prop · H50362 · 2017-12-19 00:00:00 — En ny samlad lag bör införas Det finns enligt utredningens mening inte längre skäl att dela upp den civilrättsliga lagstiftningen i en lag för nationell och en för internationell trafik, eftersom tågpassagerarförordningen enligt utredningens förslag ska tillämpas på samtliga passagerartransporter och 1999 på samtliga godstransporter. Järnvägstrafiklagen (1985:192) och lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik bör därför föras samman till en gemensam ny lag, som ska innehålla den civilrättsliga järnvägslag- stiftningen. Lagen bör benämnas järnvägstrafiklagen. För att möjliggöra för regeringen att lämna ett genomarbetat förslag till bör ett ikraftträdande inte ske alltför snart. är lagändringarna angelägna, särskilt med hänsyn till dels det förestående tillträdet till COTIF 1999, dels att nu gällande lag är omodern. Utredningen anser mot denna bakgrund att är en lämplig dag för ikraftträdande. Utredningen föreslår att de nu gällande lagarna om järnvägstrafik upphävs. Dessa lagar ska dock gälla för en transport som påbörjas före . Vidare ska den nu gällande järnvägstrafiklagen tillämpas på en skada utan samband med en transport (se 5 kap. 1–3 §§) som inträffar före . Utredningens bedömning är att det inte krävs några övergångsbestämmelser i övrigt. I den nu föreslagna lagen regleras delvis sådant som följer av I den mån lagen är tvingande, som t.ex. regress- bestämmelsen i 14 §, kommer med nuvarande förslag lagen att tillämpas Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag tillämpas på 1.transport av resande och gods på järnväg, 2.nyttjande av vagnar i järnvägstrafik, 3.nyttjande av infrastruktur i järnvägstrafik, och 4.transport av resande på spårväg och tunnelbana. Lagen tillämpas också i fråga om ansvar för person- eller sakskada som någon har tillfogats till följd av järnvägs-, spårvägs- och tunnelbanedrift i annat fall än vid transport. Lagen tillämpas inte på brevbefordran med järnväg. 2 § Särskilda bestämmelser om transport av resande på järnväg finns i och rådets förordning (EG) nr 1371/2007 av om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer (tågpassagerarförordningen). Järnvägstransporter som omfattas av COTIF 1999 Fördraget gäller som svensk lag 3 § Som svensk lag gäller följande bestämmelser i fördraget om internationell järnvägstrafik av i dess lydelse enligt ändringsprotokollet av (COTIF 1999) 1.artiklarna 9, 11, 12 och 32, 2.bihang A om internationell transport av resande på järnväg (), 3.bihang B om internationell transport av gods på järnväg (), 4.bihang D om nyttjande av vagnar i internationell järnvägstrafik (CUV), och 5.bihang E om nyttjande av infrastruktur i internationell järnvägstrafik (CUI). Den franska texten har företräde framför de tyska och engelska texterna. De franska och engelska texterna av fördraget i de delar som anges i första stycket samt en översättning av dessa till svenska finns intagna som en bilaga till denna lag. Automatisk ändring i bihang A, B, D eller E 4 § Om revisionsutskottet inom Mellanstatliga organisationen för internationell järnvägstrafik (OTIF) har beslutat om en för bindande ändring av artikel 9 i grundfördraget eller av bihang A, B, D eller E till COTIF 1999, ska ändringen gälla i från och med den dag då ändringen träder i kraft enligt COTIF 1999. 5 § En ansökan om att en utländsk dom eller annan utländsk exekutionstitel ska förklaras verkställbar enligt artikel 12 eller 32 i COTIF 1999 görs till den tingsrätt som regeringen föreskriver. Sökanden ska tillsammans med ansökan ge in 1.exekutionstiteln i original eller i kopia som har bestyrkts av en behörig myndighet, och 2.en förklaring av en behörig myndighet i den stat där exekutionstiteln har upprättats att den avser en tvist om transport som omfattas av COTIF 1999 samt att den får verkställas i den staten och, i fråga om en domstols dom, att den har fått laga kraft. Vid handläggning i domstol av ett ärende enligt denna paragraf tillämpas i övrigt lagen (1996:242) om domstolsärenden om inte något annat följer av en unionsrättsakt eller ett internationellt instrument. 