prop · H50342 · 2017-11-14 00:00:00 — 2017/18:42 Det finns också ett bemyndigande i 16 kap. 6 § PBL för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om märkning av vissa byggprodukter enligt 8 kap. 21 §. Det som avses är produkter som ska CE-märkas. Paragrafen är konstruerad så att den hänvisar dels till gällande EU-förordningar, dels till bestämmelser som meddelats med stöd av bemyndigandet, där det senare tar sikte på märkning av byggprodukter med anledning av att ett EU-direktiv genomförs. Till följd av förslaget att lägga till en hänvisning till linbaneförordningen i 8 kap. 21 § (jfr avsnitt 5.2) krävs en följdändring i bemyndigandet. Bestämmelserna finns i 16 kap. 6 och 11 §§ PBL. Regeringens förslag: En hänvisning i en bestämmelse om rätt till skadeersättning i ska ändras. Vidare ska en bestämmelse om överklagande i samma lag justeras till den lydelse bestämmelsen rätteligen ska ha. Skälen för regeringens förslag: Genom antagande av lagförslaget i prop. 2015/16:59 infördes ett nytt stycke i 11 kap. 8 § PBL. Den nya styckeindelningen borde ha föranlett en redaktionell följdändring av en hänvisning i en bestämmelse om skadeersättning i 14 kap. 2 § PBL. En sådan följdändring bör, i den uppkomna situationen, göras nu i stället. Genom antagande av lagförslaget i prop. 2016/17:151 gjordes en ändring i en bestämmelse om överklagandetid i 13 kap. 16 § PBL. I delar som inte omfattades av övervägandena och förslagen i propositionen kom gällande lydelse av lagtexten att återges felaktigt, vilket ledde till att den antagna lagtextens lydelse inte är korrekt. I dessa delar bör därför lagtexten återställas till sin tidigare lydelse. Bestämmelserna finns i 13 kap. 16 § och 14 kap. 2 § PBL. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Äldre föreskrifter ska fortfarande gälla för delsystem och säkerhetskomponenter till linebaneanläggningar som har släppts ut på marknaden före och linbaneanläggningar som har installerats före det datumet. förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inga invändningar mot förslaget eller avstår från att lämna synpunkter. Skälen för regeringens förslag: Linbaneförordningen ska i nu rele- Prop. 2017/18:42 vanta delar börja tillämpas . Ikraftträdandet av de lag- ändringar som föreslås bör därför anpassas till detta datum. Enligt artikel 46 i linebaneförordningen får inte medlemsstaterna förhindra att delsystem eller säkerhetskomponenter som omfattas av och är förenliga med direktiv /9/EG och som släppts ut på marknaden före tillhandahålls på marknaden. Medlemsstaterna får inte heller förhindra att linbaneanläggningar som omfattas av och är förenliga med direktiv /9/EG och som installerades före tas i drift. En övergångsbestämmelse med den innebörden bör tas in i lagen. Bestämmelsen bör formuleras så att äldre föreskrifter gäller för dessa produkter. Införandet av linbaneförordningen kräver vissa ändringar på lagnivå men också ändringar på förordningsnivå och i myndighetsföreskrifter. Konsekvensbeskrivningen begränsas jämfört med konsekvensutredning till att ta upp konsekvenser till följd av lagändringarna i PBL. Linbaneförordningen berör först och främst de ekonomiska aktörerna på området, dvs. tillverkare, importörer och distributörer av delsystem och säkerhetskomponenter till linbaneanläggningar. I finns endast ett fåtal tillverkare av delsystem och säkerhetskomponenter till linbaneanläggningar. Det finns två svenska tillverkare av hela anläggningar. Även anmälda organ som utför bedömning av överensstämmelse av delsystem och säkerhetskomponenter till linbaneanläggningar berörs av förordningen. finns i inga anmälda organ under linbanedirektivet. Vidare berörs ägare av linbaneanläggningar samt brukare av sådana anläggningar. I finns ca 1 000 linbaneanläggningar av vilka fler än 900 är släpliftar. Förordningen innehåller också regler om godkännande och drift av linbaneanläggningar, varför även de ackrediterande kontrollorganen berörs av regleringen. Det finns två kontrollorgan som utför besiktningar av linbaneanläggningar i . berörs som marknadskontrollmyndighet för de byggprodukter som omfattas av förordningen och Swedac som anmälande myndighet för anmälda organ. Konsekvenser för staten och kommunerna Lagförslagen saknar betydelse för staten och kommunerna. 