prop · H403158 · 2017-03-21 00:00:00 — Som SPSM påpekar har ofta personer med funktionsnedsättning behov av en större individanpassning och ett större behov av en långsammare studietakt. Som anges i avsnitten 8.2 och 8.3 föreslås att stödet ska kunna lämnas för deltidsstudier och att den längsta tiden med stöd ska kunna anpassas efter studieomfattningen. Eftersom studier med studiestartsstöd dessutom kan följas av studier med studiemedel bör förslaget innebära att fler personer med funktionsnedsättning kommer att kunna fullfölja sina studier med bibehållet statligt studiestöd jämfört med . anser därför att personer med funktionsnedsättning särskilt bör kunna Prop. 2016/17:158 gynnas av förslaget. Regeringen ska kunna meddela föreskrifter om vid vilka läroanstalter och för vilka utbildningar studerande ska kunna få studiestartsstöd Sammantaget bör studiestartsstöd få lämnas till den som har kort tidigare utbildning och ett stort behov av utbildning på grundläggande eller gymnasial nivå för att kunna etablera sig på arbetsmarknaden. Detta bör framgå av den nya lagen om studiestartsstöd. Målet med studierna bör givetvis vara att öka anställningsbarheten hos målgruppen. Många av de som beviljas studiestartsstöd kommer exempelvis att kunna studera på utbildningar inom bristyrken, inte minst inom yrkesvux, som också inbegriper regionalt yrkesvux. Enligt studiestödslagen får studiemedel lämnas till studerande vid de läroanstalter och utbildningar som bestäms av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer (3 kap. 2 § studiestödslagen). Regeringen föreslår att det i lagen om studiestartsstöd ska finnas en upplysningsbestämmelse med innebörden att regeringen med stöd av den s.k. restkompetensen kan föreskriva om vid vilka läroanstalter och för vilka utbildningar studerande kan få studiestartsstöd. 6.3Stödet ska kunna användas i kommunens rekryterande verksamhet Regeringens förslag: Studiestartsstödet ska vara ett verktyg som kommunerna ska kunna välja att använda inom ramen för sitt ansvar att verka för att vuxna deltar i utbildning, för att rekrytera personer till studier. Kommunens rekryteringsarbete ska ske i samverkan med Arbetsförmedlingen. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker eller har inget att invända emot förslaget. Det gäller bl.a. , Kommuner och Landsting (SKL) och . SKL ser studiestartsstödet som ett viktigt instrument i kommunens rekryterande verksamhet i avsikt att få fler att delta. Liknande synpunkter framförs av kommun som anser att studiestartsstödet bör kunna fungera väl som ett verktyg i arbetet med att rekrytera personer till studier. Kommunen anser att det är bra att den uppsökande verksamheten och kommunernas uppdrag att verka för att vuxna deltar i utbildning uppmärksammas och markeras. Arbetsförmedlingen konstaterar att målgruppen i promemorian utgörs av personer i behov av utbildning för att kunna etablera sig på arbetsmarknaden och som är arbetslösa och anmälda som arbetssökande på Arbetsförmedlingen och anser därför att myndigheten har en viktig roll i rekryteringen av individer som har behov av att ta del av studiestartstödet. SKL anför att de föreslagna förutsättningarna för stödet kommer att ställa krav på god samverkan mellan kommuner och Arbets- Ett antal kommuner, bl.a. kommun, och kommun, ser positivt på ett samarbete med Arbetsförmedlingen vid rekryteringen av personer som kan erbjudas studiestartsstöd. kommun har däremot vid tidigare samarbete med Arbetsförmedlingen upplevt att myndigheten inte alltid anpassar verksamheten efter de lokala förutsättningarna och efterfrågar därför tydligare former för samarbetet och ansvarsfördelningen mellan myndigheterna. Vuxenutbildning i Samverkan (ViS) konstaterar att kommunerna föreslås samverka med Arbetsförmedlingen i rekryteringsarbetet. ViS anser att det är viktigt att Arbetsförmedlingen får motsvarande uppdrag att samverka med kommunerna och att samverkan ska utgå från lokala förutsättningar. kommun anser att det är bra om samverkan med Arbetsförmedlingen sker på en mera generell och övergripande nivå. Om den sker på individnivå, finns farhågan att det kan skapa ytterligare förvirring för den enskilde kring vem som fattar beslut. i ställer sig dock frågande till den skrivning som anger att samverkan bör ske på en övergripande nivå och inte behöver ske på individnivå. Huruvida samverkan sker på en övergripande nivå eller på individnivå bör enligt snarare avgöras utifrån förutsättningarna i respektive kommun. Skälen för regeringens förslag Det ska vara frivilligt för kommunerna att använda sig av stödet i sin rekryterande verksamhet Som framgår av avsnitt 6.2. är målgruppen för det nya studiestartstödet personer som har kort tidigare utbildning och ett stort behov av utbildning på grundläggande eller gymnasial nivå för att kunna etablera sig på arbetsmarknaden. Kommunerna är ansvariga för den kommunala vuxenutbildningen och har enligt skollagen en skyldighet att verka för att personer i behov av utbildning på grundläggande eller gymnasial nivå deltar i vuxenutbildning. Flera remissinstanser, bl.a. SKL, ser studiestartsstödet som ett viktigt instrument i kommunens rekryterande verksamhet i avsikt att få fler att delta i studier. Regeringen anser att det bör vara frivilligt för kommunerna att inom ramen för denna rekryteringsverksamhet använda sig av studiestartsstödet. Arbetsförmedlingen bör kunna bidra med kunskap om bl.a. målgruppen inför kommunens ställningstagande. En anledning till att stödet bör vara frivilligt är att medlen för stödet är begränsade och därutöver kan de lokala omständigheterna skilja sig åt mellan olika kommuner, vilket medför att vissa kommuner sannolikt finner ett större behov att använda sig av stödet än andra. Regeringen föreslår att det betonas ännu tydligare i lagtexten än vad som föreslagits i promemorian att det är frivilligt för kommunerna att använda stödet i sin rekryterande verksamhet. tillstyrker förslaget, men lyfter fram att myndigheten har erfarit att det i vissa kommuner förekommer att personer som får någon form av försörjningsstöd i princip anvisas till studier och till att söka studiestöd för att avlasta kommunens bidragsstöd. Regeringen är medveten om att detta kan förekomma när det gäller studiemedel. regeringen återkommer till i avsnitt 9.1 ska dock kommunen, utifrån de Prop. 2016/17:158 lokala riktlinjer som tagits fram, uppmana de personer som kommunen bedömer tillhör målgruppen för stödet att ansöka om det. Kommunen ska därefter pröva ansökan i vissa delar och CSN ska pröva övriga förutsättningar för stödet. I kommunens prövning ligger att göra en bedömning av utbildningsbakgrund och utbildningsbehov, inte av individernas ekonomiska förhållanden. Mot bakgrund av kommunernas inflytande över stödet är det också viktigt att beakta den kommunala likställighetsprincipen som innebär att det inte är tillåtet att behandla invånarna i en kommun olika om det inte finns sakliga skäl. Rekryteringsarbetet ska ske i samverkan mellan kommunerna och Arbetsförmedlingen Arbetsförmedlingen har god kännedom om målgruppen, genom sitt uppdrag att verka för att förbättra arbetsmarknadens funktionsätt genom att effektivt sammanföra arbetssökande med dem som söker arbetskraft, att prioritera dem som befinner sig långt från arbetsmarknaden och att bidra till att stadigvarande och långsiktigt öka sysselsättningen. påpekar har myndigheten en viktig roll i rekryteringen av individer som har behov av att ta del av studiestartsstödet. Kommunernas rekryterande arbete med studiestartsstödet bör därför ske i samverkan med Arbetsförmedlingen. Flera kommuner, bl.a. kommun, och kommun, ser också positivt på den föreslagna samverkan. Regeringen anser till skillnad mot vad ViS anför att regleringen kring den samverkan som föreslås mellan kommunerna och Arbetsförmedlingen måste anses tillräckligt tydlig för de berörda aktörerna och för den samverkan som förutsätts och att någon ytterligare