prop · H403190 · 2017-05-18 00:00:00 — Av skollagen framgår att gymnasieskolan ska vara öppen för ungdomar fram till och med det första kalenderhalvåret det år de fyller och att sådana ungdomar är behöriga till introduktionsprogram så länge de inte har gått igenom en utbildning på ett nationellt program eller en likvärdig utbildning (15 kap. 5 och 6 §§). Vidare framgår att hemkommunen är skyldig att erbjuda alla introduktionsprogram utom programinriktat individuellt val (17 kap. 16 och 17 §§). En elev som har påbörjat ett introduktionsprogram i sin hemkommun och flyttar till en annan kommun har således rätt att få utbildning på ett introduktionsprogram hos den nya hemkommunen. När det gäller bestämmelserna om rätten att fullfölja sin utbildning skiljer sig dock bestämmelserna (17 kap. 15 §) från bestämmelserna om de nationella programmen (16 kap. 37–41, 49 och 49 a §§) på så vis att det i sistnämnda bestämmelser uttryckligen anges att en elev har rätt att fullfölja programmet efter flytt till en annan kommun. Någon motsvarande skrivning finns inte i 17 kap. 15 §. Denna skillnad måste ses mot bakgrund av att kommunens skyldighet när det gäller nationella program är att erbjuda ett allsidigt urval av sådana program och nationella inriktningar (16 kap 42 §). Det innebär att olika kommuner kan göra olika urval och därmed erbjuda sinsemellan olika utbildningar. En elev som påbörjar ett nationellt program i en kommun och flyttar till en annan kommun kan således hamna i situationen att programmet inte erbjuds i den nya kommunen. När det gäller nationella program har det därför fun- nits ett praktiskt behov av att införa bestämmelser om en rätt för en elev att fullfölja ett påbörjat nationellt program efter en flytt till en annan kommun. Som tidigare nämnts innebär denna rätt att fullfölja utbildningen hos den nya kommunen, om utbildningen finns där, och annars att efter eget val fullfölja utbildningen i en annan kommun eller ett landsting som anordnar utbildningen. Motsvarande praktiska behov att införa bestämmelser om en rätt att fullfölja introduktionsprogram vid flytt till annan kommun har inte funnits när det gäller introduktionsprogram, eftersom alla kommuner är skyldiga att erbjuda sådana program. Då det har framkommit i utredningens samråd att det finns otydligheter angående rätten att fullfölja ett introduktionsprogram när eleven flyttar till en annan kommun får dock ett sådant praktiskt behov numera anses finnas. Att en elev som bor kvar i den kommun där eleven har påbörjat sin utbildning på ett introduktionsprogram före sin 18-års dag har rätt att fortsätta den utbildningen efter sin 18-årsdag, medan en elev som har påbörjat samma program, men som måste flytta till en annan kommun efter sin 18-årsdag, inte skulle ha rätt att fortsätta sin utbildning i den nya kommunen är enligt regeringens uppfattning inte en rimlig ordning. Regeringen anser därför att det av rättssäkerhetsskäl är viktigt att lagtexten förtydligas. Regeringen delar således utredningens bedömning att bestämmelsen i 17 kap. 15 § bör förtydligas så att det klart framgår att en elev som efter att ha påbörjat utbildning på ett introduktionsprogram i en kommun flyttar till en annan kommun har rätt att fullfölja sin utbildning. Lagrådet anför att det förtydligande som föreslås i lagrådsremissen har begränsats till att gälla en rätt att fullfölja sin utbildning hos gymnasieskolor med offentlig huvudman. Det har enligt Lagrådet inte redovisats några skäl för att utesluta fristående gymnasieskolor från regleringen. Lagrådet anser att frågan bör övervägas i den fortsatta beredningen. Utredningen anför att rätten att fullfölja ett introduktionsprogram bara gäller hos den nya kommunala huvudmannen och inte hos en enskild huvudman i den nya kommunen. Utredningen motiverar detta med att det följer av att det bara är kommuner som är skyldiga att erbjuda introduktionsprogram. Regeringen anser att rätten att fullfölja introduktionsprogram i första hand gäller hos