2017/18:42 Konsekvenser för företag Förordningens anpassning till varupaketet innebär ett tydligare definierat ansvar för de olika ekonomiska aktörerna. Inte bara tillverkare, utan också importörer och distributörer av delsystem och säkerhetskomponenter till linbaneanläggningar ges uttryckliga skyldigheter. Genom att dela in marknadsaktörerna i olika kategorier (tillverkare, importörer och distributörer) kan man reglera vad var och en av dessa aktörer ska göra för att säkerställa att säkerhetskraven uppfylls. Den bakomliggande tanken är att det med en tydlig ansvarsfördelning kommer att bli tydligare vem som är ansvarig, både för företagen själva och för slutanvändarna av produkterna. Detta kommer i sin tur att göra produkterna säkrare. Bland de uttryckliga skyldigheter som åläggs de ekonomiska aktörerna kan nämnas tillverkarnas skyldighet att se till att det finns rutiner som garanterar att serietillverkning fortsätter att överensstämma med kraven (artikel 11.4) samt att förse delsystemen och säkerhetskomponenterna med identifieringsmärkning (artikel 11.5). Tillverkare och importörer ska utföra slumpvis provning av delsystem och säkerhetskomponenter, granska och vid behov registerföra klagomål (artikel 11.4 och 13.6) samt förse säkerhetskomponenten med kontaktuppgifter (artikel 11.6 och 13.3). Tillverkare, importörer och distributörer av delsystem och säkerhetskomponenter ska se till att dessa åtföljs av EU-försäkran, bruksanvisningar och säkerhetsföreskrifter (artikel 11.7, 13.4 och 14.2). I den mån de uttryckliga skyldigheter som föreskrivs enligt förordningen inte redan fullgörs för att säkerställa att delsystemen och säkerhetskomponenterna är säkra kommer de att medföra vissa kostnader och viss tidsåtgång för de ekonomiska aktörerna. Vidare kommer de nya bestämmelserna om CE-märkning av delsystem att medföra vissa kostnader för tillverkare av sådana system att anbringa CE-märkning på produkten. Tillverkare av delsystem kommer att behöva anlita organ som är anmälda enligt den nya linbaneförordningen för att ta fram nya typintyg för delsystemen. Detta medför arbetstillfällen för de anmälda organen och kostnader för tillverkarna. Som ett led i anpassningen till varupaketet skärps genom förordningen anmälningskriterierna för de anmälda organen. De organ som är anmälda enligt linbanedirektivet måste anmälas på nytt för att kunna verka som anmälda organ enligt den nya förordningen och måste i samband med detta anpassa sina rutiner för att kunna visa att förutsättningarna för anmälan är uppfyllda. Detta kan antas medföra tidsåtgång och kostnader för organen i anslutning till att det nya regelverket ska börja tillämpas. Dessa kostnader kan antas bli överförda på de tillverkare som efter detta datum anlitar ett anmält organ för bedömning av överensstämmelse. I förlängningen kan kostnaderna även komma att föras vidare till ägare av linbaneanläggningar. Ägare och brukare av linbaneanläggningar De bestämmelser i förordningen som preciserar de ekonomiska aktörernas ansvar för att delsystem och säkerhetskomponenter uppfyller förordningens krav kan antas bidra till säkerställandet av att kraven uppfylls. För ägare av linbaneanläggningar och brukare av sådana anläggningar innebär detta ytterligare garantier för att anläggningarna är säkra att använda. De skärpta reglerna om anmälan av organ för bedömning av överensstämmelse kan i förlängningen få kostnadseffekter för ägare av linbane- De ackrediterade kontrollorgan som utför besiktningar