prop · H50326 · 2017-10-11 00:00:00 — I sådana fall skulle minimistraffet för det grova vapenbrottet närmast få anses som en utgångspunkt för straffmätningen. efterlyser en tydlig lösning av förhållandet mellan Prop. 2017/18:26 vapenbrott och smugglingsbrott. Även Lagrådet har i sitt yttrande särskilt framhållit att det inte klart framgår hur vissa konkurrensfrågor ska lösas. Något utrymme för att inom ramen för detta lagstiftningsärende göra en översyn även av smugglingslagens bestämmelser, och därmed smugglingsbrottens förhållande till såväl vapenbrott som brott mot tillståndsplikten i LBE, finns dock inte. Det kan i sammanhanget noteras att beslutat om ett tillkännagivande i vilket det efterfrågas skärpta straff för vapensmuggling (bet. 2016/17:JuU18, punkt 45, rskr. 2016/17:223). De straffskärpningar som skett beträffande vapenbrott bör, enligt , medföra motsvarande ändringar i smugglingslagstiftningen. Frågan om hur grovt vapenbrott och smugglingsbrott ska bedömas ur konkurrenshänseende bör i första hand behandlas vidare i samband med det. Regeringen återkommer därför i ett annat sammanhang till frågan om smugglingsbrottens straffskalor. Till dess får bedömningen av konkurrensfrågorna överlämnas till rättstillämpningen. Regeringens uppfattning är också att domstolarna är väl rustade och vana vid att hantera denna typ av frågor. vid framhåller finns det även en rad andra konkurrensfrågor som kan vara svåra att bedöma. Det kan i det här sammanhanget endast konstateras att dessa konkurrensfrågor även fortsättningsvis får bedömas i enlighet med allmänt vedertagna straffrättsliga principer, se t.ex. NJA 2012 s. 535. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna yttrar sig inte särskilt i denna fråga. Skälen för regeringens förslag: Lagändringarna bör träda i kraft . Med hänsyn till den tid som de olika leden i lagstiftningsprocessen förväntas ta framstår som den tidigaste möjliga tidpunkten för ikraftträdande av de lagändringar som föreslås. Några särskilda övergångsbestämmelser behövs inte. Regeringens bedömning: Förslagen kommer att innebära kostnadsökningar för Kriminalvården. Dessa ska finansieras inom ramen för befintligt anslag. För rättsväsendets övriga myndigheter innebär inte förslagen några, eller endast marginellt, ökade kostnader, vilka också ska finansieras inom ramen för myndigheternas befintliga anslag. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna har inget att invända mot bedömningen. framhåller att de föreslagna skärpningarna av straffen kan förväntas leda till att ungdomar i högre grad kommer att häktas och senare dömas till fängelsestraff eller sluten ungdomsvård och att detta medför konsekvenser för berörda ungdomar samt eventuellt Kriminalvården och . Kriminalvården anser att myndighetens ökade kostnader är för lågt beräknade och att myndigheten inte har utrymme att hantera de ytterligare kostnadsökningar som förslagen innebär inom befintliga kostnadsramar. anser att förslagen även kan komma att medföra sådana kostnadsökningar för att det finns skäl att se över myndighetens anslag. Skälen för regeringens bedömning: När det gäller brott mot LBE har det i genomsnitt bara dömts till fängelse i fem fall . Fängelsedomar för vapenbrott är vanligare. –dömdes det till fängelse för vapenbrott, grovt vapenbrott eller synnerligen grovt vapenbrott i genomsnitt cirka . Straffskalorna för grova vapenbrott och grova brott mot tillståndsplikten i LBE är så höga att en annan påföljd än fängelse normalt är utesluten. Det aktuella förslaget om att höja minimistraffen till fängelse kommer att leda till än längre fängelsestraff för de grova brotten. Detsamma gäller för de synnerligen grova brotten. Som nämnts i avsnitt 4.2 påverkar en höjning av straffminimum för de grova brotten även straffmätningen när det gäller brott av normalgraden. Detta torde medföra att utrymmet att välja en icke frihetsberövande påföljd kommer att minska ytterligare för framför allt de brott som har ett straffvärde som ligger strax under minimistraffet för grovt brott. Antalet fängelsedomar får därmed antas öka något och de utdömda straffen får antas bli längre. Detta kan antas leda till ökade kostnader för Kriminalvården. Det kan inte heller uteslutas att straffhöjningen kan leda till att ett ökat antal personer lagförs för vapenbrott och brott