den nya hemkommunen på den av utredningen nämnda grunden. En enskild huvudman för en fristående gymnasieskola som anordnar ett nationellt program får i och för sig också anordna introduktionsprogram (17 kap. 28 § skollagen) men har ingen absolut skyldighet att ta emot elever till introduktionsprogrammen. Huvudmannen är bara skyldig att ta emot en elev till språkintroduktion, yrkesintroduktion och individuellt alternativ om huvudmannen och elevens hemkommun har kommit överens om det bidrag som kommunen ska betala för utbildningen. När det gäller programinriktat individuellt val är huvudmannen skyldig att ta emot så många elever som har rätt till den sökta utbildningen och som det finns platser för. Detta gäller dock inte en elev i behov av särskilt stöd, om hemkommunen har beslutat att inte lämna bidrag för eleven i form av tilläggsbelopp (17 kap. 29 och 30 §§). Vad som gäller för mottagande av en elev i preparandutbildning hos en huvudman för en fristående gymnasieskola regleras inte i nämnda paragrafer. Det följer dock av 15 kap. 33 § och 17 kap. 4 § att en fristående skola överhuvudtaget inte är skyldig att ta emot en elev till Det sagda innebär att en rätt att fullfölja ett introduktionsprogram bör gälla även hos huvudmannen för en fristående gymnasieskola under de förutsättningar som anges i 17 kap. 29 och 30 §§. Regeringen anser att detta bör förtydligas i lagtexten. Vad innebär rätten att fullfölja en utbildning på introduktionsprogram? Ett introduktionsprogram är, till skillnad från ett nationellt program, i normalfallet endast ett led i en elevs gymnasieutbildning. Preparandutbildningen syftar till att elever som fullföljt årskurs 9 i utan att ha uppnått behörighet till ett visst nationellt program ska uppnå sådan behörighet. Programinriktat individuellt val syftar till att elever ska få en utbildning som är inriktad mot ett nationellt yrkesprogram och att de ska kunna antas till det programmet. Yrkesintroduktion syftar till att elever ska få en yrkesinriktad utbildning som underlättar för dem att etablera sig på arbetsmarknaden eller som leder till studier på ett yrkesprogram. Individuellt alternativ syftar till att elever ska gå vidare till yrkesintroduktion, annan fortsatt utbildning eller till arbetsmarknaden. Slutligen syftar det introduktionsprogram som asylsökande normalt börjar, språkintroduktion, till att ge nyanlända ungdomar en utbildning med tyngdpunkt i det svenska språket, vilken möjliggör för dem att gå vidare i gymnasieskolan eller till annan utbildning. När det gäller elever på detta program visar officiella statistik att av de elever som påbörjade programmet 2012 hade övergått till ett annat introduktionsprogram . Då ett introduktionsprogram normalt endast är ett led i en gymnasieutbildning och då en elev kan börja på ett introduktionsprogram för att sedan fortsatta på ett annat introduktionsprogram i syfte att t.ex. uppnå behörighet till ett nationellt program, bör rätten att fullfölja utbildning på introduktionsprogram inte endast avse en rätt att fullfölja ett visst introduktionsprogram utan den bör även innefatta en rätt att därefter gå ett annat introduktionsprogram. Detta bör gälla såväl hos huvudmannen där eleven påbörjar sin utbildning som hos en ny hemkommun. pekar på att det i utredningens betänkande inte framgår av lagtexten utan bara av författningskommentaren att eleven ska ha rätt att fullfölja utbildningen på det påbörjade eller på ett annat introduktionsprogram. Regeringen delar överklagandenämndens uppfattning att detta bör framgå av lagtexten. SKL menar att utredningens författningsförslag på ett tydligare sätt behöver klargöra att elevens rätt att fullfölja utbildningen efter att ha flyttat ska kopplas till förutsättningarna i den nya hemkommunen. Den befintliga rätten att fullfölja ett påbörjat introduktionsprogram hos huvudmannen avser en rätt att fullfölja utbildningen enligt den ursprungliga utbildningsplanen. Om eleven har medgett att planen ändras, har eleven rätt att