prop · H403173 · 2017-04-26 00:00:00 — Dessa ingripanden får användas tillsammans eller var för sig. får utifrån förutsättningarna i varje enskilt fall avgöra vilka ingripanden som bör komma i fråga. Övervägandena finns i avsnitt 13.7. Paragrafen, som är ny, genomför tillsammans med 2 och 2 a §§ delvis artikel 60.4 i direktivet. Paragrafen innehåller bestämmelser om vilka omständigheter som ska beaktas vid ingripanden enligt 9 och 9 a §§ och om möjligheter att avstå från ett ingripande. I första stycket framgår att , vid ingripande enligt 9 och 9 a §§ ska beakta de omständigheter som anges i 2 § första stycket och 2 a §. I andra stycket framgår att får avstå från ett ingripande mot en registrerad förvaltare om en överträdelse är ringa eller ursäktlig eller om förvaltaren gör rättelse eller den fysiska personen verkat för att förvaltaren gör rättelse. Att rättelse görs kan således föranleda antingen att ingripande underlåts eller att rättelsen beaktas vid tillämpningen av den nu behandlade bestämmelsen. förekomsten av en snabb rättelse ska medföra att ingripande underlåts, eller bli av mindre allvarlig art, får bedömas från fall till fall. prövning bör dock först ske av frågan om ett ingripande ska underlåtas. Övervägandena finns i avsnitt 13.7. I paragrafen finns bestämmelser om när får meddela beslut om sanktionsavgift. Ändringen innebär att ordet straffavgift byts ut mot sanktionsavgift. Paragrafen, som är ny, genomför delvis artikel 59.3 a i direktivet. Paragrafen innehåller bestämmelser om det spann inom vilket sanktionsavgiften ska bestämmas. Innehållet i paragrafen är till stor del nytt. om utmönstras ur paragrafen. Med undantag för ett belopp beräknat utifrån koncernens omsättning (se punkten 1) ska sanktionsbelopp av samma storlek kunna meddelas för överträdelser av penningtvättsregelverket som för överträdelser andra författningar som reglerar AIF-förvaltarnas verksamhet. I det nya första stycket framgår att sanktionsavgiften ska bestämmas till lägst och högst till det största av de belopp som följer punkterna 1–3. Enligt punkten 1 kan beloppstaket bestämmas till av företagets omsättning föregående räkenskapsår. av ett moderföretag eller ett dotterföretag i en koncern ska koncernredovisningen i stället användas som utgångspunkt för Detta gäller endast vid överträdelser av penningtvättslagen eller föreskrifter som har meddelats med stöd av den lagen. ”motsvarande omsättning” avses det som utgör omsättning enligt de redovisningsregler som gäller för den juridiska personen. beräkning av omsättningen på koncernnivå hämtas ur koncern- redovisningen för det yttersta moderföretaget. hämtas alltså de relevanta intäktsposter som motsvarar omsättningen enligt de redovisningsregler som gäller för det företag som ingripandet Utifrån tillämpliga redovisningsregler finns tre typer av omsättning: omsättning från verksamhet som redovisas enligt årsredovisningslagen (1995:1554, förkortad ÅRL), omsättning från verksamhet som redovisas enligt lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag (förkortad ÅRKL) och omsättning från verksamhet som redovisas enligt lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag (förkortad ÅRFL). personer som kan bli föremål för ingripande enligt denna paragraf upprättar vanligtvis sin årsredovisning enligt ÅRL. person som en sanktion ska riktas mot upprättar sin årsredovisning enligt årsredovisningslagen, är den omsättning som ska ligga till grund för sanktionsavgiften summan av nettoomsättningen och övriga rörelseintäkter. Om sanktionsavgiften ska beräknas på koncernnivå ska motsvarande årsomsättning, dvs. summan av nettoomsättningen och övriga rörelseintäkter, ligga till grund för beräkningen av sanktionsavgiften. Om det i koncernen finns verksamhet som redovisas enligt ÅRKL eller ÅRFL, ska den omsättningen inte räknas med när motsvarande omsättning på koncernnivå bestäms. Hur omsättningen ska beräknas när uppgift om omsättningen saknas eller