prop · H403200 · 2017-06-01 00:00:00 — För att bestämmelsen ska ha en lydelse som bättre överensstämmer med direktivet bör det framgå att samråd ska ske med dem som kan antas bli berörda och inte endast med dem som faktiskt berörs. I enlighet med vad som följer av artikel 6.3 i SMB-direktivet bör det dessutom tydlig- göras att det är på grund av sitt särskilda miljöansvar som en myndighet kan antas bli berörd. Vad som därmed avses framgår av avsnitt 9.2. har anfört att allmänheten bör ges tillfälle att yttra sig i avgränsningssamrådet i enlighet med vad som följer av Århuskonven- tionen och protokollet om strategiska miljöbedömningar under Esbokon- ventionen. Energigas och har anfört att verksam- hetsutövare som berörs av en plan bör inkluderas i samrådskretsen. I samband med godkännandet av protokollet om strategiska miljöbedöm- ningar under Esbokonventionen konstaterade regeringen att protokollet om strategiska miljöbedömningar under Esbokonventionen till skillnad från SMB-direktivet anger att varje part i lämplig utsträckning ska sträva efter att ge den berörda allmänheten tillfälle att delta i avgränsningssam- rådet. Regeringen angav vidare att protokollets krav i detta avseende kan uppfyllas inom ramen för skyldigheten att genomföra ett avgränsnings- samråd enligt nuvarande 6 kap. 13 § andra stycket (prop. 2003/04:116 s. 52). Motiveringen till detta var att det står myndigheter och kommuner fritt att i lämplig utsträckning samråda med den berörda allmänheten. Regeringen anser inte att det i det här lagstiftningsärendet finns anledning att frångå den bedömning som regeringen har gjort i fråga om samrådskretsens omfattning. Den berörda allmänheten och enskilda som kan antas bli särskilt berörda av genomförandet av pla- nen har möjlighet att yttra sig över miljökonsekvensbeskrivningen enligt 6 kap. 15 §. När det gäller miljökonsekvensbeskrivningar för verksamheter och åt- gärder ska enligt nuvarande bestämmelser verka för att be- skrivningen får den inriktning och omfattning som behövs för tillstånds- prövningen. Flera remissinstanser anger i sina remissvar över prome- att de anser att borde ha en tydligare uppgift i fråga om miljökonsekvensbeskrivningens omfattning och detaljeringsgrad även inom ramen för den strategiska miljöbedömningen. Det går inte att utesluta att planer och program kan röra områden inom vilka läns- styrelsen inte har den kompetens som krävs för att kunna lämna väg- ledning om miljökonsekvensbeskrivningens inriktning och omfattning. Vissa planer kan dessutom tas fram av själv. Regeringen bedömer därför inte att det är lämpligt att ska redovisa sin bedömning i fråga om beskrivningens omfattning och inriktning. Där- emot bör naturligtvis , när den ingår i samrådskretsen, med- verka till att miljökonsekvensbeskrivningen får en lämplig omfattning och detaljeringsgrad. Mark- och vid har anfört att det bör tydliggöras när i processen samrådet om avgränsning bör genomföras och då särskilt i förhållande till det plansamråd som ska genomföras enligt . Det avgränsningssamråd som ska genom- föras inom ramen för planprocessen enligt behand- 2016/17:200 las i avsnitt 12.3 nedan. Miljöbedömningen och arbetet med miljökonse- kvensbeskrivningen bör påbörjas , dvs. så snart arbetet med planen eller programmet har påbörjats. Av det följer att av- gränsningssamrådet bör ske i plan- eller program- processen. För att samrådet ska fylla sitt syfte är det dock vik- tigt att det finns ett underlag där det tydligt framgår vad som föreslås och hur myndigheten eller kommunen har kommit fram till förslaget. Miljökonsekvensbeskrivningen inom ramen för Regeringens förslag: Kraven på vad en miljökonsekvensbeskrivning ska innehålla förtydligas och utformas på ett sätt som bättre stämmer överens med SMB-direktivet. även innehålla en beskrivning av planerade åtgärder för att avhjälpa de betydande negativa miljöeffekter som genomförandet av planen eller programmet kan antas medföra. Promemorians förslag överensstämmer i sak med