedlemmar som omfattas av bestämmelsens tillämpningsområde. De familjemedlemmar som kan komma i fråga för ett uppehållstillstånd motsvarar den personkrets som omfattas av familjeåterförenings- direktivets bestämmelser (direktiv /86/EG). Rätten gäller make eller sambo till den som har beviljats något av de båda tillstånden för företagsintern förflyttning. Vidare gäller rätten också dels barn till den som har ett sådant tillstånd och som är gemensamma med hans eller hennes make eller sambo, dels barn till den som har ett tillstånd eller till hans eller hennes make eller sambo. Med barn avses en person som är (1 kap. 2 §). Endast ogifta barn omfattas av rätten. Uppehållstillstånd som beviljas till familjemedlemmar ska gälla som gäller för anknytningspersonen. Av andra stycket följer att uppehållstillstånd till barn får beviljas endast efter medgivande också av den förälder till vilken anknytning inte åberopas, om den föräldern har del i vårdnaden om barnet. I tredje stycket hänvisas till paragrafer som införts med anledning av familjeåterföreningsdirektivet och som anger i vilka fall familje- medlemmar får nekas uppehållstillstånd (jfr prop. 2005/06:72 s. 36-40). Det gäller bl.a. i fall då oriktiga uppgifter medvetet lämnats eller omständigheter medvetet förtigits, om omständigheterna är av betydelse för att få uppehållstillstånd och då familjemedlemmen utgör ett hot mot allmän ordning och säkerhet. Avslagsgrunderna motsvarar vad som gäller för familjemedlemmar till utlänningar som har ett EU-blåkort enligt 6 a kap. När en ansökan om uppehållstillstånd för en familjemedlem ska vara gjord 15 § En familjemedlem som avses i 14 § ska ha ansökt om och beviljats ett uppe- hållstillstånd före inresan i landet. En ansökan får inte bifallas efter inresan. Första stycket gäller dock inte om 1.ansökan avser förlängning av ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som beviljats på grund av anknytning till en utlänning som har ett ICT-tillstånd eller ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse som är utfärdat av , eller 2.sökanden har beviljats ett uppehållstillstånd av en annan EU-stat på grund av anknytning till en utlänning som har ansökt om eller har ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse i . Paragrafen, som är ny, behandlar när en ansökan om uppehållstillstånd för en familjemedlem ska göras. Övervägandena finns i avsnitt 13.5. Genom paragrafen genomförs delvis artikel 19 i direktivet. Enligt första stycket gäller som huvudregel att en familjemedlem ska ha ansökt om och beviljats uppehållstillstånd före inresan till . I andra stycket anges i vilka fall som en familjemedlem får ansöka om och beviljas uppehållstillstånd då han eller hon befinner sig i . Det gäller enligt andra stycket 1 om ansökan avser förlängning av ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som har beviljats på grund av anknytning till en utlänning som har ett ICT-tillstånd eller ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse. Av andra stycket 2 framgår att en ansökan också får ges in och beviljas efter inresa, om sökanden har beviljats ett uppehållstillstånd av en annan EU-stat på grund av anknytning till en utlänning som har ansökt om eller har ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse i . 