prop · H50342 · 2017-11-14 00:00:00 — Regeringens proposition 2017/18:42 Anpassning av svensk rätt till EU-förordningen Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås ändringar i . Ändringarna innebär att svensk lagstiftning anpassas till och rådets förordning om linbaneanläggningar. EU-förordningen ersätter det nu gällande EU-direktivet om linbaneanläggningar för persontransport. Lagförslagen innebär att hänvisningar till EU-förordningen görs i bestämmelser som avser utsläppande på marknaden, CE-märkning och tillsyn av byggprodukter. Vidare föreslås vissa ändringar i fråga om bemyndiganden. Anpassningen av svensk rätt till EU-förordningen kräver utöver föreslagna lagändringar ändringar på förordningsnivå och i myndighetsföreskrifter. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i (2010:900).......... Ärendet och dess beredning .............................................................. Linbanedirektivet ersätts av linbaneförordningen .............. Den nya linbaneförordningen........................................... Det svenska regelverket behöver ändras till följd av Behov av anpassningar av nationell rätt........................... Utsläppande på marknaden och CE-märkning ................. Tillsyn av byggprodukter ................................................. Vissa redaktionella ändringar........................................... Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser................................... och rådets förordning (EU) 2016/424 av om linbane- anläggningar och om upphävande av direktiv 2000/9/EG ........................................................................ av svensk rätt till EU-förordningen om linbane- anläggningar (2017:3) ...................................................... Förteckning över remissinstanserna ................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ..... 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i (2010:900). 2Förslag till lag om ändring i (2010:900) Härigenom föreskrivs att 8 kap. 20 och 21 §§, 11 kap. 26 §, 13 kap. 16 §, 14 kap. 2 § och 16 kap. 6 och 11 §§ (2010:900) ska ha följande lydelse. Bestämmelser om villkor för att släppa ut och tillhandahålla byggprodukter på marknaden finns i och rådets förordning (EU) nr 305/2011 av om fastställande av harmoniserade villkor för saluföring av byggprodukter och om upphävande av rådets direktiv /106/EEG. En byggprodukt som inte omfattas av förordning (EU) nr 305/2011 får säljas här i landet för avsedd användning endast om den är lämplig enligt 19 §. Bestämmelser om villkor för att släppa ut och tillhandahålla byggprodukter på marknaden finns i 1.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 305/2011 av om fastställande av harmoniserade villkor för saluföring av byggprodukter och om upphävande av rådets direktiv /106/EEG, och 2.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/424 av om linbaneanläggningar och om upphävande av direktiv /9/EG. En byggprodukt som inte omfattas av förordning (EU) nr 305/2011 eller förordning (EU) 2016/424 får säljas här i landet för avsedd användning endast om den är lämplig enligt 19 §. Bestämmelserna om märkning i och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 338/93 och lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll gäller för byggprodukter som ska vara CE- märkta enligt 1. förordning (EU) nr 305/2011, 1. förordning (EU) nr 305/2011, 2. förordning (EU) 2016/424, 2. föreskrifter som har meddelats 3. föreskrifter som har meddelats 1Senaste lydelse 2013:306. 