regeringens. Remissinstanserna: En övervägande majoritet av de remissinstanser som yttrar sig är positiva till eller har inte några synpunkter på förslaget om att miljökonsekvensbeskrivningen ska innehålla uppgifter om plane- rade åtgärder för att avhjälpa betydande negativa miljöeffekter. Utredningen om en effektivare och mer konsekvent tillämpning av ekologisk kompensation (M 2016:03) och anser att or- det kompensera bör användas i stället för ordet avhjälpa i fråga om miljö- i , och Envi- ronment AB anser att det behövs en yttre kvalitetskontroll i fråga om ska innehålla redovisning av på vilket sätt som planen eller programmet tar hänsyn till sådana sannolika förändringar i omgivningen som kan komma att påverka planen eller programmet. Havs- och vattenmyndigheten anser att det bör införas krav om att mil- jökonsekvensbeskrivningen ska innehålla en redovisning av hur planen eller programmet kan komma att påverka eller riskerar att påverka möj- ligheten att följa miljökvalitetsnormer samt vilka åtgärder som behöver vidtas för att ska kunna följas. Skälen för regeringens förslag Ett korrekt genomförande av kraven i SMB-direktivet Det svenska genomförandet av kraven på innehåll i en miljökonsekvens- beskrivning i artikel 5.1 och bilaga 1 till SMB-direktivet har genomförts i nuvarande 6 kap. 12 § . Av nuvarande 6 kap. 12 § andra stycket 4 framgår att miljökonsekvensbeskrivningen ska innehålla en be- skrivning av relevanta befintliga miljöproblem som har samband med ett sådant naturområde som avses i 7 kap. eller ett annat område av särskild betydelse för miljön. För ett tydligare genomförande av bilaga 1 punk- ten d i SMB-direktivet bör det i bestämmelsen anges att kravet på redo- visning av relevanta befintliga miljöproblem även kan omfatta miljö- problem som inte har en koppling till ett område av särskild betydelse för miljön. har anfört att miljökonsekvensbeskrivning- en bör innehålla en redovisning av på vilket sätt planen eller programmet tar hänsyn till sådana sannolika förändringar i omgivningen som kan komma att påverka planen eller programmet. I förhållande till specifika miljöbedömningar innehåller propositionen ett förslag som tydliggör att en miljökonsekvensbeskrivning ska innehålla en identifiering, beskriv- ning och bedömning av sådana miljöeffekter som verksamheten eller åtgärden kan antas medföra till följd av yttre händelser. Tydliggörandet föranleds av kraven i MKB-direktivet i dess lydelse enligt ändringsdirek- tivet. Även om motsvarande tydliggörande skrivning inte finns i för- hållande till strategiska miljöbedömningar så gäller att en miljökonse- kvensbeskrivning inom ramen för en strategisk miljöbedömning ska innehålla en identifiering, beskrivning och bedömning av sådana miljö- effekter som genomförandet av planen kan antas medföra antingen i sig eller till följd av yttre händelser. Havs- och vattenmyndigheten har anfört att det bör införas krav om att miljökonsekvensbeskrivningen ska innehålla en redovisning av hur planen eller programmet kan komma att påverka eller riskerar att påverka möjligheten att följa miljökvalitetsnormer samt vilka åtgärder som be- höver vidtas för att ska kunna följas. I förhållande till verksam- heter och åtgärder har Mark- och i domen MÖD 2012:19 konstaterat att en miljökonsekvensbeskrivning inte kan godkän- nas om det saknas en redovisning av hur verksamheten kan komma att påverka en miljökvalitetsnorm när en sådan redovisning är relevant. Sådana uppgifter krävs även i en miljökonsekvensbeskrivning inom ra- men för en strategisk miljöbedömning vilket följer av att miljökonse- kvensbeskrivningen ska innehålla en identifiering, beskrivning och be- dömning av de miljöeffekter som verksamheten eller åtgärden kan antas medföra. En bedömning av de miljöeffekter som kan uppkomma måste göras utifrån de regler som är tillämpliga. Det innebär bl.a. att de miljö- effekter som följer av t.ex. fysisk påverkan eller utsläpp av förorenande ämnen såsom kadmium måste bedömas utifrån de