prop · H403151 · 2017-03-20 00:00:00 — För att kommunerna vid behov ska få bindande besked från staten i dessa frågor föreslår vi en möjlighet att begära ett s.k. planeringsbesked från . Detta besked ska klargöra hur planförslaget förhåller sig till en eller flera av ingripandegrunderna i 11 kap. 10 § PBL. Planeringsbeskedet är ett komplement till dagens regler om samråd och granskning som kvarstår oförändrade. Kommunen ska kunna välja att begära ett planeringsbesked från inför och/eller under arbetet med detaljplaneläggning. bestämmer vilket underlag som krävs för prövning av planeringsbeskedet. Ett positivt planeringsbesked är bindande för på så vis att överprövning efter detaljplanens antagande inte kan ske med stöd av 11 kap. 10 § PBL i det eller de avseenden som beskedet avser. Detta gäller dock inte om planen eller förutsättningarna för planeringen har ändrats väsentligt efter beslutet om planeringsbesked. ska lämna planeringsbeskedet , om inte är nödvändig med hänsyn till planförslagets omfattning eller andra särskilda omständigheter. beslut om planeringsbesked ska kunna överklagas till regeringen av kommunen och innebär därmed en möjlighet att slutligt avgöra vissa frågor i ett tidigt skede av detaljplaneläggningen. Vi föreslår även att kommunen ska kunna begränsa en begäran om planeringsbesked till en fråga om vilket planeringsunderlag behöver för att kunna pröva kraven i 11 kap. 10 § andra stycket PBL. Vi bedömer att möjligheten att begära ett bindande planeringsbesked bör minska osäkerheten i områden där statens intressen behöver preciseras och förtydligas. Beskedet innebär att planläggning kan påbörjas med vetskap om att kommunen tidigt kan få de besked som behövs och därmed undvika risken för ”förgävesplanering”. Under processen inför detaljplaneläggning ger lagstiftningen kommunerna stor valfrihet att anpassa utrednings- och beslutsprocessen till kommunala och projektspecifika förutsättningar. Vår bedömning är att 2 (2010:900). denna flexibilitet i grunden är bra och vi ser inte något tydligt behov av att ändra lagstiftningen i dessa delar. Däremot anser vi att kommunerna (och byggherrarna), på ett bättre sätt än , behöver få tidiga, tydliga och bindande besked om de restrik- tioner och utredningskrav som staten har inför en viss detaljplanelägg- Som ovan konstaterats föreslår vi därför att kommunen ska ha möjlighet att inför och/eller under detaljplaneprocessen begära ett plane- ringsbesked från avseende statens krav. Nuvarande bestämmelser om samråd och granskning innebär att kom- munen sätter en tidsgräns som ska yttra sig inom. dag finns alltså tidsfrister för besked till kommunen i dessa Vi ser inget behov av att införa ytterligare bestämmelser i dessa saknas en tidsfrist för handläggning efter ett beslut om överprövning enligt 11 kap. 10 § PBL. Även om det är ett begränsat antal detaljplaner som överprövas så kan långa handläggningstider med- föra att angelägna bostadsbyggnadsprojekt fördröjs. Vi anser därför att det är motiverat att införa en tidsfrist för handläggning i dessa ärenden. Tidsfristen ska kunna förlängas om det är nödvändigt på grund av utredningen i ärendet. För vårt förslag om planeringsbesked föreslår vi som huvudregel att ska ge beskedet . Denna tidsfrist får dock förlängas om det är nödvändigt med hänsyn till planförslagets omfattning eller andra särskilda omständigheter. Inget statligt planeringsstöd till kommunerna – men kompetensut- I uppdraget ingick att överväga ett ekonomiskt statligt planeringsstöd för bostadsbyggande samt andra former av stöd, t.ex. planeringsunderlag och vägledningar för kommunernas arbete. Statligt ekonomiskt stöd till planering Kommunerna kan få täckning för sina kostnader för detaljplane- läggning genom planavgifter eller i samband med att mark överlåts till en byggherre. Eftersom denna möjlighet finns anser vi inte att det behöver införas något statligt stöd till detaljplaneläggning. Ett alternativ är att stödet utformas