fullfölja utbildningen enligt den ändrade planen (17 kap. 15 § andra stycket). Av den av utredningen föreslagna lagtexten kan man få intrycket av att utbildningen ska följa den ursprungliga huvudmannens utbildningsplan även efter en flytt till en ny kommun. En utbildningsplan ska dock enligt skollagen beslutas av huvudmannen (17 kap. 7 § första stycket). Om en elev ska fullgöra sin utbildning hos en ny huvudman bör således den fortsatta utbildningen följa utbildningsplanen hos den nya Detta framgår också av författningskommentaren i utredningens betänkande. Regeringen anser dock att detta även bör framgå av lagtexten. och kommuner och SKL anför att det finns svårigheter att erbjuda exakt samma innehåll i utbildningen i den nya kommunen. Det finns ingen skyldighet för huvudmannen att erbjuda exakt samma innehåll i utbildningen i den nya hemkommunen, men regeringen utgår från att den utbildning som anordnas i den nya hemkommunen så långt som möjligt motsvarar den utbildning som eleven påbörjade i sin tidigare hemkommun. Regeringen är medveten om att de föreslagna förtydligandena innebär att formuleringen ”fullfölja sin utbildning” används i en något annorlunda betydelse när det gäller introduktionsprogram än när det gäller nationella program. De senare programmen är utbildningar för vilka styrdokumenten är fastslagna på förordningsnivå och i föreskrifter meddelade av , och en rätt att fullfölja ett sådant program innebär därför en rätt att fullfölja en utbildning för vilken nationella styrdokument gäller. Som framgått ovan kommer en elev som flyttar till en annan kommun att fullfölja sin utbildning enligt den av den nya huvudmannen beslutade utbildningsplanen. Även när utbildningen fullföljs på ett annat introduktionsprogram kommer utbildningen att fullföljas enligt en annan utbildningsplan. Då systemet är uppbyggt för att vissa introduktionsprogram ska kunna följas av andra introduktionsprogram fram till dess att eleven t.ex. uppnår behörighet till ett nationellt program, anser dock regeringen att det med hänsyn till introduktionsprogrammens speciella karaktär är befogat att använda formuleringen ”fullfölja sin utbildning” även när det gäller introduktionsprogram. Utredningen har i betänkandet redogjort för gällande rätt när det gäller hur länge en elev har rätt att läsa på ett introduktionsprogram eller fullfölja sin utbildning på ett sådant program. Utredningen har föreslagit ett förtydligande i lagtexten även i denna del. Utredningen har även lämnat ett förslag som innebär att rätten att fullfölja introduktionsprogram inte bara knyts till utbildningsplanen utan också till den individuella studieplanen. Regeringen behandlar inte dessa förslag i denna proposition utan har för avsikt att återkomma till dessa frågor i samband med att andra förslag som lämnats i betänkandet behandlas. SKL framför att det är viktigt att den statliga ersättningen till kommuner som erbjuder asylsökande elever utbildning följer med eleven till den nya kommunen. Enligt förordningen om statlig ersättning för asylsökande m.fl. (2017:193) är det den kommun som ger en elev undervisning som får ersättning för detta. Om det är en huvudman för en fristående gymnasieskola som har tagit emot en elev ersätts kommunen för det bidrag som kommunen lämnar till den enskilde huvudmannen. 6.2Behovet av ämneslärare kommer att öka Regeringens bedömning: Det pågår en översyn av ämneslärarutbildningen som kan leda till sådana ändringar i högskoleförordningen (1993:100) som avviker från de bedömningar som har legat till grund för den nuvarande regleringen av utbildningen. Antalet elever i den svenska skolan ökar. kommer ökningen att fortsätta. Detta beror både på en växande ung befolkning till följd av en hög nativitet och på att har tagit emot många barn och ungdomar från utlandet . Lärarbehovet kommer därför att öka . Totalt beräknas, enligt budgetpropositionen (prop. 2016/17:1), att 40 000 lärare kommer att saknas 2019. Särskilt kännbar är bristen på