prop · H403120 · 2017-02-28 00:00:00 — Regeringens proposition 2016/17:120 Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionen innehåller förslag som genomför och rådets direktiv (EU) 2015/1794, vilket ger sjöfolk i huvudsak samma arbetsrättsliga rättigheter som andra arbetstagare har . I lagen (2011:427) om europeiska företagsråd föreslås en ny regel om att möten med en förhandlingsdelegation eller ett europeiskt företagsråd om möjligt ska planeras så att ledamöter eller suppleanter i ett sådant organ som har befattning ombord kan delta fysiskt eller på distans. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (1974:13) om 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet ........................................... 2.3Förslag till lag om ändring i lagen (1982:80) om 2.4Förslag till lag om ändring i lönegarantilagen (1992:497) .......................................................................... 2.5Förslag till lag om ändring i lagen (2011:427) om Ärendet och dess beredning ............................................................ Genomförande av sjöfolksdirektivet ............................................... Behovet av lagstiftning..................................................... Planering av och deltagande i företagsrådsmöten ............ Hänvisning till EU-rättsakter............................................ 7.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1974:13) om vissa anställningsfrämjande åtgärder................................ 7.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet ......................................... 7.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1982:80) om 7.4Förslaget till lag om ändring i lönegarantilagen (1992:497) ........................................................................ 7.5Förslaget till lag om ändring i lagen (2011:427) om och rådets direktiv (EU) 2015/1794 av om ändring av och rådets direktiv /94/EG, 2009/38/EG och 2002/14/EG samt rådets direktiv 98/59/EG och 2001/23/EG, vad gäller sjöfolk ................. och rådets direktiv /94/EG av om skydd för arbetstagare vid arbetsgivarens insolvens............................................. och rådets direktiv /38/EG av om inrättande av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare ..................................... och rådets direktiv /14/EG av om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen .............................................. Rådets direktiv /59/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om Rådets direktiv /23/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av företag eller verksamheter ............................................... Sammanfattning av betänkandet (SOU 2016:50) ............ Förteckning över remissinstanserna ................................ Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i lagen (1974:13) om vissa anställningsfrämjande åtgärder, 2.lag om ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet, 3.lag om ändring i lagen (1982:80) om anställningsskydd, 4.lag om ändring i lönegarantilagen (1992:497), 5.lag om ändring i lagen (2011:427) om europeiska företagsråd. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i lagen (1974:13) om vissa anställningsfrämjande åtgärder Härigenom föreskrivs att 25 § lagen (1974:13) om vissa anställningsfrämjande åtgärder ska ha följande lydelse. Regeringen eller, efter rege- Regeringen eller den myndighet ringens bestämmande, Arbets- som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undantag undantag från 1–12 §§ samt med- från 1–12 §§. tillämpningen av dessa bestäm- föreskrifter får dock inte innebära att mindre förmånliga regler skall som följer av rådets direktiv 98/59/EG av om lagstiftning om kollektiva uppsägningar. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2007:401. 2016/17:120 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet Härigenom föreskrivs1 att 4 § lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet ska ha följande lydelse. Ett avtal är ogiltigt i den mån det innebär att rättighet eller skyldighet enligt denna lag upphävs eller inskränks. Genom ett kollektivavtal får det Genom ett kollektivavtal får det dock göras avvikelser från 11, 12, dock göras avvikelser från 11, 12, 14 och 19 §§, 20 § första stycket, 14 och 19 §§, 20 § första stycket, 21, 22 och 28 §§, 29 § tredje 21, 22 och 28 §§, 29 § tredje meningen, 33–40 §§, 43 § andra meningen, 33–40 §§, 43 § andra stycket samt 64 och 65 §§. stycket samt 64 och 65 §§. att mindre förmånliga regler skall att mindre förmånliga regler ska som följer av rådets direktiv som följer av rådets direktiv 75/129/EEG av 98/59/EG av om 1975, 77/187/EEG av den 14 och 92/56/EEG av lagstiftning om kollektiva upp- sägningar, eller av rådets direktiv 2001/23/EG av om tillnärmning av medlems- staternas lagstiftning om skydd för överlåtelse av företag, verksam- heter eller delar av företag eller rådets direktiv (EU) 2015/1794. I ett kollektivavtal får det också föreskrivas längre gående fredsplikt än som anges i 41, 41 a, 41 b och 44 §§ eller ett längre gående skadeståndsansvar än som följer av denna lag. Denna lag träder i kraft . 