miljökvalitetsnormer som är tillämpliga. Planerade åtgärder för att förebygga, hindra, motverka eller avhjälpa negativa miljöeffekter Av bilaga 1 till SMB-direktivet framgår att en miljökonsekvensbeskriv- ning ska innehålla uppgifter om de åtgärder som planeras för att förhin- dra, minska och så långt som möjligt uppväga varje betydande negativ miljöpåverkan som följer av att en plan eller ett program genomförs. Denna bestämmelse genomförs i nuvarande 6 kap. 12 § andra stycket 7 där det anges att beskrivningen ska omfatta de åtgärder som planeras för att förebygga, hindra eller motverka betydande negativ mil- jöpåverkan. Valet av ord i punkten bör ha sin förklaring i terminologin som används i den s.k. försiktighetsprincipen i 2 kap. 3 § där det anges att alla som bedriver eller avser att bedriva en verksamhet eller 2016/17:200 vidta en åtgärd ska utföra de skyddsåtgärder, iaktta de begränsningar och vidta de försiktighetsmått i övrigt som behövs för att förebygga, hindra eller motverka att verksamheten eller åtgärden medför skada eller olä- genhet för människors hälsa eller miljön. De åtgärder som beskrivs i 2 kap. 3 § är av preventiv karaktär. Ordet uppväga i direkti- vets bestämmelse tydliggör dock att miljökonsekvensbeskrivningen även ska innehålla en beskrivning av åtgärder som inte endast är preventiva i den mening som beskrivs ovan. Ordet uppväga förekommer inte i miljö- balken. Ett ord som förekommer i och som återspeglar vad som kan behöva göras när en skada väl har uppkommit är ordet avhjälpa. Kraven på vad en miljökonsekvensbeskrivning ska innehålla bör därför innefatta åtgärder som planeras för av avhjälpa negativa miljöeffekter. Enligt vägledning om kompensation vid förlust av naturvärden (Ekologisk kompensation, handbok 2016:1) ska en miljö- konsekvensbeskrivning innehålla en beskrivning av planerade kompen- sationsåtgärder. Några remissinstanser har anfört att ordet kompensera bör användas i stället för ordet avhjälpa i fråga om miljökonsekvensbe- skrivningens innehåll. Regering tillsatte 2016 en särskild utredare med uppdrag att bl.a. analysera hur det går att säkerställa att ett tillräckligt underlag för lämpliga kompensationsåtgärder tas fram på ett kostnads- effektivt sätt (dir. 2016:23). I uppdraget låg att bedöma hur och när underlag för utformningen av kompensationsåtgärder borde tas fram, med beaktande av befintliga bestämmelser för underlag, som t.ex. be- stämmelserna om miljökonsekvensbeskrivningar i 6 kap. . Utredningen, som antog namnet Utredningen om en effektivare och mer konsekvent tillämpning av ekologisk kompensation (M 2016:03), redo- visade sitt uppdrag i betänkandet Ekologisk kompensation – Åtgärder för att motverka nettoförluster av biologisk mångfald och ekosystemtjänster, som behovet av markexploatering tillgodoses (SOU 2017:34). I betänkandet lämnas förslag i fråga om uppgifter om planerade kompen- sationsåtgärder i miljökonsekvensbeskrivningar. Betänkandets förslag bereds i . har i rapporten en hållbar stadsutveckling (rapport 6664) lyft fram att endast ett fåtal av de miljökonsekvensbeskrivningar som granskat sedan bestämmelserna om miljöbedöm- ning av planer och program infördes har uppfyllt alla formkrav. För att råda bot på den bristande kvaliteten föreslår att det bör införas ett liknande förfarande som för verksamheter och åtgärder i fråga om prövningsmyndighetens godkännande av miljökonsekvensbeskriv- ningen. De förtydliganden i fråga om miljökonsekvensbeskrivningens innehåll som föreslås i denna proposition bedöms dock kunna bidra till förståelsen av bestämmelserna och hur de ska tillämpas och därmed ge förutsättningar för en ökad kvalitet i de miljökonsekvensbeskrivningar som tas fram. Förslaget i den delen bedöms utgöra en till- räcklig åtgärd för att råda bot på den bristande kvaliteten i miljökonse- kvensbeskrivningar som beskriver. 