16 § Ett tillstånd enligt 1 eller 2 § ska återkallas om 1.tillståndet har förvärvats på ett bedrägligt sätt, 2.ett bevis om tillståndet har förfalskats eller ändrats i något avseende, 3.utlänningen vistas i av andra skäl än dem som tillståndet beviljades 4.värdföretaget huvudsakligen har inrättats för att underlätta inresa för personer som är föremål för företagsintern förflyttning, eller 5.utlänningen utgör ett hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller allmän folkhälsa. Paragrafen, som är ny, handlar om återkallelse av ett ICT-tillstånd eller ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse. Övervägandena finns i avsnitt 9.2 och 10.2. Genom paragrafen genomförs artikel 8.1 och delvis artikel 22.7 i direktivet. I paragrafen anges i vilka fall som ett tillstånd för företagsintern förflyttning ska återkallas. Uppräkningen motsvarar de omständigheter som enligt 11 § andra stycket ska leda till att en ansökan om förlängning ska avslås, se vidare kommentaren till den paragrafen. 17 § Ett tillstånd enligt 1 eller 2 § får återkallas om 1.förutsättningarna i 1 eller 2 § för att bevilja tillståndet i fråga inte är uppfyllda, i andra fall än som anges i 16 § 4 och 5, 2.det finns grund för avslag enligt 5 §, eller 3.utlänningen har vistats och arbetat i en annan EU-stat i strid med bestämmelserna om rörlighet för längre eller kortare vistelse. Paragrafen, som är ny, reglerar i vilka fall ett ICT-tillstånd eller ett ICT- tillstånd för rörlighet för längre vistelse får återkallas. Övervägandena finns i avsnitt 9.2 och 10.2. Genom paragrafen genomförs artikel 8.2 och delvis artiklarna 8.5 och 22.7 i direktivet. Enligt punkt 1 får ett tillstånd återkallas om utlänningen, i andra fall än som anges i 16 § 4 och 5, inte uppfyller villkoren för att kunna beviljas ett tillstånd enligt 1 eller 2 §. Bestämmelsen är tillämplig i de fall det inte enligt 16 § finns en obligatorisk återkallelsegrund. Uppräkningen i punkt 2 och 3 motsvarar de omständigheter som enligt 12 § kan leda till att en ansökan om förlängning avslås, se vidare den kommentaren. 2017/18:34 18 § Ett uppehållstillstånd som har beviljats en familjemedlem enligt 14 § får återkallas om 1.anknytningen till den som har ett ICT-tillstånd eller ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse bryts eller ett sådant tillstånd återkallas, eller 2.familjemedlemmen utgör ett hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller allmän folkhälsa. Paragrafen, som är ny, reglerar i vilka fall ett uppehållstillstånd som har beviljats en familjemedlem får återkallas. Övervägandena finns i avsnitt 13.6. Genom paragrafen genomförs delvis artikel 19.1. En grundförutsättning för att bevilja en familjemedlem ett uppehållstillstånd är att det finns en anknytning till en utlänning som har ett ICT-tillstånd eller ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse. Om förhållandet upphör får familjemedlemmens uppehållstillstånd återkallas enligt punkt 1. Detsamma gäller om anknytningspersonens eget tillstånd återkallas. Enligt punkt 2 får familjemedlemmens uppehålls- tillstånd återkallas om han eller hon utgör ett hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller allmän folkhälsa. Återkallelsegrunden motsvarar vad som gäller enligt familjeåterföreningsdirektivet. Återtagande av en utlänning som har ett ICT-tillstånd och hans eller hennes familjemedlemmar 19 § Om en annan EU-stat har avslagit en ansökan om ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse från en utlänning som har eller vid tiden för ansökan i den andra EU-staten hade ett ICT-tillstånd utfärdat av , och den andra EU- staten har ålagt utlänningen och medföljande familjemedlemmar att lämna den medlemsstaten, ska de återtas till . Detsamma ska gälla om en annan EU-stat har motsatt sig att utlänningen vistas i den staten med stöd av ett ICT-tillstånd utfärdat av eller om det svenska ICT-tillståndet har löpt ut eller återkallats. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om återtagande av en utlänning som har ett ICT-tillstånd och hans eller hennes famil- jemedlemmar. Övervägandena finns i avsnitt 10.4. Genom paragrafen genomförs delvis artiklarna 23.4 och 23.5 i direktivet. Om en annan EU-stat har avslagit en ansökan om ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse från en utlänning som har eller för ansökan hade ett gällande ICT-tillstånd utfärdat av och den andra EU-staten har beslutat att utlänningen ska lämna den medlemsstatens territorium, följer av första stycket att utlänningen och hans eller hennes familjemedlemmar ska återtas av . När de har återtagits har de rätt att vistas här under den resterande tillståndstiden och kan då ansöka om en förlängning av tillståndstiden eller om ett nationellt uppehållstillstånd och arbetstillstånd. Om tillståndstiden har gått ut och utlänningen inte längre har något tillstånd som ger rätt att vistas i , får utlänningen med stöd av viseringsfriheten i 2 kap. 8 a § vistas i . Enligt andra stycket ska en utlänning också återtas av om en annan EU-stat motsätter sig att utlänningen vistas och arbetar på dess territorium inom ramen för en kortare vistelse med stöd av ett ICT- tillstånd utfärdat av eller om det svenska ICT-tillståndet har löpt Prop. 2017/18:34 ut eller återkallats. 20 § Beslut enligt detta kapitel meddelas av . Paragrafen, som är ny, anger behörig myndighet. Övervägandena finns i avsnitt 11.2. Genom paragrafen genomförs artikel 11.4. Av paragrafen framgår att det är som fattar beslut i ärenden som rör tillstånd för företagsintern förflyttning. Att beslut kan överklagas till en migrationsdomstol och till Migrationsöverdomstolen framgår av 14 kap. 3 § och 16 kap. 9 § första stycket. Av 16 kap. 11 § första stycket framgår att det krävs prövningstillstånd vid överklagande av en migrationsdomstols beslut till Migrationsöverdomstolen. 20.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll 5 § I ärenden enligt denna lag gäller följande föreskrifter i utlänningslagen (2005:716) i tillämpliga delar: 1 kap. 3 b § om EES-medborgare, 1 kap. 13 § om skyndsam handläggning, 3 a kap. 2 § om familjemedlemmar till EES-medborgare, 4 kap. 1–4 §§ om flyktingar och andra skyddsbehövande, 5 kap. 1–1 c, 2 a–d, 3–10, 12–16 och 17–19 §§ om uppehållstillstånd, 5 a kap. 1–4 och 6 §§ om ställning som varaktigt bosatt, 6 kap. 3 § om arbetstillstånd, 6 a kap. 1–11 §§ om EU-blåkort, 6 b kap. 1–15 §§ om tillstånd för företagsintern förflyttning, ICT, 8 kap. 12 och 13 §§ om utvisning av EES-medborgare och sådana medborgares 8 kap. 14 § om utvisning av utlänningar med permanent uppehållsrätt, EES- medborgare som har vistats i under de tio närmast föregående åren och EES-medborgare som är barn, 8 a kap. 2 § första stycket om sådana hänsyn som ska tas till anknytningen till det svenska samhället, om fråga uppkommit om utvisning av en utlänning som har ställning som varaktigt bosatt i , 9 kap. 4 och 5 §§ om omhändertagande av pass och andra identitetshandlingar, 9 kap. 8 § om fotografi och fingeravtryck, 9 kap. 12 § om omhändertagande för att verkställa ett avvisnings- eller 9 kap. 13 § om andra åtgärder för att möjliggöra verkställighet, 10 kap. 1, 2, 4–11 och 17 §§ om förvar och uppsikt, 12 kap. 1–5, 13 a och 21–23 §§ om verkställighet av beslut om utvisning, 13 kap. 1–7 §§ om muntlig handläggning hos förvaltningsmyndighet, 13 kap. 10 § om motivering av beslut, 13 kap. 11 § om tolkersättning, 13 kap. 12 § om rättelse av beslut på grund av oriktig uppgift, 13 kap. 15 och 16 §§ om DNA-analys, 2017/18:34 16 kap. 1 § andra stycket om Migrationsöverdomstolen, 17 kap. 1 och 2 §§ om skyldighet att lämna uppgifter, 18 kap. 1 § andra och tredje styckena om offentligt biträde för barn, och 19 kap. 1–4 §§ om kostnadsansvar. Skyldigheten enligt 17 kap. 1 § utlänningslagen att lämna uppgifter gäller vid tillämpningen av denna lag även i förhållande till regeringen. Paragrafen hänvisar till bestämmelser i utlänningslagen som ska tillämpas vid handläggningen av ärenden enligt lagen om särskild utlänningskontroll, LSU. Övervägandena finns i avsnitt 8.12.