prop · H403158 · 2017-03-21 00:00:00 — På grundläggande nivå lämnas studiemedel till den som har en grundskoleutbildning . Den som inte har det kan få studiemedel . Den som dessutom behöver grundläggande träning i att läsa, skriva och räkna kan få studiemedel . På gymnasial nivå lämnas studiemedel i maximalt 80 eller beroende på om den studerande har en gymnasieutbildning eller motsvarande , eller inte. Studiemedel för studier på eftergymnasial nivå kan lämnas . Till den som är eller äldre kan, utöver vad som anges ovan, studiemedel lämnas i ytterligare högst om det finns särskilda skäl. Därutöver kan, utan någon särskild åldersbegränsning, studiemedel endast lämnas än vad som anges ovan om det finns Prop. synnerliga skäl (3 kap. 8 § studiestödslagen). Normalt görs det en studieresultatsprövning Den som har haft studiemedel måste uppvisa tillräckliga studieresultat för att kunna beviljas nya studiemedel. Det finns dock vissa undantag när studiemedel får lämnas även utan prövning av studieresultat, t.ex. om det är fråga om äldre studieresultat (3 kap. 6 och 7 §§ studiestödslagen). Studiemedlen behovsprövas gentemot den studerandes egen inkomst Den som har en inkomst som överstiger ett s.k. fribelopp får reducerade studiemedel. Fribeloppet beräknas med utgångspunkt i antalet veckor med studiemedel per halvår (3 kap. 16 och 17 §§ studiestödslagen). På årsbasis kan en heltidsstuderande ha en inkomst på utan att studiemedlen reduceras (2017). Vissa utländska medborgare kan få studiemedel En studerande som inte är svensk medborgare kan under vissa förutsättningar få studiemedel för studier i . Det gäller utländska medborgare med permanent uppehållstillstånd i som är bosatta i i annat syfte än att genomgå utbildning här. Studiemedel får även i vissa fall lämnas om kravet på permanent uppehållstillstånd inte är uppfyllt, om det finns särskilda skäl för det. Studiemedel får också lämnas till utländska medborgare med uppehållsrätt som bedöms ha en varaktig anknytning till (3 kap. 4 § studiestödslagen). Vidare ska vissa utländska medborgare i studiestödshänseende jämställas med svenska medborgare. Det rör sig främst om migrerande arbetstagare och egenföretagare som är medborgare i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) eller i och deras familjemedlemmar samt personer med permanent uppehållsrätt i (1 kap. 4 och 5 §§ studiestödslagen). Kommunerna har ett visst ansvar för att rekrytera personer till studier Varje kommun ska aktivt verka för att nå de vuxna i kommunen som har rätt att delta i utbildning på grundläggande nivå och för att motivera dem att delta i sådan utbildning. Vidare ska varje kommun informera om möjligheterna till utbildning på gymnasial nivå och aktivt verka för att vuxna i kommunen deltar i sådan utbildning (20 kap. 10 och 17 §§ skollagen [2010:800]). Vid studier på grundläggande nivå har kommunen en skyldighet att se till att den som avser att påbörja utbildning på grundläggande nivå erbjuds studie- och yrkesvägledning (20 kap. 10 a § skollagen). För alla som ska studera inom komvux ska dessutom en individuell studieplan upprättas (20 kap. 8 § skollagen). Den individuella studieplanen ska utarbetas i samverkan med den som ska studera. I samband med utarbetandet ska den studerande erbjudas studie- och yrkesvägledning. I vägledningen ska det ingå information om bl.a. studieekonomiska förutsätt- ningar (2 kap. 16 § förordningen [2011:1108] om vuxenutbildning). 2016/17:158 6 Ett nytt studiestartsstöd införs 6.1Ett nytt rekryteringsinriktat bidrag ska införas för att locka personer med stora utbildningsbehov till studier Regeringens förslag: Ett nytt rekryterande studiestöd, studiestartsstöd, ska införas för att öka rekryteringen till studier bland personer med stort utbildningsbehov som annars inte hade valt att studera, i syfte att stärka deras möjligheter att etablera sig på arbetsmarknaden. Stödet ska enbart bestå av bidrag och lämnas i den mån det finns tillgång på medel. Regelverket för studiestartsstödet ska så långt som möjligt ansluta till bestämmelserna för studiemedel. Bestämmelser om grundläggande mål och villkor för det nya stödet ska regleras i en ny lag. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna, bl.a. Kommuner och Landsting (SKL), (), Arbetsförmedlingen, , , Specialpedagogiska skolmyndigheten, , (KSL), , , i (LO), , , och (), tillstyrker eller ställer sig i huvudsak positiva till det övergripande förslaget. Ett flertal av remissinstanserna anser att det är positivt att nya insatser riktas till målgruppen och menar att ett förstärkt rekryterande studiestöd sannolikt kan bidra till att motivera och möjliggöra för fler vuxna att söka och studera inom vuxenutbildningen. Detta gäller bl.a. SKL som delar bedömningarna att det behövs mer av aktiva rekryteringsinsatser för att få individer som har behov av att höja sin kompetens för att kunna få ett fäste i arbetslivet att komma igång med studier. Arbetsförmedlingen anför att myndigheten har påtalat behovet av både generella satsningar på grundläggande och gymnasial utbildning och satsningar på yrkesinriktad utbildning. För arbetslösa med kort tidigare utbildning är studier viktiga för att i längden nå en varaktig etablering på arbetsmarknaden. anser att förslaget är ett viktigt steg framåt för att säkra kompetensförsörjningen och minska arbetslösheten. KSL ställer sig positivt till nya statliga insatser riktade till denna målgrupp i syfte att underlätta studier och på så sätt komma närmare arbetsmarknaden och eventuellt lämna ett bidragsberoende i form av försörjningsstöd. CSN, som tillstyrker förslaget, delar också bedömningen att det för den tänkta målgruppen är viktigt att rekryterande verksamhet, vägledning och erbjudande om en mera förmånlig form av studiefinansiering hålls sam- CSN påpekar att det föreslagna nya stödet kommer att Prop. 2016/17:158 bidra till att studiefinansieringssystemet blir svårare att överblicka. kommun, som tillstyrker förslaget, vill särskilt betona vikten av att bestämmelserna för studiestartsstödet så långt som möjligt överensstämmer med reglerna för studiemedel. Detta har stor betydelse för att informationen om de ekonomiska förutsättningarna ska bli så tydlig som möjligt, för att den enskilde lättare ska kunna planera sin ekonomiska situation och att övergången mellan studiestartsstöd och studiemedel ska underlättas. Handikappförbunden, som tillstyrker förslaget, anser att det är tveksamt att redan från början slå fast att medlen ska vara begränsade. anser att det finns bättre sätt att motivera människor till studier än studiestartsstöd. Utsikten att få ett önskat arbete torde enligt kommunen vara den bästa drivkraften för att stimulera till studier. är kritiskt till att använda generösa bidrag som lockmedel till studier och menar att en viktig faktor för att framgångsrikt klara av sina studier är att det finns en uppriktig studiemotivation hos den studerande. Skälen för regeringens förslag Det behövs ett studiestöd som har rekryterande effekt och som kan användas i samband med aktiva rekryteringsinsatser Studier bör vara ett möjligt handlingsalternativ för alla som har arbetsmarknadsmässiga behov av att utbilda sig. Det måste därför finnas tillgång till både relevant utbildning och ekonomiska möjligheter för enskilda att studera. Studiemedlen är inte utformade så att alla arbetslösa som är eller äldre ser utbildning och studier som ett realistiskt alternativ. Det behövs därför, vilket också framförs av bl.a. SKL, Arbetsförmedlingen och CSN, mer aktiva rekryteringsinsatser för att få fler personer med stora utbildningsbehov att studera på grundläggande och gymnasial nivå. Regeringen delar Arbetsförmedlingens bedömning om att det för arbetslösa med kort tidigare utbildning är viktigt med studier för att i längden nå en varaktig etablering på arbetsmarknaden. Ett nytt studiestöd bör i första hand bidra till att underlätta rekryteringen av personer med kort tidigare utbildning, som annars inte hade valt att studera, och som behöver inleda sina studier på grundläggande eller gymnasial nivå. De som blir aktuella för stödet kommer att vara personer som känner en oro för att ta lån. Denna oro kan dels bero på att individerna har en social bakgrund som innebär att det inte faller sig naturligt att skuldsätta sig för studier, dels på en osäkerhet kring den egna studieförmågan och de framtida utsikterna på arbetsmarknaden. I betänkandet vuxenutbildning på grundläggande nivå – en översyn för ökad individanpassning och effektivitet (SOU 2013:20) visades att tveksamheten att ta lån i många fall kan anses välgrundad eftersom oproportionellt många låntagare som tagit studielån för studier på framför allt grundläggande nivå, får återbetalningsproblem. Nästan hälften av låntagarna får problem med att betala tillbaka sina lån och dessa betalningsbekymmer består dessutom ofta . främsta orsaken till problemen tycks vara att låntagarna har låga inkom- För att studier ska bli ett mer gångbart alternativ för målgruppen bör därför det nya studiestödet endast bestå av bidrag, utan inslag av lån. Majoriteten av remissinstanserna är positiva till förslaget att det ska införas ett studiestartsstöd. , som avstyrker förslaget, och anser dock att det finns bättre sätt än studiestartsstöd för att motivera individer till studier. anför också att redan har ett generöst studiestödssystem med avgiftsfria studier från grundtill högskola. Studiestartsstödet är dock inte ett vanligt studiestöd, utan tanken är att stödet ska kunna användas i kommunens uppsökande och rekryterande verksamhet och i samband med vägledning (se vidare avsnitt 6.3). För den tänkta målgruppen är det viktigt att rekryterande verksamhet, vägledning och erbjudande om en mera förmånlig form av studiefinansiering hålls samman. Detta är en bedömning som delas av CSN. För personer där steget till studier kräver ett långvarigt motivationsarbete är de studieekonomiska förutsättningarna av stor betydelse. Information om sådana förutsättningar kan, genom den föreslagna användningen av stödet, lämnas i direkt anslutning till rekryterings- och vägledningssamtalet. Kombinationen av motiverande insatser och ett förmånligt ekonomiskt stöd bör därför ha goda utsikter att öka studiedeltagandet och ett nytt studiestartsstöd bör kunna bli en viktig del av den kedja av insatser som riktas till personer med stora utbildningsbehov. Denna kedja inbegriper t.ex. studier med bibehållet aktivitetsstöd, studier inom ramen för en etableringsplan och studier med studiemedel. anför att det har varit svårt att påvisa effekter av tidigare erfarenheter av liknande stöd. Det rekryteringsbidrag för vuxenstuderande som fanns tidigare reglerades i lagen (2002:624) om rekryteringsbidrag till vuxenstuderande. Bidraget hade stora likheter med det studiestartsstöd som föreslås här, exempelvis vad gäller kommunernas medverkan och att stödet enbart bestod av bidrag. I förarbetena till den lagen poängterades bl.a. att kommunernas medverkan var en viktig förutsättning för att det skulle vara möjligt att rekrytera kortutbildade vuxna, som annars inte skulle sökt sig till utbildning (jfr prop. 2001/02:161 s. 27). Det gjordes inte någon uppföljning av arbetsmarknadsutfallet för studerande med rekryteringsbidrag. CSN har emellertid redovisat att bland de studerade som hade rekryteringsbidrag 2003 och 2004 studerade nästan hälften därefter vidare med studiemedel (U2006/00665/SV). Av dem som fortsatte sina studier var personer som aldrig hade studerat med studiestöd innan de beviljades rekryteringsbidrag. Av detta har CSN dragit slutsatsen att rekryteringsbidraget för många fungerade som en väg in i studier. Regeringen anser därför att ett nytt rekryteringsinriktat bidrag – studiestartsstöd – för studier bör införas för att det ska bli lättare att motviera arbetslösa personer som har ett stort utbildningsbehov att börja studera. Stödet ska utgöra ett komplement till studiemedelssystemet Regeringen delar CSN:s uppfattning att ett nytt stöd kan bidra till att studiefinansieringssystemet blir svårare att överblicka. Trots detta bedömer regeringen att det är nödvändigt att hålla studiestartsstödet åtskilt Det finns flera skäl för detta. Ett skäl är att Prop. 2016/17:158 studiemedlen bygger på att det är den enskilde som på eget initiativ ansöker om stödet hos CSN. Studiestartsstödet ska i stället användas av kommuner i deras verksamhet att rekrytera vuxna till studier (se avsnitt 6.3). anser att individer själva ska kunna ansöka om studiestartsstöd och inte vara bundna till sin kommun. Regeringen delar inte denna bedömning eftersom ett nytt rekryterande studiestartsstöd inom just bör riktas till dem som inte på egen hand tar ett sådant initiativ och som annars inte hade valt att studera. En annan skillnad mellan studiemedel och studiestartsstöd är att studiemedlen är rättighetsstyrda och lämnas till alla som har rätt till medlen. Som nämnts ovan är studiestartsstödet inte rättighetsstyrt utan ett stöd som kommunerna kan välja att använda sig av i sin verksamhet att rekrytera vuxna till studier. Handikappförbunden uttrycker tveksamheter kring att redan från början fastslå att medlen för studiestartsstödet ska vara begränsade. Studiestartsstödetet är ett förmånligt stöd som beräknas kosta ca per helårsplats och de statliga resurserna är begränsade. Av ekonomiska skäl bör därför medlen för det nya studiestartsstödet vara begränsade, dvs. stödet bör lämnas i mån av tillgång på medel. Stödet bör vidare fördelas ut till de kommuner som vill använda sig av stödet (se avsnitt 11). De nämnda faktorerna medför sammantaget att ett nytt studiestartsstöd bör utformas som ett komplement till studiemedelssystemet. Regelverket bör dock så långt det är möjligt utformas med studiemedelssystemet som förebild. Det finns flera skäl för att ett nytt studiestartsstöd bör följa samma grundläggande principer som gäller för studiemedlen. Ett viktigt skäl är att detta underlättar för studerande att övergå från studier med studiestartsstöd till studier med studiemedel, vilket kommun bl.a. betonar vikten av. Med samma grundförutsättningar blir det även enklare för den studerande att ”känna igen sig” i studiemedelssystemet vad gäller belopp, utbetalningar m.m. Att använda studiemedlens grunder bör även underlätta administrationen av de båda stöden. Det är vidare viktigt att aktörer som har koppling till studiestartsstödet lämnar god information till de enskilda om de olika studieekonomiska förutsättningar som finns inom hela studiestödssystemet. Vissa grundläggande mål och villkor ska regleras i lag Regeringen gör bedömningen att regleringen av studiestartsstödet i huvudsak faller under regeringens s.k. restkompetens. Endast vissa bestämmelser om bl.a. CSN:s möjligheter att ta ut vissa avgifter kräver lagstöd (se vidare avsnitt 8.9). Regeringen anser trots detta att det ändå är lämpligt att grundläggande mål och villkor för stödet regleras i en ny lag (jfr den tidigare lagen om rekryteringsbidrag till vuxenstuderande). Lagstiftningen bör hållas på en relativt övergripande nivå och de detaljerade bestämmelserna bör i stor utsträckning finnas på förordningsnivå. En sådan lösning ger en flexibilitet att löpande följa upp och justera stödet i förhållande till föränderliga utbildnings- och arbetsmarknadsbehov. 2016/17:158 6.2 Stödet ska lämnas till personer med stort behov av utbildning på grundläggande och gymnasial Regeringens förslag: Studiestartsstöd ska få lämnas till den som har kort tidigare utbildning och ett stort behov av utbildning på grundläggande eller gymnasial nivå för att kunna etablera sig på arbetsmarknaden. En upplysningsbestämmelse om att regeringen kan meddela föreskrifter om vid vilka läroanstalter och utbildningar studerande kan få studiestartsstöd ska tas in i lagen om studiestartsstöd. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorian framgick inte lika tydligt att det är med stöd av den s.k. restkompetensen som regeringen kan meddela föreskrifter om vid vilka läroanstalter och utbildningar studerande kan få studiestartsstöd. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna, bl.a. Kommuner och Landsting (SKL), kommun, (), Arbetsförmedlingen och , tillstyrker eller har inget att invända emot förslaget. SKL anser att den föreslagna målgruppen med kort utbildning och ett stort behov av utbildning på grundläggande och gymnasial nivå för att kunna etablera sig på arbetsmarknaden är lämplig. SKL bedömer att det inte är rimligt eller lämpligt att ytterligare precisera den delen av villkoren. Handikappförbunden stödjer förslaget i de delar som avser utbildningsbakgrund och utbildningsbehov. CSN tillstyrker förslaget att studerande med kort utbildning ska utgöra målgruppen för att kunna få studiestartsstöd. CSN anser dock att det kan övervägas om de kriterier som ska ligga till grund för bedömningen, dvs. om den studerande har ett stort behov av utbildning på grundläggande och gymnasial nivå, bör förtydligas i det fortsatta lagstiftningsarbetet. Arbetsförmedlingen tillstyrker att målgruppsdefinitionen utgår från individens behov av utbildning för att etablera sig på arbetsmarknaden samt att både grundläggande och gymnasial utbildning inkluderas. Arbetsförmedlingen anser dock att det finns en viss otydlighet vad gäller tolkningen av vem som ingår i målgruppen och att det blir en tolkningsfråga om en person som har läst på gymnasial nivå, men saknar slutbetyg eller gymnasieexamen ingår i målgruppen för studiestartsstöd eller inte. och () konstaterar att det av förslaget framgår att studiestartsstödet även kommer att ge personer med funktionsnedsättning förbättrade möjligheter att studera. ÖKS menar dock att det inte är tydligt på vilket sätt personer med funktionsnedsättning gynnas av förslaget. Specialpedagogiska skolmyndigheten (SPSM) anför att det finns en risk att särskild hänsyn inte ges till målgruppen studerande med funktionsnedsättning. Enligt myndigheten är det för dessa avgörande att få stöd i studierna i form av i (LO), och Prop. kommun m.fl. konstaterar att utbildningsbehoven är stora bland arbetslösa med kort utbildning. Vidare delar LO i stort den bedömning som görs när det gäller målgruppen för det förslagna stödet men vill i sammanhanget påpeka att även många i arbete, men med svag ställning på arbetsmarknaden på grund av brist på yrkesutbildning och/eller i osäkra anställningsformer, är i behov av utbildningsinsatser. () betonar vikten av att även studieförutsättningarna för yrkesverksamma som har gymnasial eller eftergymnasial utbildning men som behöver vidareutbilda sig förbättras. anser att det även finns personer med eftergymnasial utbildning som har likartade behov och svårigheter på arbetsmarknaden. Utgående från dessa behov och svårigheter och med en generös tolkning av bestämmelserna för studiestartsstödet skulle även högutbildade kunna inkluderas i målgruppen. Kommunen anser att det av texterna till lagförslaget tydligare bör framgå att stödet är avsett endast för kortutbildade och inte kan komma högutbildade till del även om de båda utbildningsgruppernas behov av stöd är mycket snarlika. Skälen för regeringens förslag Studiestartsstöd ska få lämnas till den som har kort tidigare utbildning… Som framgått är avsikten med studiestartsstödet att det ska främja rekryteringen till studier bland personer som är i behov av utbildning på grundläggande eller gymnasial nivå för att kunna ta sig in på, eller tillbaka till, arbetsmarknaden. Studiestartsstödet bör, genom att de ekonomiska riskerna minskar, bidra till att dessa personer vågar ta steget att påbörja studier. Erfarenheter från tidigare satsningar visar bl.a. att en tids studier kan förbättra både studieförmågan och självförtroendet. Möjligheten att studera utan någon större ekonomisk risk kan bidra till att många som har ett stort utbildningsbehov, går vidare till fortsatta studier där levnadsomkostnaderna finansieras genom det ordinarie studiemedelssystemet. Som ett flertal remissinstanser påpekar, bl.a. LO, och kommun, är utbildningsbehoven stora bland personer med kort utbildning som inte är etablerade på arbetsmarknaden. Studiestartsstödet bör därmed riktas till denna målgrupp. Med kort utbildning avses en tidigare utbildning på högst gymnasial nivå. I första hand innebär detta att personer som inte har en avslutad utbildning på gymnasial nivå bör omfattas. I vissa fall bör dock även personer som har en avslutad utbildning på gymnasial nivå, men där den tidigare utbildningen med hänsyn till dess ålder eller omfattning behöver kompletteras med ytterligare studier på grundläggande eller gymnasial nivå, anses ha kort utbildning. En person som har en gymnasieexamen eller motsvarande äldre utbildning bör därför endast i undantagsfall kunna komma i fråga för studiestartsstöd. Arbetsförmedlingen framför att det finns en viss otydlighet kring vad som avses med avslutad utbildning på gymnasial nivå och att det blir en tolkningsfråga om vilka som ingår i målgruppen. Regeringen menar dock, i enlighet med vad SKL anför, att det inte är lämpligt att ytterligare precisera villkoren i denna del utöver vad som Ytterligare preciseringar kan istället göras inom ramen för de lokala riktlinjer som en kommun, som väljer att använda sig av studiestartstödet i sitt rekryteringsarbete, ska anta i nära samarbete med Arbetsförmedlingen och efter inhämtande av synpunkter från och lokala företrädare för arbetsmarkandens parter och folkbildningen (se vidare avsnitt 6.4). Dessa riktlinjer kan exempelvis avse hur stödet bör användas och vilka tolkningar som bör göras för att bl.a. möjliggöra att utbildningsbehoven anpassas efter lokala eller regionala förutsättningar. Studiestartsstöd bör dock inte kunna lämnas till den som har en utbildning på eftergymnasial nivå, eftersom en sådan person i detta sammanhang inte kan anses ha en kort utbildning. … och ett stort behov av utbildning på grundläggande eller gymnasial nivå för att etablera sig på arbetsmarknaden Det räcker inte att en person har kort tidigare utbildning för att studiestartsstöd ska få lämnas till honom eller henne. Stödet bör därtill bara lämnas till den som har ett stort behov av utbildning på grundläggande eller gymnasial nivå för att kunna etablera sig på arbetsmarknaden. CSN anför att det kan övervägas om de kriterier som ska ligga till grund för bedömningen av utbildningsbehovet bör förtydligas i det fortsatta lagstiftningsarbetet. Också i denna del bedömer dock regeringen att ytterligare preciseringar i stället bör göras inom de lokala riktlinjerna, eftersom behoven kan variera i olika delar av landet. När det gäller frågan om utbildningsbehov instämmer regeringen i de synpunkter som bl.a. TCO framför om att det kan finnas fler grupper som har utbildningsbehov. TCO lyfter fram behovet av likartade satsningar riktade till yrkesverksamma personer med utbildningsbakgrund på både högre och lägre nivåer och påpekar att det även bland tjänstemän finns ett behov av fort- och vidareutbildning i omställningssyfte. Regeringen anser dock att det är rimligt att ett så pass förmånligt studiestöd som föreslås här endast lämnas till personer som har kort tidigare utbildning och ett stort utbildningsbehov för att etablera sig på arbetsmarknaden. Det nuvarande studiestödssystemet är väl avvägt för exempelvis den som har en längre utbildningsbakgrund och som därigenom ofta har en annan inställning till att studera vidare, än den målgrupp som föreslås kunna ta del av nu aktuellt stöd. När det gäller yrkesverksamma har dessa även en starkare ställning på arbetsmarknaden än vad arbetslösa har. Utbildningspremien på studier på framför allt grundläggande nivå, men även på gymnasial nivå, är generellt sett också lägre än på eftergymnasial nivå. Det bör därför vara mer motiverat med riktade resurser mot studerande på dessa lägre utbildningsnivåer som har ett behov av att etablera sig på arbetsmarknaden.