mot LBE, bl.a. på grund av att polis och åklagare ofta förändrar sina prioriteringar efter en straffskärpning. Sådana tendenser noterades efter den förra skärpningen av straffen för grova vapenbott (se Brå:s rapport i fram , 2017:5 s. 276). Antalet domar för vapenbrott eller brott mot LBE kan därför komma att öka i någon mån. Med hänsyn till att dessa brottskategorier får antas vara prioriterade ärendetyper kan dock denna effekt förväntas bli relativt marginell. I promemorian har det uppskattats att de föreslagna straffskärpningarna kommer att medföra kostnadsökningar med . Vid beräkningen av det undre spannet har antalet fängelsedomar antagits förbli oförändrat, dvs. 148 stycken, och att de utdömda straffen för de grova och synnerligen grova brotten i genomsnitt ökar medan straffen för resterande brott ökar . Det övre spannet har beräknats utifrån att antalet fängelsedomar ökar , dvs. från 148 till 163 , och att de utdömda straffen för de grova och synnerligen grova brotten i genomsnitt blir vardera längre medan straffen för brott av normalgraden ökar . Vid beräkningen har den genomsnittliga kostnaden för i anstalt 2016 utgjort utgångspunkt. (se vidare Ds 2017:24 s. 39 f.). Kriminalvården anser att en rimligare utgångspunkt är att utgå från att de dömda i stor utsträckning kommer att behöva placeras på anstalt i säkerhetsklass 1 eller 2 vilket skulle medföra en kostnadsökning med . Som framhålls i promemorian handlar det om grova uppskattningar. Oavsett om kostnadsökningen blir den som anges i promemorian eller den som Kriminalvården anger, är det fråga om betydande belopp. föranleder grovt vapenbrott och grovt brott mot tillståndsplikten i LBE fängelsestraff om . Kostnadsökningarna kommer därför inte att uppstå direkt utan får troligen ordentligt genomslag först efter att de nya straffskalorna börjat tillämpas av domstolarna. Kriminalvården menar att myndigheten likväl kommer att behöva betydande tillskott för att dels klara finansieringen av de nu föreslagna straffskärpningarna, dels de behov som har beskrivits i myndighetens budgetunderlag . Kriminalvårdens totala resursbehov får bedömas inom ramen för ordinarie budgetprocess. De kostnadsökningar som aktuella förslag medför för Kriminalvården får hanteras inom myndighetens befintliga kostnadsramar. Regeringen avser dock att noga följa Kriminalvårdens kostnadsutveckling för att kunna bedöma myndighetens resursbehov. Av tillgänglig statistik att döma är det mycket ovanligt med domar där vapenbrott eller brott mot LBE varit huvudbrott och påföljden bestämts till sluten ungdomsvård. Även om, som påpekar, de föreslagna straffskärpningarna kan leda till att detta blir vanligare, bedömer regeringen att eventuella ökade kostnader för inte kan antas bli större än att de får anses rymmas inom ramen för myndighetens befintliga anslag. Regeringen bedömer också att sådana eventuella kostnadsökningar för som befarar inte blir större än att de kan rymmas inom ramen för myndighetens befintliga anslag. Förslagen torde inte innebära några ökade kostnader av betydelse för rättsväsendets andra myndigheter eller för staten i övrigt. Några konsekvenser för jämställdheten bedöms förslagen inte medföra. 7.1Förslaget till lag om ändring i vapenlagen (1996:67) 1 § Den som uppsåtligen innehar ett skjutvapen utan att ha rätt till det eller överlåter eller lånar ut ett skjutvapen till någon som inte har rätt att inneha vapnet döms för vapenbrott till fängelse i högst . Om gärningen har begåtts av oaktsamhet eller om brottet är ringa, döms till böter eller fängelse . I paragrafen föreskrivs straffansvar för vapenbrott. Första stycket ändras genom att straffmaximum för vapenbrott höjs från fängelse till fängelse . Övervägandena finns i avsnitt 4.2. Höjningen av straffmaximum görs som en följd av höjningen av straffminimum för grovt vapenbrott (se 1 a § nedan). Ändringen ger utrymme för en större spridning vid straffmätningen av vapenbrott enligt 9 kap. 1 § första stycket. Detta för också med sig en viss straffskärpning för denna kategori av vapenbrott, särskilt sådana som är av allvarligare slag. 1 a § Om brott som avses i 1 § första stycket är grovt, döms för grovt vapenbrott till fängelse i lägst två och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om 1.vapnet har innehafts på allmän plats eller på en