ämneslärare. /16 saknade, enligt , av lärare i årskurs 7–av gymnasielärarna en pedagogisk högskoleexamen. Regeringen har under den innevarande mandatperioden vidtagit åtgärder för att motverka lärarbristen och stärka läraryrkets attraktivitet. Bland annat har regeringen inlett en stor utbyggnad av lärar- och förskollärarutbildningarna. Regeringen har också tagit initiativ till en nationell samling för läraryrket med målet att skapa förutsättningar för att attrahera fler till läraryrket samt behålla och utveckla en högkvalitativ lärarkår. En del av den nationella samlingen är det s.k. Lärarlönelyftet, som ger skolhuvudmän möjlighet till statsbidrag för att höja lönen för bl.a. särskilt kvalificerade lärare utöver vad som följer av den ordinarie lönerevisionen. tillsattes vidare, inom ramen för den nationella samlingen, utredningen skola genom mer attraktiva skolprofessioner (dir. 2016:76) som bl.a. syftar till att ge bättre förutsättningar för lärare, förskollärare och rektorer att utföra sina uppdrag. Utredaren ska bl.a. se över och vid behov lämna förslag på justeringar av legitimations- och behörighetsreglerna, se över karriärvägsreformen och föreslå åtgärder för att minska lärares, rektorers och förskolechefers administrativa arbetsbörda. Uppdraget ska delredovisas och slutredovisas . För att icke-legitimerade lärare ska få sin legitimation har satsningen Vidareutbildning av lärare () förlängts. Det finns även en möjlighet för personer som vill bli ämneslärare och redan har ämneskunskaper motsvarande de krav som ställs för ett eller flera av skolans undervisningsämnen att läsa en kompletterande pedagogisk utbildning (KPU) om 90 högskolepoäng för att få ämneslärarexamen. Regeringen har också infört en ny särskild KPU för personer med forskarexamen. pågår satsningen Utländska lärares vidareutbildning (). Syftet med satsningen är att ge personer med en utländsk lärarexamen möjlighet till kompletterande utbildning och på så sätt tillvarata deras kompetens och ge dem ökade möjligheter till anställning i svensk skola eller förskola. För att möta ett ökande söktryck utökades de särskilda medel som finns avsatta för utbildningen. Regeringen har även gett i uppdrag att genomföra en lärar- Prop. 2016/17:190 kampanj som syftar till att attrahera ungdomar och unga vuxna till lärar- Söktrycket till ämneslärarutbildningen är dock för lågt. Det gäller främst ämneslärarutbildningens inriktning mot arbete i årskurs 7–9, men även inriktningen mot arbete i gymnasieskolan. Ämneslärarutbildningen regleras i högskoleförordningen och baseras på de bedömningar som regeringen gjorde i propositionen Bäst i klassen – en ny lärarutbildning (prop. 2009/10:89). Mot bakgrund av den stora bristen på ämneslärare och det låga söktrycket är det angeläget att vidta åtgärder för att göra ämneslärarutbildningen mer attraktiv. Det har därför inletts ett arbete inom med att se över ämneslärarutbildningen. I det sammanhanget avser regeringen att vid behov göra ändringar i de bestämmelser i högskoleförordningen som reglerar utbildningen. Regeringens förslag: Ändringen i skollagen ska träda i kraft . Utredningens förslag: Överensstämmer inte med regeringens förslag. Utredningen föreslår att lagändringarna ska träda i kraft . Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker eller har inte något att invända mot förslaget till ikraftträdande. Skälen för regeringens förslag: Med hänsyn till att de beslutade ändringarna i lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att beviljas uppehållstillstånd i träder i kraft är det angeläget att den i denna proposition föreslagna lagändringen träder i kraft därefter. Det föreslås att ändringen i skollagen ska träda i kraft . Några särskilda övergångsbestämmelser behövs inte. 8 Konsekvenser av förslaget Förslaget medför positiva konsekvenser för elever i gymnasieskolan Syftet med de ändringar i skollagen som föreslås i denna proposition är att en elevs rätt att fullfölja en utbildning på introduktionsprogram ska