är bristfällig framgår i tredje stycket. Enligt punkten 2 kan beloppstaket bestämmas till två gånger den vinst som företaghet erhållit till följd av regelöverträdelsen. Detta förutsätter att vinsten kan beräknas. Som vinst kan t.ex. betraktas ökade intäkter som beror på att regelöverträdelsen möjliggjort finansiella aktiviteter som annars vore förbjudna, liksom uteblivna kostnader som föranletts av den bristande regelefterlevnaden. Enligt punkten 3 ska taket för sanktionsavgiften kunna bestämmas till ett belopp i kronor motsvarande . Beloppet är inte knutet till växelkursen en viss dag. Vilket belopp som motsvarar bör därför bestämmas utifrån kronkursen den dag då beslut om sanktionsavgift meddelas. Den nu behandlade punkten tillämpas endast om taket för sanktionen inte enligt första eller andra punkten kan bestämmas till ett belopp som överstiger . I tredje stycket anges hur omsättningen ska beräknas när uppgift om omsättningen saknas eller är bristfällig Övervägandena finns i avsnitt 13.7. Paragrafen, som är ny, genomför tillsammans med 1 a och 9 a §§ artikel 59.3 b i direktivet delvis. Paragrafen gäller endast vid överträdelser av penningtvättsregelverket. I paragrafen finns bestämmelser om det högsta belopp som sanktionsavgiften ska kunna bestämmas till vid ingripande mot fysiska personer i en AIF-förvaltares ledning enligt 1 a och 9 a §§. I första stycket framgår att taket för sanktionsavgiften ska fastställas till det högsta av de belopp som kan bli aktuellt enligt punkten 1 och 2. Enligt punkten 1 kan beloppstaket bestämmas till två gånger den vinst som den fysiska personen erhållit till följd av regelöverträdelsen. För en fysisk person i ledningen i ett företag kan vinsten bl.a. utgöras av prestationsdriven bonus eller andra inkomster som kan härledas till regelöverträdelsen. Enligt punkten 2 ska avgiften kunna bestämmas till belopp som i kronor motsvarar . Den valutakurs som ska användas bör vara den s.k. mittkursen som fastställs av . Enligt mittkursen motsvarade . I andra stycket framgår att avgiften tillfaller staten. Övervägandena finns i avsnitt 13.7. 2016/17:173 13 § Paragrafen innehåller bestämmelser om de omständigheter som ska beaktas när sanktionsavgiftens storlek fastställs. Sanktionsavgiften ska bestämmas inom det spann som fastställs i enlighet med 12 eller 12 a §. Utgångspunkten är att alla relevanta omständigheter ska beaktas. Sanktionsavgiftens storlek bör, som en allmän utgångspunkt, stå i proportion till överträdelsens allvarlighet. Förutom de omständigheter som anges i 2 § första stycket och 2 a § ska den juridiska eller fysiska personens finansiella ställning särskilt beaktas. Med finansiell ställning avses exempelvis verksamhetsutövarens årsomsättning eller den fysiska personens årsinkomst, men även andra faktorer, som t.ex. ett utdömt skadestånd eller ålagd företagsbot, bör kunna beaktas. Även den vinst som gjorts till följd av överträdelsen bör beaktas, om detta belopp kan fastställas. Genom att sanktionsavgiftens högsta nivå kan bestämmas till två gånger den vinst som gjorts kan sanktionsavgiften alltid bestämmas till ett belopp som innebär att den eventuella vinst som institutet eller den fysiska personen har gjort till följd av överträdelsen kan neutraliseras. Övervägandena finns i avsnitt 13.7. Paragrafen är ny. Den reglerar förfarandet för beslut om sanktioner mot fysiska personer. Av första stycket följer att frågor om ingripanden mot fysiska personer i AIF-förvaltarens ledning enligt 1 a och 9 a §§ tas upp genom beslut om sanktionsföreläggande. ska då tillämpa de bestämmelser om sanktionsföreläggande som finns i 12 kap. 9 a–9 d §§ lagen (2004:46) om värdepappersfonder.. Det framgår av andra stycket. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Överväganden finns i avsnitt 13.7. Paragrafen innehåller bestämmelser om betalning av sanktionsavgift och godkända sanktionsförelägganden. Ordet straffavgift byts ut mot sanktionsavgift, och paragrafen reglerar efter ändring också inom vilken tid ett godkänt sanktionsföreläggande Paragrafen innehåller bestämmelser om verkställighet av lagakraftvunna beslut om sanktionsavgift. Ändringen innebär att ordet straffavgift byts ut mot sanktionsavgift. Paragrafen innehåller bestämmelser om indrivning om sanktionsavgifter. Ändringen i första stycket innebär att ordet straffavgift byts ut mot Paragrafen innehåller bestämmelser om preskription påförda sanktions- Ordet straffavgift byts ut mot sanktionsavgift och paragrafen reglerar Prop. 2016/17:173 efter ändring också preskription av sanktionsavgift som påförts genom Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande av Finansinspek- tionens beslut om ingripanden m.m. Ändringen i första stycket innebär att beslut om sanktionsföreläggande förs till uppräkningen av beslut som inte kan överklagas. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 13.7. Enligt punkten 1 träder lagen i kraft . För överträdelser som inträffat före ikraftträdandet ska dock, enligt punkten 2, äldre bestämmelser tillämpas. Det innebär bl.a. att beslut om ingripanden mot personer i AIF-förvaltarens ledning inte får meddelas för överträdelser av penningtvättslagen som ägt rum före ikraftträdandet. Om ett tillsynsärende inleds efter ikraftträdandet avseende överträdelser som ägt rum före ikraftträdandet, ska äldre bestämmelser också tillämpas. Övergångsbestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 17. 19.31Förslaget till lag om ändring i lagen (2014:275) om viss verksamhet med konsumentkrediter Paragranfen är en upplysningsbestämmelse. Ändringarna i paragrafen föranleds av att det införs en ny penningtvättslag. Paragrafen innehåller bestämmelser om lämplighetsprövning. Ändringarna i paragrafen föranleds av att det införs en ny penningtvättslag. Paragrafen innehåller bestämmelser om möjligheter att ingripa mot företag som driver verksamhet enligt lagen. Ändringen i paragrafen innebär att det nuvarande tredje stycket tas bort och, med vissa justeringar, förs över till 20 b § andra stycket. Paragrafen, som är ny, genomför tillsammans med 26 b § delvis artikel 59.2 d och 59.3 b i direktivet. 2016/17:173 Paragrafen innehåller bestämmelser om ingripande mot personer i ett företags ledning. Paragrafen gäller endast vid överträdelser av den nya penningtvättslagen och föreskrifter som meddelats med stöd av den lagen. I första stycket anges att en styrelseledamot, den verkställande direktören eller ersättare för någon av dem kan bli föremål för ingripande om företaget har befunnits ansvarigt för en överträdelse av penning- tvättslagen eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. I andra stycket anges vilka förutsättningar som gäller för ingripande enligt första stycket. Ett ingripande ska ske endast om företagets överträdelse är allvarlig, upprepad eller systematisk och personen i fråga uppsåtligen eller av grov oaktsamhet orsakat överträdelsen. Exempel på sådan grov oaktsamhet kan vara att ledningspersonen medvetet tagit en risk i fråga om riktigheten hos vissa uppgifter som lämnas till . Ett sådant medvetet risktagande kan det även vara fråga om när ledningspersonen underlåtit att se till att det finns en ändamålsenlig organisation på plats för rapportering eller informations- lämnande, eller underlåtit att regelbundet följa upp hur organisationen fungerar. Det bör också anses grovt oaktsamt att underlåta att sätta sig in i innebörden av sådana regler om styrning och kontroll som har väsentlig betydelse för verksamheten. I tredje stycket anges vilka ingripanden som kan bli aktuella för överträdelser enligt första stycket. Ingripande får ske dels genom beslut att personen i fråga , lägst och högst , inte får upprätthålla en funktion som avses i första stycket i ett företag som bedriver verksamhet enligt konsumentkreditlagen, dels genom beslut om sanktionsavgift. Dessa ingripanden får användas tillsammans eller var för sig. får