av linbaneanläggningar berörs genom att de vid sina kontroller ska tillämpa förordningens grundläggande krav för konstruktion, uppförande och idrifttagande av linbaneanläggningar. De grundläggande kraven har dock inte ändrats i förhållande till direktivets krav som är införlivade i svensk rätt genom föreskrifter. Kontrollorganen bedöms därför inte beröras i någon större utsträckning. De nu aktuella lagförslagen förväntas inte medföra några konsekvenser för enskilda. De nu aktuella lagförslagen förväntas inte medföra några konsekvenser för miljön. Förslagen har till syfte att anpassa nationell rätt till den nya linbaneförordningen. Lagförslagen står inte i strid med . Förslagen saknar betydelse för jämställdheten mellan män och kvinnor, för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen och för den offentliga servicen. Inte heller bedöms förslagen påverka förutsättningarna för en digital byggprocess eller för tillgängligheten för personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga. 2017/18:42 8 Förslaget till lag om ändring i (2010:900) Krav på byggnadsverk, byggprodukter, tomter och allmänna platser 20 § Bestämmelser om villkor för att släppa ut och tillhandahålla byggprodukter på marknaden finns i 1.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 305/2011 av om fastställande av harmoniserade villkor för saluföring av byggprodukter och om upphävande av rådets direktiv /106/EEG, och 2.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/424 av om linbaneanläggningar och om upphävande av direktiv /9/EG. En byggprodukt som inte omfattas av förordning (EU) nr 305/2011 eller förordning (EU) 2016/424 får säljas här i landet för avsedd användning endast om den är lämplig enligt 19 §. Paragrafen har anpassats till och rådets förordning (EU) 2016/424 av om linbaneanläggningar och om upphävande av direktiv /9/EG (linbaneförordningen). Första stycket har kompletterats med en upplysning av vilken det följer att det i linbaneförordningen finns bestämmelser om villkor för att släppa ut och tillhandahålla delsystem och säkerhetskomponenter till linbaneanläggningar. Andra stycket har följdändrats med anledning av att vissa byggprodukter omfattas av linbaneförordningen, som är direkt tillämplig. Övervägandena finns i avsnitt 5.2. 21 § Bestämmelserna om märkning i och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 338/93 och lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll gäller för byggprodukter som ska vara CE-märkta enligt 1.förordning (EU) nr 305/2011, 2.förordning (EU) 2016/424, eller 3.föreskrifter som har meddelats med stöd av 16 kap. 6 § första stycket 2. I paragrafen finns en upplysning om vad som gäller för byggprodukter som ska vara CE-märkta. Bestämmelserna om CE-märkning i linbaneförordningen (artiklarna 20 och 21) är direkt tillämpliga och paragrafen har därför kompletterats med en hänvisning till den förordningen. Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Tillsyn, tillträde, ingripanden och påföljder 26 § Om en byggprodukt som omfattas av förordning (EU) nr 305/2011 inte uppfyller de krav som fastställs i förordningen eller om tillsynsmyndigheten har tillräckliga skäl att anta att produkten inte uppfyller förordningens krav får myn- Prop. 2017/18:42 digheten vidta de åtgärder som följer av artiklarna 56–59. Om en byggprodukt som omfattas av förordning (EU) 2016/424 inte uppfyller de krav som fastställs i förordningen eller om tillsynsmyndigheten har tillräckliga skäl att anta att produkten inte uppfyller förordningens krav får myndigheten vidta de åtgärder som följer av artiklarna 39–43. Om en byggprodukt inte uppfyller de krav som följer av föreskrifter meddelade med stöd av 16 kap. 6 § första stycket 2 får tillsynsmyndigheten vidta de åtgärder som följer av artiklarna 19–21 i förordning (EG) nr 765/2008. får i det enskilda fallet besluta om det föreläggande som