1Jfr och rådets direktiv (EU) 2015/1794 av om ändring av och rådets direktiv /94/EG, 2009/38/EG och 2002/14/EG samt rådets direktiv /59/EG och 2001/23/EG, vad gäller sjöfolk, i den ursprungliga lydelsen. 2Senaste lydelse 2005:392. Förslag till lag om ändring i lagen (1982:80) Härigenom föreskrivs1 att 2 § lagen (1982:80) om anställningsskydd ska ha följande lydelse. Om det i en annan lag eller i en förordning som har meddelats med stöd av en lag finns särskilda föreskrifter som avviker från denna lag, ska dessa föreskrifter gälla. Ett avtal är ogiltigt i den mån det upphäver eller inskränker arbets- tagarnas rättigheter enligt denna lag. Genom ett kollektivavtal får det göras avvikelser från 5–6, 22 och 25– Om avtalet inte har slutits eller godkänts av en central arbets- tagarorganisation, krävs dock att det mellan parterna i andra frågor gäller ett kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en sådan organisation eller att ett sådant kollektivavtal tillfälligt inte gäller. förutsättning är det också tillåtet att genom ett kollektivavtal bestämma den närmare beräkningen av förmåner som avses i 12 §. Genom ett kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation får det även göras avvikelser från 11, 15, 21, 28, 32, 33, 40 och 41 §§. Det är också tillåtet att genom ett sådant kollektiv- 1. från 6 b–6 e §§ under förutsättning att avtalet inte innebär att mindre förmånliga regler ska tillämpas för arbetstagarna än som följer av – rådets direktiv /23/EG av – rådets direktiv /23/EG av rättigheter vid överlåtelse av före- rättigheter vid överlåtelse av före- tag, verksamheter eller delar av tag, verksamheter eller delar av företag eller verksamheter, i den företag eller verksamheter, i lydel- ursprungliga lydelsen, eller rådets direktiv (EU) 2015/1794, – rådets direktiv /533/EEG av om arbetsgivares skyldighet att upplysa arbetstagarna om de regler som är tillämpliga på anställningsavtalet eller anställningsförhållandet, i den ursprungliga lydelsen, 2.från 30 a §, när det gäller besked enligt 15 §, och 3.från 30, 30 a och 31 §§, när det gäller den lokala arbetstagarorganisationens rättigheter. 1Jfr och rådets direktiv (EU) 2015/1794 av om ändring av och rådets direktiv /94/EG, 2009/38/EG och 2002/14/EG samt rådets direktiv /59/EG och 2001/23/EG, vad gäller sjöfolk, i den ursprungliga lydelsen. 2Senaste lydelse 2016:248. 2016/17:120 Avtal om avvikelser från 21 § får träffas även utanför kollektivavtalsförhållanden, om avtalet innebär att kollektivavtal som med stöd av fjärde stycket har träffats för verksamhetsområdet ska tillämpas. En arbetsgivare som är bunden av ett kollektivavtal enligt tredje eller fjärde stycket får tillämpa avtalet även på arbetstagare som inte är medlemmar av den avtalsslutande arbetstagarorganisationen men sysselsätts i arbete som avses med avtalet. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lönegarantilagen Härigenom föreskrivs1 att 1 § lönegarantilagen (1992:497) ska ha Staten svarar enligt denna lag för betalning av arbetstagares fordran (statlig lönegaranti) hos en arbetsgivare som 1.har försatts i konkurs i eller i ett annat nordiskt land, 2.är föremål för företagsrekonstruktion enligt lagen (1996:764) om företagsrekonstruktion, eller 3. i ett annat land i Europeiska unionen (EU-land) eller inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES-land) än är föremål för ett sådant insolvensförfarande som avses i artikel 2.1 i och rådets direktiv /94/EG av om skydd för arbetstagare vid arbetsgivarens insolvens. 3. i ett annat land i Europeiska unionen (EU-land) eller inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES-land) än är föremål för ett sådant insolvensförfarande som avses i artikel 2.1 i och rådets direktiv /94/EG av om skydd för arbetstagare vid arbetsgivarens insolvens, i lydelsen enligt och rådets direktiv (EU) 2015/1794. Denna lag träder i kraft . 1Jfr och rådets direktiv (EU) 2015/1794 av om ändring av och rådets direktiv /94/EG, 2009/38/EG och 2002/14/EG samt rådets direktiv /59/EG och 2001/23/EG, vad gäller sjöfolk, i den ursprungliga lydelsen. 