utifrån förutsättningarna i varje enskilt fall avgöra vilka ingripanden som bör komma i fråga. Övervägandena finns i avsnitt 13.7. tillsammans med 20 c § delvis Paragrafen innehåller bestämmelser om omständigheter som ska beaktas vid val av ingripande, samt förutsättningarna för att underlåta ett Utgångspunkten är att alla relevanta omständigheter ska beaktas. första stycket, som är nytt, finns en uppräkning av omständigheter som typiskt sett är relevanta och som kan påverka valet av ingripande i både förmildrande och försvårande riktning. Andra stycket är flyttat från 20 § tredje stycket och innehåller vissa ändringar jämfört med dess nuvarande lydelse. bestämmelsen innebär att vid ringa eller ursäktliga överträdelser får avstå från ett ingripande inte bara mot ett företag utan även mot en fysisk person i företagets ledning. Det bör dock sällan bli aktuellt att tillämpa denna grund för att avstå ett ingripande mot en förutsätter allvarliga, upprepade eller systematiska överträdelser samt uppsåt eller grov oaktsamhet. Ett ingripande får därutöver underlåtas om företaget gör rättelse eller om någon annan myndighet har vidtagit åtgärder mot företaget eller den fysiska personen och dessa åtgärder bedöms tillräckliga. Övervägandena finns i avsnitt 13.7. Paragrafen, som är ny, genomför tillsammans med 20 b § delvis artikel 60.4 i direktivet. I paragrafen finns bestämmelser om försvårande och förmildrande omständigheter som, utöver de som anges i 20 b §, ska beaktas vid val av ingripande mot ett företag eller fysisk person i ledningen för ett sådant företag. I första stycket anges att tidigare överträdelser ska beaktas i försvårande riktning. Särskild vikt bör fästas vid frågan om en ny överträdelse avser samma bestämmelse som en tidigare överträdelse, eller på annat sätt kan sägas vara av samma art. Som Lagrådet påpekar bör i lagtexten förtydligas att det för en fysisk person i företagets ledning endast ska beaktas om personen tidigare orsakat en överträdelse som företaget begått. Företagets tidigare överträdelser, till vilka den fysiska ledningspersonen inte medverkat, ska således endast beaktas i försvårande riktning när ingripande övervägas mot företaget. Bestämmelsen har fått sin utformning efter synpunkter från Lagrådet. I andra stycket fastslås att i förmildrande riktning ska beaktas om företaget eller den fysiska personen i ledningen i väsentlig utsträckning genom aktivt samarbete har underlättat utredning och om företaget snabbt upphört med överträdelsen eller den fysiska personen i föremedlarens ledning snabbt verkat för att överträdelsen ska upphöra, sedan den anmälts till eller påtalats av . Det bör för regelns tillämpning krävas att företaget självmant för fram viktig information som inte redan förfogar över, och att företaget när anmälan görs eller uppgifter lämnas upphört eller upphör med överträdelsen. Att rättelse görs kan således föranleda antingen att ingripande underlåts enligt 20 b § andra stycket eller beaktas vid tillämpningen av den nu behandlare bestämmelsen. Frågan om förekomsten av en snabb rättelse ska medföra att ingripande underlåts eller bli av mindre allvarlig art får bedömas från fall till fall. En prövning bör dock först ske av frågan om ett ingripande ska underlåtas. Om detta inte är fallet bör rättelsen kunna beaktas vid tillämpning av den nu behandlade bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitt 13.7. Paragrafen, som är ny, genomför delvis artikel 59.3 a i direktivet. Paragrafen gäller endast vid överträdelser av den nya penningtvätts- lagen och föreskrifter som meddelats med stöd av den lagen. I första stycket framgår att avgiften som lägst kan bestämmas till . Det högsta belopp som ska kunna bestämmas i ett enskilt ärende ska bestämmas till det största av de belopp som kan bli aktuella enligt punkterna 1 och 2. Det beloppsspann som bestäms enligt denna paragraf utgör således ramarna för hur stor avgift som ska beslutas för en I 27 § anges de omständigheter som ska beaktas när avgiftens storlek fastställs inom detta spann. Enligt punkten 1 kan beloppstaket bestämmas till av företagets omsättning föregående räkenskapsår. av ett moderföretag eller ett dotterföretag i en koncern ska den högsta bestämmas utifrån koncernredovisningen. ”motsvarande omsättning” avses det som utgör omsättning enligt de redovisningsregler som gäller för den juridiska personen. beräkningen av omsättningen på koncernnivå hämtas ur koncernredovisningen för det yttersta moderföretaget. redovisning hämtas alltså de relevanta intäktsposter som motsvarar omsättningen enligt de redovisningsregler som gäller för det företag som ingripandet riktas mot. Utifrån tillämpliga redovisningsregler finns tre typer av omsättning: omsättning från verksamhet som redovisas enligt årsredovisningslagen (1995:1554, förkortad ÅRL), omsättning från verksamhet som redovisas enligt lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag (förkortad ÅRKL) och omsättning från verksamhet som redovisas enligt lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag (förkortad ÅRFL). person som en sanktion ska riktas mot upprättar sin årsredovisning enligt årsredovisningslagen, är den omsättning som ska ligga till grund för sanktionsavgiften summan av nettoomsättningen och övriga Om sanktionsavgiften ska beräknas på koncernnivå ska motsvarande årsomsättning, dvs. summan av nettoomsättningen och övriga rörelseintäkter, ligga till grund för beräkningen av sanktions- Om det i koncernen finns verksamhet som redovisas enligt ÅRKL eller ÅRFL, ska den omsättningen inte räknas med när motsvarande omsättning på koncernnivå bestäms. beräknas när uppgift om omsättningen saknas eller är bristfällig framgår i 26 § andra stycket. Enligt punkten 2 kan beloppstaket bestämmas till två gånger den vinst som företaget gjort till följd av regelöverträdelsen. vinsten kan beräknas, vilket framgår i bestämmelsen. Som vinst kan t.ex. betraktas ökade intäkter som beror på att regelöverträdelsen möjliggjort finansiella aktiviteter som annars vore förbjudna, liksom uteblivna kostnader som föranletts av den bristande regelefterlevnaden. Enligt punkten 3 ska taket för sanktionsavgiften kunna bestämmas till ett belopp i kronor motsvarande . knutet till växelkursen en viss dag. Vilket belopp som motsvarar fem miljoner euro bör därför bestämmas utifrån kronkursen den dag då beslut om sanktionsavgift meddelas. Den nu behandlade punkten tillämpas endast om taket för sanktionen inte enligt första eller andra punkten kan bestämmas till ett belopp som överstiger . Övervägandena finns i avsnitt 13.7. är ny, genomför tillsammans med 20 a § artikel 59.3 b i direktivet. Paragrafen gäller endast vid överträdelser av penningtvättslagen och föreskrifter som har meddelats med stöd av den lagen. bestämmelser om det högsta belopp som sanktionsavgiften ska kunna bestämmas till vid ingripande mot fysiska personer i ett företags ledning enligt 20 a §. I första stycket framgår att taket för sanktionsavgiften ska fastställas till det högsta av de belopp som kan bli aktuellt enligt punkten 1 och 2. Enligt punkten 1 kan beloppstaket bestämmas till två gånger den vinst som den fysiska personen erhållit till följd av regelöverträdelsen. För en fysisk person i ledningen i ett företag kan vinsten bl.a. utgöras av prestationsdriven bonus eller andra inkomster som kan härledas till regelöverträdelsen. Enligt punkten 2 ska avgiften kunna bestämmas till belopp i kronor som motsvarar . Den valutakurs som ska användas bör vara den s.k. mittkursen som fastställs av . Enligt mittkursen motsvarade . I andra stycket framgår att avgiften tillfaller staten. Övervägandena finns i avsnitt 13.7. Paragrafen innehåller bestämmelser om de omständigheter som ska beaktas när sanktionsavgiftens storlek fastställs. Sanktionsavgiften ska bestämmas inom det spann som anges i 26 § eller fastställs i enlighet med 26 a eller 27 b §. Utgångspunkten