tydliggöras i lagtexten. Propositionens förslag innebär således en ökad rättssäkerhet för enskilda individer. Eftersom en gymnasieutbildning kan vara avgörande för etablering på arbetsmarknaden är möjligheten att full- följa en utbildning på ett introduktionsprogram av stor vikt. nens förslag gäller alla elever på introduktionsprogram, men får särskilt stor betydelse för asylsökande unga eftersom de inte får påbörja en gymnasieutbildning efter att ha fyllt . Förslaget i denna proposition säkerställer således möjligheterna för berörda elever att fullfölja sina studier i gymnasieskolan. För den som är är en fullföljd gymnasieutbildning eller motsvarande en förutsättning för att permanent uppehållstillstånd vid försörjning ska kunna beviljas enligt lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att beviljas uppehållstillstånd i . Förslaget medför inga ekonomiska konsekvenser för kommunerna Förslaget bedöms inte medföra ökade kostnader för kommunsektorn. Några remissinstanser, däribland , och kommuner, Region och Kommuner och Landsting, anser att vissa av utredningens förslag kommer att bidra till ökade kostnader för kommunerna, och att kommunerna därför ska kompenseras enligt den kommunala finansieringsprincipen, men kommenterar inte specifikt det förslag som behandlas i denna proposition. Regeringen anser att den kommunala finansieringsprincipen inte aktualiseras med anledning av den del av förslaget som behandlas i denna proposition, då kommunerna har ansvar för att erbjuda utbildning på introduktionsprogram och då asylsökande ungdomar har rätt till utbildning i gymnasieskolan om de har påbörjat den innan de fyller . Förslaget i propositionen kommer inte att medföra att fler ungdomar påbörjar en gymnasieutbildning, utan syftar till att tydliggöra elevers rätt att fullfölja studier på introduktionsprogram även om de flyttar till en annan kommun. Eftersom skollagens bestämmelser ger de asylsökande ungdomarna rätt att fullfölja en utbildning på introduktionsprogram så länge de bor kvar i samma kommun kommer inte fler ungdomar att gå på introduktionsprogram. Så länge ungdomarna är asylsökande finansieras vidare deras gymnasieutbildning av staten. Er- sättning till kommuner för att erbjuda utbildning för asylsökande elever sker genom den s.k. skolschablonen. Schablonen för kommunens mottagande av nyanlända höjdes . Regeringen gör sammanfattningsvis bedömningen att kommunernas åtagande och kostnader inte kommer att öka. Förslaget medför inga konsekvenser för den kommunala självstyrelsen Av 14 kap. 3 § regeringsformen framgår att en inskränkning i den kommunala självstyrelsen inte bör gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål som har föranlett den. Bestämmelsen ger uttryck för en proportionalitetsprincip när det gäller inskränkningar i den kommunala självstyrelsen. I denna proposition föreslår regeringen ett förtydligande av elevers rätt att fullfölja utbildningen på ett introduktionsprogram. Denna rätt kan anses följa av de allmänna bestämmelserna i skollagen. Förslaget innebär därför ingen inskränkning av den kommunala självstyrelsen. Förslaget medför inte ekonomiska konsekvenser för staten Staten ansvarar för att ersätta kommunerna för kostnader för gymnasieut- bildning till asylsökande. Asylsökande ungdomar har rätt att påbör- ja en gymnasieutbildning innan de fyller , och att fullfölja den så länge de bor kvar i samma kommun. Förslaget i propositionen syftar till att tydliggöra ungdomars rätt att fullfölja ett introduktionsprogram även om de flyttar till en annan kommun. Statens kostnader för att ersätta kommunerna för gymnasieutbildning kommer därför inte att öka. Förslaget medför inte några ekonomiska konsekvenser för enskilda Förslaget om att förtydliga elevers rätt att fullfölja ett introduktions- program gäller i första hand hos hemkommunen. Det är bara om huvud- mannen för en fristående skola väljer att anordna språkintroduktion, yrkesintroduktion eller individuellt alternativ, och huvudmannen