prop · H5031 · 2017-09-20 00:00:00 — Den utökade möjligheten att interimistiskt lämna sjukpenning föreslås endast gälla när en försäkrad har en sjukperiod som har pågått i minst och sjukpenning eller sjuk- penning i särskilda fall har betalats ut tidigare i Vidare bör sjukpenning enligt den föreslagna bestämmelsen endast kunna lämnas på samma – eller lägre – förmånsnivå än nivån den försäkrade beviljades genom det slutliga beslut om sjukpenning som omfattade tiden före den tid för vilken ett inte- rimistiskt beslut ska fattas. Att interimistiskt lämna sjukpenning på en lägre förmånsnivå kan bli aktuellt om läkarens intyg endast avser en lägre förmånsnivå. Att den försäkrade har lämnat in ett läkarintyg för den aktuella perioden är givetvis också en förutsättning för att ett inte- rimistiskt beslut ska kunna fattas. TCO och har fram- fört att möjlighet att fatta interimistiska beslut enligt den nya bestämmel- sen även bör omfatta nya sjukfall. Regeringen är också medveten om att försäk- rade även då de första gången ansöker om sjuk- penning i en sjukperiod kan göra betydande ekonomiska förluster om de har avstått från förvärvsarbete och sedan inte beviljas sjuk- penning. Det måste emellertid också beaktas att prövning av anspråk är en viktig del i att värna försäkringen så att rätt er- sättning lämnas till rätt försäkrad. Denna viktiga funktion skulle kunna åsidosättas om Försäk- ringskassan även skulle lämna sjukpenning till försäkrade som inte ansett vara berättigade till sjukpenning vid första till- fället som myndigheten har haft möjlighet att granska ärendet. Om anser att det finns risk att sjukpenning inte kommer att beviljas är det angeläget att den försäkrade informeras om detta på lämpligt sätt. Regeringen vill också påminna om att i de fall bedömer att den försäkrade sannolikt är berättigad till sjukpenning är det redan enligt gällande bestämmelser möjligt att interimistiskt lämna sjukpenning också i nya sjukfall till dess att slutligt beslut kan fattas. När rätten till sjukpenning prövas första gången i ett sjukfall för en anställd eller annan förvärvs- arbetande görs prövningen nästan uteslutande mot den försäkrades vanliga arbete. Det borde vara förhållandevis enkelt för den försäkrade att då själv kunna bedöma sin förmåga att trots sina besvär kunna arbeta. Arbetsförmedlingen har föreslagit att den nya bestämmelsen om interimistiska beslut även bör tillämpas när en försäkrad lämnar ett arbets- marknadspolitiskt program på grund av sjuk- dom. I dessa fall har den försäkrade under sjuk- P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 U T G I F TS O M R Å D E 1 0 frånvaro fått aktivitetstöd i minst . Regeringen anser dock inte att det är motiverat med några särskilda regler i dessa fall. Det rör sig om en annan förmån än sjukpenning och pröv- ningen sker på annat sätt. Skäl som talar emot att lämna sjukpenning Som framgår av ovanstående är avsikten att för- säkrade inte i efterhand ska få veta att sjuk- penning inte lämnas fr.o.m. en viss dag. Likaså bör försäkrade kunna få sjukpenning som gett den försäkrade för att yttra sig över beslutet. Som tidigare nämnts är det viktigt att har en dialog med den sjukskrivne försäkrade om de bedömningar i rehabiliteringskedjan som kom- mer att göras och hur dessa kan komma att på- verka den försäkrades rätt till sjukpenning. Detta är inte minst viktigt för att den försäkrade ska förstå det behov av omställning som kan finnas. I vägledningen 2015:1 Sjukpenning, rehabilite- ring och rehabiliteringsersättning beskriver För- säkringskassan hur det bör eftersträvas att den försäkrade i förväg informeras om den bedöm- ning som avser att göra när en ny bedömningsgrund ska tillämpas i rehabilite- ringskedjan. Den försäkrade ska också ges möj- lighet att yttra sig över denna bedömning. Rege- ringen anser att om den försäkrade på det sätt som anges i vägledningen redan har underrättats om bedömning och getts möjlighet att yttra sig över denna och det underlag som bedömningen gjorts utifrån, bör detta kunna