2Senaste lydelse 2013:306. med stöd av 16 kap. 6 § första med stöd av 16 kap. 6 § första Om en byggprodukt som omfattas av förordning (EU) nr 305/2011 inte uppfyller de krav som fastställs i förordningen eller om tillsynsmyndigheten har tillräckliga skäl att anta att produkten inte uppfyller förordningens krav får myndigheten vidta de åtgärder som följer av artiklarna 56–59. Om en byggprodukt inte uppfyller de krav som följer av föreskrifter meddelade med stöd av 16 kap. 6 § 2 får tillsynsmyndigheten vidta de åtgärder som följer av artiklarna 19–21 i förordning (EG) nr 765/2008. får i det enskilda fallet besluta om det föreläggande som behövs för att de krav på byggprodukter som avses i första och andra styckena ska uppfyllas. Om en byggprodukt som omfattas av förordning (EU) 2016/424 inte uppfyller de krav som fastställs i förordningen eller om tillsynsmyndigheten har tillräckliga skäl att anta att produkten inte uppfyller förordningens krav får myndigheten vidta de åtgärder som följer av artiklarna 39–43. Om en byggprodukt inte uppfyller de krav som följer av föreskrifter meddelade med stöd av 16 kap. 6 § första stycket 2 får tillsynsmyndigheten vidta de åtgärder som följer av artiklarna 19–21 i förordning (EG) nr 765/2008. får i det enskilda fallet besluta om det föreläggande som behövs för att de krav på byggprodukter som avses i första–tredje styckena ska uppfyllas. Bestämmelser om överklagande av ett beslut som avses i 2 a §, 3, 5, 5 a och 6 §§ finns i 23–25 §§ förvaltningslagen (1986:223). Tiden för överklagande av ett beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller områdesbestämmelser liksom beslut om lov eller förhandsbesked räknas dock, för alla utom för sökanden och övriga som har delgetts beslutet, Bestämmelser om överklagande av ett beslut som avses i 2 a, 3, 5, 5 a och 6 §§ finns i 23–25 §§ förvaltningslagen (1986:223). Tiden för överklagande av ett beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller områdesbestämmelser räknas dock från den dag då beslutet eller justeringen av protokollet över beslutet har tillkännagetts på kommunens an- 3Senaste lydelse 2013:306. 4Senaste lydelse 2017:424. från den dag då beslutet eller juste- När beslutet har fattats ringen av protokollet över beslutet av kommunfullmäktige, ska det som enligt 23–25 §§ förvaltnings- lagen gäller i fråga om den myn- fattats av kommunfullmäktige, ska dighet som har meddelat beslutet i 23–25 §§ förvalt- stället gälla kommunstyrelsen. ningslagen gäller i fråga om den myndighet som har meddelat beslutet i stället gälla kommunstyrelsen. Tiden för överklagande av ett beslut om lov eller förhandsbesked räknas, för alla som inte ska delges beslutet enligt 9 kap. 41 §, från den dag som infaller efter att beslutet har kungjorts i Post- och . Om en skada har uppkommit till följd av en åtgärd som avses i 11 kap. 8 § första stycket 1 eller andra stycket, har den skadelidande rätt till ersättning av kommunen eller, om åtgärden har vidtagits på uppdrag av en statlig myndighet, av staten. Om en skada har uppkommit till följd av en åtgärd som avses i 11 kap. 8 § första stycket 1 eller tredje stycket, har den skadelidande rätt till ersättning av kommunen eller, om åtgärden har vidtagits på uppdrag av en statlig myndighet, av staten. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1. vad som krävs för att en byggprodukt enligt 8 kap. 19 § ska anses lämplig för att ingå i ett byggnadsverk, 2. märkning av byggprodukter 2. märkning av enligt 8 kap. 21 § 2 som förutsätt- enligt 8 kap. 21 § 3 som förutsätt- ning för att de ska få släppas ut på ning för att de ska få släppas ut på marknaden och användas, marknaden och användas, 3. typgodkännanden och tillverkningskontroll enligt 8 kap. 22 och 4.att en byggprodukt måste vara typgodkänd enligt 8 kap. 22 § för att få användas i ett byggnadsverk, 5.på vilket eller vilka språk handlingar och information inom denna lags tillämpningsområde ska tillhandahållas, när krav på tillhandahållande är en följd av medlemskap i unionen, 6.sådan ersättning som anges i 11 kap. 8 b och 8 c §§, och 7.avgift vid tillsyn enligt 11 kap. 66 §. Föreskrifter enligt första stycket 4 får endast avse typgodkännande som behövs till skydd för liv, personlig säkerhet eller hälsa. 