och ele- vens hemkommun har kommit överens om det bidrag som kommunen ska betala till huvudmannen för utbildningen, som en enskild huvudman är skyldig att ta emot en elev vid ett sådant program. för en fristående skola väljer att anordna programinriktat individuellt val är huvudmannen skyldig att ta emot en elev, såvida inte eleven har behov av särskilt stöd och hemkommunen har beslutat att inte betala tilläggs- Om en enskild huvudman är skyldig att ta emot en elev till pro- graminriktat individuellt val är hemkommunen skyldig att lämna bidrag för eleven till huvudmannen enligt 17 kap. 35 § skollagen. huvudmän således ersätts av hemkommunen för elever som går introduk- tionsprogram kommer förslaget inte att medföra några ekonomiska kon- sekvenser för sådana huvudmän. Förslaget medför positiva konsekvenser för de integrationspolitiska Förslaget kan bidra till bättre integration genom att det säkerställer nyan- lända elevers rätt att fullfölja introduktionsprogram även efter flytt till en Förslaget kan således öka deras möjligheter att etablera sig på arbetsmarknaden och i samhället. Förslaget kan också bidra till bättre jämställdhet. 40 600 elever i årskurs 1 på något av de fem introduktionsprogrammen och av dem var män och kvinnor. de drygt 27 700 eleverna som gick på språkintroduktion – och som främst berörs av de bestämmelser som föreslås i denna proposition – var män och kvinnor. len nybörjarelever på språkintroduktion som bytt till ett annat program visar även att övergången är något högre för män jämfört med kvinnor (jämfört ). majoritet av eleverna som går på introduktionsprogram är män kan ett förtydligande om rätten att fullfölja ett introduktionsprogram bidra till att fler män går vidare till ett nationellt program, till en annan utbildning el- ler till att de etablerar sig på arbetsmarknaden. Förslaget berör inte medlemskap i unionen Förslaget rör inte frågor som är reglerade i . Förslaget till lag om ändring i skollagen (2010:800) elev som har påbörjat ett introduktionsprogram har rätt att fullfölja utbildningen hos huvudmannen enligt den plan för utbildningen som gällde när utbildningen inleddes eller på ett annat introduktionsprogram enligt huvud- En elev som flyttar till en annan kommun har rätt att fullfölja utbildningen på ett påbörjat introduktionsprogram eller på ett annat introduktionsprogram hos den nya hemkommunen enligt den nya kommunala huvudmannens utbild- Under de förutsättningar som anges i 29 och 30 §§ har eleven rätt att fullfölja utbildningen hos en huvudman för en fristående gymnasieskola enligt den huvudmannens utbildningsplan. Om en elev har medgett att huvudmannens utbildningsplan ändras, har eleven rätt att fullfölja utbildningen enligt den ändrade planen. Rätten att fullfölja utbildningen gäller även efter ett studieuppehåll på högst ett år för studier utomlands. Paragrafen innehåller bestämmelser om rätten att fullfölja utbildningen på ett introduktionsprogram. Första stycket första meningen är ändrad genom att den tidigare para- grafhänvisningen är struken. Ingen ändring i sak är avsedd. görs att en elev har rätt att fullfölja sin utbildning hos huvudmannen så- väl på det påbörjade introduktionsprogrammet som på ett annat intro- Genom det andra stycket, som är nytt, klargörs att en elev också har rätt att fullfölja en påbörjad utbildning om eleven flyttar till en annan Även här gäller rätten att fullfölja utbildningen såväl på det på- började introduktionsprogrammet som på ett annat introduktionsprogram. Denna rätt gäller i första hand hos den nya hemkommunen. anledning av att det bara är hemkommunen som ansvarar för att erbjuda alla behöriga ungdomar introduktionsprogram. En elev har dock, under de förutsättningar som anges i 29 och 30 §§, rätt att fullfölja utbildningen hos en enskild huvudman i kommunen. Det innebär att en huvudman för en fristående gymnasieskola som anordnar språkintroduktion, yrkes- introduktion eller individuellt alternativ är skyldig att ta emot en elev till