utgöra skäl som talar mot att lämna sjukpenning i avvaktan på slutligt beslut. Detta förutsatt att inte nya omständigheter har till- kommit. Andra skäl som kan tala emot att lämna sjukpenning i avvaktan på att ett slutligt beslut fattas är att den försäkrade själv fördröjer processen eller borde inse att rätten till sjuk- penning kan komma att ifrågasättas. Det kan t.ex. handla om att den försäkrade dröjer med att lämna in ett läkarintyg eller att den försäkrade nekas läkarintyg av en läkare och vänder sig till en annan för att få ett sådant. Om den försäk- rade begär sjukpenning i anslutning till en sjuk- period som avslutats genom ett indragnings- eller avslagsbeslut bör den försäkrade inse att hans eller hennes rätt till sjukpenning kan komma ifrågasättas vid en ny ansökan om sjuk- penning och detta kan utgöra skäl mot att fatta ett interimistiskt beslut om att betala sjuk- penning. Givetvis är det heller inte avsikten att P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 U T G I F TS O M R Å D E 1 0 sjukpenning ska lämnas i avvaktan på slutligt beslut om den försäkrade har arbetat eller på annat sätt visat att arbetsförmåga finns. Övergång till sjukpenning på fortsättningsnivån De förslag som regeringen lämnar överensstäm- mer i stort med hur tillämpa- de försäkringen före . I ett avseende blir det dock skillnad. En del av den förändring av sjukförsäkringen som trädde i kraft var att sjukpenningen sänktes från till av SGI med sjukpenning. Den lägre ersättningsnivån fick beteckningen förlängd sjukpenning och kunde beviljas efter ansökan. I och med införandet av SFB försvann beteckningen förlängd sjukpenning. I balken talas endast om förmånen sjukpenning, som lämnas på normal- eller fortsättningsnivån. har även efter införandet av balken ansett att det fordras en ansökan för att få sjukpenning på fortsättningsnivån. Försäkrings- kassan har handlagt dessa ansökningar som andra ansökningsärenden. Det innebär att sjuk- penning inte har betalats ut förrän rätten till ersättning är styrkt och om ansökan avslås läm- nas ingen sjukpenning på fortsättningsnivån. Regeringens förslag innebär att även dessa ärenden bör kunna hanteras på samma sätt som andra sjukpenningärenden i fråga om möjlig- heten att interimistiskt betala ut sjukpenning eller sjukpenning i särskilda fall i avvaktan på ett slutligt beslut. 3.7.5Förstärkt skydd för sjukpenninggrundande inkomst Regeringens förslag: SGI-skydd ska gälla under tid då den försäkrade har ansökt om sjukpenning och väntar på ett slutligt beslut av Försäkrings- kassan i ärendet, om det inte finns skäl som talar emot det. Promemorians förslag: I promemorian före- slogs inte de begränsningar regeringen nu före- slår. Remissinstanserna: Inspektionen för social- försäkringen, Kommuner och Landsting, LO, TCO, , Funktionsrätt , , , och tillstyrker förslaget. tillstyrker i princip också förslaget, men anser att det bör begränsas till när den försäkrade ansökt om sjukpenning. Försäk- ringskassan anser att SGI-skydd inte ska gälla då det finns skäl som talar emot ett sådant skydd. Skälen för regeringens förslag: Med SGI- skydd avses att den försäkrade behåller sin SGI även under avbrott i förvärvsarbete. SGI-skydd gäller bland annat under tid den försäkrade får sjukpenning eller rehabiliteringsersättning. Även den som är arbetslös och arbetssökande via Arbetsförmedlingen har ett sådant skydd. Ett förlorat SGI-skydd innebär att den försäkrade inte är försäkrad för sjukpenning, och ett antal andra socialförsäkringsförmåner, förrän denne på nytt har fått ett arbete och en SGI har kunna fastställas utifrån inkomsten av detta arbete. Mot denna bakgrund föreslås att SGI-skyddet även ska gälla under tid den försäkrade väntar på slut- ligt beslut i ärenden om sjukpenning. I promemorian föreslogs att SGI-skyddet även skulle gälla i avvaktan på slutligt beslut om ersättning för arbetsresor, rehabiliteringspenning eller liknande förmåner inom arbetsskadeförsäk- ringen. har framfört att myndig- heten anser att det behövs ett skydd under