5 Senaste lydelse 2016:140. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om kontroll av att föreskrifter som har meddelats med stöd av 2, 5 eller 6 § följs. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om 1.kontroll av att föreskrifter som har meddelats med stöd av 2, 5 eller 6 § följs, och 2.kontroll av att kraven enligt förordning (EU) 2016/424 uppfylls. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande för delsystem och säkerhetskomponenter till linbaneanläggningar som har släppts ut på marknaden före och för linbaneanläggningar som har installerats Ärendet och dess beredning och rådets förordning (EU) 2016/424 om linbanean- läggningar och om upphävande av direktiv /9/EG (linbaneförord- ningen) trädde i kraft . I förordningen finns bestämmel- ser om tillhandahållande på marknaden av och fri rörlighet för delsystem och säkerhetskomponenter till linbaneanläggningar. bestämmelser om konstruktion, uppförande och idrifttagande av nya lin- 2018 och ersätter då det nu gällande och rådets direktiv 2000/9/EG av om linbaneanläggningar för person- transport (linbanedirektivet). Förordningen finns i bilaga 1. fick i uppdrag av regeringen att kart- lägga behovet av lag- och förordningsändringar till följd av linbaneför- ordningen och föreslå sådana författningsändringar som behövs samt redo- göra för de ändringar av myndighetsföreskrifter som bedöms nödvändiga. redovisade uppdraget i rapporten av svensk rätt till EU-förordningen om linbaneanläggningar ( rapport 2017:3). En sammanfattning av rapporten finns i bilaga 2. lagförslag finns i bilaga 3. Rapporten har remissbehandlats. ning över remissinstanserna finns i bilaga 4. liga i (dnr N2017/01864/PBB). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 5. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. Lagrådet lämnade förslaget utan erinran. I förhållande till lagrådsremissen har några språkliga och redaktionella ändringar gjorts. I förhållande till lagrådsremissen lämnas även förslag till vissa redak- ändringar i 13 kap. 16 § och 14 kap. 2 § (2010:900). De föreslagna lagändringarna är författningstekniskt och även i övrigt av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna bety- Lagrådets yttrande har därför inte inhämtats. Merparten av linbaneförordningens bestämmelser ska tillämpas från och Förordningens bestämmelser om anmälan av organ för bedömning av överensstämmelse (kapitel IV) och bestämmel- serna om kommittéförfarande (artikel 44) har dock tillämpats sedan den Anledningen till det är att arbetet med att utse anmälda organ ska kunna starta kort efter att förordningen trätt i kraft och säker- att det finns ett tillräckligt antal sådana organ när förordningen Förordningen ersätter linbanedirektivet. från direktiv till förordning syftar till att säkerställa ett enhetligt genom- Prop. 2017/18:42 förande i hela EU. Den nya förordningen anpassar EU-regleringen för linbaneanläggningar till förordning (EG) 765/2008 om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter, och till referensartiklar i beslut nr 768/2008/EG om en gemensam ram för saluföring av produkter, som tillsammans utgör en del av det s.k. varupaketet. Med undantag för en mindre ändring som gäller bromssystem innebär förordningen inga ändringar av de grundläggande kraven på linbaneanläggningar och deras delsystem och säkerhetskomponenter. Linbanedirektivet är införlivat genom 8 kap. 4 och 24 §§ och 16 kap. 5 § (2010:900), förkortad PBL. I 11 kap. PBL finns tillsynsbestämmelser och i 8 kap. 3 § plan- och byggförordningen (2011:338), förkortad PBF, utpekas som marknadskontrollmyndighet enligt direktivet. Med stöd av 16 kap. 6 § har regeringen i 10 kap. 17 § PBF bemyndigat att närmare föreskriva om bl.a. säkerhetskrav och märkning av linbaneanläggningars säkerhetskomponenter och delsystem. Vidare genomförs direktivet genom 2 kap. 14 § och bilagorna 1:1–1:9 i