som ett stöd till översiktsplanering eller annat arbete med strategisk planering, t.ex. framtagande av plane- ringsunderlag, riktlinjer för bostadsförsörjning eller fördjupningar av Vi ser dock inte att ett sådant stöd, i någon märkbar omfattning, skulle leda till att det byggs bostäder som annars inte skulle Vår sammantagna bedömning är att det inte bör införas något statligt planeringsstöd för bostadsbyggande. Företrädare för både stat och kommun beskriver att det finns ett behov av kompetenshöjande insatser för att bl.a. motverka de problem som uppstår vid tillämpningen av statens krav vid detaljplaneläggning. Vi rekommenderar därför att samt länsstyrelserna ges i uppdrag att i samverkan med SKL genomföra en kompetensutvecklingsinsats avseende plan- och bygglagstiftningen och dess tillämpning. Bo- verket bör utpekas som huvudansvarig och få ett samordningsansvar för uppdraget. I arbetet bör även berörda myndigheter, t.ex. , , , och involveras. Inom ramen för uppdraget bör det även göras en översyn av myndigheternas vägledningar inom området. Utbildningsinsatserna bör pågå –2020 och rikta sig till förtroendevalda samt anställda på kommuner, länsstyrelser och andra berörda myndigheter. Kommunala förvärv av statlig mark Det finns ett regelverk för hur statlig mark ska avyttras som innebär att kommunerna har en förtur till att få köpa sådan mark för vissa ändamål, t.ex. bostadsbyggande. När stat och kommun inte kan enas om köpeskillingen kan frågan överlämnas till regeringen. Många kommuner beskriver processen vid förvärv av statlig mark som krånglig och tidskrävande. Processen kan bl.a. förlängas av långdragna prisdiskussioner som ytterligare kompliceras av att staten ibland kräver en nära förestående detaljplan innan försäljning kan genomföras. För att förenkla dessa prisdiskussioner och effektivisera försäljningsprocessen föreslår vi att Lantmäteriet, på begäran av någon av parterna, ska avge ett värderingsutlåtande. Detta ska vara vägledande för förhandlingarna mellan parterna samt för regeringens beslut om frågan överlämnas dit. I ett särskilt avsnitt om markpolitik och ersättning vid kommunala markförvärv resonerar vi även kring hur statens mark ska värderas. I princip ska expropriationslagens ersättningsregler ligga till grund för värderingen. Lagen synes dock innehålla vissa oklarheter om hur s.k. förväntningsvärden ska behandlas vid ersättningen. Vi anser därför att det bör förtydligas efter vilka grunder ersättningen ska fastställas när kommuner köper mark av staten. Det har dock inte ankommit på utredningen att redovisa några närmare förslag i denna del. Det förekommer att detaljplaner för större bostadsprojekt har bestämmelser som reglerar byggnaders utseende på ett mycket detaljerat sätt. Så- dana exakta regleringar leder inte sällan till problem i genomförandeskedet, som i många fall ligger efter planarbetet. Vi anser därför att det finns skäl för en lagändring som begränsar detaljplanens tillåtna innehåll beträffande en ny yttre utformning vad avser färg- och materialverkan. Härmed avses bestämmelser om färg- sättning, materialval för tak och fasader, fönstersättning, förekomst och placering av skarvar/fogar etc. Vi föreslår att en detaljplan enbart ska kunna innehålla sådana bestämmelser om det behövs för att uppfylla statens krav i 11 kap. 10 § andra stycket PBL, varvid det i praktiken kommer att handla om riksintressen avseende t.ex. kulturhistoriskt värde- fulla byggnader eller miljöer. Förslaget påverkar inte kommunernas möjligheter att reglera färg- och Det innebär bara att kommunens prövning av dessa frågor sker fullt ut i bygglovet. Kommunerna kommer, liksom , att kunna ta fram olika program och policydokument som kan ligga till grund för bedömningen i bygglovskedet. Den lagtekniska lösning som föreslås bör innebära att kommunerna i praktiken får bättre möjligheter att hantera dessa frågor i bygglovet än vad man har . Krav på byggnadsverks tekniska egenskaper regleras