ut- redningstid när det gäller sjukpenning, eftersom en sjukdom eller skada som påverkar arbetsför- mågan ofta uppstår plötsligt och oförutsett. Så är inte fallet med de övriga förmånerna. Arbets- livsinriktade rehabiliteringsåtgärder som kan ge rätt till rehabiliteringsersättning är planerade aktiviteter som i princip måste vara godkända av för att ersättning ska beviljas. Det bör sällan vara så bråttom med att påbörja en arbetslivsinriktad rehabiliteringsåtgärd att den försäkrade inte har kunnat säker- ställa att godkänner åtgärden. Regeringen delar uppfatt- ning och föreslår att SGI-skyddet bör begränsas till att gälla vid väntan på slutligt beslut om sjuk- penning. Vidare anser regeringen i likhet med vad För- säkringskassan har framfört att det bör införas en begränsning av möjligheten till SGI-skydd om det finns skäl som talar emot ett sådant skydd. Utan en sådan bestämmelse skulle den som inte har skyddat sin SGI t.ex. genom att vara arbetssökande och anmäld som sådan hos Arbetsförmedlingen kunna ansöka om sjuk- penning retroaktivt och därigenom få ett SGI- skydd. Bestämmelserna om när en sjukanmälan ska göras kan vara vägledande i detta samman- hang. I 28 a kap. 18 § samt 31 a kap. 13 § finns hän- visningar till bestämmelserna om SGI-skydd som gör att dessa även blir tillämpliga för be- hållande av rätten till sjukpenning och rehabilite- ringspenning i särskilda fall. Regeringens förslag: Lagen ska träda i kraft . Bestämmelserna i 110 kap. 13 a § och 112 kap. 2 a § ska dock tillämpas första gången vid en begäran om sjukpenning eller sjukpenning i särskilda fall som kommit in till från och med ikraftträdandet och som avser tid därefter. Promemorians förslag: Regeringen föreslår i jämförelse med promemorians förslag ett för- tydligande med innebörden att de nya bestäm- melserna om interimistiska beslut och under- rättelse av beslut första gången bör gälla när en försäkrad efter ikraftträdandet begär sjukpen- ning eller sjukpenning i särskilda fall för tid efter ikraftträdandet. Remissinstanserna: Kommuner och Landsting tillstyrker att förslagen träder i kraft . Förvaltningsrätten i anser att det bör förtydligas om avsikten är att ska kunna tillämpa bestäm- melsen om skydd av den sjukpenninggrundande inkomsten retroaktivt. önskar att det tydligare anges vad som ska gälla om en försäkrad efter ikraftträdandet av de nya be- stämmelserna lämnar in en begäran om sjukpen- ning som avser tid före ikraftträdandet. Skälen för regeringens förslag: Regeringen anser att ett ikraftträdande bör ske och bedömer att är lämpligt. Regeringen föreslår som ett förtyd- ligande av övergångsbestämmelserna att de före- slagna reglerna om underrättelse och interimis- tiska beslut enligt förslagen i 110 kap. 13 a § och 112 kap. 2 a § bör tillämpas första gången vid bedömningen av en begäran om sjukpenning som kommit in till eller därefter och som avser tid efter ikraftträdandet. P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 U T G I F TS O M R Å D E 1 0 Någon övergångsbestämmelse föreslås däre- mot inte vad avser skyddet av SGI. Det innebär att när den nya bestämmelsen om SGI-skydd trätt i kraft bör skyddet även beaktas för tid före ikraftträdandet. Sjukförsäkringen utgör en central del av våra gemensamma svenska trygghetsystem. Det är viktigt att medborgarna har tilltro till försäk- ringen och som ansvarig myndighet. Försäkringen måste därför vara förutsägbar och rättsäker. I rättsäkerheten ligger att den som berörs av ett beslut ges möjlighet att försäkra sig om att beslutsunderlaget är fullständigt. Regeringens förslag bör kunna bidra till att förbättra rättsäkerheten. För de försäkrade är sannolikt den ökade förut- sägbarheten i sjukförsäkringen den viktigaste konsekvensen av regeringens förslag. Detta är inte begränsat till de försäkrade vars rätt till sjukpenning ifrågasätts. Försäkrade kan känna sig trygga i att om har accep- terat att läkarintyg från deras läkare styrker ned- sättning av arbetsförmågan så behöver de inte vara oroliga för att det utan förvarning