föreskrifter och allmänna råd (2011:12) om hissar och vissa andra motordrivna anordningar. Bestämmelser om anmälda organ finns i lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll, förordningen (2011:811) om ackreditering och teknisk kontroll och Swedacs föreskrifter och allmänna råd (2011:5) om anmälda organ. Swedac är anmälande myndighet för anmälda organ. En linbaneanläggning omfattas av de tekniska egenskapskraven för byggnadsverk i 8 kap. 4 § PBL. De bestämmelser som närmare utvecklar de tekniska egenskapskraven i 3 kap. PBF och de anslutande föreskrifterna i byggregler, förkortade BBR, och föreskrifter och allmänna råd om tillämpning av europeiska konstruktionsstandarder (eurokoder), förkortade , är också tillämpliga på linbaneanläggningar. Föreskrifterna finns i BFS 2011:6 respektive 2011:10. Med undantag för avsnitt 8:9 i BBR om skydd mot olyckor på tomter gäller BBR inte för andra byggnadsverk än byggnader. I den mån en linbaneanläggning inkluderar en byggnad blir även övriga avsnitt i BBR tillämpliga för byggnaden. , som tillsammans med eurokoderna utgör det svenska systemet för verifiering av bärförmåga, stadga och beständighet, gäller även i tillämpliga delar andra byggnadsverk än byggnader. föreskrifter och allmänna råd (BFS 2011:12) om hissar och vissa andra motordrivna anordningar hänvisar i 2 kap. 14 § till att linbaneanläggningar, förutom kraven i bilagorna 1:1–1:9 till föreskrifterna, ska vara utförda och installerade i enlighet med kraven i BBR och . 2017/18:42 4.3 Linbaneförordningens tillämpningsområde enligt artikel 2 motsvarar tillämpningsområdet för linbanedirektivet och omfattar linbaneanläggningar för persontransport, inklusive infrastruktur, delsystem och säkerhetskomponenter till sådana anläggningar. Av det följande framgår att det i förordningen görs vissa förtydliganden av och undantag från detta. Linbaneanläggningar för fritids- eller nöjesändamål är undantagna från förordningens tillämpningsområde, men med hänsyn till att nya typer av linbaneanläggningar utvecklas klargörs att detta undantag inte gäller linbaneanläggningar som är avsedda för att ha en dubbel funktion, dvs. både för persontransporter och för fritidsaktiviteter. Linbaneanläggningar som av medlemsstaterna kategoriseras som historiska eller kulturella anläggningar eller museianläggningar faller inte heller inom förordningens tillämpningsområde under förutsättning att de togs i bruk före och alltjämt är i drift och inte har genomgått några större förändringar när det gäller konstruktion eller uppförande. Förordningen innebär att vissa linbaneanläggningar för jordbruksändamål eller industriella ändamål fortfarande undantas. Det klargörs även att linbaneanläggningar för betjäning av vindskydd eller stugor i bergsområden som endast är avsedda för transport av gods och särskilt angivna personer faller utanför förordningens tillämpningsområde. Det nuvarande undantaget i direktivet för linfärjor utvidgas också till att omfatta alla lindrivna anläggningar där användarna eller de transporterande anordningarna är vattenburna, t.ex. lindrivna anläggningar för vattenskidåkning. Undantagen för kuggstångsbanor och anläggningar som drivs med kedjor tas inte med eftersom dessa anläggningar inte motsvarar definitionen av linbaneanläggningar. Nyheter i förordningen jämfört med direktivet Genom linbaneförordningen införs i artikel 3 de allmänna definitioner av uttryck som t.ex. ”tillverkare”, ”tillhandahållande” respektive ”utsläppande på marknaden” som följer av anpassningen till beslut nr 768/2008/EG. Definitionerna av uttryck som är specifika för linbaneförordningen har i viss mån förtydligats. Det har bl.a. införts en särskild definition av ”infrastruktur”. Det införs även konkreta förfaranden för bedömning av överensstämmelse även för delsystem, vilket saknas i linbanedirektivet. införs också regler om att även delsystem ska CE-märkas. Det