i 8 kap. 4 § PBL, plan- och byggförordningen (2011:338) samt föreskrifter. finns en bestämmelse i 4 kap. 16 § PBL om att en detaljplan kan ha bestämmelser om utförande av byggnadsverk, dvs. Om det i en detaljplan läggs in planbestämmelser som på ett detaljerat sätt reglerar tekniska egenskaper kan det vid tid- punkten för byggande visa sig att bestämmelserna inte längre stämmer överens med generellt gällande nationella föreskrifter. Det blir en otydlig eller t.o.m. motsägelsefull reglering av byggandet. För att minska risken för otydliga ”dubbelregleringar” föreslår vi en begränsning av möjligheterna att reglera byggnadsverk och tomters tek- Vårt förslag innebär att detaljplaner endast får inne- hålla sådana bestämmelser om det, på samma sätt som beträffande färg- och materialverkan, behövs för att planen ska uppfylla statens krav i 11 kap. 10 § andra stycket PBL. Förslaget förtydligar att en detaljplane- bestämmelse om tekniska egenskaper endast är tillåten om den kan moti- veras av att det råder speciella förhållanden på platsen och av att be- stämmelsen är nödvändig för att bebyggelse ska kunna komma till stånd. Vårt förslag förtydligar även att kommunen inte kan ställa egna krav på Inget krav på viss kvantifierad plan- eller planeringsberedskap I utredningsuppdraget ingick att överväga en skyldighet för kommuner med hög efterfrågan på bostäder att ha färdiga detaljplaner motsvarande t.ex. byggande, dvs. Vi skulle också överväga en skyldighet för kommunerna att ha en viss planeringsberedskap3 som medför att nyproduktion av bostäder kan påbörjas i en sådan takt att behovet snabbt kan tillgodoses. Vi anser inte att det bör införas några sådana definierade krav. Ett skäl till detta är att vi inte funnit någon relevant modell för hur dessa krav skulle konstrueras och tillämpas i praktiken. Vad ska t.ex. plan- eller 3 Begreppet planeringsberedskap omfattar enligt definition kommunernas strategiska beredskap, markberedskap samt resurs- och organisationsberedskap. (2012), Kommunernas planberedskap, Rapport 2012:10. planeringsberedskapen relateras till och hur ska beredskapen mätas och uppskattas? Härtill kommer att kommunerna har mycket skiftande marknads- och planeringsförutsättningar som kan kräva olika arbetsformer vid detaljplaneläggning för bostadsbyggande. I vissa fall är det lämpligt att planarbetet påbörjas först efter att en byggherre har initierat ett projekt. I andra fall arbetar kommunen med en planberedskap och tar fram detaljplaner utan att byggherren medverkar vid planläggningen. Vi bedömer att det finns anledning för kommunerna att, i större utsträckning än , arbeta med en planberedskap på mark där byggherrar kan erbjudas färdiga detaljplanerade områden. En sådan planberedskap förutsätter att kommunerna bedriver en aktiv markpolitik. markpolitik och ersättning vid kommunala markförvärv Många kommuner äger mark som kan användas för bostadsbyggande. Utredningens enkätundersökningar visar att en majoritet av kommunerna, framförallt de största kommunerna, även bedriver en aktiv markpolitik i syfte att säkerställa lämplig mark för bl.a. framtida bostadsbyggande. Kommunernas förutsättningar för att förvärva mark har förändrats genom upphävandet av förköpslagen (1967:868) och genom förändringar i expropriationslagstiftningen som innebar en höjning av ersättningsnivån för marken (en nivå som blir styrande vid frivilliga förhandlingar). Mot den bakgrunden anser vi att det bör utredas vidare om det är lämpligt att, under vissa förutsättningar, införa ett statligt stöd till kommuner som bedriver en aktiv markpolitik. Ett sådant stöd skulle kunna skapa incitament för att förvärva mark och underlätta bostadsbyggandet i vissa situationer. Det har dock inte ankommit på utredningen att redovisa några närmare förslag i denna del. försäljning av mark – markanvisningar Utredningen har inte identifierat några sådana problem beträffande markanvisningsprocessen som är av den arten att de motiverar tillägg eller preciseringar i det befintliga regelsystemet. Det betyder inte att markanvisningarna är utan problem när det gäller den praktiska tillämpningen och det finns utrymme för att förbättra kommunernas arbete i vissa delar. Vi har t.ex. sett att det kan finnas fördelar med att byggherren utses sent i förhållande till detaljplaneprocessen (s.k. sena markanvisningar). I dessa fall gör kommunen först en detaljplan och överlåter sedan marken till byggherren i samband med, eller efter, planantagandet. Därmed kan byggherren undvika den osäkerhet som råder om vilka kostnader för detaljplaneläggningen som faktiskt kommer att uppstå i slutändan. Sena markanvisningar kan därför vara ett sätt att få fler byggherrar att bli intresserade av markanvisningar. Det gäller t.ex. nyetablerade aktörer samt mindre och medelstora bygg- herreföretag med begränsade resurser och förutsättningar för att hantera Potentiellt gäller det också utländska aktörer med begränsad kun- skap om den svenska planprocessen. skulle i så fall kunna öka. I utredningsarbetet har vi sett goda exempel på hur markanvisningar kan hanteras och erfarenhetsöverföring mellan kommuner pågår. som saknas är en strukturerad vägledning som behandlar hur markanvis- ningar bör och kan genomföras i olika situationer. Det pågår för när- varande ett arbete inom Kommuner och Landsting, SKL, med att ta fram en sådan vägledning. I vårt uppdrag ingick att utreda om det finns möjlighet att skapa förutsättningar för att i något avseende utföra olika moment i plan- och byggprocessen parallellt. Det finns goda sådana möjligheter genom t.ex. 9 kap. 36 § PBL, som innebär att lov får ges med villkoret att planbeslutet vinner laga kraft, och möjligheten till bygglovsbefrielse i detaljplan (4 kap. 15 § och 9 kap. 7 § PBL). Vi har inte kunnat identifiera något behov av ytterligare möjligheter till parallell hantering. Under utredningen har vi uppmärksammat några frågor som ligger utanför direktiven, men som vi bedömer som väsentliga. Det rör sig om möjligheten att reglera upplåtelseform till bostäder (t.ex. hyresrätt) i detaljplanen och digitaliseringens möjligheter för planprocessen. Vi analyserar också relationen mellan lagen (2007:1091) om offentlig upphandling, förkortad , och PBL:s exploateringsavtal. Efter en dom i har det hävdats att byggande av kommunala allmänna platser (gator m.m.) måste föregås av en offentlig upphandling. En exploatör skulle alltså inte, med stöd av exploateringsavtal, kunna utföra anläggningarna och sedan överlämna dem till kommunen. Vi menar dock att den aktuella domen delvis avser en annan situation än vad som gäller i . Vår slutsats blir att inte förhindrar att kommunen utan föregående upphandling (i ett exploateringsavtal) ger exploatören i uppdrag att utföra de allmänna platserna. Mot den bakgrunden bedömer vi att det bör utarbetas förtydligande vägledningar beträffande LOU:s tillämpning i olika situationer där exploateringsavtal används. Författningsförslag i betänkandet SOU 2015:109 I denna bilaga redovisas endast de lagförslag i betänkandet som har samband med de förslag som lämnas i propositionen. Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om (2010:900), dels att 11 kap. 10 och 11 §§ och 13 kap. 6 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas tre nya paragrafer, 5 kap. 10 a och 10 b §§ samt 13 kap. 5 a §. Om kommunen inför eller under detaljplaneläggning skriftligen begär det ska lämna ett planeringsbesked. I detta ska bedöma om planförslaget har en sådan innebörd som anges i 11 kap. 10 § andra stycket avseende den eller de frågor som kommunens begäran gäller. får i ett planeringsbesked ange vilka ändringar som krävs för att detaljplanen inte ska överprövas enligt 11 kap. 10 §. Planeringsbeskedet ska lämnas från det att begäran kom in till , om inte är nödvändig med hänsyn till planförslagets omfattning eller andra särskilda omständigheter. Ett planeringsbesked kan även avse en fråga om vilket underlag