görs en annan bedömning när de lämnar in ett nytt läkarintyg. Bedömer att de inte längre har rätt till sjukpenning så kommer de att informeras om detta och få möjlighet att yttra sig över det tilltänkta beslutet. För de försäkrade vars rätt till sjukpenning ifrågasätts innebär förslagen att de inte får beslut som från deras perspektiv ter sig som retroak- tiva. Är de arbetslösa, eller anställda men på grund av rehabiliteringskedjans tidsgränser prövats mot och bedömts ha arbetsförmåga i ett på arbetsmarknaden normalt förekommande arbete, förstärks även skyddet av den sjukpen- ninggrundande inkomsten. P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 U T G I F TS O M R Å D E 1 0 Regeringens förslag innebär i stort en återgång till handläggningen som den var innan . Självklart är förändringen för- knippad med vissa omställningsinsatser. Vägled- ningar kan behöva skrivas om och personalen kan behöva få viss utbildning. Regeringens bedömning är att förslagen inte medför behov av resurstillskott till Försäkrings- kassan. Förslagen innebär ingen förändring av de grundläggande villkoren för rätt till sjukpenning. Ett fåtal ärenden som handlar om möjligheten att få sjukpenning i avvaktan på slutligt beslut skulle kunna bli föremål för domstolsprövning. Förslagen bör dock även kunna leda till att färre personer överklagar beslut. Sammantaget bedöms konsekvenserna för förvaltningsdomstolarna vara marginella. Landstingen berörs i första hand såsom sjuk- vårdshuvudmän. Försäkrade vars rätt till sjukpenning ifråga- sätts vänder sig oftast till sin läkare för att få stöd och få ett kompletterande läkarintyg. Detta även i de fall där skälet till be- dömning är mer försäkringsjuridiskt än att läkarintyget har brister. Eftersom förslagen inte rör de grundläggande förutsättningarna för rätt till sjukpenning inne- bär förslagen inte att antalet beslut om nekad sjukpenning kan förväntas minska. Regeringen har dock förhoppningen att pressen på framför allt sjukskrivande läkare kan minska något om försäkrade kan få sjukpenning i större utsträck- ning under utrednings- och kommuniceringstid. I begränsad utsträckning kan förslagen minska behovet av försörjningsstöd från kommunerna. Ett av de problem som arbetsgruppen har iden- tifierat är att försäkrade i efterhand kan få vet- skap om att de kan få sjukpenning. Det kan röra sig om belopp av en sådan storlek att människor med svag ekonomisk ställning är i behov av stöd från kommunen. minskar om sjukpenning lämnas i avvaktan på slutligt beslut. Förslagen i denna promemoria bedöms endast marginellt påverka arbetsgivare. För egna företagare som är sjukskrivna kan dock förslagen innebära ökad trygghet. Regeringens förslag innebär att Försäkrings- kassan ges möjlighet att tillämpa försäkringen på ett liknande sätt som skedde före . Det innebär således ingen kost- nadsökning i förhållande till vad som gällde under större delen av 2016. I ett avseende avviker arbetsgruppens förslag från tillämpningen före . De nya bestämmelserna bör även kunna tillämpas vid övergången från sjukpenning på normalnivån till fortsättningsnivån. I ca 500 fall nekas den försäkrade helt eller delvis sjukpenning vid prövningen sjuk- frånvaro. Detta beror sannolikt i första hand på att bestämmelserna om särskilda skäl för att skjuta upp prövningen mot ett på arbetsmark- naden normalt förekommande arbete då är tillämpliga. En rimlig bedömning är att i ungefär hälften av dessa fall har tillräckligt beslutsunderlag före det att det blir aktuellt att fatta beslut och har även kunnat ge den försäk- rade möjlighet att yttra sig över det tänkta be- slutet. Om det uppskattas att utredningstiden i de övriga 250 fallen uppgår till och att kommuniceringstiden är lika lång så kan antalet tillkommande dagar med sjukpen- ning beräknas till 7 000 st. Eftersom inte alla är helt sjukskrivna kan antalet nettodagar beräknas till knappt 6 000 st. Den tillkommande kostna- den uppskattas till ca . Regeringens förslag bedöms ha störst betydelse för kvinnor. Som andel av