svenska regelverket behöver ändras Prop. till följd av linbaneförordningen 5.1Behov av anpassningar av nationell rätt Regeringens bedömning: Vissa övergripande lagbestämmelser behöver anpassas till linbaneförordningen. I övrigt krävs anpassning på förordningsnivå och i myndighetsföreskrifter, särskilt som linbaneförordningen blir direkt tillämplig. bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inte några synpunkter i denna del. Skälen för regeringens bedömning: Linbaneförordningen handlar i huvudsak om att garantera en grundläggande säkerhetsnivå för anläggningarna och att säkerställa fri rörlighet på EU:s inre marknad för delsystem och säkerhetskomponenter till linbaneanläggningar. Reglerna innebär att tillverkarna måste visa att deras produkter har konstruerats och tillverkats i enlighet med de grundläggande kraven, förse produkterna med CE-märkning och lämna bruksanvisningar för montering. Förordningen ersätter linbanedirektivet. Förändringen från direktiv till förordning syftar till att säkerställa ett enhetligt genomförande i hela EU. En EU-förordning är, till skillnad från ett EU-direktiv, direkt tillämplig. Den gäller direkt och likadant i alla medlemsländer. Med en förordningsreglering undviks risken att ett direktiv införlivas på olika sätt i olika medlemsstater. Dessutom kan en tillverkare av delsystem eller säkerhetskomponenter utgå direkt från förordningstexten i stället för att behöva hitta och undersöka varje medlemsstats lagar om införlivande av bestämmelserna. Förordningen har också utformats så att en del brister som framkommit i samband med genomförandet av linbanedirektivet har rättats till. Ett exempel på ett sådant område är att undantagen från tillämpningsområdet förtydligats. Att linbaneförordningen är direkt tillämplig innebär att om det finns bestämmelser i svensk rätt som upprepar innehållet i förordningen eller som strider mot innehållet behöver dessa upphävas eller anpassas till förordningen. För del innebär införandet av linbaneförordningen att mindre förändringar behöver göras i PBL och PBF. föreskrifter och allmänna råd (2011:12) om hissar och vissa andra motordrivna anordningar berörs också. Flera av de nödvändiga ändringarna på lägre normgivningsnivå är kopplade till att bestämmelserna i linbaneförordningen är direkt tillämpliga och därför inte längre ska vara reglerade i nationell rätt. 2017/18:42 5.2 Utsläppande på marknaden och CE-märkning Regeringens förslag: En hänvisning till linbaneförordningen om att det där finns bestämmelser om villkor för att släppa ut och tillhandahålla sådana byggprodukter på marknaden ska föras in i . För byggprodukter som ska vara CE-märkta enligt linbaneförordningen ska bestämmelserna om märkning i förordning (EG) nr 765/2008 och lagen om ackreditering och teknisk kontroll gälla. förslag överensstämmer i sak med regeringens, men innehåller inte något uttryckligt författningsförslag till följd av att det i linbaneförordningen finns bestämmelser om villkor för att släppa ut och tillhandahålla byggprodukter på marknaden. Remissinstanserna har inga invändningar mot förslaget eller avstår från att lämna synpunkter. Skälen för regeringens förslag: I artikel 4 i linebaneförordningen anges att delsystem och säkerhetskomponenter endast får släppas ut på marknaden om de uppfyller kraven i förordningen. PBL bör på motsvarande sätt som gäller för byggproduktförordningen innehålla en upplysning i 8 kap. 20 § PBL om att det finns bestämmelser om detta i linbaneförordningen (jfr prop. 2012/13:93 s. 25). Artikel 18 i linbaneförordningen innehåller bestämmelser om förfaranden för bedömning av överensstämmelse. Artikel 19 anger hur en EU- försäkran om överensstämmelse ska vara utformad. I artiklarna 20 och 21 finns bestämmelser om CE-märkning. Bestämmelserna hänvisar bl.a. till de allmänna principer för CE-märkning som fastställs i artikel 30 i förordning (EG) nr 