2Senaste lydelse 2009:1442. 2.5Förslag till lag om ändring i lagen (2011:427) om europeiska företagsråd Härigenom föreskrivs1 i fråga om lagen (2011:427) om europeiska företagsråd dels att 5, 12 och 47 §§ ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 27 a §, av följande lydelse. Denna lag gäller när gemenskapsföretaget eller det kontrollerande företaget i en företagsgrupp har sitt säte i . Om gemenskapsföretaget eller det kontrollerande företaget i en företagsgrupp inte har sitt säte i någon EES-stat, gäller lagen när 1. gemenskapsföretaget eller det 1. gemenskapsföretaget eller det en filial eller ett företag i en filial eller ett företag i att svara för de förpliktelser som att svara för de förpliktelser som rådets direktiv /38/EG av den rådets direktiv /38/EG av den om inrättande av ett om inrättande av ett och grupper av gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd för information till och samråd med arbetstagare, eller med arbetstagare, i lydelsen enligt direktiv (EU) 2015/1794, eller 2. det inte verksamhet eller något företag i verksamhet eller något företag i någon EES-stat att svara för någon EES-stat att svara för 2009/38/EG och den filial eller det kontrollerade företag som har flest 2009/38/EG, i lydelsen enligt arbetstagare inom EES finns i direktiv (EU) 2015/1794, och den filial eller det kontrollerade företag som har flest arbetstagare inom EES finns i . Bestämmelserna i 18 § om informationsskyldighet för filialer och kontrollerade företag i , i 24, 25 och 38–40 §§ om hur arbetstagarrepresentanter från ska utses och i 56 § om skydd för 1 Jfr och rådets direktiv (EU) 2015/1794 av om ändring av och rådets direktiv /94/EG, 2009/38/EG och 2002/14/EG samt rådets direktiv /59/EG och 2001/23/EG, vad gäller sjöfolk, i den ursprungliga lydelsen. arbetstagarrepresentanter gäller oavsett var gemenskapsföretaget eller det kontrollerande företaget i en företagsgrupp har sitt säte. Genom ett kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation får det göras avvikelser från denna lag. Avvikelser får dock inte göras Avvikelser får dock inte göras om avtalet innebär att mindre om avtalet innebär att mindre förmånliga regler ska tillämpas för förmånliga regler ska tillämpas för arbetstagarsidan än som följer av arbetstagarsidan än som följer av direktiv /38/EG. 2009/38/EG, rådets direktiv (EU) 2015/1794. Möten ska om möjligt planeras så att ledamöter som har befattning ombord på fartyg, eller suppleanter för dessa, kan delta på plats. Om närvaro på plats inte är möjlig ska det övervägas om det går att genomföra mötet med hjälp av teknik för deltagande på distans. Det europeiska företagsrådet har rätt till minst ett möte med gemenskapsföretaget eller det kontrollerande företaget i en företagsgrupp och till att då få information och samråda om utvecklingen i gemenskapsföretagets eller företagsgruppens affärsverksamhet och om dess framtidsutsikter. Inför mötet ska gemenskapsföretaget eller det kontrollerande företaget ge företagsrådet en skriftlig rapport om det som mötet ska handla om. Möten ska om möjligt planeras så att ledamöter som har befattning ombord på fartyg, eller suppleanter för dessa, kan delta på plats. Om närvaro på plats inte är möjlig ska det övervägas om det går att genomföra mötet med hjälp av teknik för deltagande på distans. Denna lag träder i kraft . 2016/17:120 3 Ärendet och dess beredning antogs och rådets direktiv (EU) 2015/1794 om ändring av och rådets direktiv /94/EG, 2009/38/EG och 2002/14/EG samt rådets direktiv /59/EG och 2001/23/EG, vad gäller sjöfolk (sjöfolksdirektivet). Direktivet ska vara genomfört i medlemsstaterna . Den svenska versionen av direktivet finns i bilaga 1. De svenska versionerna av de direktiv som ändras genom sjöfolksdirektivet finns i bilagorna 2–6. Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att analysera sjöfolksdirektivet och föreslå hur det ska genomföras i svensk rätt. överlämnade utredaren betänkandet Genomförande av sjöfolksdirektivet (SOU 2016:50) med förslag på hur sjöfolksdirektivet ska genomföras. En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 7. Betänkandets lagförslag finns i bilaga 8. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 9. En remissammanställning finns tillgänglig i (dnr A2016/01548/ARM). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som framgår av avsnitt 2.1–2.5. Förslagen i lagrådsremissen stämmer alltså överens med propositionens lagförslag. Lagrådets yttrande finns i bilaga 10. Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran. 4 Genomförande av sjöfolksdirektivet Regeringens bedömning: Sjöfolksdirektivets utvidgning av tillämpningsområdet till att omfatta även vissa arbetstagare till sjöss kräver inte någon ändring av svensk lagstiftning. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: , Svensk Sjöfart och har ingen invändning mot utredningens bedömning, men anser att artikel 5 i sjöfolksdirektivet ska genomföras genom ett förtydligande i anställningsskyddslagen. Övriga remissinstanser har ingen invändning mot bedömningen eller avstår från att yttra sig. Skälen för regeringens bedömning Sjöfolksdirektivet utgör ett så kallat ändringsdirektiv, då det inte innehåller någon självständig reglering utan endast ändrar bestämmelser om sjömäns arbetsvillkor i fem befintliga arbetsrättsliga direktiv. De direktiv som ändras är rådets direktiv /59/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar (direktivet om kollektiva uppsägningar), rådets direktiv /23/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av företag eller verksamheter (överlåtelsedirektivet), Europaparlamentets och rådets direktiv /14/EG av om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen (direktivet om information och samråd), Europaparlamentets och rådets direktiv /94/EG av om skydd för arbetstagare vid arbetsgivarens insolvens (lönegarantidirektivet), och Europaparlamentets och rådets direktiv /38/EG av om inrättande av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare (direktivet om europeiska företagsråd). Ändringarna rör tre områden som är centrala för arbetsrätten: löneskydd, rätten till information och arbetstagarrepresentation samt skydd vid uppsägningar på grund av arbetsbrist och vid verksamhetsövergång. Inom dessa områden har olika kategorier av arbetstagare inom sjöfartssektorn (sjöfolk) tidigare kunnat undantas från tillämpningen av direktiven som nämnts ovan. Genom sjöfolksdirektivet tas möjligheten att göra sådana undantag bort och sjöfolk kommer därigenom att omfattas av direktivens tillämpningsområden. Syftet med sjöfolksdirektivet är att stärka arbetstagarskyddet enligt EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna. Vidare syftar direktivet till att verka för lika spelregler inom EU. Sjöfolksdirektivet ska även bidra till de allmänna politiska målen om att främja sysselsättningen, att förbättra levnads- och arbetsvillkor, att åstadkomma ett fullgott socialt skydd och att främja en dialog mellan arbetsmarknadens parter. Utgångspunkter vid genomförande av sjöfolksdirektivet Att möjligheten upphör för medlemsstaterna att göra undantag för sjöfolk vid tillämpningen av lönegarantidirektivet, direktivet om europeiska företagsråd, direktivet om information och samråd, direktivet om kollektiva uppsägningar och direktivet om europeiska företagsråd, innebär att dessa direktivs tvingande tillämpningsområden utvidgas till att nu även omfatta gruppen sjöfolk. 2016/17:120 Det kan noteras att de benämningar som använts för vilka arbetstagare som kunnat undantas enligt direktiven skiljer sig åt. I direktivet om kollektiva uppsägningar fanns t.ex. undantag för ”besättningar på sjögående fartyg”, medan det i direktivet om information och samråd fanns undantag för ”besättningar på fartyg som trafikerar öppet hav”. Av sjöfolksdirektivets syfte och skäl får det emellertid anses följa att skillnaderna i terminologi inte ska påverka genomförandet av ändringar i direktiven. Liksom utredaren anser regeringen att den arbetsrättsliga regleringen bör vara generell och att särreglering bör undvikas. Regeringen delar vidare utredarens bedömning att det endast är svenskflaggade fartyg som omfattas av ändringarna i sjöfolksdirektivet. Lönegarantidirektivet innehåller bestämmelser till skydd för arbetstagarna vid arbetsgivarens insolvens och ska garantera arbetstagarna betalning av deras utestående fordringar. har medlemsstaterna under vissa förutsättningar haft möjlighet att undanta fiskare som avlönas separat från den reglering som genomför direktivet. Artikel 1 i sjöfolksdirektivet medför att den möjligheten upphör, vilket innebär att nationell lagstiftning kan utesluta angivna fiskare från lönegarantidirektivets minimiskydd. Lönegarantidirektivet har genomförts i svensk lagstiftning främst genom lönegarantilagen (1992:497). Något undantag för arbetstagare som är fiskare finns inte i lönegarantilagen. Lönegarantilagen är alltså tillämplig för fiskare i den utsträckning de är arbetstagare. Regeringen delar utredarens bedömning att den nuvarande regleringen i fråga om löneskydd uppfyller sjöfolksdirektivets krav och att någon ändring av svensk lagstiftning inte behövs. Direktivet om information och samråd Direktivet om information och samråd innehåller minimiföreskrifter som ska göra det möjligt för arbetstagare att få information och samråda med arbetsgivare om händelser som kan komma att påverka deras anställningssituation. har medlemsstaterna haft möjlighet att anta särskilda bestämmelser för besättningar på fartyg som trafikerar öppet hav. Genom artikel 3 i sjöfolksdirektivet upphör denna möjlighet. Direktivet om information och samråd har genomförts i svensk lagstiftning främst genom ändringar och tillägg i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet (medbestämmandelagen). Vid genomförandet av direktivet har inte infört några undantag för besättningsmedlemmar. Regeringen anser, liksom utredaren, att den nuvarande lagstiftningen i detta avseende uppfyller sjöfolksdirektivets krav och att någon ändring av lagstiftningen inte behövs. Direktivet om europeiska företagsråd Direktivet om europeiska företagsråd innehåller bestämmelser om information och samråd i gränsöverskridande frågor i vissa företag och företagsgrupper. har det funnits möjlighet för en medlemsstat att bestämma att den reglering som genomför direktivet inte ska gälla besättningsmedlemmar i handelsflottan. Genom artikel 2.1 i sjöfolks- Prop. 2016/17:120 direktivet upphör denna möjlighet. Direktivet om europeiska företagsråd har genomförts genom lagen (2011:427) om europiska företagsråd. Något undantag för besättningsmedlemmar har inte införts i lagen. Regeringen anser, liksom utredaren, att den svenska regleringen uppfyller sjöfolksdirektivets krav i denna del och att någon ändring av lagstiftningen därför inte krävs. När det gäller regleringen i sjöfolksdirektivet om planering av och deltagande i företagsrådsmöten, se avsnitt 4.2. Direktivet om kollektiva uppsägningar Direktivet om kollektiva uppsägningar innehåller bestämmelser till skydd för arbetstagare vid kollektiva uppsägningar, bl.a. om att arbetsgivaren ska informera och överlägga med arbetstagarnas representanter inför planerade kollektiva uppsägningar. Direktivet är ett minimidirektiv. I artikel 1.2 c i direktivet framgick det tidigare att det inte skulle tillämpas på besättningar på sjögående fartyg. Genom artikel 4 i sjöfolksdirektivet upphör möjligheten till detta undantag. Direktivet om kollektiva uppsägningar har främst genomförts genom medbestämmandelagen och lagen (1974:13) om vissa anställningsfrämjande åtgärder (främjandelagen). Några undantag för besättningar på sjögående fartyg har inte gjorts vid genomförandet av direktivet. Regeringen anser liksom utredaren att den nuvarande regleringen uppfyller kraven i sjöfolksdirektivet varför någon ändring av lagstiftningen inte behövs i detta avseende. Genom artikel 4.2 i sjöfolksdirektivet förs ett nytt stycke in i artikel 3.1 i direktivet om kollektiva uppsägningar som reglerar skyldigheten att anmäla planerade kollektiva uppsägningar. Av det nya stycket följer att om den planerade kollektiva uppsägningen rör medlemmar av besättningen på sjögående fartyg, så ska arbetsgivaren meddela detta till den behöriga myndigheten i den stat vars flagga fartyget för. Regleringen om anmälan till myndighet i direktivet om kollektiva uppsägningar har införts i främjandelagen. Liksom utredaren anser regeringen att utgångspunkten är att det är besättningar ombord på svenskflaggade fartyg som träffas av den aktuella lagstiftningen. Skyldigheten att underrätta en myndighet i när en arbetsgivare planerar kollektiva uppsägningar av besättningsmedlemmar på svenskflaggat fartyg följer alltså av främjandelagen. När det gäller svenskkontrollerade fartyg som för utländsk flagg bör dessa, som utredaren konstaterar, ses som utländska arbetsplatser, varför genomförandet av sjöfolksdirektivet inte kräver någon regel om anmälningsskyldighet som tar sikte på kollektiva uppsägningar av arbetstagare på sådana fartyg. I stället får det förutsättas att övriga medlemsstater inför motsvarande bestämmelser i sin respektive lagstiftning. Sammanfattningsvis anser regeringen, i likhet med utredaren, att den nuvarande regleringen uppfyller kraven i sjöfolksdirektivet och att någon ändring av svensk lagstiftning inte krävs. 2016/17:120 Överlåtelsedirektivet Överlåtelsedirektivet innehåller bestämmelser till skydd för arbetstagare vid övergång av verksamhet, bl.a. om att arbetsgivaren är skyldig att informera och samråda med arbetstagarnas representanter inför planerade övergångar. Vidare finns i direktivet ett skydd mot uppsägning vid övergång av verksamhet, genom att överlåtelsen i sig inte får utgöra skäl för uppsägning från överlåtarens eller förvärvarens sida.