6 § Om en dom eller annan exekutionstitel förklaras verkställbar, verkställs den på samma sätt som en svensk dom som har fått laga kraft. Järnvägstransporter som inte omfattas av COTIF 1999 7 § På avtal om transport av resande på järnväg som inte omfattas av tillämpningsområdet för bihang A till COTIF 1999 eller av tillämpningsområdet för tågpassagerarförordningen, tillämpas tåg- passagerarförordningen som svensk lag. Förordningens artiklar 4 och 11 tillämpas som svensk lag även på avtal om transport av resande på spårväg och tunnelbana. Tågpassagerarförordningen ska dock inte tillämpas i den mån undantag görs i [X § lagen om resenärers rättigheter vid kortare resor]. 8 § På avtal om transport av gods på järnväg som inte omfattas av tillämpningsområdet för bihang B till COTIF 1999, tillämpas bihanget som svensk lag. Nyttjande av vagnar i järnvägstrafik 9 § På avtal om nyttjande av vagnar i järnvägstrafik som inte omfattas av tillämpningsområdet för bihang D till COTIF 1999, tillämpas bihanget som svensk lag. 10 § På avtal om nyttjande av infrastruktur i järnvägstrafik som inte omfattas av tillämpningsområdet för bihang E till COTIF 1999, tillämpas bihanget som svensk lag. Gemensamma bestämmelser för transporter Begränsning av transportörens och infrastrukturförvaltarens ansvar 11 § Vid dödsfall och personskada har transportören eller infra- strukturförvaltaren rätt att begränsa sitt ansvar till 400 000 särskilda dragningsrätter per person vid en och samma olycka, när det är fråga om sådan ersättning som avses i artiklarna 27.2 och 28 b i bihang A till COTIF 1999, artiklarna 11.2 och 12 b i bihang E till COTIF 1999 och artiklarna 27.2 och 28 b i bilaga I till tågpassagerarförordningen. 12 § Om parterna i ett fall som avses i artikel 54.3 i bihang A eller i artikel 42.3 i bihang B till COTIF 1999 inte kan enas om en viss sak- kunnig, ska tingsrätten i den ort där godset, resgodset eller fordonet finns, efter ansökan utse en sakkunnig. 13 § Om transportören har en förfallen fordran för sin befattning med egendom som den innehar med anledning av ett transportavtal som avses i denna lag, är transportören inte skyldig att lämna ut egendomen till den som är betalningsskyldig för fordringen förrän fordringen har blivit betald eller säkerhet har ställts för betalningen. När endast en del av en sändning begärs utlämnad, får transportören dock inte hålla kvar delen, om värdet av återstoden täcker fordringen. Rätt att hålla kvar egendom till säkerhet för en sådan fordran som avses i första stycket föreligger också, när tredje man har hand om egendomen för förvaring på uppdrag av transportören eller när egendomen finns hos en annan transportör som har deltagit i utförandet av transportavtalet. Tredje man som har hand om egendom för förvaring på uppdrag av transportören har också rätt att hålla kvar egendomen till säkerhet för en egen fordran på betalning för förvaringen. 14 § Infrastrukturförvaltaren ska vara ansvarig enligt bihang E till COTIF 1999 också för ekonomisk skada som transportören har åsamkats som en följd av sina förpliktelser enligt bestämmelserna om ersättning och assistans i tågpassagerarförordningen, lag eller annan föreskrift. Från den ersättning som ska utgå enligt första stycket avräknas de kvalitetsavgifter enligt 6 kap. 22 a § järnvägslagen (2004:519) som trans- portören erhållit från infrastrukturförvaltaren på grund av samma händelse. Ansvar i annat fall än vid transport Skada till följd av järnvägsdrift 15 § Om någon har tillfogats personskada eller sakskada till följd av järnvägs-, spårvägs- eller tunnelbanedriften i annat fall än som förut nämnts i denna lag, ska infrastrukturförvaltaren ersätta skadan. Infrastrukturförvaltaren är fri från ansvarighet enligt första stycket, om skadan har orsakats av omständigheter som inte kan hänföras till själva järnvägs-, spårvägs- eller tunnelbanedriften och som infrastruktur- förvaltaren inte hade kunnat undgå eller förebygga följderna av även om infrastrukturförvaltaren hade vidtagit alla åtgärder som rimligen hade kunnat krävas av den. Ett järnvägsföretag som har tillfogats en skada ska inte anses vara tredje man. Skada i ett motordrivet fordon 16 § Skadas förare eller passagerare i ett motordrivet fordon som är i trafik eller skadas ett sådant fordon eller egendom som transporteras med ett sådant fordon, är infrastrukturförvaltaren ansvarig endast om skadan har orsakats genom fel eller försummelse på infrastrukturförvaltarens sida eller genom bristfällighet i någon anordning för driften. 17 § I fråga om skadestånd enligt 15 och 16 §§ gäller 5 kap. och 6 kap. 1–4 §§ skadeståndslagen (1972:207). Om vållande på den skadelidandes sida har medverkat till skador på nötkreatur eller hästar under betesgång eller på renar, får skadeståndet jämkas endast om medverkan har skett uppsåtligen eller genom grov vårdslöshet. Skadas ett motordrivet fordon som är i trafik eller egendom som trans- porteras med ett sådant fordon, ska medverkan till denna sakskada anses föreligga, om vållande i samband med förandet av det skadade fordonet eller det fordon som den skadade egendomen transporterades med eller bristfällighet på fordonet har medverkat till skadan. 18 § Den som har en fordran på ersättning enligt bestämmelserna i 15– 17 §§ förlorar rätten att kräva ut sin fordran om talan inte väcks 1.vid dödsfall: från dödsfallet, dock inte längre än från den händelse som ledde till dödsfallet, 2.vid personskada som inte har lett till döden: från den händelse som orsakade skadan, 3.vid sakskada: från den händelse som orsakade skadan. Om tiden för talan har försuttits, får fordran inte heller göras gällande på annat sätt, såsom genom genkäromål eller yrkande om kvittning. De särskilda bestämmelserna om preskription i denna paragraf gäller inte om en fordran görs gällande mot någon på grund av dennes brottsliga förfarande. 1.Denna lag träder i kraft . a.järnvägstrafiklagen (1985:192), och b.lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik. 3.För avtal om transport av resande på järnväg, spårväg eller tunnelbana samt avtal om transport av gods på järnväg ska äldre bestämmelser gälla om transporten har påbörjats före ikraftträdandet. 4.För avtal om nyttjande av vagnar i järnvägstrafik och avtal om nyttjande av infrastruktur i järnvägstrafik ska äldre bestämmelser gälla om avtalet har ingåtts före ikraftträdandet. 5.För skada enligt 5 kap. i den upphävda järnvägstrafiklagen ska äldre bestämmelser gälla om skadan har inträffat före ikraftträdandet. 2Förslag till lag om ändring i järnvägslagen (2004:519) Härigenom föreskrivs i fråga om järnvägslagen (2004:519) dels att 1 kap. 2 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 1 kap. 2 b §, av följande lydelse. befordran av passagerare finns i transport av passagerare finns i förordning (EG) nr 1371/2007 av förordning (EG) nr 1371/2007 av passagerare och gods i järn- passagerare och gods i järn- vägstrafiklagen (1985:192) vägstrafiklagen (0000:00). lagen (1985:193) om internationell Bihang G om tekniskt godkän- nande av järnvägsmateriel som används i internationell trafik till fördraget om internationell järn- vägstrafik av i dess lydelse av (COTIF 1999) gäller som svensk lag. Den franska texten har företräde framför de tyska och engelska texterna. De franska och engelska tex- terna samt en översättning av dessa till svenska finns intagna som en bilaga till järnvägstrafik- lagen (0000:00). Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2014:1347. Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1672) om paketresor Härigenom föreskrivs att 18 § lagen (1992:1672) om paketresor ska ha följande lydelse. Skador som omfattas av bestäm- (1994:1009), rådets förordning (EG) nr 2027/97 (1994:1009), rådets förordning (EG) nr 2027/97 av deras bagage, lagen (2010:510) om passagerare och deras bagage, lagen lagen (1985:193) ersätts enligt de bestämmelserna i ersätts enligt de bestämmelserna i stället för enligt denna lag. stället för enligt denna lag. Arrangören är dock alltid skyldig att Arrangören är dock alltid skyldig att ersätta resenären för vad denne har ersätta resenären för vad denne har rätt att fordra enligt de nämnda rätt att fordra enligt de nämnda Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2014:1346. 4Förslag till lag om ändring i trafikskadelagen (1975:1410) Härigenom föreskrivs att 11 och 20 §§ trafikskadelagen (1975:1410) 2 ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Uppkommer annan person- eller sakskada i följd av trafik med motordrivet fordon än som anges i 10 §, utgår trafikskadeersättning från trafikförsäkringen för fordonet. För sakskada som tillfogas försäkringstagaren genom det egna fordonet utgår trafikskadeersättning enligt första stycket endast om fordonet brukades olovligen av annan. Ersättning enligt första stycket utgår ej för sakskada som genom det egna fordonet tillfogas fordonets brukare eller förare eller, om fordonet brukades olovligen, den som med vetskap därom följde med fordonet eller lät egendom befordras med detta. (1985:192) och som är i trafik eller (0000:000) och som är i trafik eller skadas person eller egendom i ett skadas person eller egendom i ett sådant fordon, utgår trafik- skadeersättning enligt första stycket skadeersättning enligt första stycket endast om skadan har orsakats endast om skadan har orsakats genom vållande i samband med genom vållande i samband med på det fordonet. på det fordonet. också skada på egendom som ingår i också skada på egendom som ingår i spåranläggningen, gäller vad nu har spåranläggningen, gäller vad nu har sagts även i fråga om denna skada. sagts även i fråga om denna skada. Har skada för vilken trafikskadeersättning utgått vållats uppsåtligen eller genom grov vårdslöshet, inträder försäkringsanstalten intill det utgivna beloppet i den skadelidandes rätt till skadestånd av skadevållaren. Detsamma gäller, om skadan har vållats genom vårdslöshet av förare som har gjort sig skyldig till brott som avses i 4 § eller 4 a § lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott. Om trafikskadeersättning har betalats för en skada som omfattas av produktansvarslagen (1992:18), inträder försäkringsanstalten intill det utgivna beloppet i den skadelidandes rätt till skadestånd enligt den lagen. Är järnväg eller spårväg enligt järnvägstrafiklagen (1985:192) eller järnvägstrafiklagen (0000:000) eller annan författning ansvarig för skada annan författning ansvarig för skada till följd av spårdriften och har till följd av spårdriften och har 2 Lagen omtryckt 1994:43. trafikskadeersättning utgått för skadan, får försäkringsanstalten kräva ersättningen åter från den ansvarige i den omfattning som är skälig med hänsyn till den medverkan som har förekommit på ömse sidor och omständigheterna i övrigt. skadan, får försäkringsanstalten kräva ersättningen åter från den ansvarige i den omfattning som är skälig med hänsyn till den medverkan som har förekommit på ömse sidor och omständigheterna i Denna lag träder i kraft . Efter remiss har yttranden över betänkandet lämnats av Hovrätten för , , , , , , , , , , , , , Länstrafik, Näringslivets transportråd, Resenärsforum, Trafik, , Skånetrafiken, lokaltrafik, Svensk försäkring, Svensk Kollektivtrafik, Kommuner och Landsting, Swedac, och . , , , , , Jernhusen, Samtrafiken i , , , , Konsumenter, , , och har avstått från att yttra sig. Härigenom föreskrivs följande. 1 § I denna lag finns bestämmelser om 1.avtal om transport av resenärer eller gods på järnväg, 2.avtal om nyttjande av vagnar i järnvägstrafik, 3.avtal om nyttjande av infrastruktur i järnvägstrafik, och 4.ansvar för skada som tillfogats en resenär vid transport på tunnel- bana eller spårväg. Lagen innehåller också bestämmelser om ansvar för skada som någon har tillfogats till följd av spårdrift i annat fall än inom ramen för ett avtal om transport. Till lagen hör en bilaga med de franska och engelska originaltexterna av fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF) av idess lydelse enligt ändringsprotokollet av (fördraget) i de delar som ska gälla som svensk lag enligt 3, 6–8, 11 och 14 §§ och en översättning av dessa delar till svenska. Om originaltexterna skiljer sig åt, gäller den franska texten.1 2 § Särskilda bestämmelser om transport av resenärer på järnväg finns i och rådets förordning (EG) nr 1371/2007 av om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer (tåg- passagerarförordningen). Avtal om transport av resenärer 3 § Originaltexterna av bestämmelserna i fördragets bihang A för avtal om internationell transport av resenärer på järnväg ska gälla som svensk lag. Första stycket gäller inte till den del bestämmelserna uteslutande reglerar de fördragsslutande staternas förpliktelser mot varandra eller mot Mellanstatliga organisationen för internationell järnvägstrafik (OTIF). 4 § Artikel 11 (om skadeståndsansvar för resenärer och resgods) i tåg- passagerarförordningen, i den ursprungliga lydelsen, ska även tillämpas på sådana avtal om inrikes transport av resenärer på järnväg som inte omfattas av tillämpningsområdet i artikel 2.1 i förordningen, i den ur- sprungliga lydelsen, och på avtal om transport av resenärer på tunnelbana eller spårväg. 1 Här återfinns bilagan, tillsammans med andra delar av fördraget, som bilaga 1 till lagrådsremissen. 5 § En fordran som grundar sig på en skyldighet enligt artikel 15, 16, 17 eller 18 (om försening, utebliven anslutning och inställelse) i tågpassa- gerarförordningen, i den ursprungliga lydelsen, upphör om resenären inte väcker talan från det att fordran uppkom. Avtal om transport av gods på järnväg 6 § Originaltexterna av bestämmelserna i fördragets bihang B för avtal om internationell transport av gods på järnväg ska gälla som svensk lag. Bestämmelserna i bihang B ska, med undantag för artiklarna 46 och 51, även tillämpas på avtal om transport av gods på järnväg när den plats där godset tas emot och den plats där godset ska lämnas ut ligger i . Då ska också bestämmelserna i artikel 1.4 i bihang A tillämpas. Första och andra styckena gäller inte till den del bestämmelserna ute- slutande reglerar de fördragsslutande staternas förpliktelser mot varandra eller mot OTIF. Avtal om nyttjande av vagnar i järnvägstrafik 7 § Originaltexterna av bestämmelserna i fördragets bihang D för avtal om nyttjande av vagnar i internationell järnvägstrafik ska gälla som svensk lag. Bestämmelserna i bihang D ska, med undantag för artikel 11, även tillämpas på avtal om nyttjande av järnvägsvagnar för transport av gods på järnväg när den plats där godset tas emot och den plats där godset ska lämnas ut ligger i . Samma bestämmelser ska även tillämpas på avtal om nyttjande av järnvägsvagnar för transport av resenärer enligt tågpassagerarförordningen, i den ursprungliga lydelsen, när platsen för avresa och platsen för ankomst ligger i . Avtal om nyttjande av infrastruktur i järnvägstrafik 8 § Originaltexterna av bestämmelserna i fördragets bihang E för avtal om nyttjande av infrastruktur i internationell järnvägstrafik ska gälla som svensk lag. Bestämmelserna i bihang E ska, med undantag för artiklarna 22–24, även tillämpas på avtal om nyttjande av järnvägsinfrastruktur för trans- port av gods på järnväg när den plats där godset tas emot och den plats där godset ska lämnas ut ligger i . Samma bestämmelser ska även tillämpas på avtal om nyttjande av järnvägsinfrastruktur för transport av resenärer enligt tågpassagerarförordningen, i den ursprungliga lydelsen, när platsen för avresa och platsen för ankomst ligger i . Första och andra styckena gäller inte till den del bestämmelserna ute- slutande reglerar de fördragsslutande staternas förpliktelser mot varandra eller mot OTIF. 9 § Det ansvar för ekonomisk skada för infrastrukturförvaltaren som följer av 8 § ska också omfatta ekonomisk skada som uppkommer för transportören till följd av dennes skyldigheter enligt artiklarna 16–18 i tågpassagerarförordningen, i den ursprungliga lydelsen, och 14 och 15 §§ lagen (2015:953) om kollektivtrafikresenärers rättigheter. Avtalsvillkor som i jämförelse med denna paragraf inskränker infra- strukturförvaltarens ansvar är utan verkan mot transportören. 10 § Om en transportör har rätt till ersättning enligt 8 eller 9 § och har fått kvalitetsavgift enligt 6 kap. 22 a § järnvägslagen (2004:519) av infra- strukturförvaltaren på grund av samma händelse, ska kvalitetsavgiften räknas av från ersättningen. Generella bestämmelser för avtal om transport eller nyttjande av infrastruktur i järnvägstrafik 11 § Originaltexterna av bestämmelserna i fördragets artikel 9.1, 9.2 och 9.5 om beräkningsenhet ska gälla som svensk lag. 12 § Vid personskada har transportören eller infrastrukturförvaltaren rätt att begränsa sitt ansvar till 400 000 särskilda dragningsrätter per person vid en och samma olycka, när det är fråga om sådan ersättning som avses i artikel 27.2 eller 28 b i bihang A, artikel 11.2 eller 12 b i bihang E eller artikel 27.2 eller 28 b i bilaga I till tågpassagerarförordningen, i den ursprungliga lydelsen. 13 § Om parterna i ett fall som avses i artikel 54 i bihang A, artikel 42 i bihang B eller artikel 54 i bilaga I till tågpassagerarförordningen, i den ursprungliga lydelsen, inte kan enas om en viss sakkunnig, ska tings- rätten på den ort där godset, resgodset eller fordonet finns efter ansökan utse en sakkunnig. Särskilda bestämmelser för avtal i internationella förhållanden 14 § I fråga om järnvägstrafik som regleras i fördraget ska original- texterna av bestämmelserna i fördragets artiklar 11 (om ställande av säkerhet), 12 (om verkställande av domar, kvarstad och utmätning) och 32 (om preskription och verkställighet) gälla som svensk lag. Förfarande för verkställbarhet av en utländsk exekutionstitel 15 § En ansökan om att en utländsk dom eller annan utländsk exeku- tionstitel ska förklaras verkställbar enligt artikel 12 eller 32 i fördraget görs hos tingsrätten. Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regerings- formen meddela föreskrifter om vilka tingsrätter som får pröva en an- sökan. Sökanden ska tillsammans med ansökan ge in 1. exekutionstiteln i original eller i kopia som har bestyrkts av en behörig myndighet, och 2. en förklaring av en behörig myndighet i den stat där exekutionstiteln har upprättats att den avser en tvist om transport som omfattas av fördraget samt att den får verkställas i den staten och, i fråga om en dom- stols dom, att den har fått laga kraft. Vid handläggning i domstol av ett ärende enligt denna paragraf tillämpas i övrigt lagen (1996:242) om domstolsärenden. Verkställighet av en utländsk exekutionstitel 16 § Om en dom eller annan exekutionstitel förklaras verkställbar, verk- ställs den på samma sätt som en svensk dom som har fått laga kraft. Ansvar för skada som har tillfogats tredje man 17 § För en annan person- eller sakskada till följd av järnvägs-, tunnel- bane- eller spårvägsdrift inom än sådan som har tillfogats en resenär under resa eller som har uppkommit på egendom under transport ansvarar infrastrukturförvaltaren. Ansvaret gäller inte för skada som har tillfogats ett järnvägs-, tunnel- bane- eller spårvägsföretag vid nyttjandet av infrastrukturen eller för skada som har tillfogats någon som tillhandahåller järnvägsvagnar som är avsedda att nyttjas för transport. Ansvaret gäller inte heller om skadan omfattas av någon annan bestämmelse i denna lag eller i tågpassagerar- förordningen eller om annat följer av 18 eller 19 §. 18 § Infrastrukturförvaltaren är fri från ansvar enligt 17 §, om skadan har orsakats av omständigheter som inte kan hänföras till själva järn- vägs-, tunnelbane- eller spårvägsdriften och som infrastrukturförvaltaren inte hade kunnat undgå eller förebygga följderna av även om infra- strukturförvaltaren hade iakttagit den omsorg som omständigheterna krävde.