prop · H50355 · 2017-11-28 00:00:00 — 33 § Om en utredning enligt 31 § 2 visar att intäkter har utelämnats eller redovisats med för lågt belopp, ska en särskild avgift tas ut av den ideella förening eller fysiska person som har lämnat intäktsredovisningen. Den särskilda avgiften ska tas ut med ett belopp som motsvarar de felaktigt eller icke redovisade intäkterna, dock högst . Om en utredning enligt 31 § 2 visar att uppgiftsskyldigheten i övrigt enligt 11 § andra stycket, 14, 16 eller 18–22 §§ inte har fullgjorts på ett korrekt sätt, ska en särskild avgift tas ut av den ideella förening eller fysiska person som har lämnat intäktsredovisningen. Den särskilda avgiften är –för en ideell förening på central nivå inom ett parti som har mandat iriksdagen eller eller annars får stöd enligt lagen (1972:625) om statligt stöd till politiska partier och för en ideell förening på central nivå inom ett sådant partis sidoorganisation, och –för en annan ideell förening, en ledamot och en ersättare för en ledamot. Om en utredning enligt 31 § 3 visar att ett anonymt bidrag har tagits emot i strid med 9 och 10 §§, ska en särskild avgift tas ut av den ideella förening eller fysiska person som har tagit emot bidraget. Den särskilda avgiften ska tas ut med ett belopp som är dubbelt så stort som den del av det anonyma bidraget som överstiger 0,05 prisbasbelopp. Paragrafen reglerar rätten för Kammarkollegiet att besluta om en särskild Paragrafen motsvarar delvis 19 § lag. finns i avsnitten 15.4.1 och 15.4.2. Första stycket motsvarar 19 § första stycket 1 och andra stycket 1 i lag, men har ett vidare tillämpningsområde. alla som enligt lagen ska lämna intäktsredovisning, jfr författnings- kommentaren till 7, 8 och 31 §§. Andra stycket motsvarar 19 § första stycket 2 och andra stycket 2 i lag, men har ett vidare tillämpningsområde. I likhet med första stycket gäller bestämmelserna i stycket för alla som enligt lagen ska Jämfört med lag utökas också kraven på intäktsredovisningens omfattning och innehåll. Det innebär en utökad uppgiftskyldighet, jfr 11 § andra stycket och 14, 16, 18–22 och 31 §§. I andra stycket andra meningen anges den särskilda avgiftens storlek i de fall som avses i stycket. Enligt bestämmelsen är den särskilda avgiften för en ideell förening på central nivå inom ett parti som har mandat i eller eller annars får stöd enligt lagen om statligt stöd till politiska partier och för en ideell förening på Prop. 2017/18:55 central nivå inom ett sådant partis sidoorganisation. Vidare anges att den särskilda avgiften är för en annan ideell förening, en ledamot och en ersättare för en ledamot. Den särskilda avgiften är alltså olika hög beroende på vilken kategori av redovisningsskyldiga som den avser. Av tredje stycket första meningen följer att om en utredning enligt 31 § 3 visar att ett anonymt bidrag har tagits emot i strid med 9 och 10 §§, ska en särskild avgift tas ut av den ideella förening eller fysiska person som har tagit emot bidraget, jfr författningskommentaren till 31 §. Bestämmelsen, som inte har någon motsvarighet lag, innebär alltså att en särskild avgift ska tas ut, om utredningen visar att någon har överträtt förbudet mot anonyma bidrag genom att inte återbetala den otillåtna delen av ett anonymt bidrag till givaren eller betala in motsvarande belopp till Kammarkollegiet. I tredje stycket andra meningen anges den särskilda avgiftens storlek vid överträdelser av förbudet mot att ta emot anonyma bidrag. Av bestämmelsen följer att den särskilda avgiften ska tas ut med ett belopp som är dubbelt så stort som den del av det anonyma bidraget som överstiger 0,05 prisbasbelopp (för ). Den särskilda avgiften är alltså dubbelt så stor som det otillåtna anonyma bidraget. 