9.4.3Gränsöverskridande samråd inom ramen för den strategiska miljöbedömningen Regeringens förslag: Det tydliggörs att vid samråd med ett annat land ska det andra landet ges den information som behövs för samrådet och möjlighet att lämna synpunkter. Det gränsöverskridande samrådet ska även handla om åtgärder som planeras för att avhjälpa betydande negativa miljöeffekter som genom- förandet av planen eller programmet kan antas medföra. Regeringen ska inte längre ha ett sådant normgivningsbemyndi- gande som framgår av nuvarande 6 kap. 17 § att meddela föreskrifter om hur samråd och information ska ske i fråga om miljö- konsekvensbeskrivningen m.m. I stället ska det införas ett bemyndi- gande som ger regeringen eller den myndighet som regeringen be- stämmer möjlighet att meddela ytterligare föreskrifter om gränsöver- skridande samråd. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Regeringens förslag skiljer sig från promemorians på så sätt att samråd ska ske även i fråga om planerade avhjälpandeåtgärder. I övrigt överens- stämmer promemorians förslag i sak med regeringens. Remissinstanserna: En övervägande majoritet av de remissinstanser som yttrar sig är positiva till eller har inte några synpunkter på förslaget om gränsöverskridande samråd. anser att samma ord och uttryck bör användas i fråga om skyddsåtgärder, försiktighetsmått, avhjälpandeåtgärder och kompen- sationsåtgärder som i övriga bestämmelser i promemorians förslag. Na- turvårdsverket anser vidare att det av bör framgå av lagtexten att myndig- heter och allmänhet ska ges möjlighet att yttra sig inom en rimlig tidsram i enlighet med artikel 7.2 i SMB-direktivet. Skälen för regeringens förslag: I SMB-direktivet finns bestämmelser om gränsöverskridande samråd. Om genomförandet av en plan eller ett program kan antas medföra en betydande miljöpåverkan i ett annat land ska det landet få ta del av miljökonsekvensbeskrivningen samt förslaget till planen eller programmet. Det andra landet har även rätt att begära att samråd ska ske. Artikel 7 genomförs genom nuvarande 6 kap. 15 § miljö- balken och 10 § förordningen (1998:905) om miljökonsekvensbeskriv- ningar. Det är som är den myndighet i som är ansvarig för att genomföra gränsöverskridande samråd med andra länder. Den nuvarande regleringen i 6 kap. 15 § överensstämmer med regleringen i SMB-direktivet. Det bör dock klargöras att det andra landet ska få den information som behövs för samrådet, om ett sådant genomförs, och ges möjlighet att lämna synpunkter. Enligt nuvarande 6 kap. 17 § finns ett bemyndigande som ger regeringen möjlighet att meddela föreskrifter om samråd och infor- mation avseende miljökonsekvensbeskrivningen m.m. Förslagets utform- ning innebär att det endast finns behov av ett bemyndigande när det gäller gränsöverskridande samråd. Det mer generella bemyndigandet i 2016/17:200 6 kap. 17 § bör därför tas bort och ersättas med ett som en- dast avser gränsöverskridande samråd. Enligt bör samma ord och uttryck användas i fråga om skyddsåtgärder, försiktighetsmått, avhjälpandeåtgärder och kompen- sationsåtgärder som i övriga bestämmelser i promemorians förslag. Re- geringen instämmer i den bedömningen och bestämmelsen bör därför ändras så att det blir tydligt att samråd ska ske även i fråga om planerade avhjälpandeåtgärder. menar att det bör framgå av lagtexten att myndig- heter och allmänhet ska ges möjlighet att yttra sig inom en rimlig tidsram i enlighet med artikel 7.2 i SMB-direktivet. Regeringen instämmer i bedömningen att en bestämmelse med den innebörden bör införas och har för avsikt att använda det bemyndigande som ger regeringen möjlig- het att meddela ytterligare föreskrifter om gränsöverskridande samråd. Information om och yttranden över Regeringens förslag: Bestämmelserna som rör information om och möjligheter att lämna synpunkter på miljökonsekvensbeskrivning och förslag till plan eller program samlas i 6 kap. . myndigheter och kommuner som på grund av sitt särskilda miljöan- svar kan antas bli berörda som ska få möjlighet att lämna synpunkter. Det klargörs att allmänheten samt de kommuner och myndigheter som kan antas bli berörda, på ett tidigt stadium i plan- eller programpro- cessen, ska ges skälig tid att lämna synpunkter. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Regeringens förslag skiljer sig från promemorians på så vis att det tydlig- görs att miljökonsekvensbeskrivningen och tillgängliggörandet av den och förslaget till plan eller program måste ske i ett tidigt stadium av plan- Remissinstanserna: En övervägande majoritet av de remissinstanser som yttrar sig är positiva till eller har inte några synpunkter på förslaget om information och yttranden i fråga om beslutsunderlag. Mark- och miljödomstolen vid anser att det i förslaget bör anges vad som anses vara en skälig tidsfrist för att lämna synpunkter eftersom en utebliven eller för kort frist kan utgöra grund för att häva be- slutet om att anta planen. Mark- och miljödomstolen vid anser att MKB- processen måste tidigareläggas i förhållande till planprocessen – att till- gängliggöra miljökonsekvensbeskrivningen innan planen eller program- met antas som senaste tidpunkt motverkar syftet att den ska tillgäng- Skälen för regeringens förslag: Av artikel 6.1 i SMB-direktivet fram- går att allmänheten och de myndigheter som kan antas bli berörda ska ha möjlighet att ta del av förslaget till planen eller programmet samt av Enligt artikel 6.2 ska myndigheter och allmänhet dessutom ha möjlighet att på ett tidigt stadium och inom rimlig tid yttra sig över förslaget och miljökonsekvensbeskrivningen innan pla- nen eller programmet antas. Artikeln genomförs med nuvarande 6 kap. Prop. 2016/17:200 14 § och 8 § förordningen (1998:905) om miljökonsekvens- Enligt 6 kap. 14 § ska berörda myndigheter, kommuner samt allmänheten ges skälig tid att yttra sig. I det ligger även att de ska få yttra sig i så god tid att hänsyn kan tas till synpunkterna innan planen eller programmet antas eller läggs till grund för reglering (prop. 2003/04:116 s. 66). Detta bör framgå tydligare av lagtexten och en bestämmelse med den innebörden bör därför införas. För att få en samlad bild av samrådsförfarandet är det lämpligt att ge- nomförandet av artikel 6 i SMB-direktivet sker i 6 kap. . Bestämmelserna bör få en lydelse som stämmer bättre överens med SMB-direktivet. Det bör därför förtydligas att det är de myndigheter som kan antas bli berörda och inte endast de som berörs som omfattas av samrådskretsen. I enlighet med vad som följer av artikel 6.3 i SMB-di- rektivet bör det dessutom tydliggöras att det är på grund av sitt särskilda miljöansvar som en myndighet kan antas bli berörd. Vad som därmed avses framgår av avsnitt 9.2. 9.5Information om antagande av en plan eller ett program vid gränsöverskridande miljöpåverkan Regeringens förslag: Om ett gränsöverskridande samråd har skett ska den myndighet som regeringen bestämmer se till att den ansvariga myndigheten i det andra landet får information om antagandet av en plan eller ett program. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans uttalar sig särskilt i denna Skälen för regeringens förslag: Enligt nuvarande 6 kap. 16 § tredje stycket ska den myndighet eller den kommun som antagit en plan eller ett program informera andra länder om att planen eller pro- grammet har antagits samt göra den sammanställning som ska göras en- ligt 16 kap. 16 § andra stycket och planen eller programmet tillgängliga för dem. Det saknas uttalanden i förarbetena om varför det är den beslutande myndigheten eller kommunen som ska lämna denna information till andra länder. Eftersom det är den myndighet eller kom- mun som regeringen bestämmer som är ansvarig myndighet för att det gränsöverskridande samrådet genomförs bedöms det lämpligt att den myndigheten även ansvarar för informationen om antagandet. Det bör även anges att informationen ska lämnas till den ansvariga myndigheten i det andra landet. Verksamheter som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan ska miljöbedömas Regeringens förslag: En specifik miljöbedömning ska göras i fråga om verksamheter och åtgärder som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan och som ska tillstånds- eller tillåtlighetsprövas enligt 9, 11 eller 17 kap. . Kravet på en specifik miljöbedömning ska dock inte gälla i fråga om mål och ärenden om återkallelse av till- stånd eller omprövning av tillstånd eller villkor och inte heller i mål och ärenden om förlängning av genomförandetider. Regeringen ska få meddela föreskrifter om att vissa slag av verk- samheter och åtgärder ska eller inte ska antas medföra en betydande Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med promemo- Regeringens förslag skiljer sig från promemorians på så sätt att det uttryckligen anges att kravet på en specifik miljöbedömning inte ska gälla i fråga om mål och ärenden om återkallelse av tillstånd eller om- prövning av tillstånd eller villkor och inte heller i mål och ärenden om förlängning av genomförandetider. Remissinstanserna: En övervägande majoritet av de remissinstanser som yttrar sig är positiva till eller har inte några synpunkter på förslaget att en miljöbedömning endast ska krävas för verksamheter och åtgärder som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. tanser anser dock att det svenska regelverket bör anpassas till MKB- direktivet på så sätt att endast sådana verksamheter som omfattas av bi- laga 1 till direktivet ska omfattas av obligatoriskt krav på miljöbedöm- ning och endast sådana verksamheter som omfattas av bilaga 2 ska bli föremål för en bedömning från fall till fall i fråga om en miljöbedömning , , mineral- och metall- producenter i (Svemin), Innovations- och kemiindustrierna, Skogsindustrierna, Hamnar och Advokat- byrå AB anger att en fråga av avgörande betydelse för näringslivet är vilka verksamheter som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan och som därför omfattas av krav på miljöbedömning. De anser att en harmonisering av de svenska bestämmelserna med MKB-direktivet skulle medföra viktiga resursbesparingar för både myndigheter och verk- samhetsutövare men också en välkommen fokusering på de frågor som är väsentliga för miljön. anser att den befintliga småskaliga vattenkraften och tillhörig vattenreglering inte per definition ska anses ha betydande miljöpåverkan och anser därför att det är ange- läget att regeringen i den kommande beredningen överväger vilka verk- samheter som kan tas bort från det obligatoriska området och i stället bli föremål för en bedömning i varje enskild fall när det gäller frågan om be- tydande miljöpåverkan kan antas. Havs- och vattenmyndigheten anser att det saknas en referens till prop. 2016/17:200 2001/02:65 i fråga om krav på miljökonsekvensbeskrivning i samband med omprövningar, dvs. att miljökonsekvensbeskrivningar inte krävs i samband med en ansökan om omprövning eller ansökan om återkallande av tillstånd. Havs- och vattenmyndigheten anser att det är viktigt att prin- ciperna i den propositionen också följer med i det nya 6 kap. om miljöbedömningar. Skälen för regeringens förslag Kravet på en specifik miljöbedömning begränsas till verksamheter och åtgärder med en betydande miljöpåverkan Krav på miljöbeskrivningar vid tillståndsprövning av verksamheter och åtgärder har funnits i svensk rätt . jökonsekvensbeskrivningar infördes i den upphävda lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. (naturresurslagen). Reglerna var anpassade till verksamhetens art, omfattning och lokalise- Bestämmelserna om miljökonsekvensbeskrivningar har sedermera ändrats framför allt med hänsyn till MKB-direktivet. regelverket har utformats skiljer det sig från MKB-direktivets krav på så sätt att direktivets krav är begränsade till verksamheter och åtgärder som enligt direktivet kan antas medföra en betydande miljöpåverkan medan de svenska bestämmelserna tar sin utgångspunkt i att varje tillståndsansö- kan, oavsett graden av miljöpåverkan, enligt huvudregeln ska åtföljas av en miljökonsekvensbeskrivning och därmed bli föremål för det förfaran- de varigenom beskrivingen tas fram och bedöms.