annan plats där människor brukar samlas eller har samlats eller i ett fordon på en sådan plats, 2.vapnet har varit av särskilt farlig beskaffenhet, 3.innehavet, överlåtelsen eller utlåningen har avsett flera vapen, eller 4.gärningen annars har varit av särskilt farlig art. Om brott som avses i 1 § första stycket är synnerligen grovt, döms för synnerligen grovt vapenbrott till fängelse i lägst fyra och högst . Vid bedömningen av om brottet är synnerligen grovt ska det särskilt beaktas om innehavet, överlåtelsen eller utlåningen har avsett ett stort antal vapen. I paragrafen föreskrivs straffansvar för grovt och synnerligen grovt vapenbrott. Första stycket ändras genom att straffskalan för grovt vapenbrott ändras från fängelse i lägst ett och högst till fängelse i lägst två och högst . Andra stycket ändras genom att minimistraffet för synnerligen grovt vapenbrott höjs från fängelse till fängelse . Övervägandena finns i avsnitt 4.2. Ändringen av straffskalorna är inte avsedd att påverka gränsdragningen mellan de olika gradindelningarna av vapenbrott, utan endast att höja straffnivån för de grövre formerna av vapenbrott generellt. 7.2 Förslaget till lag om ändring i lagen Prop. 2017/18:26 (2010:1011) om brandfarliga och explosiva 29 § Den som av oaktsamhet bryter mot 16 § första stycket döms till böter. Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet bryter mot 16 § första stycket döms till 1.böter eller fängelse i högst om brottet avser brandfarliga varor, eller 2.böter eller fängelse i högst om brottet avser explosiva varor. I paragrafen föreskrivs straffansvar för den som bryter mot tillståndsplikten i 16 § lagen om brandfarliga och explosiva varor (LBE). Andra stycket ändras genom att straffmaximum för brott mot tillståndsplikten avseende explosiva varor höjs från fängelse till fängelse . Övervägandena finns i avsnitt 4.2. Höjningen av straffmaximum görs som en följd av höjningen av straffminimum för grovt brott mot tillståndsplikten i LBE (se 29 a § nedan). Ändringen ger utrymme för en större spridning vid straffmätningen av brott mot tillståndsplikten enligt 29 § andra stycket 2. Detta för också med sig en viss straffskärpning för brott av denna kategori, särskilt sådana som är av allvarligare slag. 29 a § Om uppsåtligt brott mot 16 § första stycket avser explosiva varor och är att anse som grovt döms till fängelse i lägst två och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om 1.varan har varit av särskilt farlig beskaffenhet, 2.hanteringen, överföringen, importen eller exporten har avsett flera varor eller en stor mängd av en vara, eller 3.gärningen annars har varit av särskilt farlig art. Om brottet är att anse som synnerligen grovt döms till fängelse i lägst fyra och högst . Vid bedömningen av om brottet är synnerligen grovt ska det särskilt beaktas om hanteringen, överföringen, importen eller exporten har avsett ett stort antal varor eller en särskilt stor mängd av en vara. I paragrafen föreskrivs straffansvar för grovt och synnerligen grovt brott mot tillståndsplikten i LBE. Dessa brott kan endast avse den tillståndsplikt som gäller för explosiva varor. Första stycket ändras genom att straffskalan för grovt brott ändras från fängelse i lägst ett och högst till fängelse i lägst två och högst . Andra stycket ändras genom att minimistraffet för synnerligen grovt brott höjs från fängelse till fängelse . Övervägandena finns i avsnitt 4.2. Ändringen av straffskalorna är inte avsedd att påverka gränsdragningen mellan de olika gradindelningarna av brott mot tillståndsplikten för explosiva varor, utan endast att höja straffnivån för de grövre formerna av dessa brott generellt. Sammanfattning av promemorian Skjutvapen och explosiva varor – skärpta straff för de grova brotten (Ds 2017:24) Minimistraffet för grovt brott mot tillståndsplikten för explosiva varor höjdes från till fängelse . Vidare infördes en särskild straffskala för de synnerligen grova brotten (prop. 2016/17:92). Regeringen konstaterade då att det skett en kraftig ökning av den illegala förekomsten av explosiva varor, främst handgranater, i . Det fanns även tecken på att personer som tillhör kriminella grupperingar i större grad var benägna att använda dessa. Att straffskalan inte skärptes mer då berodde på att det inte fanns beredningsunderlag för en sådan skärpning. Vidare har antalet fall av dödligt våld där skjutvapen använts ökat och då särskilt inom ramen för kriminella konflikter. I promemorian föreslås därför att straffskalorna för grovt vapenbrott och grovt brott mot tillståndsplikten för explosiva varor ändras från fängelse lägst ett och högst till fängelse i lägst två och högst . Vidare föreslås att minimistraffen för de synnerligen grova brotten höjs från fängelse till fängelse . Slutligen föreslås att straffmaximum för vapenbrott och brott mot tillståndsplikten för explosiva varor av normalgraden ändras från fängelse till fängelse . Någon ändring av straffmaximum för de synnerligen grova brotten föreslås inte. Inte heller föreslås någon ändring av vilka gärningar som ska bedömas som grova eller synnerligen grova brott. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till lag om ändring i vapenlagen (1996:67) Härigenom föreskrivs i fråga om vapenlagen (1996:67) att 9 kap. 1 och 1 a §§ ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Den som uppsåtligen innehar ett Den som uppsåtligen innehar ett skjutvapen utan att ha rätt till det skjutvapen utan att ha rätt till det eller överlåter eller lånar ut ett eller överlåter eller lånar ut ett skjutvapen till någon som inte har skjutvapen till någon som inte har rätt att inneha vapnet döms för rätt att inneha vapnet döms för vapenbrott till fängelse i högst två vapenbrott till fängelse i högst tre Om gärningen har begåtts av oaktsamhet eller om brottet är ringa, döms till böter eller fängelse . Om brott som avses i 1 § första Om brott som avses i 1 § första stycket är grovt, döms för grovt stycket är grovt, döms för grovt vapenbrott till fängelse i lägst ett vapenbrott till fängelse i lägst två ningen av om brottet är grovt ska ningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om det särskilt beaktas om 1. vapnet har innehafts på allmän 1. vapnet har innehafts på allmän plats eller på en annan plats där plats eller på en annan plats där människor brukar samlas eller har människor brukar samlas eller har samlats eller i ett fordon på en samlats eller i ett fordon på en 2. vapnet har 2. vapnet har 3. innehavet, 3. innehavet, utlåningen har avsett flera vapen, utlåningen har avsett flera vapen, 4. gärningen annars har varit av 4. gärningen annars har varit av Om brott som avses i 1 § första Om brott som avses i 1 § första stycket är synnerligen grovt, döms stycket är synnerligen grovt, döms till fängelse i lägst tre och högst till fängelse i lägst fyra och högst Vid bedömningen av om Vid bedömningen av om brottet är synnerligen grovt ska det brottet är synnerligen grovt ska det 1Senaste lydelse 2014:894. 2Senaste lydelse 2014:894. avsett ett stort antal vapen. avsett ett stort antal vapen. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor att 29 och 29 a §§ ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Den som av oaktsamhet bryter mot 16 § första stycket döms till böter. Den som uppsåtligen eller av Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet bryter mot 16 § grov oaktsamhet bryter mot 16 § första stycket döms till första stycket doms till 1. böter eller fängelse i högst ett 1. böter eller fängelse i högst ett år om brottet avser brandfarliga år om brottet avser brandfarliga 2. böter eller fängelse i högst två 2. böter eller fängelse i högst tre år om brottet avser explosiva år om brottet avser explosiva första stycket avser explosiva varor första stycket avser explosiva varor och är att anse som grovt döms till och är att anse som grovt döms till fängelse i lägst ett och högst fyra fängelse i lägst två och högst fem Vid bedömningen av om brottet Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om är grovt ska det särskilt beaktas om 2. hanteringen, 2. hanteringen, importen eller exporten har avsett importen eller exporten har avsett flera varor eller en stor mängd av flera varor eller en stor mängd av en vara, eller en vara, eller 3. gärningen annars har varit av 3. gärningen annars har varit av Om brottet är att anse som Om brottet är att anse som fängelse i lägst tre och högst sex fängelse i lägst fyra och högst sex Vid bedömningen av om brottet Vid bedömningen av om brottet är synnerligen grovt ska det är synnerligen grovt ska det exporten har avsett ett stort antal exporten har avsett ett stort antal varor eller en särskilt stor mängd varor eller en särskilt stor mängd av en vara. av en vara. 1Senaste lydelse 2017:264. 