34 § Kammarkollegiet får besluta att sätta ned eller avstå från att ta ut en förseningsavgift eller en särskild avgift om det finns särskilda skäl för det. För en ideell förening på central nivå inom ett parti som har mandat i eller eller annars får stöd enligt lagen (1972:625) om statligt stöd till politiska partier får Kammarkollegiet dock besluta att avstå från att ta ut eller sätta ned avgiften endast om det finns synnerliga skäl. Detsamma gäller för en ideell förening på central nivå inom ett sådant partis sidoorganisation. I paragrafen regleras befogenheten för Kammarkollegiet att jämka en förseningsavgift eller en särskild avgift. Paragrafen motsvarar delvis 15 och 19 §§ lag. Övervägandena finns i avsnitt 15.4.3. Enligt första stycket får Kammarkollegiet besluta att sätta ned eller avstå från att ta ut en förseningsavgift eller särskild avgift om det finns särskilda skäl för det. Jämfört med lag krävs det som huvudregel inte längre synnerliga skäl för jämkning, jfr dock andra stycket. Vad som utgör särskilda skäl får avgöras utifrån en helhetsbedömning där hänsyn kan tas till de förhållanden under vilka en viss förening eller person verkar, exempelvis föreningens storlek och organisatoriska stabilitet samt dess ekonomiska förhållanden. Vid bedömningen kan det också finnas skäl att ta hänsyn till bl.a. hur allvarlig den aktuella bristen är och att avgiften ska stå i rimlig proportion till detta. Närmare praxis kring detta får utvecklas i rättstillämpningen. I andra stycket finns undantag från huvudregeln i första stycket. Stycket motsvarar 15 och 19 §§ lag, men har ett vidare tillämpningsområde, jfr 3 § andra stycket. Av stycket följer att för en ideell förening på central nivå inom ett parti som har mandat i eller eller annars får stöd enligt lagen om statligt stöd till politiska partier får Kammarkollegiet besluta att avstå från att ta ut eller sätta ned avgiften endast om det finns synnerliga skäl. gäller för en ideell förening på central nivå inom ett sådant partis sidoorganisation. För dessa ideella föreningar krävs det alltså synnerliga skäl för jämkning. 35 § Förseningsavgiften och den särskilda avgiften tillfaller staten. I paragrafen anges att förseningsavgiften tillfaller staten. Paragrafen motsvarar 16 och 20 §§ lag. Övervägandena finns i avsnitt 8. 36 § Kammarkollegiet prövar frågor om förseningsavgift och särskild avgift enligt denna lag. Paragrafen pekar ut Kammarkollegiet som behörig myndighet att pröva frågor om förseningsavgift och särskild avgift. Paragrafen motsvarar 17 och 21 §§ lag. Övervägandena finns i avsnitt 15.1. 37 § Kammarkollegiet får behandla personuppgifter som avses i 13 § personuppgiftslagen (1998:204), om uppgifterna har lämnats i en intäktsredovisning eller annars är nödvändiga för att Kammarkollegiet ska kunna fullgöra sina skyldigheter enligt denna lag. I paragrafen regleras Kammarkollegiets behandling av känsliga personuppgifter. Paragrafen motsvarar 22 § lag. Övervägandena finns i avsnitt 15.3.1. 38 § Beslut om föreläggande enligt 30 §, förseningsavgift enligt 32 § och särskild avgift enligt 33 § får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut enligt denna lag får inte överklagas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande. Paragrafen motsvarar 23 § lag. Övervägandena finns i avsnitt 8. Som ett förtydligande komplement till den uttömmande uppräkningen av överklagbara beslut anges i första stycket andra meningen att det gäller ett överklagandeförbud för andra beslut enligt lagen. Som Lagrådet uppmärksammar kan det utvecklas vilka av Kammarkollegiets beslut som omfattas av bestämmelsen. Ett sådant exempel på beslut som inte får överklagas är Kammarkollegiets beslut att publicera en intäktsredovisning på internet. En intäktsredovisning utgör inte något beslut och kan inte heller överklagas. Däremot kan innehållet i en intäktsredovisning bli föremål för bedömning i allmän förvaltningsdomstol i samband med ett överklagande av ett beslut om t.ex. särskild avgift. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs lagen (2014:105) om insyn i finansiering av partier. Den nya lagen tillämpas första gången i fråga om intäktsredovisning för Prop. 2017/18:55 när det gäller intäkter som har kommit in till verksamheten efter eller det räkenskapsår som inleds närmast efter . 4.Den upphävda lagen gäller fortfarande i fråga om intäktsredovisning för kalenderår till och med när det gäller intäkter som har kommit verksamheten till godo före eller för räkenskapsår som har inletts före . 5.Efter ikraftträdandet tillämpas bestämmelserna i den nya lagen i stället för bestämmelserna i den upphävda lagen, om det leder till att förseningsavgift eller särskild avgift inte ska tas ut eller ska tas ut med ett lägre belopp. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna behandlas i avsnitt 19.1. Lagen träder enligt bestämmelsen i punkt 1 i kraft . Av punkt 2 följer att lag upphävs genom lagen. Enligt punkt 3 tillämpas den nya lagen första gången i fråga om intäktsredovisning för när det gäller intäkter som har kommit in till verksamheten efter eller det räkenskapsår som inleds närmast efter . Detta innebär att de partier som vid den nya lagens ikraftträdande har mandat i , , kommunfullmäktige eller kommer att omfattas av lagen. Detsamma gäller för de partier som vid ikraftträdandet har haft mandat i , eller kommunfullmäktige eller har deltagit i val utan att få sådant mandat, om partiet får stöd enligt lagen om statligt stöd till politiska partier eller partistöd med stöd av kommunallagen. Även sidoorganisationer till samt ledamöter och ersättare för ledamöter från dessa partier omfattas. Bestämmelserna innebär också att samtliga partier som deltar i de val till , , kommunfullmäktige och som genomförs kommer att omfattas av lagen. Detsamma gäller för de valkandidater som efter valen utses till ledamöter eller ersättare för ledamöter av dessa beslutande politiska församlingar. Punkten innebär dock även en viss begränsning i fråga om kravet på intäktsredovisning för de redovisningsperioder som aktualiseras då den nya lagen tillämpas första gången. Av bestämmelsen följer nämligen att kravet på intäktsredovisning inte omfattar intäkter som har kommit in till verksamheten före den nya lagens ikraftträdande, jfr punkt 4. Enligt punkt 4 gäller den upphävda lagen fortfarande i fråga om intäktsredovisning för kalenderår till och med när det gäller intäkter som har kommit verksamheten till godo före eller för räkenskapsår som har inletts före . Av punkt 5 följer att bestämmelserna i den nya insynslagen alltid ska tillämpas om det leder till att förseningsavgift eller särskild avgift inte ska tas ut eller ska tas ut med ett lägre belopp. 21.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2018:000) om insyn i finansiering av partier 37 § Kammarkollegiet får behandla åsikter, om uppgifterna har lämnats i en intäktsredovisning eller 2017/18:55 nödvändiga för att Kammarkollegiet ska kunna fullgöra sina skyldigheter enligt denna lag. I paragrafen regleras Kammarkollegiets behandling av personuppgifter som avslöjar politiska åsikter. Övervägandena finns i avsnitt 15.3.2. Paragrafen ändras som en anpassning till EU:s allmänna dataskyddsförordning som tillämpas . I förhållande till den gällande lydelsen av bestämmelsen är någon ändring i sak av betydelse för Kammarkollegiets behandling av personuppgifter inte avsedd. 21.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1972:625) om statligt stöd till politiska partier 1 § Till politiskt parti som deltagit i val till utgår statligt stöd enligt denna lag. Stödformerna är partistöd och kanslistöd. Paragrafen reglerar förutsättningarna för statligt partistöd. Övervägandena finns i avsnitt 15.4.4. Andra stycket upphävs och det gällande tredje stycket blir därmed andra stycket. Ändringen i paragrafen innebär att det indirekta förbudet mot anonyma bidrag tas bort, jfr 9 och 10 §§ lagen om insyn i finansiering av partier. Ändringen innebär en återgång till den lydelse som paragrafen hade före . Det är alltså inte längre en förutsättning för rätt till stöd enligt lagen om statligt stöd till politiska partier att partiet eller den som för partiet har utsetts till ledamot eller ersättare för en ledamot inte har tagit emot något anonymt bidrag. 14 § Ansökan om stöd enligt denna lag görs skriftligen hos . Ansökan bör göras före utgången av oktober. Till ansökan ska bifogas partiets årsredovisning för det senast avslutade räkenskapsåret. Räkenskaperna ska ha granskats av en auktoriserad eller godkänd revisor. Granskningen ska vara så ingående och omfattande som god revisionssed kräver. Stöd får inte beviljas om ansökan brister i de avseenden som sagts. Partistöd och kanslistöd betalas såvitt möjligt ut . Utbetalningarna görs av kvartalsvis med en fjärdedel varje gång. Första utbetalningen görs inom efter det att ansökan har gjorts. Utbetalningarna sker till respektive partis riksorganisation. På begäran av partiet kan dock kanslistödet eller del därav betalas till riksdagsgruppens kansli. Paragrafen reglerar förfarandet i ärenden om statligt partistöd. Övervägandena finns i avsnitt 15.4.4. Andra stycket ändras på så sätt att den gällande fjärde meningen utgår. Ändringen utgör en följdändring till ändringen i 1 §, jfr författningskommentaren till den paragrafen. Ändringen innebär en återgång till den lydelse som paragrafen hade före . Denna lag träder i kraft . Bestämmelserna i 1 och 14 §§ i den nya lydelsen tillämpas första gången i fråga om ansökningar till som avser det stödår som inleds . Ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna behandlas i avsnitt 19.3. Lagen träder enligt bestämmelsen i punkt 1 i kraft . Enligt punkt 2 tillämpas bestämmelserna i 1 och 14 §§ i den nya lydelsen första gången i fråga om ansökningar till som avser det stödår som inleds . Från och med det stödår som inleds närmast efter det allmänna valet till 2018 gäller alltså samma ordning som före . Sammanfattning av betänkandet Ökad insyn i partiers finansiering – ett utbyggt regelverk (SOU 2016:74) Lagen (2014:105) om insyn i finansiering av partier, insynslagen, trädde i kraft . Införandet av insynslagen markerade en övergång från en lång tradition bland riksdagspartier med endast frivilliga överenskommelser om redovisning av intäkter till en tvingande reglering. I samband med införandet av insynslagen beslutade även om ändringar i lagen (1972:625) om statligt stöd till politiska partier. Ändringarna innebär att stöd enligt den lagen enbart betalas till partier som inte har tagit emot anonyma bidrag. Insynslagen gäller för partier och valkandidater på central nivå. I den departementspromemoria som föregick lagen (Ds 2013:31) föreslogs att även partier och valkandidater på regional och lokal nivå skulle omfattas. Vidare gjordes i promemorian bedömningen att det inte borde införas något förbud för partier och valkandidater att ta emot anonyma bidrag. Mot bakgrund av remissutfallet bedömde regeringen, att frågorna om intäktsredovisning på regional och lokal nivå och om ett förbud för partier och valkandidater att ta emot anonyma bidrag borde utredas vidare. Regeringen aviserade i propositionen (prop. 2013/14:70) sin avsikt att tillsätta en parlamentariskt sammansatt kommitté för att utreda bl.a. dessa frågor. Inom har tagits fram en rekommendation i frågan, rekommendation om gemensamma regler mot korruption vid finansiering av politiska partier och valkampanjer. kontrollorgan Gruppen av stater mot korruption (Greco) utvärderar hur medlemsländerna följer rekommendationen. I en rapport riktade Greco sju rekommendationer till om åtgärder som borde vidtas för att skapa ökad insyn i de politiska partiernas och valkandidaternas finansiering. Greco har i uppföljningsrapporter efter införandet av insynslagen bedömt att numera uppfyller flera av rekommendationerna men anfört bl.a. att redovisningsskyldigheten bör avse partiernas verksamhet på samtliga nivåer och att ett generellt förbud mot anonyma bidrag bör införas. Kommitténs uppdrag består av fyra huvudfrågor. Syftet är att åstadkomma ett sammanhållet och väl avvägt regelverk i fråga om insyn i partifinansiering. Kommittén ska för det första ta ställning till om det bör införas en redovisningsskyldighet för partier på regional och lokal nivå och för de valkandidater som utses till ledamöter eller ersättare för ledamöter i eller kommunfullmäktige. Vidare ska kommittén överväga om det bör införas en redovisningsskyldighet för sidoorganisationer och andra juridiska personer som organisatoriskt står ett parti nära. Kommittén ska också analysera och överväga hur strukturen i fråga om den eventuella redovisningsskyldigheten och tillsynen över den ska se ut, t.ex. om redovisningen ska ske samlat för varje parti eller av olika enheter för sig. För det andra ska kommittén analysera och ta ställning till om det bör införas ett förbud för partier och valkandidater att ta emot anonyma Frågan om hur anonyma bidrag, som lämnats trots att det inte är tillåtet att ta emot dem, bör hanteras ska särskilt uppmärksammas. Kommittén ska för det tredje analysera och ta ställning till om det bör införas särskilda regler om insyn och ett krav på samtycke från enskilda medlemmar när det gäller ekonomiskt stöd som organisationer på arbets- marknaden lämnar till partier eller valkandidater. Kommittén ska för det fjärde analysera och ta ställning till om det bör införas en skyldighet för partier som bedriver kommersiell lotteri- verksamhet där intäkterna tillfaller partiet, att informera deltagarna i lotteriet om att intäkterna används på detta sätt. överväga om det bör införas särskilda regler för att förhindra att lotteri- verksamhet används av partier för att kringgå bestämmelser om redovis- ning av eller förbud mot anonyma bidrag. Härutöver ska kommittén analysera och ta ställning till vissa ytterligare frågor rörande tillämpningsområdet för insynslagen. Kommittén ska bl.a. ta ställning till om den nuvarande begränsningen till ”politisk” verksamhet och avgränsningen till personvalskampanjer bör Vidare ska kommittén överväga om det bör införas en redovisningsskyldighet för s.k. särskilda insamlingsorganisationer. ligen ska kommittén överväga om det behövs ett förtydligande i författning av vilka uppgifter som avses med bidragsgivarens identitet eller om det är lämpligare att överlämna till rättstillämpningen att utveckla närmare praxis kring detta. I kommitténs uppdrag ingår att redovisa hur dess förslag förhåller sig till regeringsformen, särskilt bestämmelserna om föreningsfrihet, den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europakonven- tionen) och Grecos rekommendationer till . En redovisningsskyldighet på regional och lokal nivå Partier på regional och lokal nivå samt sidoorganisationer gäller en skyldighet för partier som deltar i val till eller att till Kammarkollegiet lämna intäktsredovisning för offentliggörande avseende sin verksamhet på central nivå. denna skyldighet ska gälla även för partier som deltar i val till eller kommunfullmäktige och avse även partiers verksamhet på regional och lokal nivå samt verksamhet som bedrivs Ledamöter och ersättare på regional och lokal nivå ska ett partis redovisning inkludera vissa intäkter för sådana ledamöter och ersättare för ledamöter av eller Europa- parlamentet som har utsetts efter ett personval. Vi föreslår – i linje med vårt förslag att utvidga redovisningsskyldigheten till partier på regional och lokal nivå – att skyldigheten ska gälla även såvitt avser ledamöter och ersättare för ledamöter av eller kommunfullmäktige. Vi föreslår också att begränsningen till dem som har utsetts efter ett personval tas bort, så att redovisningsskyldigheten kommer att gälla för samtliga ledamöter och ersättare för ledamöter av , , kommunfullmäktige eller . Varje ideell förening, ledamot och ersättare ska redovisa för sig Enligt den nuvarande ordningen ska ett parti lämna intäktsredovisning samlat för samtliga sina organisatoriska delar på central nivå samt för ledamöter och ersättare för ledamöter, på samma nivå. Partiets behöriga företrädare på central nivå ska skriva under intäktsredovisningen. Vi föreslår att intäktsredovisning för ett parti, inbegripet dess sidoorganisationer, som bedriver verksamhet genom flera olika ideella föreningar inte ska göras samlat för hela partiorganisationen. I stället ska varje förening lämna intäktsredovisning avseende sin verksamhet. Uppgifter om vissa intäkter i en verksamhet som bedrivs i bolag eller i någon annan verksamhetsform ska ingå i intäktsredovisningen för den ideella förening som har ett bestämmande inflytande över verksamheten. Varje ledamot och ersättare för ledamot ska också, enligt vårt förslag, lämna sin egen intäktsredovisning. Undantag från redovisningsskyldighet vid små intäkter gäller att någon intäktsredovisning inte behöver ges in om partiets intäkter under ett räkenskapsår eller kalenderår understiger ett halvt (0,5) prisbasbelopp (för ). Vi föreslår att ideella föreningar på central nivå inom partier som har mandat i eller eller annars får statligt partistöd och ideella föreningar på central nivå inom sådana partiers sidoorganisationer ska vara skyldiga att ge in intäktsredovisning oavsett storleken av intäkterna. Övriga ideella föreningar samt ledamöter och ersättare för ledamöter behöver, enligt vårt förslag, inte ge in någon intäktsredovisning om intäkterna under ett räkenskapsår eller kalenderår understiger ett halvt prisbasbelopp. Vid bedömningen av om intäkterna understiger detta belopp ska enligt vårt förslag, i likhet med vad som gäller , offentligt parti- eller organisationsstöd inte räknas med. Vi föreslår att också medlemsavgifter, om vissa förutsättningar är uppfyllda, och bidrag från andra delar av partiets organisation inte ska räknas med. Enligt vårt förslag behöver vidare någon anmälan inte göras om intäkterna understiger nämnda värde. Vi föreslår alltså att det nuvarande kravet på anmälningsskyldighet vid små intäkter tas bort. Vi bedömer att redovisningsskyldigheten inte bör utvidgas till att omfatta s.k. särskilda insamlingsorganisationer, dvs. fristående organ som kan ha bildats i syfte att stödja ett parti eller en valkandidat men som ligger helt utanför partiets eller kandidatens kontroll eller inflytande. Ett förbud mot anonyma bidrag Ett förbud mot anonyma bidrag överstigande ett visst värde Enligt gällande rätt är det tillåtet för partier och valkandidater att ta emot anonyma bidrag, dvs. bidrag där partiet eller valkandidaten inte känner till vem som är givare. Det är dock enligt lagen om statligt stöd till politiska partier en förutsättning för rätt till stöd enligt den lagen att partiet, en ledamot eller en ersättare för en ledamot inte har tagit emot Vi föreslår att det ska införas ett förbud för partier och deras sidoorganisationer att ta emot anonyma bidrag vars värde överstiger en tjugondels (0,05) prisbasbelopp (för ). gälla för valkandidater, ledamöter och ersättare för ledamöter av riks- dagen, , kommunfullmäktige och Europaparlamen- Ett bidrag ska betraktas som anonymt om mottagaren i det enskilda fallet inte känner till eller kan ta reda på bidragsgivarens identitet. Hanteringen av anonyma bidrag som lämnas trots förbudet Om ett otillåtet anonymt bidrag har lämnats ska enligt vårt förslag ett belopp motsvarande värdet av bidraget, till den del det är otillåtet, senast efter redovisningsperiodens utgång, betalas till givaren eller, om så inte kan ske, till Kammarkollegiet. Om detta inte görs ska det otillåtna anonyma bidraget anses mottaget. Vad en intäktsredovisning ska innehålla Redovisningsskyldighetens omfattning ska huvudsakligen vara densamma för alla redovisningsskyldiga Omfattningen av redovisningsskyldigheten ska, enligt vårt förslag, i huvudsak vara densamma för alla redovisningsskyldiga. bestämmelserna om vad en intäktsredovisning ska innehålla ska med vissa justeringar gälla även fortsättningsvis och omfatta alla redovis- Gränsvärdet för redovisning av en bidragsgivares identitet ska vara ett halvt (0,5) prisbasbelopp (för ) för samtliga Avgränsningen till personvalskampanj tas bort En intäktsredovisning för en ledamot eller en ersättare för ledamot ska