är att alla relevanta omständigheter ska beaktas. Sank- tionsavgiftens storlek bör, som en allmän utgångspunkt, stå i proportion till överträdelsens allvarlighet. Förutom de omständigheter som anges i 20 b § första stycket och 20 c § ska den juridiska eller fysiska personens finansiella ställning särskilt beaktas. Med finansiell ställning avses exempelvis verksamhetsutövarens årsomsättning eller den fysiska personens årsinkomst, men även andra faktorer, som t.ex. ett utdömt skadestånd eller ålagd företagsbot, bör kunna beaktas. Även den vinst som erhållits till följd av överträdelsen bör beaktas, om detta belopp kan fastställas. Genom att sanktionsavgiftens högsta nivå kan bestämmas till två gånger den vinst som gjorts kan sanktionsavgiften alltid bestämmas till ett belopp som innebär att den eventuella vinst som företaget eller den fysiska personen har gjort till följd av överträdelsen kan neutraliseras. Övervägandena finns i avsnitt 13.7. Paragrafen är ny. Den reglerar förfarandet för beslut om sanktioner mot fysiska personer. Av första stycket följer att frågor om ingripanden mot fysiska personer i företagets ledning enligt 20 a § tas upp genom beslut om sanktions- föreläggande. ska då tillämpa de bestämmelser om sanktionsföreläggande som finns i 15 kap. 9 a–9 d §§ lagen om bank- och finansieringsrörelse. Det framgår av andra stycket. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Överväganden finns i avsnitt 13.7. Paragrafen innehåller bestämmelser om betalning av sanktionsavgift och godkända sanktionsförelägganden. 2016/17:173 Paragrafen reglerar efter ändring också inom vilken tid en sanktions- avgift enligt ett godkänt sanktionsföreläggande ska betalas. Paragrafen innehåller bestämmelser om preskription påförda sanktions- avgifter. Paragrafen reglerar efter ändring också preskription av sanktionsavgift som påförts genom godkända sanktionsförelägganden. Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande av Finansinspek- tionens beslut om ingripanden m.m. Ändringen i första stycket innebär att beslut om sanktionsföreläggande förs till uppräkningen av beslut som inte kan överklagas. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 13.7. Enligt punkten 1 träder lagen i kraft . För överträdelser som inträffat före ikraftträdandet ska dock, enligt punkten 2, äldre bestämmelser tillämpas. Det innebär bl.a. att beslut om ingripanden mot personer i företagets ledning inte får meddelas för överträdelser av penningtvättslagen som ägt rum före ikraftträdandet. Om ett tillsynsärende inleds efter ikraftträdandet avseende överträdelser som ägt rum före ikraftträdandet, ska äldre bestämmelser också tillämpas. Övergångsbestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 17. 19.32Förslaget till lag om ändring i lagen (2014:307) om straff för penningtvättsbrott I paragrafen anges lagens innehåll samt att det finns administrativa bestämmelser i penningtvättslagen. Ändringarna i paragrafen föranleds av att det införs en ny penningtvättslag. 19.33Förslaget till lag om ändring i lagen (2015:62) om identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning av I paragrafens finns bestämmelser om eftersökande av uppgifter vid granskning av vissa konton. Ändringarna i paragrafen föranleds av att det införs en ny penningtvättslag. 2–4 §§ Paragraferna innehåller bestämmelser om förfarande för identifiering av Ändringarna i paragraferna föranleds av att det införs en ny penningtvättslag. I paragrafens första stycke anges att det rapporteringsskyldiga finansiella institutet får förlita sig på information som inhämtats på grund av bestämmelser i penningtvättslagen för att fastställa vilka personer som är personer med bestämmande inflytande i en enhet. stycket föranleds av att det införs en ny penningtvättslag. 19.34Förslaget till lag om ändring i lagen (2015:911) om identifiering av rapporteringspliktiga konton vid automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton