prop · H5031 · 2017-09-20 00:00:00 — Värdet på en personaloption (som ska anses motsvara värdet på den andel som optionen ger rätt att förvärva) kan då, i det specifika fallet, bestämmas med led- ning av priset på optionen eller terminen som i sin tur återspeglar det bedömda värdet på det underliggande instrumentet i optionen eller terminen. Vid flera transaktioner är en lämplig utgångspunkt att bedömningen görs utifrån den senast gjorda transaktionen. Det kan dock inte uteslutas att det kan föreligga sådana omständigheter att ledning vid värderingen också eller i stället bör tas av tidigare transaktioner. Av tredje stycket framgår att om någon eller några sådana transaktioner inte har gjorts, ska värdet på samtliga andelar i företaget anses motsvara skillnaden mellan företagets bokförda tillgångar och skulder enligt den senast fastställda balansräkningen (dvs. eget kapital eller det s.k. substansvärdet). Med fastställd balansräkning avses att balansräkningen ska vara fastställd vid årsstämman om företaget är ett svenskt aktiebolag (7 kap. 11 § ABL) eller vara fastställd på motsvarande sätt om företaget är ett utländskt bolag. Värdet fördelas på det totala antalet andelar i företaget för att beräkna värdet på en andel. Om företaget inte har någon fastställd balansräkning, ska värdet på en andel i stället bestämmas till ett belopp som motsvarar andelens kvotvärde. Paragrafen har utformats i enlighet med Förslaget behandlas närmare i avsnitt 6.6.16. P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 Paragrafen föranleds av förslaget i avsnitt 6.6 om lättnader i beskattningen av personaloptioner i vissa fall. Paragrafen innehåller villkor om att options- innehavaren måste vara anställd och arbeta i viss omfattning i det företag från vilket personaloptionen förvärvas. Av första stycket framgår att endast den som är anställd i företaget omfat- tas av bestämmelserna om skattelättnader för personaloptioner. Arbetstiden ska uppgå till i genomsnitt minst . Enligt andra stycket ska som arbetstid räknas semesterledighet för vilken semesterlön ut- betalas. Även frånvaro till följd av sjukdom, föräldraledighet eller andra liknande förhållan- den som ersätts inom socialförsäkringssystemet räknas som arbetstid. Frånvaro till följd av sjukdom och tjänstledighet, som ersätts av företaget, räknas också som arbetstid. Däremot räknas tjänstledighet, som inte ersätts av företaget, inte som arbetstid. Om företaget ingår i en koncern ska options- innehavaren vara anställd i något av företagen i koncernen (5 § andra stycket). Det innebär att optionsinnehavaren kan vara anställd i ett dotter- företag till det företag från vilket personal- optionen förvärvas. Det har inte någon betydelse om anställning föreligger i flera företag i kon- cernen . Vid beräkningen av den genomsnittliga arbetstiden om minst ska den sammanlagda arbetstiden beaktas, oaktat att arbetet kan ha skett i olika företag i koncernen. Förslaget behandlas närmare i avsnitt 6.6.17. Paragrafen föranleds av förslaget i avsnitt 6.6 om lättnader i beskattningen av personaloptioner i vissa fall. Paragrafen innehåller villkor om att options- innehavaren måste få viss ersättning från det företag från vilket personal- optionen förvärvas. Av första stycket framgår att det måste vara fråga om ersättning från det företag från vilket personaloptionen förvärvas. Ersättning som optionsinnehavaren får från annan arbetsgivare får alltså inte räknas med (se dock nedan vad gäller ersättning från ett företag i samma P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 Inte heller ersättning från t.ex. För- säkringskassan, såsom sjukpenning och föräldra- penning. I ersättningen får såväl kontant lön som skattepliktiga förmåner, sjuklön, semesterlön och semesterersättning räknas med. Av första stycket framgår också att det måste vara fråga om sådan ersättning som ska tas upp i inkomstslaget tjänst och att ersättningen () måste uppgå till minst 13 inkomstbasbelopp. Om optionsinnehavaren till följd av sjukdom, föräldraledighet eller andra liknande förhållan- den får ersättning inom socialförsäkrings- systemet ska ersättningskravet om 13 inkomst- basbelopp minskas i proportion till tiden med ersättning inom socialförsäkringssystemet. Beloppet om 13 inkomstbasbelopp ska alltså minskas med ett belopp motsvarande 13 in- komstbasbelopp multiplicerat med tiden då optionsinnehavaren får ersättning inom sjuk- försäkringssystemet dividerat med hela intjänandetiden. Anta en anställd som får ersättning inom socialförsäkringssystemet under sammanlagt t.ex. 3 månader under intjänande- tiden (36 månader) och att inkomstbasbeloppet som gällde då personaloptionen förvärvades är . Kravet på ersättning ska då justeras till [= (13 × 63 000) – (13 × 63 000 × 3/36)], i stället för (= 13 × 63 000). Om företaget ingår i en koncern får ersättning till den anställde från alla företag i koncernen läggas samman. En förut- sättning är att ersättningen även i detta fall ska tas upp i inkomstslaget tjänst. Denna samman- lagda ersättning från alla företag i koncernen ska uppgå till minst 13 in- komstbasbelopp (5 § andra stycket). Enligt andra stycket avses med inkomstbas- belopp det inkomstbasbelopp som beräknas en- ligt 58 kap. 26 och 27 §§ socialförsäkringsbalken och som gäller under vilket per- sonaloptionen förvärvas. Andra stycket har formulerats om efter synpunkter från Lagrådet. I tredje stycket anges att som ersättning räknas inte kostnadsersättning eller belopp som ska tas upp i inkomstslaget tjänst till följd av reglerna om förbjudet lån eller 3:12-reglerna (se 11 kap. 45 § respektive 57 kap.). Förslaget behandlas närmare i avsnitt 6.6.18. Paragrafen föranleds av förslaget i avsnitt 6.6 om lättnader i beskattningen av personaloptioner i vissa fall. Paragrafen innehåller en begränsning av i vilken utsträckning optionsinnehavaren får kontrollera andelar i det företag från vilket personaloptionen förvärvas. Av paragrafen framgår att optionsinnehavaren tillsammans med närstående inte får kontrollera, eller ha kontrollerat, andelar i företaget som motsvarar av kapital- eller röstandelarna i företaget. Denna begränsning gäller under en viss bestämd tidsperiod fram till och med förvärvet av personaloptionen. Tids- perioden börjar med de två kalenderåren närmast före det kalenderår då personaloptionen förvär- vas. Både direkt och indirekt kontroll över andelar ska beaktas. Kontroll över en andel kan föreligga vid innehav av andelen, men det kan inte uteslutas att en person även i andra fall kan anses kontrollera en andel. Vad som avses med närstående framgår av 2 kap. 22 §. Om företaget ingår i en koncern gäller begränsningen avseende kontroll över andelarna för varje företag i koncernen (5 § andra stycket). Optionsinnehavaren får alltså inte direkt eller indirekt kontrollera, eller ha kontrollerat, andelar i något företag i koncernen som motsvarar av kapital- eller röstandelarna i respektive företag. Även i detta fall beaktas kontroll över andelar fram till och med förvärvet av personaloptionen, liksom närståendes andelsinnehav. Paragrafen har formulerats om efter syn- punkter från Lagrådet. Förslaget behandlas närmare i avsnitt 6.6.19. Paragrafen föranleds av förslaget i avsnitt 6.6 om lättnader i beskattningen av personaloptioner i vissa fall. I paragrafen finns en särskild bestämmelse som möjliggör ett förtida utnyttjande av en personaloption i samband med en fusion eller fission där det företag från vilket personal- optionen har förvärvats upplöses. Av första stycket framgår att om optionsinne- havaren i samband med en fusion eller fission utnyttjar personaloptionen före intjänandetidens utgång, ska någon förmån av personaloption inte tas upp till beskattning om vissa angivna villkor Samtliga villkor i paragrafen måste vara uppfyllda. Enligt första punkten ska personaloptionen ut- nyttjas för förvärv av andel i det överlåtande företaget tidigast från tidpunkten då personaloptionen förvärvades. Bestämmelsen gäller således inte en personaloption som innebär en rätt att förvärva en andel i det övertagande företaget. Enligt andra punkten och andra stycket ska villkoren avseende det företag från vilket personaloptionen har förvärvats (det överlåtande företaget), personaloptionen och optionsinne- havaren vara uppfyllda fram till tidpunkten för utnyttjandet. När det gäller kravet på att optionsinnehavaren ska få viss ersättning från företaget , ska detta krav minskas i proportion till den resterande intjänandetiden efter utnyttjandet av personal- optionen. Beloppet om 13 inkomstbasbelopp ska alltså minskas med ett belopp motsvarande 13 inkomstbasbelopp multiplicerat med den resterande tiden av intjänandetiden räknat från utnyttjandet av personaloptionen dividerat med hela intjänandetiden. Anta en anställd som i samband med en fusion utnyttjar en personal- option från tidpunkten då personaloptionen förvärvades och att inkomst- basbeloppet som gällde då personal- optionen förvärvades är . Kravet på ersättning ska då justeras till [= (13 × 63 000) – (13 × 63 000 × 6/36)], i stället för (= 13 × 63 000). Av tredje punkten följer att fusionen eller fissionen ska genomföras på marknadsmässiga villkor. Det är först när en fusion eller fission är genomförd som det kan konstateras att förvärv av en personaloption, som utnyttjas i samband med en fusion eller fission innan intjänandetiden har löpt ut, inte ska förmånsbeskattas. En fusion eller fission ska enligt 37 kap. 8 § anses genom- förd när det överlåtande företaget har upplösts. Av fjärde punkten framgår att det övertagande företaget huvudsakligen ska bedriva annan rörelse än undantagen verksamhet. Förslaget behandlas närmare i avsnitt 6.6.20. Paragrafen föranleds av förslaget i avsnitt 6.6 om lättnader i beskattningen av personaloptioner i vissa fall. Av paragrafen följer att bestämmelsen i 17 § inte gäller om en eller flera fysiska personer, som P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 har innehaft andelar i det överlåtande företaget, har det bestämmande inflytandet över det övertagande företaget efter fusionen eller fissionen. Av första stycket framgår att bestämmelsen i 17 § inte gäller om en eller flera fysiska personer efter fusionen eller fissionen har det bestämmande inflytandet över det övertagande företaget eller de övertagande företagen (första punkten) och personen eller personerna eller när- stående till dem direkt eller indirekt har innehaft andelar i det överlåtande företaget, eller i ett annat företag inom samma koncern, under det år då fusionen eller fissionen genomförs eller under något av de två föregående åren (andra punkten). I andra stycket definieras vad som avses med bestämmande inflytande. En eller flera fysiska personer tillsammans anses ha bestämmande inflytande över ett företag om detta företag skulle ha varit ett dotterföretag enligt aktie- bolagslagen till personen eller personerna till- sammans, om personen eller personerna tillsam- mans hade varit ett svenskt aktiebolag. Stycket har utformats med 40 kap. 5 § tredje stycket som förebild. Förslaget behandlas närmare i avsnitt 6.6.20. Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.6 om lättnader i beskattningen av personaloptioner vissa fall. Av paragrafen framgår att förmån av personal- option som inte ska tas upp som intäkt av optionsinnehavaren enligt 11 a kap. inte heller får dras av i inkomstslaget näringsverksamhet. Huruvida andra kostnader som kan uppstå med anledning av förvärvet av personaloptionen ska dras av, t.ex. konsultkostnader, får prövas utifrån allmänna regler och principer. Förslaget behandlas närmare i avsnitt 6.6.23. Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.11 om ändrad avyttringstidpunkt vid konkurs. Ändringen i paragrafens första stycke första punkt innebär att även värdepapper som har getts ut av ett utländskt företag som motsvarar ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening ska anses avyttrat när företaget i fråga försätts i konkurs. Att även utländska mot- svarigheter omfattas följer av 2 kap. 2 §. P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 I första stycket andra punkten görs mot- svarande ändring. Om det företag som har gett ut värdepapperet är ett annat företag än ett svenskt aktiebolag, en svensk ekonomisk förening eller ett utländskt företag som mot- svarar ett sådant företag, ska värdepapperet anses avyttrat när företaget i fråga upplöses genom konkurs. 34 och 34 a §§ Ändringarna föranleds av förslaget i avsnitt 6.11 om ändrad avyttringstidpunkt vid konkurs. I paragraferna görs följdändringar med anledning av den föreslagna ändringen i 8 § första stycket första punkten. Paragraferna har utformats i enlighet med Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.5 om ändrad beräkning av bilförmån. I paragrafen regleras hur värdet av bilförmån ska beräknas. Beräkningen sker enligt en metod som innebär att värdet bestäms efter en schablon exklusive drivmedel. Av bestämmelserna framgår att denna schablon innefattar en andel av prisbasbeloppet med tillägg av ett ränterelaterat belopp och ett prisrelaterat belopp. Ändringen i första stycket innebär att bilens fordonsskatt enligt vägtrafikskattelagen (2006:227) ska läggas till som en egen post och räknas in i värdet av bilförmån. Med bilens fordonsskatt avses den enskilda bilens faktiska fordonsskatt som fastställts av Transportstyrelsen. Prisbasbeloppsdelen i schablonen innefattar enligt gällande regler bl.a. fordonsskatt. Till följd av att fordonsskatten inte längre ska ingå i pris- basbeloppsdelen utan tillkomma därutöver vid beräkningen av förmånsvärdet sänks prisbas- beloppsdelen från 0,317 till 0,29 prisbasbelopp. Av paragrafen, som är ny, framgår att utgifter för väg-, bro- och färjeavgifter samt trängselskatt inte ska ingå i det schablonmässigt beräknade värdet av bilförmån enligt 5 §. Begreppet ”väg-, bro- och färjeavgifter” omfattar infrastruktur- avgifter enligt lagen (2014:52) om infrastruktur- avgifter på väg. En förmån i form av betald väg-, bro- och färjeavgift samt trängselskatt bör beräknas till marknadsvärdet (jfr 61 kap. 2 §). Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 6.5.7 Förmån av betald trängselskatt och infrastrukturavgifter. Av detta avsnitt framgår också hur förmån av betald trängselskatt bör beräknas om en förmånstagare gjort tjänsteresor, arbets- resor och privata resor med förmånsbilen. Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.5 om ändrad beräkning av bilförmån. Ändringen i första stycket innebär att det är nybilspriset, och inte förmånsvärdet, som vid beräkning av värdet av bilförmån enligt 5 § ska sättas ned till en nivå som motsvarar nybilspriset för den jämförbara bilen. Ändringen i andra stycket är en konsekvens av att nedsättningen av förmånsvärdet för de bilar som omfattas av bestämmelsen ska utgå från den jämförbara bilens nybilpris i stället för en nivå som motsvarar förmånsvärdet för den jämför- bara bilen. Dessutom tas tredje stycket bort. Paragrafen, som föranleds av förslaget i avsnitt 6.2 om sänkt skatt för pensionärer, innehåller bestämmelser om beräkningen av grundavdraget för personer som vid beskattningsårets ingång har fyllt . Regleringen innebär att grundavdraget för fysiska personer som vid beskattningsårets ingång har fyllt uppgår till beloppet enligt 3 § med tillägg av ett särskilt belopp som anges för vissa inkomstintervall. Ändringen innebär att den beskattningsbara inkomsten och därmed skatten sänks för personer med inkomster mellan 2,72 och 9,15 prisbasbelopp, vilket prisbasbelopp är 123 700 och . Ändringen i första stycket föranleds av förslaget i avsnitt 6.3 om sänkt skatt för personer med sjukersättning och aktivitetsersättning. Ändringen innebär att den nya skatte- reduktionen för sjukersättning och aktivitets- ersättning förs in i uppräkningen över i vilken ordning som de olika skattereduktionerna ska göras. Den nya skattereduktionen kan jämföras med den skattelättnad som personer med arbetsinkomster har och läggs därför efter jobb- skatteavdraget, och före underskott av kapital. Ändringen i andra stycket innebär att den nya skattereduktionen ska räknas av mot inkomstskatt. Paragrafen är ny och föranleds av förslaget i avsnitt 6.3 om en ny skattereduktion för sjuk- ersättning och aktivitetsersättning. I bestämmelsen regleras vilka som kan komma ifråga för den nya skattereduktionen. Skatte- reduktionen kan tillgodoräknas de som varit obegränsat skattskyldiga under någon del av beskattningsåret. Skattereduktionen kan även tillgodoräknas begränsat skattskyldiga om de har skattepliktiga inkomster enligt 3 kap. 18 § första stycket 1, 2 eller 3 och överskottet av sådana förvärvsinkomster som ska beskattas i uteslutande eller så gott som uteslutande utgör vederbörandes sammanlagda överskott av förvärvsinkomster från och andra länder. Med överskott av förvärvsinkomster avses summan av tjänsteintäkter och intäkter av näringsverksamhet efter avdrag för kostnader i respektive inkomstslag. Det är den skatt- skyldiges ansvar att ange vilka inkomster denne uppbär utomlands. Liknande bestämmelser finns gällande grundavdraget (63 kap. 2 §), jobbskatte- avdraget (67 kap. 5 §) och skattereduktionen för hushållsarbete (67 kap. 11 §). Paragrafen är ny och föranleds av förslaget i avsnitt 6.3 om sänkt skatt för personer med sjukersättning och aktivitetsersättning, Paragrafen innehåller bestämmelser för hur underlaget för skattereduktionen ska bestämmas. I första stycket regleras sjukersättning och aktivitetsersättning enligt socialförsäkrings- balken som utbetalats under beskattningsåret och som ska tas upp till beskattning enligt inkomstskattelagen. I andra stycket regleras i vilka fall utländsk ersättning ska medräknas i underlaget. Bestämmelsen om jämställande av svensk och utländsk ersättning är utformad med 3 § 3 lagen (2008:826) om skattereduktion för fastighetsavgift som förebild. Paragrafen är ny och föranleds av förslaget i avsnitt 6.3 om sänkt skatt för personer med P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 sjukersättning och aktivitetsersättning. I paragrafen beskrivs hur skattereduktionens storlek ska beräknas. Paragrafen är ny och föranleds av förslaget i avsnitt 6.3 om sänkt skatt för personer med sjukersättning och aktivitetsersättning,. Paragrafen innehåller bestämmelser för hur skattereduktionen ska beräknas när de som är obegränsat skattskyldiga bara varit det en del av beskattningsåret. Första stycket behandlar fall då den skattskyldige varit obegränsat skattskyldig i endast del av beskattningsåret. I andra stycket förtydligas att om en begränsat skattskyldig har sin förvärvsinkomst uteslutande eller så gott som uteslutande från , ska dock skattereduktionen tillgodoräknas som om han varit obegränsat skattskyldig . Liknande bestämmelser finns gällande grundavdraget (63 kap. 4 §) och jobbskatte- avdraget (9 §). Övergångsbestämmelser till SFS 2001:1175 Ändringen i övergångsbestämmelsernas tredje punkt föranleds av förslaget i avsnitt 6.5 om ändrad beräkning av bilförmån. Lagrådet anser det i flera avseenden otillfredsställande att lagtekniskt hantera en övergångsreglering på det sätt som föreslås och att de bestämmelser som framöver ska gälla för de aktuella fordonen i stället lämpligen bör tas in i en övergångsbestämmelse avseende den nu aktuella ändringen. Regeringen har förståelse för Lagrådets synpunkt. Övergångsbestämmelserna till SFS 2001:1175 har justerats på det av regeringen föreslagna sättet vid ett flertal tillfällen med anledning av att den tidsbegränsade nedsätt- ningen av förmånsvärdet för miljöbilar har förlängts. Reglerna i 61 kap. 8 a § andra och tredje stycket ska enligt den senaste ändringen av övergångsbestämmelserna tillämpas t.o.m. det beskattningsår som slutar (prop. 2016/17:1, bet. 2016/17:FiU1, rskr. 2016/17:49, SFS 2016:1055). Till skillnad från tidigare justeringar är dock den nu aktuella ändringen en direkt följd av förslaget i avsnitt 6.5.5 om att bryta ut fordonsskatten ur den s.k. bilförmånsschablonen, vilket medför att 61 kap. 8 a § tredje stycket tas bort. Detta medför i sin P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 tur att övergångsbestämmelsernas tredje punkt behöver ändras. Med hänsyn till detta och med beaktande av att det rör sig om en tidsbegränsad reglering anser regeringen att det i detta läge inte finns skäl att ändra lagstiftningsteknik och att den föreslagna lydelsen därför bör behållas. Av första punkten framgår att lagen träder i kraft . Av andra punkten framgår att 10 kap. 10 § och 63 kap. 3 a § i den nya lydelsen och bestämmelserna i den nya 61 kap. 5 a § tillämpas första gången för beskattningsår som börjar efter . Av tredje punkten framgår att bestämmelserna i 2 kap. 1 §, 10 kap. 11 och 15 §§ och 11 kap. 1 § i den nya lydelsen och de nya bestämmelserna i 11 a kap. och 16 kap. 37 § tillämpas första gången på personaloptioner som har förvärvats efter . Av fjärde punkten framgår att bestämmelserna i 44 kap. 8 § i den nya lydelsen tillämpas första gången för värdepapper som har getts ut av ett företag som försätts i konkurs efter . Enligt Lagrådet kan utrycket ”första gången” med fördel användas när det är fråga om återkommande företeelser där det finns behov av en bestämning som knyter till en viss tidpunkt eller . I detta sammanhang är användningen av utrycket ”första gången” enligt Lagrådet dock förvirrande och bör utgå. Det är en fördel med en likartad teknisk utformning av ikraftträdande- och övergångsbestämmelser. Om en författning inte ska tillämpas redan vid ikraftträdandet utan först när en särskild händelse inträffar föreskrivs normalt att författningen träder i kraft en viss dag och tillämpas första gången när händelsen inträffar. Den nu aktuella bestämmelsen avser en sådan situation och bör korrespondera med utformningen av liknande ikraftträdande- och övergångsbestämmelser. Användningen av utrycket ”första gången” i den nu aktuella bestämmelsen kan enligt regeringens mening inte heller missförstås. Regeringen anser därför att den föreslagna lydelsen bör behållas. Av femte punkten framgår att bestämmelserna i 61 kap. 5 § och 8 a § i den nya lydelsen ska gälla för bilar som är av tillverkningsår 2018 eller senare och som blir skattepliktiga enligt väg- Det innebär att för dessa bilar ska fordonsskatt inte ingå i prisbasbeloppsdelen vid den schablonmässiga beräkningen av förmånsvärdet. I stället ska bilens fordonsskatt enligt vägtrafikskattelagen tillkomma som ytterligare en post utöver prisbasbeloppsdelen, det ränterelaterade beloppet och det pris- relaterade beloppet. Till följd av detta ska prisbasbeloppsdelen sänkas från 0,317 till 0,29 prisbasbelopp vid beräkning av bilförmån. Ändringen i 61 kap. 8 a § är en direkt följd av ändringen i 5 §. I sjätte punkten a anges att bestämmelserna i 61 kap. 5 och 8 a §§ i den äldre lydelsen fort- farande ska gälla för bilar som är av tillverk- ningsår 2018 eller tidigare och som blir skattepliktiga enligt vägtrafikskattelagen före . Detta innebär att fordonsskatt inte ska tillkomma som en egen post vid beräkning av värdet av bilförmån i 61 kap. 5 § första stycket. För dessa bilar ingår fordonsskatten i prisbasbeloppsdelen i schablonen och prisbasbeloppsdelen ska därför vara 0,317 i stället för 0,29 prisbasbelopp. Av sjätte punkten b framgår att bestämmelserna i 61 kap. 5 och 8 a §§ i den äldre lydelsen fortfarande även ska gälla för bilar av tillverkningsår 2018 eller senare som är registrerade utomlands och som inte är skattepliktiga här i landet enligt vägtrafikskatte- lagen. I princip ska alla fordon som brukas i vara registrerade här (12 § lagen [2001:558] om vägtrafikregister). Det finns dock vissa undantag från registreringsplikten, t.ex. för fordon som används i internationell vägtrafik i . Ett fordon anses vara i internationell vägtrafik om fordonet ägs av en fysisk eller juridisk person som har sitt huvudsakliga hemvist utomlands, fordonet inte är registrerat i , och fordonet har förts in till för att tillfälligt brukas här (13 § lagen om vägtrafik- register). Tillämpning av övergångs- bestämmelsen kan således aktualiseras när en förmånsbil av tillverkningsår 2018 eller senare körs i under t.ex. utan att bli fordonsskattepliktig här.