2Senaste lydelse 2017:264. Denna lag träder i kraft . Följande remissinstanser har inkommit med yttrande över promemorian: , , , , , , , Säkerhetspolisen, Kriminalvården, , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , , , , , , , , (), , , , , , , , , , Energetiska Material, , och . ombudsmän har beretts tillfälle att yttra sig men har avstått. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och samt justitierådet . Skjutvapen och explosiva varor – skärpta straff för de grova brotten Enligt en lagrådsremiss har regeringen () beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om ändring i vapenlagen (1996:67), 2.lag om ändring i lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: I lagrådsremissen föreslås att straffskalorna för grovt vapenbrott och grovt brott mot tillståndsplikten för explosiva varor ändras från fängelse i lägst och högst till fängelse i lägst och högst . Vidare föreslås att minimistraffen för de synnerligen grova brotten höjs från fängelse till fängelse . Slutligen föreslås att straffmaximum för vapenbrott och brott mot tillståndsplikten för explosiva varor av normalgraden ändras från fängelse till fängelse . Lagändringarna föreslås träda i kraft . I 7 kap. 2 § regeringsformen föreskrivs vissa krav på beredningen av regeringsärenden. Behövliga upplysningar och yttranden ska inhämtas från berörda myndigheter. Upplysningar och yttranden ska också inhämtas från kommuner i den omfattning som behövs. Även sammanslutningar och enskilda ska ges möjlighet att yttra sig i den omfattning som behövs. Beredningskravets faktiska innehåll bestäms av det aktuella regeringsärendets natur. I fråga om lagstiftningsärenden är det normala att ett förslag till lag med tillhörande motiv skickas på remiss till berörda myndigheter och organisationer. Remisstiden måste bestämmas så att remissinstanserna får tillräcklig tid för att sätta sig in i förslaget, bilda sig en uppfattning om det och avfatta ett remissvar. I detta avseende noterar Lagrådet följande beträffande beredningen av de lagförslag som underställs Lagrådets granskning. Remissen bygger på departementspromemorian (Ds 2017:24) Skjutvapen och explosiva varor – Skärpta straff för de grova brotten. remitterades med en sista svarstid . Remisstiden inföll då arbetsbelastningen är särskilt hög hos myndigheter och organisationer med hänsyn till instundande eller Förslagen i promemorian var, trots promemorians relativt blygsamma omfång, långt ifrån okomplicerade. Remissinstanserna fick mindre än en månad på sig att yttra sig. Ett par remissinstanser anmärkte också på ifrågasatte att beredningskravet var uppfyllt. Någon remissinstans har dessutom framhållit att innebörden och konsekvenserna av förslaget inte var tillräckligt redovisade i Lagrådet instämmer i denna kritik. anförts att det inte har redovisats varför vissa gärningar skulle ha ett straffvärde som föranleder de straffskalor som föreslås. framgår det klart av promemorian hur vissa konkurrenssituationer ska lösas, särskilt gäller det förhållandet till smugglingsbrotten. i stället i promemorian till grundläggande principer för hur konkurrensfrågor ska lösas och till att regeringen avser att återkomma till denna fråga i annat sammanhang. Avsaknaden av analyser av nu nämnda slag måste ha försvårat för remissinstanserna att bedöma förslagens konsekvenser, vilket har varit särskilt problematiskt med tanke på den korta remisstiden. I remissen anges inte varför det finns ett behov av att så snabbt kunna genomföra de föreslagna straffskärpningarna. För att godta en avvikelse från det gängse beredningskravet genom en så kort remisstid som det nu är fråga om måste krävas alldeles särskilda skäl. Några sådana har inte anförts i ärendet. Av det anförda följer att beredningen av promemorian inte är godtagbar och det kan inte anses att regeringsformens beredningskrav är uppfyllt. På grund härav kan lagrådsremissen inte ligga till grund för lagstiftning. Lagrådet avstyrker förslaget. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , Y , M , Baylan, Bucht, , Bah Kuhnke, Shekarabi, , , , , , , Regeringen beslutar proposition 2017/18:26 Skjutvapen och explosiva varor - skärpta straff för de grova brotten