prop · H5035 · 2017-09-27 00:00:00 — Paragrafen innehåller bestämmelser om tillstånd för sidotjänster som ett fondbolag kan få utföra om det har tillstånd för diskretionär portföljförvaltning. I första stycket tas orden ”som ett led i verksamheten” bort. Ändringen innebär att de sidotjänster som ett fondbolag får utföra inte längre måste utgöra ett led i den diskretionära portföljförvaltningen, vilket är ett mer direktivnära genomförande av UCITS-direktivet (artikel 6.3 b). Den praktiska konsekvensen blir att ett fondbolag får ”ta emot medel med redovisningsskyldighet” som en sidotjänst om det har tillstånd för diskretionär portföljförvaltning. Det blir därigenom möjligt för fondbolag att föra investeringssparkonton i begränsad form. Övervägandena finns i avsnitt 6. I paragrafen finns bestämmelser som anger förutsättningarna för ingripande mot personer som ingår i ett fondbolags styrelse eller är dess verkställande direktör eller ersättare för någon av dem. Ändringarna i första stycket är endast följdändringar med anledning av att punkterna i 13 kap. 1 § får en ändrad numrering. Paragrafen ger rätt att ta ut en föreningsavgift om ett fondbolag inte lämnar de upplysningar som det är skyldigt att göra enligt föreskrifter som meddelats med stöd av ett bemyndigande i 13 kap. 1 §. Ändringarna i första stycket är endast en följdändring med anledning av att punkterna i bemyndigandet i 13 kap. 1 § får en ändrad numrering. Paragrafen innehåller bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter. Den nya punkten 1 motsvarar delvis nuvarande punkt 17. Tillägget av hänvisningen till 1 kap. 4 § är en följd av att ett fondbolag även kan få tillstånd att ta emot medel med redovisningsskyldighet enligt 1 kap. 4 § första stycket 2. Punkten har, med beaktande av Lagrådets synpunkter, placerats först i paragrafen. Övriga punkter har till följd av det fått en ny numrering. I punkt 3, som i nuvarande lydelse betecknas 2, görs endast en följdändring med anledning av att nuvarande 2 kap. 11 § ändrar beteckning till 10 §. Den nya punkten 8 ger möjlighet att i föreskrifter ange ytterligare villkor som en andelsklass får förenas med i enlighet med 4 kap. 10 § andra stycket 2. Den nya punkten innebär också en möjlighet att i föreskrifter ange under vilka förutsättningar en andelsklass får vara förenad med ett visst villkor. Den nya punkten 11 ger möjlighet att meddela föreskrifter om hur information avseende hållbarhet i fondförvaltningen ska presenteras för att underlätta jämförelse mellan fonder. Övervägandena finns i avsnitten 5 och 7. Ipunkt 1 anges att lagen träder i kraft . Övergångsbestämmelsen i punkt 2 innebär att bestämmelserna om hållbarhetsinformation i årsredovisningen ska tillämpas första gången för det räkenskapsår som inleds närmast efter . Övervägandena finns i avsnitt 9. Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:528) Prop. I paragrafen finns bestämmelser om det kapital som ett värdepappersbolag ska ha under pågående verksamhet. I andra och tredje styckena, som är nya, införs krav på kapitalbasen för värdepappersbolag som inte omfattas av tillsynsförordningen, lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag och lagen om kapitalbuffertar. Kapitalbasen i sådana värdepappersbolag får inte understiga det startkapital som krävdes när verksamheten påbörjades. Det införs även ett krav på att ett värdepappersbolag som avses i andra stycket och som utnyttjar möjligheten att ha ett alternativ till startkapital fortlöpande måste uppfylla det som krävdes när verksamheten påbörjades. De krav på kapitalbasen som införs motsvarar dem som gällde för värdepappersbolag innan kapitaltäckningsdirektivet genomfördes (se prop. 2006/07:115 s. 565 f.). En definition av kapitalbas finns i 1 kap. 5 §. De nya andra och tredje styckena införs med anledning av den ändring som görs i 1 kap. 5 § lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag, se författningskommentaren till den paragrafen. Den ändringen innebär att kravet på att de bestämmelser i tillsynsförordningen som gäller för värdepappersföretag ska tillämpas även för sådana värdepappersbolag som inte omfattas av förordningens definition av värdepappersföretag tas bort. anser att det blir missvisande att endast ange att kapitalbasen i ett värdepappersbolag som inte omfattas av bestämmelserna i tillsynsförordningen och lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag inte får understiga det belopp som krävdes när verksamheten påbörjades, med hänsyn till att vissa av de undantagna värdepappersbolagen måste följa artikel 97 i tillsynsförordningen. Regeringen konstaterar i likhet med inspektionen att artikel 97 i förordningen i och för sig kan bli tillämplig för vissa av de undantagna värdepappersbolagen. Dessa bolag kommer dock inte att omfattas av lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag eftersom definitionen av värdepappersbolag i 1 kap. 2 § 4 nämnda lag ändras. Detsamma gäller lagen om kapitalbuffertar (1 kap. 1 § 15). Regeringen anser därmed att bestämmelsen inte är missvisande. Övervägandena finns i avsnitt 8.2. 11.4Förslaget till lag om ändring i lagen (2011:1268) om investeringssparkonto I paragrafen definieras investeringsföretag. De nya punkterna 3 och 4 innebär att även fondbolag som har tillstånd att ta emot medel med redovisningsskyldighet och svenska AIF-förval- 2017/18:5 tare som förvaltar specialfonder och har tillstånd att ta emot medel med redovisningsskyldighet omfattas av definitionen av investeringsföretag. För att ett fondbolag ska anses vara ett investeringsföretag krävs att bolaget har tillstånd att ta emot medel med redovisningsskyldighet enligt 1 kap. 4 § första stycket 2 eller 7 kap. 1 § första stycket 2 lagen om värdepappersfonder. För en AIF-förvaltare krävs, förutom att förvaltaren förvaltar en specialfond, att förvaltaren har tillstånd att ta emot medel med redovisningsskyldighet enligt 3 kap. 2 § andra stycket 2 eller 2 a § första stycket lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder. De nya punkterna 7 och 8 innebär att även utländska motsvarigheter till fondbolag och svenska AIF-förvaltare omfattas av definitionen av investeringsföretag. För förvaltningsbolag som hör hemma i en stat inom EES krävs att de har tillstånd enligt artikel 6.1 i UCITS-direktivet och får ta emot medel med redovisningsskyldighet. För utländska EES-baserade AIF-förvaltare som förvaltar specialfonder enligt 5 kap. 2 § lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder krävs att de får ta emot medel med redovisningsskyldighet. En förutsättning för att kunna föra ett investeringssparkonto är alltså att fondbolaget, förvaltningsbolaget eller AIF-förvaltaren får ta emot medel med redovisningsskyldighet. Tjänsten att ta emot medel med redovisningsskyldighet är inte tillståndspliktig enligt UCITS-direktivet eller AIFM-direktivet. Möjligheten att ta emot medel med redovisningsskyldighet kan dock vara en förutsättning för att kunna utföra diskretionär portföljförvaltning och sidotjänster. I svensk rätt regleras mottagande av medel med redovisningsskyldighet enbart som en sidoverksamhet till diskretionär portföljförvaltning. Ändringen i 1 kap. 4 § lagen om värdepappersfonder och den nya 3 kap. 2 a § lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder innebär dock att tillstånd för att ta emot medel med redovisningsskyldighet även kan sökas separat, utan tillstånd för diskretionär portföljförvaltning, när ett fondbolag eller en AIF-förval- tare avser att föra investeringssparkonton. Medel som tas emot med redovisningsskyldighet ska avskiljas från bolagets egna tillgångar (se 1 kap. 4 § andra stycket och 7 kap. 1 § andra stycket lagen om värdepappersfonder samt 3 kap. 2 a § andra stycket och 3 kap. 2 § tredje stycket lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder). Möjligheten att ta emot medel med redovisningsskyldighet kan dock regleras på andra sätt i andra länder inom EES, exempelvis genom att möjligheten anses omfattas av tillståndet för diskretionär portföljförvaltning. Det är därför inte möjligt att ställa upp något krav på att förvaltningsbolag och utländska AIF-förvaltare ska ha ett uttryckligt tillstånd för att utföra denna tjänst. I paragrafen anges i stället ett krav på att förvaltningsbolag och utländska EES-baserade AIF-förvaltare ska få ta emot medel med redovisningsskyldighet. Motsvarande ändringar görs även i lagförslaget i avsnitt 2.5. Ändringarna innebär även att nuvarande punkterna 3 och 4 får en ny Övervägandena finns i avsnitt 6. I paragrafen anges vilka tillgångar som får förvaras på ett investeringssparkonto. I andra stycket, som är nytt, finns bestämmelser om vilka tillgångar som får förvaras på ett investeringssparkonto som förs av ett fondbolag eller ett förvaltningsbolag eller en AIF-förvaltare som förvaltar specialfonder. På ett sådant investeringssparkonto får enbart förvaras andelar i värdepappersfonder och specialfonder (och motsvarande utländska företeelser, se 2 § andra stycket) som fondbolaget, förvaltningsbolaget eller AIF-förvaltaren förvaltar eller förvarar, samt kontanta medel. Sådana investeringssparkonton är således begränsade jämfört med investeringssparkonton som förs av andra investeringsföretag. Med fondandelar som bolaget förvarar avses fondandelar som är förvaltarregistrerade enligt 4 kap. 12 § lagen om värdepappersfonder. Sådan förvaring kan förekomma exempelvis när en fondförvaltare distribuerar andelar i en fond som förvaltas av en annan fondförvaltare. En förutsättning för att sådana fondandelar ska få finnas på ett investeringssparkonto är att det fondbolag som för investeringssparkontot har tillstånd att ta emot fondandelar för förvaring enligt 7 kap. 1 § första stycket 1 lagen om värdepappersfonder. Är det en svensk AIF-förvaltare som för investeringssparkontot är det i stället tillstånd enligt 3 kap. 2 § andra stycket 1 lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder som blir aktuellt. Om investeringssparkontot förs av ett förvaltningsbolag eller en utländsk EES-baserad AIF-förvaltare som förvaltar specialfonder kan fondandelar som förvaltas av någon annan förvaras på kontot under förutsättning att förvaltningsbolaget eller AIF-förvaltaren har tillstånd att förvara fondandelar i sin hemmedlemsstat (artikel 6.3 b ii i UCITS-direktivet eller artikel 6.4 b ii i AIFM-direktivet). Övervägandena finns i avsnitt 6. I paragrafen anges vilken information ett investeringsföretag ska lämna till en fysisk person eller ett dödsbo innan ett avtal om investeringssparkonto ingås. Ändringen i första stycket 3 innebär att ett fondbolag, ett förvaltningsbolag eller en AIF-förvaltare som för ett investeringssparkonto även ska informera om de begränsningar som gäller för kontot, dvs. att endast fondandelar och kontanta medel får förvaras på det (se 16 § andra stycket). Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 6. 11.5Förslaget till lag om ändring i lagen (2017:700) om ändring i lagen (2011:1268) om investeringssparkonto I paragrafen definieras investeringsföretag. Ändringar har gjorts i paragrafen som ska träda i kraft (prop. 2016/17:162, bet. 2016/17:FiU35, rskr. 2016/17:353). Punkterna 3, 4, 7 och 8 är de punkter som införs genom den ändring som träder i kraft (se författningskommentaren till 5 § i avsnitt 11.4). 11.6Förslaget till lag om ändring i lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder I paragrafen regleras kravet på tillstånd för att få förvalta en alternativ investeringsfond. Ändringen i tredje stycket 1 är en följd av att en ny 2 a § införs i lagen, se författningskommentaren till den paragrafen. Övervägandena finns i avsnitt 6. Paragrafen, som är ny, innebär att en extern AIF-förvaltare även kan få tillstånd att ta emot medel med redovisningsskyldighet utan att ha tillstånd för diskretionär förvaltning av investeringsportföljer, när AIF-förvaltaren avser att föra investeringssparkonto. En extern AIF- förvaltare är en från den alternativa investeringsfonden fristående juridisk person, som förvaltar fonden (se 1 kap. 3 § tredje stycket). Det är endast externa AIF-förvaltare som kan få tillstånd för annan verksamhet än att förvalta en alternativ investeringsfond. Detsamma gäller för tillstånd enligt förevarande paragraf. Andra stycket innebär att medel som tas emot med redovisningsskyldighet ska avskiljas från AIF-förvaltarens egna tillgångar. Paragrafen har placerats efter 2 § i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 6. I paragrafen finns ett krav på att omfattningen av en AIF-förvaltares rätt att förvalta alternativa investeringsfonder ska framgå av tillståndet. Även tillstånd för diskretionär portföljförvaltning av investeringsportföljer och sidotjänster ska framgå av förvaltarens tillstånd. Ändringen i andra stycket innebär att även ett tillstånd att ta emot medel med redovisningsskyldighet enligt 2 a § ska framgå av förvaltarens tillstånd. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Paragrafen, som i nuvarande lydelse betecknas 6 a §, innehåller hänvisningar till bestämmelser om tillsyn på gruppnivå när det gäller AIF- förvaltare. Ändringarna motsvarar dem som görs för fondbolag i 2 kap. lagen om värdepappersfonder, se författningskommentaren till den lagen. AIF- förvaltare ska därmed på motsvarande sätt tillämpa de sektorsspecifika kapitalkrav som gäller för deras verksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 8.2. I paragrafen görs endast en följdändring med anledning av att nuvarande 6 § upphör att gälla och 6 a § betecknas 6 §. Hänvisningen till 6 § tas därför bort. I paragrafen, som är ny, ställs samma krav på information om hållbarhet som för värdepappersfonder, se författningskommentaren till 4 kap. 24 § lagen om värdepappersfonder. För AIF-förvaltare är informationskravet begränsat till sådana alternativa investeringsfonder som förvaltaren marknadsför till icke-professionella investerare i (t.ex. specialfonder). Informationskravet gäller för både svenska och utländska AIF- förvaltare. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.1. Paragrafen innehåller bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter. Den nya punkten 4 ger möjlighet att i föreskrifter ange vad en ansökan om tillstånd enligt nya 3 kap. 2 a § ska innehålla. Övervägandena finns i avsnitt 6. Paragrafen innehåller bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter. Ändringen i punkt 1 är en följd av att en AIF-förvaltare även kan få tillstånd att ta emot medel med redovisningsskyldighet enligt 3 kap. 2 a §. Den nya punkten 9 ger möjlighet att meddela föreskrifter om hur hållbarhetsinformationen enligt 10 kap. 11 § ska presenteras, på samma sätt som för värdepappersfonder enligt 13 kap. 1 § lagen om värdepappersfonder. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena avseende punkt 9 finns i avsnitt 5.4.1. 2017/18:5 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser I punkt 1 anges att lagen träder i kraft . Övergångsbestämmelsen i punkt 2 innebär att bestämmelserna om hållbarhetsinformation i årsredovisningen tillämpas första gången i fråga om årsberättelsen för det räkenskapsår som inleds närmast efter . Övervägandena finns i avsnitt 9. 11.7Förslaget till lag om ändring i lagen (2014:797) om ändring i lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder Paragrafen innehåller bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter. Ändringen i punkt 1 är en följd av att en AIF-förvaltare även kan få tillstånd att ta emot medel med redovisningsskyldighet enligt 3 kap. 2 a §. Den nya punkten 9 ger möjlighet att meddela föreskrifter om hur hållbarhetsinformationen enligt 10 kap. 11 § ska presenteras, på samma sätt som för värdepappersfonder enligt 13 kap. 1 § lagen om värdepappersfonder. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena avseende punkt 9 finns i avsnitt 5.4.1. 11.8Förslaget till lag om ändring i lagen (2014:798) om ändring i lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder Paragrafen innehåller bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter. Den nya punkten 4 ger möjlighet att i föreskrifter ange vad en ansökan om tillstånd enligt nya 3 kap. 2 a § ska innehålla. Övervägandena finns i avsnitt 6. Paragrafen innehåller bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter. Ändringen i punkt 1 är en följd av att en AIF-förvaltare även kan få tillstånd att ta emot medel med redovisningsskyldighet enligt 3 kap. 2 a §. Den nya punkten 9 ger möjlighet att meddela föreskrifter om hur Prop. 2017/18:5 hållbarhetsinformationen enligt 10 kap. 11 § ska presenteras, på samma sätt som för värdepappersfonder enligt 13 kap. 1 § lagen om värdepappersfonder. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena avseende punkt 9 finns i avsnitt 5.4.1. 11.9Förslaget till lag om ändring i lagen (2014:966) om kapitalbuffertar I paragrafen anges lagens tillämpningsområde. Ändringen innebär att nuvarande andra stycket tas bort. Det är endast en följdändring med anledning av de ändringar som görs i 2 kap. lagen om värdepappersfonder och 7 kap. lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder, se författningskommentaren till dessa kapitel. Övervägandena finns i avsnitt 8.2. Paragrafen innehåller definitioner som är grundläggande för tillämpningen av lagen. Ändringen i punkt 15 innebär att enbart de svenska aktiebolag som definieras som värdepappersföretag i artikel 4.1.2 i tillsynsförordningen omfattas av lagen. I förordningen definieras värdepappersföretag som en person enligt definitionen i led 1 i artikel 4.1 i MiFID I som omfattas av de krav som åläggs genom det direktivet, med undantag av kreditinstitut, lokala företag och företag som inte har tillstånd att tillhandahålla sådana sidotjänster som avses i bilaga I avsnitt B punkt 1 i MiFID I som tillhandahåller endast en eller flera av de investeringstjänster eller den investeringsverksamhet som avses i punkterna 1, 2, 4 och 5 i avsnitt A i bilaga I till det direktivet, som inte får inneha kontanter eller värdepapper som tillhör företagets kunder och som därför aldrig får stå i skuld gentemot dessa. Hänvisningen till EU-förordningen är utformad på så sätt att den avser förordningen i den gällande lydelsen, s.k. dynamisk hänvisning. Övervägandena finns i avsnitt 8.3. 11.10 Förslaget till lag om ändring i lagen (2014:968) om särskild tillsyn över kreditinstitut och Paragrafen innehåller definitioner som är grundläggande för tillämpningen av lagen. Ändringen i första stycket innebär att enbart de svenska aktiebolag som definieras som värdepappersföretag i artikel 4.1.2 i tillsynsförordningen omfattas av lagen, se även författningskommentaren till 1 kap. 2 § lagen om kapitalbuffertar. Hänvisningen till EU-förordningen är utformad på så sätt att den avser förordningen i den gällande lydelsen, s.k. dynamisk hänvisning. Övervägandena finns i avsnitt 8.3. Paragrafen innehåller en upplysning om att det i andra lagar framgår att vissa bestämmelser i lagen tillämpas även på aktörer som inte är kreditinstitut eller värdepappersbolag. Ändringen innebär att hänvisningarna till fondbolag och AIF-förvaltare tas bort. Det är endast en följdändring med anledning av de ändringar som görs i 2 kap. lagen om värdepappersfonder och 7 kap. lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder, se författningskommentaren till dessa kapitel. Övervägandena finns i avsnitt 8.2. Paragrafen innehåller bestämmelser om att tillsynsförordningens bestämmelser ska tillämpas av vissa företag som inte omfattas av den förordningen. Ändringen innebär att det nuvarande andra stycket tas bort. Det innebär att det enbart är sådana värdepappersbolag som avses i definitionen av värdepappersföretag i tillsynsförordningen (artikel 4.1.2) som i fortsättningen är skyldiga att tillämpa den förordningen. Se även författningskommentaren till 2 §. Övervägandena finns i avsnitt 8.3. En hållbar, transparent och konkurrenskraftig fondmarknad (SOU 2016:45) En av utredningens huvuduppgifter är att föreslå ändringar i de näringsrättsliga bestämmelserna som bedöms kunna stärka den svenska fondbranschens konkurrenskraft och modernisera det svenska fondregelverket. De övriga två huvuduppgifterna är att föreslå åtgärder för att dels förbättra informationsgivningen och jämförbarheten kring hur fondförvaltare integrerar hållbarhetsaspekter i sin förvaltning, dels tydliggöra skillnaden mellan aktivt och passivt förvaltade fonder för investerare. Nya och skärpta informationskrav Information om hållbarhetsaspekter i fondförvaltningen Utredningen förslår att för varje värdepappersfond eller alternativ investeringsfond (AIF) ska fondbolaget respektive AIF-förvaltaren lämna den information som behövs för förståelsen av fondens investeringar och konsekvenserna av dessa i hållbarhetsavseende, dvs. för frågor som rör exempelvis miljö, arbetsvillkor, mänskliga rättigheter och antikorruption. Information om vilka hållbarhetsaspekter som har beaktas i förvaltningen och den eller de metoder som använts för hållbarhetsarbetet, ska lämnas i fondens informationsbroschyr och årsberättelse. I årsberättelsen ska även uppföljningen av hållbarhetsarbetet redovisas. All information ska finnas tillgänglig på fondbolagets respektive AIF-förvaltarens webbplats. Om förvaltaren inte beaktar några hållbarhetsaspekter i sin förvaltning av en fond ska information om detta finnas tillgänglig på förvaltarens webbplats samt i fondens informationsbroschyr och årsberättelse (kapitel 4). Information om aktivitetsgraden i fondförvaltningen Utredningen föreslår att för en värdepappersfond som inte är en indexfond ska fondbolaget i årsberättelsen redovisa aktivitetsmått eller, om sådana mått inte går att beräkna, på annat sätt beskriva hur förvaltningen av fonden bedrivs. Aktivitetsmått eller beskrivning av aktivitetsgraden i fondförvaltningen ska finnas tillgänglig på fond- Syftet är att en investerare ska kunna göra en bedömning av den årliga avgiftens storlek i förhållande till fondens aktivitetsmått eller lämnad beskrivning. gälla också för förvaltningsbolag med tillstånd att förvalta en värde- För AIF-förvaltare som marknadsför sina alternativa investeringsfonder till icke-professionella investerare i ska ett liknande informationskrav gälla. Även för fonder som struktureras på associationsrättslig grund enligt den föreslagna nya lagen om investeringsbolag ska det finnas en bestämmelse med krav på information om förvaltningens aktivitetsgrad (kapitel 5). En ny lag om associationsrättsliga fonder I är det inte möjligt att bilda en värdepappersfond eller en specialfond (nationellt reglerad form av alternativ investeringsfond) på associationsrättslig grund. Utomlands är däremot den associationsrättsliga formen vanlig. För att öka konkurrenskraft i förhållande till andra jurisdiktioner och deras fondlagstiftning bör en modell med associationsrättsliga fonder införas även i . Utredningen föreslår en ny lag om investeringsbolag som bygger på relevanta bestämmelser i aktiebolagslagen och där befintliga bestämmelser från fondlagstiftningen ”återanvänds” (kapitel 6). För att förslaget ska kunna förverkligas krävs dock ändringar i skattelagstiftningen. Eftersom utredningsuppdraget, enligt utredningsdirektiven, inte omfattar skattefrågor lämnas förslaget under förutsättning att regleringen kompletteras med erforderliga ändringar i skattereglerna. Ytterligare förenklings- och konkurrensfrämjande åtgärder Utredningen föreslår en mängd ändringar i fondlagstiftningen som syftar till förenklingar och främjande av den svenska fondbranschens konkurrenskraft.