behövs för att de krav på byggprodukter som avses i första–tredje styckena ska uppfyllas. I paragrafen, i vilken ett nytt andra stycke förts in, finns bestämmelser om åtgärder som tillsynsmyndigheten får vidta när det gäller vissa byggprodukter. Paragrafen har även ändrats i det nya tredje stycket på så sätt att orden första stycket har lagts till. Andra stycket innehåller en hänvisning till linbaneförordningen. Om en byggprodukt som omfattas av linbaneförordningen inte uppfyller de krav som fastställs i förordningen eller om tillsynsmyndigheten har tillräckliga skäl att anta att produkten inte uppfyller förordningens krav, får myndigheten vidta vissa i förordningen angivna åtgärder (artiklarna 39–43). I fjärde stycket hänvisas, som en följd av det nya stycket i paragrafen, till första–tredje styckena. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. 16 § Bestämmelser om överklagande av ett beslut som avses i 2 a, 3, 5, 5 a och 6 §§ finns i 23–25 §§ förvaltningslagen (1986:223). Tiden för överklagande av ett beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller områdesbestämmelser räknas dock från den dag då beslutet eller justeringen av protokollet över beslutet har tillkännagetts på kommunens anslagstavla. När beslutet har fattats av kommunfullmäktige, ska det som enligt 23–25 §§ förvaltningslagen gäller i fråga om den myndighet som har meddelat beslutet i stället gälla kommunstyrelsen. Tiden för överklagande av ett beslut om lov eller förhandsbesked räknas, för alla som inte ska delges beslutet enligt 9 kap. 41 §, från den dag som infaller efter att beslutet har kungjorts i Post- och . Paragrafen har ändrats redaktionellt så att lydelsen har fått den utformning som den rätteligen ska ha. Övervägandena finns i avsnitt 5.5. 14 kap. Skadeersättning och inlösen Ersättning i samband med en myndighets tillträde m.m. 2 § Om en skada har uppkommit till följd av en åtgärd som avses i 11 kap. 8 § första stycket 1 eller tredje stycket, har den skadelidande rätt till ersättning av kommunen eller, om åtgärden har vidtagits på uppdrag av en statlig myndighet, av staten. 2017/18:42 I paragrafen har det gjorts en ändring så att bestämmelsen i sak återställs till att även omfatta skada till följd av tillträde för en myndighet som fullgör sin kartläggingsuppgift (jfr prop. 1985/86:1 och prop. 2015/16:59). Övervägandena finns i avsnitt 5.5. 6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.vad som krävs för att en byggprodukt enligt 8 kap. 19 § ska anses lämplig för att ingå i ett byggnadsverk, 2.märkning av byggprodukter enligt 8 kap. 21 § 3 som förutsättning för att de ska få släppas ut på marknaden och användas, 3.typgodkännanden och tillverkningskontroll enligt 8 kap. 22 och 23 §§, 4.att en byggprodukt måste vara typgodkänd enligt 8 kap. 22 § för att få användas i ett byggnadsverk, 5.på vilket eller vilka språk handlingar och information inom denna lags till- lämpningsområde ska tillhandahållas, när krav på tillhandahållande är en följd av medlemskap i unionen, 6.sådan ersättning som anges i 11 kap. 8 b och 8 c §§, och 7.avgift vid tillsyn enligt 11 kap. 66 §. Föreskrifter enligt första stycket 4 får endast avse typgodkännande som behövs till skydd för liv, personlig säkerhet eller hälsa. I första stycket andra punkten görs en följdändring med anledning av ändringen i 8 kap. 21 § PBL. Övervägandena finns i avsnitt 5.4. 11 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om 1.kontroll av att föreskrifter som har meddelats med stöd av 2, 5 eller 6 § följs, 2.kontroll av att kraven enligt förordning (EU) 2016/424 uppfylls. Paragrafen, som innehåller ett bemyndigande att bl.a. meddela föreskrifter om kontroll av motordrivna anordningar, har kompletterats med anledning av linbaneförordningen. Bemyndigandet omfattar därmed även att meddela föreskrifter om kontroll av att kraven i linbaneförordningen uppfylls. Övervägandena finns i avsnitt 5.4. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande för delsystem och säkerhetskomponenter till linbaneanläggningar som har släppts ut på marknaden före och för linbaneanläggningar som har installerats före . Ändringarna i lagen ska träda i kraft då huvuddelen av linbaneförordningens bestämmelser enligt artikel 48 ska börja tillämpas. I enlighet med artikel 46 i linbaneförordningen ska äldre föreskrifter gälla för delsystem och säkerhetskomponenter till linbaneanläggningar som har släppts ut på marknaden före och för linbaneanläggningar som har installerats före . Övervägandena finns i avsnitt 6. Europeiska unionens officiella tidning L 81/1 OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2016/424 av om linbaneanläggningar och om upphävande av direktiv /9/EG (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1), i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och av följande skäl: (1)I och rådets direktiv /9/EG (3) fastställs regler för linbaneanläggningar som konstrueras, tillverkas och drivs för att transportera personer. (2)Direktiv /9/EG bygger på de principer som anges i rådets resolution av om en ny metod för teknisk harmonisering och standarder (4). Följaktligen fastställs i direktivet bara de grundläggande krav som gäller för linbaneanläggningar, medan de tekniska detaljerna antas av () och för elektroteknisk standardisering (Cenelec) i enlighet med och rådets förordning (EU) nr 1025/2012 (5). Produkter som överensstämmer med sådana harmoniserade standarder, till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning, förutsätts överensstämma med kraven i direktiv /9/EG. Erfarenheten har visat att dessa grundprinciper har fungerat bra inom denna sektor och bör behållas och främjas ytterligare. (3)Erfarenheterna från genomförandet av direktiv /9/EG har visat på behovet att ändra vissa bestämmelser i direktivet för att klargöra och uppdatera dem och därigenom skapa rättslig säkerhet i huvudsak när det gäller tillämpningsområdet och bedömningen av överensstämmelse för delsystem. (1) EUT C 451, 16.12.2014, s. 81. (2) ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av . (3) och rådets direktiv /9/EG av om linbaneanläggningar för persontransport (EGT L 106, , s. 21). (4) EGT C 136, , s. 1. (5) och rådets förordning (EU) nr 1025/2012 av om europeisk standardisering och om ändring av rådets direktiv /686/EEG och 93/15/EEG samt av och rådets direktiv /9/EG, 94/25/EG, 95/16/EG, 97/23/EG, 98/34/EG, 2004/22/EG, 2007/23/EG, 2009/23/EG och 2009/105/EG samt om upphävande av rådets beslut 87/95/EEG och och rådets beslut nr 1673/2006/EG (EUT L 316, 14.11.2012, s. 12). L 81/2 Europeiska unionens officiella tidning (4)Eftersom tillämpningsområdet, de grundläggande kraven och förfarandena för bedömning av överensstämmelse måste vara identiska i alla medlemsstater finns det praktiskt taget ingen flexibilitet i införlivandet av ett direktiv som grundas på den nya metodens principer i nationell rätt. För att förenkla regelverket bör direktiv /9/EG ersättas med en förordning, vilket är det lämpliga rättsliga instrumentet, med hänsyn till att en förordning ger tydliga och detaljerade regler som inte lämnar utrymme för olikartat införlivande av medlemsstaterna och därigenom säkerställer ett enhetligt genomförande inom hela unionen. (5)I och rådets beslut nr 768/2008/EG (1) fastställs gemensamma principer och bestämmelser avsedda att tillämpas som en enhetlig grund för översyn eller omarbetning av lagstiftning som harmoniserar villkoren för saluföring av produkter. Direktiv /9/EG bör därför anpassas till det beslutet. (6)I och rådets förordning (EG) nr 765/2008 (2) finns bestämmelser om ackreditering av organ för bedömning av överensstämmelse, en ram för marknadskontroll av produkter och för kontroll av produkter från tredjeländer samt allmänna principer för