765/2008. En nyhet med förordningen är att det införs konkreta förfaranden för bedömning av överensstämmelse även för delsystem, vilket saknas i det nu gällande direktivet. införs regler om att även delsystem ska CE-märkas. I 8 kap. 21 § PBL finns en hänvisning till bestämmelserna om CE- märkning i förordning (EG) nr 765/2008 och lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll. Bestämmelsen bör kompletteras med en hänvisning till linbaneförordningen. Bestämmelserna finns i 8 kap. 20 och 21 §§ PBL. Regeringens förslag: Det ska i anges att till- synsmyndigheten får vidta åtgärder enligt linbaneförordningen om en produkt inte uppfyller förordningens krav eller om tillsynsmyndighet- en har tillräckliga skäl att anta att förordningens krav inte uppfylls. ska i det enskilda fallet få besluta om de föreläg- ganden som behövs för att de krav på byggprodukter som fastställs i linbaneförordningen ska uppfyllas. förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inga invändningar mot förslaget eller har avstått från att lämna synpunkter. Skälen för regeringens förslag: I artikel 39 i linbaneförordningen finns Prop. 2017/18:42 hänvisningar till förordning (EG) 765/2008 som bl.a. innehåller generella bestämmelser om marknadskontroll. I linbaneförordningen finns också bestämmelser om förfaranden på nationell nivå för att hantera delsystem och säkerhetskomponenter som utgör en risk (artikel 40 och 42) och om formaliabrister (artikel 43). Förordningen har i detta avseende anpassats till modellbestämmelserna i beslut 768/2008/EG. Linbaneförordningens bestämmelser om marknadskontroll är tillgodosedda i svensk rätt genom befintliga regler i PBL och PBF. Det kan i detta sammanhang nämnas att 8 kap. 3–5 §§ PBF är anpassade till marknadskontrollbestämmelserna enligt förordning (EG) 765/2008. De allmänna tillsynsbestämmelserna i 11 kap. 2 och 5 §§ PBL hänvisar även till EU-förordningar i frågor inom lagens tillämpningsområde och inkluderar således linbaneförordningen. I nuvarande 11 kap. 26 § andra stycket PBL finns bestämmelser om produktförelägganden bl.a. när det gäller byggprodukter som regleras av det nuvarande linbanedirektivet. Bestämmelserna täcker såväl förelägganden om begränsande åtgärder enligt förordning (EG) 765/2008 som förelägganden i enlighet med linbaneförordningens krav på att den berörda ekonomiska aktören i första hand ska vidta korrigerande åtgärder avseende såväl bristande säkerhet som rena formaliafel. får i det enskilda fallet besluta om det föreläggande som behövs för att kraven ska uppfyllas. Vilka åtgärder som medlemsstaterna ska vidta när delsystem och säkerhetskomponenter till linbaneanläggningar utgör en risk eller när det finns formaliabrister framgår av artiklarna 39–43 i linbaneförordningen. Det är därför lämpligt att i 11 kap. 26 § PBL hänvisa till dessa artiklar på motsvarande sätt som gäller för byggproduktförordningen (jfr prop. s.30 f.). Bestämmelsen finns i 11 kap. 26 § PBL. Regeringens förslag: ska kompletteras så att ett befintligt bemyndigande även omfattar rätten att meddela föreskrifter om kontroll av att kraven enligt linbaneförordningen uppfylls. Vidare ska ett befintligt bemyndigande om märkning av byggprodukter justeras till följd av att en hänvisning till linbaneförordningen i bestämmelsen om CE-märkning förs in i . förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inga invändningar mot förslaget eller har av- stått från att lämna synpunkter. Skälen för regeringens förslag: Det finns i 16 kap. 11 § PBL ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om kontroll av motordrivna anordningar. I sin nuvarande lydelse hänvisar paragrafen emellertid enbart till föreskrifter meddelade med stöd av bemyndiganden i PBL. Bestämmelsen bör kompletteras så att bemyndigandet även omfattar rätten att meddela föreskrifter om kontroll av att kraven enligt linbaneförordningen uppfylls.