avslutade sjukfall för respektive kön är det fler pågående sjukfall för män som avslutas genom att I antal är det dock betydligt fler kvinnor som får beslut om avslag på ansökan om sjukpenning i pågående sjukfall. Detta för- av att sjukfrånvaron bland kvinnor är betydligt högre. Förslagen kan också antas ha störst betydelse för kvinnor eftersom de i genomsnitt har lägre inkomster än män och därför oftare kan antas ha en ekonomiskt mer utsatt situation. Detta gäller särskilt kvinnor som är ensamstående med barn. Förslaget till lag om ändring i socialförsäkringsbalken I paragrafen regleras den tid under vilken den försäkrade har ett skydd för sin sjukpenning- grundande inkomst. I paragrafen har införts ett nytt andra stycke som föreskriver att den försäkrades sjuk- penninggrundande inkomst även skyddas under tid då han eller hon har ansökt om sådan ersätt- ning som anges i första stycket 1 och väntar på ett slutligt beslut av i ärendet, om det inte finns skäl som talar emot det. Det nya stycket innebär att den försäkrade ges ett skydd för sin sjukpenninggrundande inkomst också under tid för utred- ning, underrättelse och kommunicering i de fall den försäkrades ansökan om sjukpenning resul- terar i ett avslagsbeslut. Med slutligt beslut avses beslut som avgör ett ärende. Det finns inget krav på att beslutet ska ha vunnit laga kraft eller att tiden för att begära omprövning ska ha löpt ut för att ett beslut i dessa fall ska anses vara slut- ligt. Ett interimistiskt beslut är inte att anse som ett slutligt beslut. Bestämmelsen kan inte tillämpas i samband med att en enskild begär omprövning av ett beslut enligt 113 kap. 7 § SFB. Det kan finnas skäl som talar emot att den sjukpenninggrundande inkomsten ska skyddas. Ett exempel på när den sjukpenninggrundande inkomsten inte ska kunna skyddas är när en försäkrad ansöker om sjukpenning före sjukanmälan utan att det har funnits hinder för att göra sjukanmälan tidigare eller att det finns sådana särskilda skäl för att förmånen ändå bör lämnas, se 27 kap. 17 § SFB. I en sådan situation kan den försäkrade som regel P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 U T G I F TS O M R Å D E 1 0 inte förvänta sig att få sjukpenning och den sjukpenninggrundande inkomsten ska inte skyddas. Det tidigare andra stycket blir i och med in- förandet av ett nytt andra stycke i stället tredje stycket. Ett tillägg har gjorts som innebär att åldersgränsen även ska gälla för de som omfattas av det nya andra stycket. I paragrafen regleras vad som anses som sjuk- period. En ny punkt 4 har lagts till i paragrafen. Som sjukperiod anses även tid då en försäkrad får sjukpenning eller sjukpenning i särskilda fall enligt 112 kap. 2 a §. I paragrafen regleras frågan om återkrav när ett interimistiskt beslut har fattats med stöd av 112 kap. 2 §. Ett tillägg har gjorts i paragrafens första stycke som innebär att bestämmelsen även ska gälla interimistiska beslut som fattas med stöd av den nya 112 kap. 2 a §. Paragrafen är ny. I paragrafens första stycke föreskrivs att ett ärende om sjukpenning eller sjukpenning i sär- skilda fall inte får avgöras till den försäkrades nackdel utan att den försäkrade har underrättats om innehållet i beslutet och har fått en bestämd tid för att yttra sig över det. Bestämmelsen inne- bär att i de fall avser att helt eller delvis avslå en ansökan om sjukpenning eller sjukpenning i särskilda fall ska den försäk- rade ges möjlighet att yttra sig över beslutet och dess innehåll innan beslut fattas. Han eller hon ges därmed möjlighet att komma in med ytter- ligare underlag som kan påverka beslutet. Vidare ges den försäkrade en möjlighet att ställa in sig på ett eventuellt avslagsbeslut och de konsekven- ser som ett sådant får för t.ex. skydd för den sjukpenninggrundande inkomsten. Bestämmelsen ska ses som ett komplement till bestämmelsen om kommunicering i förvalt- ningslagen (1986:223) förkortad FL. Enligt 17 § FL ska ett ärende inte avgöras utan att den som är sökande, klagande eller annan part har under- rättats om en uppgift som har tillförts ärendet av P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 U T G I F TS O M R Å D E 1 0 någon annan än honom eller henne själv, till detta finns ett antal undantagssituationer upp- räknade då kommunicering inte krävs. Enligt förslaget till ny förvaltningslag17 ska en myndig- het, innan beslut fattas i ett ärende, underrätta den som är part om allt material av betydelse för beslutet och ge parten tillfälle att inom en be- stämd tid yttra sig över materialet, om detta inte är uppenbart obehövligt. Bestämmelsen i för- valtningslagen samt i den föreslagna nya förvalt- ningslagen reglerar således det underlag som den försäkrade ska ges rätt att ta del av före beslut. Den nya paragrafen i 13 a § är än mer om- fattande och föreskriver att den försäkrade ska underrättas om själva beslutet, dess innehåll och motivering. I likhet med vad som föreslås i för- slaget till ny förvaltningslag ska de försäkrade ges tillfälle att inom en bestämd tid yttra sig. Denna tid bör vara tillräckligt lång för att ge den försäkrade en rimlig möjlighet att komma in med kompletterande uppgifter. I det andra stycket föreskrivs att ett ärende får avgöras utan underrättelse om det är uppenbart att den försäkrade inte kan komma in med upp- gifter som kan påverka avgörandet. Härmed avses situationer när utrymme för bedömning helt saknas, t.ex. om den försäkrade har fått sjukpenning för tid efter ingången av den månad då han eller hon fyllt och därför inte kan beviljas sjukpenning. Möjligheten att göra undantag från bestämmelsen om under- rättelse skiljer sig därmed från de situationer när det är möjligt att underlåta kommunicering en- ligt 17 § FL och förslaget till ny förvaltningslag. Paragrafen är ny. Paragrafen föreskriver att får fatta ett interimistiskt beslut om rätt till sjukpenning och sjukpenning i särskilda fall om den försäkrade begär sådan ersättning i anslut- ning till en sjukperiod som har pågått i minst , sjukpenning eller sjukpenning i särskilda fall har lämnats tidigare i sjukperioden och det saknas skäl som talar emot att ett sådant beslut fattas. Bestämmelsen innebär jämfört med 112 kap. 2 § en utvidgad möjlighet att fatta inte- rimistiska beslut i ärenden om sjukpenning och sjukpenning i särskilda fall. ”trots 2 §” kan fatta beslut avses att sjukpenning eller sjukpenning i sär- skilda fall kan lämnas även i de fall kriterierna enligt 2 § inte är uppfyllda. Ett interimistiskt beslut om rätt till sjukpenning eller sjukpenning i särskilda fall kan fattas om den försäkrade i anslutning till begäran om sjukpenning eller sjukpenning i särskilda fall har haft en sjukperiod som pågått i minst . Det krävs vidare att sjukpenning eller sjukpenning i särskilda fall har utbetalats . Detta innebär att den som befinner sig i en sjukperiod som har pågått än inte kan få ett interimistiskt beslut med stöd av bestämmel- sen. Inte heller den som befinner sig i en sjuk- period som har pågått och som inte åtminstone har fått en fjärdedels sjukpenning utbetald kan få ett interimistiskt beslut med stöd av bestämmelsen. Med slutligt beslut avses beslut som avgör ett ärende. Bestämmelsen kan inte tillämpas i samband med att en enskild begär omprövning av ett beslut enlig 113 kap. 7 § SFB och inte heller i samband med en domstolspröv- ning. Om det finns skäl som talar emot att ett interimistiskt beslut fattas ska inte heller fatta ett sådant beslut. Skäl som talar emot ett interimistiskt beslut kan exempelvis vara att den försäkrade själv fördröjer processen eller borde inse att rätten till sjukpenning kan komma att ifrågasättas. Om den försäkrade redan har underrättats om bedömning och getts möjlighet att yttra sig över denna och det underlag som bedömningen gjorts utifrån, utan att nya omständigheter tillkommit, kan detta utgöra skäl som talar emot att ett inte- rimistiskt beslut fattas. Framkommer det att den försäkrade har arbetat eller på annat sätt visat att arbetsförmåga finns utgör detta också skäl som talar emot att ett interimistiskt beslut fattas.