CE-märkning. (7)Tillämpningsområdet för denna förordning bör spegla tillämpningsområdet för direktiv /9/EG. Denna förordning bör gälla linbaneanläggningar för persontransport, särskilt sådana som används på turistorter i bergsområden, i stadstrafiksystem eller i idrottsanläggningar. Linbaneanläggningar utgörs i huvudsak av liftsystem, t.ex. bergbanor, linbanor (kabinbanor, gondolbanor, stolliftar) och släpliftar. Framdrivning genom kabel och persontransportfunktion är de huvudkriterier som avgör om en viss linbaneanläggning omfattas av denna förordning. (8)Denna förordning bör vara tillämplig i sin helhet på nya linbaneanläggningar, på ändringar av linbanean läggningar där ett nytt godkännande krävs och omfattar delsystem och säkerhetskomponenter som är nya på unionsmarknaden när de släpps på den, dvs. de är antingen nya delsystem och säkerhetskomponenter som är tillverkade av en tillverkare som är etablerad i unionen eller nya eller begagnade delsystem och säkerhetskom ponenter som importerats från ett tredjeland. Denna förordning är inte tillämplig på flyttning av linbanean läggningar som installerats på unionens territorium eller på flyttning av delsystem eller säkerhetskomponenter som monterats i sådana anläggningar, förutom när en sådan flyttning medför en omfattande förändring av linbaneanläggningen. (9)Det har utvecklats nya typer av linbaneanläggningar som är avsedda för både transport- och fritidsaktiviteter. Sådana anläggningar bör omfattas av denna förordning. (10)Vissa linbaneanläggningar bör undantas från tillämpningsområdet för denna förordning, antingen på grund av att de omfattas av annan särskild harmoniserad unionslagstiftning eller på grund av att de kan regleras på ett adekvat sätt på nationell nivå. (11)Hissar, inbegripet lindrivna hissar, både vertikala och lutande, som permanent betjänar fasta stannplan i byggnader och anläggningar och som inte används mellan linbanestationer, omfattas av särskild unionslagstiftning och bör därför undantas från tillämpningsområdet för denna förordning. Linbaneanläggningar som omfattas av denna förordning undantas från tillämpningsområdet för och rådets direktiv /33/EU (3). (12)Linbaneanläggningar som av medlemsstaterna kategoriseras som historiska eller kulturella anläggningar eller museianläggningar, vilka togs i drift före och alltjämt är i drift och som inte har genomgått några större förändringar vad gäller konstruktion eller uppförande, bör undantas från denna förordnings tillämpningsområde. Detta undantag gäller även delsystem och säkerhetskomponenter som särskilt konstruerats för sådana linbaneanläggningar. Medlemsstaterna bör med avseende på sådana linbaneanläggningar säkerställa en hög skyddsnivå när det gäller människors hälsa och säkerhet samt egendom, vid behov genom nationell lagstiftning. (13)För att trygga den rättsliga säkerheten bör undantaget för linfärjor omfatta alla lindrivna anläggningar där användarna eller de transporterande anordningarna är vattenburna, t.ex. lindrivna vattenskidanläggningar. (1) och rådets beslut nr 768/2008/EG av om en gemensam ram för saluföring av produkter och upphävande av rådets beslut 93/465/EEG (EUT L 218, , s. 82). (2) och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93 (EUT L 218, , s. 30). (3) och rådets direktiv /33/EU av om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om hissar och säkerhetskomponenter till hissar (EUT L 96, 29.3.2014, s. 251). Europeiska unionens officiella tidning L 81/3 (14)För att se till att linbaneanläggningar med tillhörande infrastruktur, delsystem och säkerhetskomponenter säkerställer en hög skyddsnivå när det gäller människors hälsa och säkerhet samt egendom är det nödvändigt att fastställa regler för konstruktion och uppförande av linbaneanläggningar. (15)Medlemsstaterna bör säkerställa linbaneanläggningarnas säkerhet när de uppförs, när de tas i drift och under driften.