som krävs för att ska kunna bedöma om planförslaget har en sådan innebörd som anges i 11 kap. 10 § andra stycket. ska upphäva kommunens beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller områdesbestämmelser i dess helhet, om beslutet har en sådan innebörd som anges i 10 § andra stycket. Om kommunen medger det, får beslutet upphävas i en viss del.Länsstyrelsen ska besluta i fråga om upphävande enligt första stycket från det att har fattat ett beslut om överprövning enligt 10 § första stycket om inte är nödvändig på grund av utredningen i ärendet. När enligt 5 kap. 29, 38 eller 39 § har fått ett meddelande om att en kommun beslutat att anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller områdesbestämmelser, ska besluta om den ska överpröva kommunens beslut eller inte. ska överpröva kommunens beslut, om beslutet kan antas innebära att 1.ett riksintresse enligt 3 eller 4 kap. inte tillgodoses, 2.regleringen av sådana frågor om användningen av mark- och vattenområden som angår flera kommuner inte samordnas på ett lämpligt sätt, 3.en miljökvalitetsnorm enligt 5 kap. inte följs, 4.strandskydd enligt 7 kap. upphävs i strid med gällande bestämmelser, eller 5.en bebyggelse blir olämplig med hänsyn till människors hälsa eller säkerhet eller till risken för olyckor, översvämning eller erosion. Om har lämnat ett besked enligt 5 kap. 10 a § som innebär att planförslaget i visst avseende tillgodoser de intressen och uppfyller de krav som anges i 11 kap. 10 § andra stycket får en överprövning inte ske beträffande den eller de frågor som planeringsbeskedet gäller. Detta gäller inte om planförslaget eller förutsättningarna för planeringen har ändrats väsentligt avseende den eller de frågor som planeringsbeskedet gäller. 11 § ska upphäva kom- munens beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller områdesbestämmelser i dess helhet, om beslutet har en sådan innebörd som anges i 10 § andra stycket. Om kommunen medger det, får beslutet upphävas i en viss del. Kommunen får överklaga beslut om planeringsbesked enligt 5 kap. 10 a § till regeringen. I övrigt får ett beslut om planeringsbesked inte överklagas. Andra beslut av enligt denna lag än de som avses i 4 och 5 §§ och andra beslut av en statlig förvaltningsmyndighet enligt denna lag får överklagas hos mark- och miljödomstol. Andra beslut av enligt denna lag än de som avses i 4, 5 och 5 a §§ och andra beslut av en statlig förvaltningsmyndighet enligt denna lag får överklagas hos mark- och miljödomstol. Denna lag träder i kraft . Har en länsstyrelse, före , enligt 11 kap. 10 § beslutat om överprövning ska tidsfristen i 11 kap. 11 § andra stycket räknas från och inte från beslutet om överprövning. Förteckning över remissinstanserna avseende ombudsmän, , (Mark- och ), (mark- och miljödomstolen), (mark- och miljödomstolen), , , , , för miljö, areella näringar och samhällsbyggande, , , , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , , , Myndigheten för delaktighet, , , , , Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser, , , , Kungl. Tekniska högskolan, , , i , i , i län, i , i , i , i , i , , kommun, kommun, kommun, , kommun, , kommun, , , , kommun, , kommun, kommun, kommun, kommun, , , kommun, , , kommun, kommun, Sala kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, , Tillväxt, miljö och regionplanering, läns landsting, , Kommuner och Landsting, Handikappförbunden (HSO), Lika Unika, , , , , , , , , (), , Fastighetsägarna , , Föreningen och Byggnadsnämndssekreterare, Föreningen , (riksförbundet), , , IQ Samhällsbyggnad, SmåKom, , , Samhällsbyggarna, , , Byggindustrier, , , , , , , , , Havs- och vattenmyndigheten, , , , , Geologiska Undersökning samt . i , BoKlok, , samt Stadsbyggnadsnämnen i kommun. redovisade den första delen av regeringsuppdraget I samband med denna redovisning lämnade även ett förslag till ett bygglovsbefriat komplementbostadshus om maximalt Det förslaget ska ses som ett delsvar på andra delen i regerings- Under arbetet med de resterande delarna av regeringsuppdraget har Bo- verket haft kontakt och diskuterat frågeställningarna som uppkommit med anledning av uppdraget vid möten med enskilda tjänstemän på Sve- riges Kommuner och Landsting, länsstyrelserna, och Lantmäteriet samt vid träffar med praktiker i kommuner och branschen. dessa kontakter fått värdefulla synpunkter och inspel. Inga fler lovbefriade åtgärder nu bedömer att det inte är lämpligt att undanta fler åtgärder från det generella kravet på bygglov innan effekterna av de lättnader som beslutats har analyserats och utvärderats. mer allmänna överväganden om åtgärder som framöver kan utredas vidare angående kravet på bygglov. lämnar även en rekom- mendation till regeringen att i samband med ett sådant arbete även utreda möjligheterna att göra undantag från steg i byggprocessen som till exem- pel krav på kontrollansvarig, tekniskt samråd, kontrollplan, startbesked, slutsamråd och slutbesked för vissa åtgärder. Tillägg i 9 kap 30 § PBL Med anledning av utgången i Mark- och dom i mål P 3537-12 och domens sannolika konsekvenser för rättstillämpningen föreslår att det görs ett tillägg i 9 kap 30 § i form av ett nytt Avsikten med tillägget är att förtydliga hur bygglovsbefriade åtgärder ska hanteras vid prövning av bygglov inom detaljplanelagt om- råde och styra tillämpningen i en annan riktning än den som blivit resul- tat av Mark- och dom. Tillägget innebär att bygg- nadsnämnden ska bortse helt från sådana lovbefriade åtgärder vid bedömningen/prövningen av en fastighets eller ett byggnadsverks plan- enlighet enligt första stycket. I denna bilaga redovisas endast de lagförslag i rapporten som har samband med förslaget om författningsändringar med anledning av Mark- och dom i mål P 3537-12. Förslag till lag om ändring i (2010:900) Härigenom föreskrivs i fråga om (2010:900) att 9 kap. 30 § ska ha följande lydelse. Bygglov ska ges för en åtgärd inom ett område med detaljplan, om 1. den fastighet och det byggnadsverk som åtgärden avser a)överensstämmer med detaljplanen, eller b)avviker från detaljplanen men avvikelsen har godtagits vid en tidigare bygglovsprövning enligt denna lag eller äldre bestämmelser eller vid en fastighetsbildning enligt 3 kap. 2 första stycket andra meningen fastighetsbildningslagen (1970:988), 2. åtgärden inte strider mot detaljplanen, 3. åtgärden inte måste avvakta att genomförandetiden för detaljplanen börjar löpa, och 4. åtgärden uppfyller de krav som följer av 2 kap. 6 § första stycket 1 och 5, 6 § tredje stycket, 8 och 9 §§ och 8 kap. 1–3, 6, 7, 9–13, 17 och 18 §§. Om åtgärden är en sådan ändring av en byggnad som avses i 2 § första stycket 3 b eller c, ska bygglov ges även om fastigheten eller byggnaden inte uppfyller kraven i första stycket 1. Sådana åtgärder som utförts utan bygglov med stöd av 9 kap. 4–6 §§ eller motsvarande äldre bestämmelser ska inte beaktas vid bedömning av en fastighets eller ett byggnadsverks överensstämmelse med detaljplanen. Denna lag träder i kraft den xx-xx-xx Förteckning över remissinstanserna avseende (Mark- och ), (mark- och miljödomstolen), (mark- och miljödomstolen), ombudsmän, , , , , , , , , , juridiska fakulteten, i , i , i , i län, i län, , , kommun, kommun, , , , , kommun, kommun, kommun, Kumla kommun, , kommun, kommun, Malung- Sälens kommun, kommun, kommun, kommun, , , , , kommun, kommun, , kommun, kommun, kommun, Kommuner och Landsting (SKL), Svenska Teknik- och Designföretagen, , , , , Veidekke, Fastighetsägarna , (riksförbundet), , , Arkitekter, , Föreningen och Byggnadsnämndssekreterare, Byggindustrier, Trä- och möbelföretagen, Kvinnors Byggforum samt . har efter uppdrag från regeringen utrett ytterligare åtgärder som kan undantas från krav på bygglov rörande bland annat vissa mindre byggnader, anläggningar och tillbyggnader, tillfälliga byggnader och byggnadsverk, ändring av färg, fasadbeklädnad eller taktäckningsmaterial mot gård samt plank och murar.