reglering avseende samverkan från Arbetsförmedlingens sida därför inte är nödvändig. Det är dock viktigt att kommunen och Arbetsförmedlingen har en gemensam diskussion om hur samverkan ska utformas för att den ska fungera på ett effektivt och bra sätt kopplat till den regionala arbetsmarknaden. Att rekryteringsarbetet sker i samverkan mellan kommuner och Arbetsförmedlingen säkerställer att insatser vidtas inom ramen för den kedja av insatser som syftar till att öka möjligheterna för målgruppen att börja studera. Arbetsförmedlingen ska t.ex. inom etableringsuppdraget tillsammans med den sökande och i samverkan med andra aktörer upprätta en etableringsplan som innehåller individuellt anpassade insatser för att påskynda etableringen på arbetsmarknaden. Dessa insatser ska innebära vuxenutbildning i svenska för invandrare och kan innebära studier på grundläggande eller gymnasial nivå. En nyanländ person som deltar i aktiviteter enligt en etableringsplan har rätt till etableringsersättning. När etableringsplantiden löpt ut, kan personen därefter fortsätta studierna med studiestartsstöd, förutsatt bl.a. att han eller hon uppfyller kriterierna för stöd. Samverkan bör ske på en övergripande nivå och behöver alltså inte ske på individnivå, vilket kommun ställer sig positiv till. En sådan samverkan är nödvändig för att det rekryterande arbetet ska fungera effektivt och för att stödet ska bli träffsäkert. Hur samverkan utformas i detalj bör dock givetvis, som i påpekar, utgå ifrån 2016/17:158 förutsättningarna i respektive kommun. Samverkan mellan kommunerna och Arbetsförmedlingen bör t.ex. kunna anta liknande former som den befintliga samverkan mellan dessa parter med syftet att minska ungdomsarbetslösheten, som regleras i förordningen (2015:502) om samverkan för att minska ungdomsarbetslösheten. Enligt den förordningen kan Arbetsförmedlingen och en kommun genomföra en kartläggning av omfattningen av ungdomsarbetslösheten i kommunen utifrån gruppens sammansättning, vilka behov av insatser som gruppen har och redan pågående insatser som syftar till att minska ungdomsarbetslösheten. Inget hindrar att samverkan mellan en kommun och Arbetsförmedlingen i vissa former även kan ske på individnivå. Informations- och vägledningssamtal bör hållas med den enskilde När personer i målgruppen har identifierats bör kommunen hålla informations- och vägledningssamtal med den enskilde. Vid studier på grundläggande nivå har kommunen en skyldighet att se till att den som avser att påbörja utbildning på grundläggande nivå erbjuds studie- och yrkesvägledning. För alla som ska studera inom komvux ska dessutom en individuell studieplan upprättas. Den individuella studieplanen ska utarbetas i samverkan med den som ska studera. I samband med utarbetandet ska den studerande erbjudas studie- och yrkesvägledning. I vägledningen ska det ingå information om bl.a. studieekonomiska förutsättningar. Vägledningssamtal med den enskilde kan exempelvis ske genom medverkan av både kommunen och Arbetsförmedlingen. På så sätt kan såväl kommunens som Arbetsförmedlingens kompetens inom yrkesvägledning och studie- och yrkesvägledning tas till vara. I anslutning till detta kan det då t.ex. göras en bedömning av om det finns behov av kompletterande insatser för att förbereda eller motivera den enskilde inför studierna, t.ex. genom språkstöd. Regeringen bedömer sammantaget att samverkan mellan kommunerna och Arbetsförmedlingen, kommunernas personliga möten med potentiella studerande, kommunernas goda kunskaper om utbildningar och utbildningssystemet och ansvar för att erbjuda utbildning, i kombination med ett förmånligt ekonomiskt stöd, kommer att ge goda möjligheter att rekrytera personer i behov av utbildning, som annars inte hade valt att studera, till studier. 6.4Kommuner som väljer att använda sig av stödet ska anta riktlinjer för rekryteringsarbetet Regeringens förslag: En kommun som väljer att använda studiestartsstödet ska i nära samarbete med Arbetsförmedlingen anta riktlinjer för rekryteringsarbetet efter att ha inhämtat synpunkter från och lokala företrädare för arbetsmarknadens parter och folkbildningen. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens Promemorian föreslår att kommunerna ska anta riktlinjer för rekryteringsarbetet efter inhämtande av synpunkter från Arbetsförmed- Prop. 2016/17:158 lingen, och lokala företrädare för arbetsmarknadens parter och folkbildningen. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna, bl.a. , Arbetsförmedlingen, , Handikappförbunden och i (LO), tillstyrker eller är övervägande positiva till förslaget. anser att förslaget innebär möjligheter att anpassa stödet efter lokala omständigheter, vilket innebär stora möjligheter för kommunen att anpassa sig efter lokala och regionala förutsättningar på arbetsmarknaden. Arbetsförmedlingen anser bl.a. att lokala riktlinjer är ett bra sätt att fastställa användningen av stödet, men föreslår att myndigheten ska ges en tydligare roll i rekryteringsarbetet. Arbetsförmedlingen anser vidare att det är viktigt att klargöra vad som bör gälla nationellt och enhetligt. Det bör även tydliggöras huruvida lokala riktlinjer ska tas fram för varje kommun enskilt och i så fall om det därutöver bör tas fram gemensamma riktlinjer inom eventuella samverkansformer med andra kommuner. lyfter möjligheten till samverkan mellan kommunerna och regionalt utvecklingsansvariga/de regionala kompetensplattformarna. LO understryker vikten av samverkan med Arbetsförmedlingen och företrädare för arbetsmarknadens parter i de branscher eller yrkesområden som är aktuella. Handikappförbunden stöder förslaget om lokala riktlinjer men menar att dessa måste bygga på en verklig balans mellan olika gruppers behov av studier och att riktlinjerna inte får innebära att grupper väljs bort. anser att folkbildningens roll i framtagandet av riktlinjer bör tydliggöras genom en författningsreglering. Rådet anser att det finns en risk för att kommunen prioriterar sin egen utbildningsform framför folkhögskola. Flera remissinstanser, däribland CSN, , , kommun och kommun, uttrycker farhågor för att riktlinjerna ska anta olika former i olika kommuner. Universitets- och högskolerådet (UHR) ställer sig frågande till ett behov av lokala riktlinjer om det ändå ska finnas en fördelningsnyckel som ska tas fram av CSN. Enligt UHR kommer det att medföra onödiga administrativa kostnader. Dessutom finns det en risk att villkoren för användning av stödet kommer att skilja sig åt mellan olika kommuner. Skälen för regeringens förslag Lokala riktlinjer ska tas fram av kommunerna… De villkor som presenterats i tidigare avsnitt är förhållandevis allmänt hållna i förslaget till en ny lag om studiestartsstöd. Villkoren bör enligt regeringens mening formuleras på detta sätt för att det ska vara möjligt att anpassa hanteringen till de lokala omständigheter som råder i olika kommuner och på olika regionala arbetsmarknader. För att kommunen ska kunna hantera studiestartsstödet på ett rättvist och rättssäkert sätt bör det, som ett komplement till dessa villkor, fastställas lokala riktlinjer för hur stödet ska användas och vilka tolkningar som ska göras. Sådana riktlinjer kan t.ex. innehålla principer för den prioritering som ska göras av kommunen vad gäller individers utbild- ningsbakgrund och utbildningsbehov. En majoritet av remissinstanserna, bl.a. och Arbetsförmedlingen, är också positiva till förslaget. Med anledning av Arbetsförmedlingens synpunkt vill regeringen tydliggöra att det inte bör finnas något krav på att lokala riktlinjer måste tas fram enskilt för varje kommun i det fall kommunen samverkar med andra kommuner. I sådana fall kan en möjlig lösning i stället vara att riktlinjer tas fram gemensamt inom samverkansområdet. I arbetet med att ta fram lokala riktlinjer kan det vara av vikt att beakta att det exempelvis behövs samverkan mellan minst tre kommuner för att statsbidrag för regionalt yrkesvux ska kunna lämnas. Regeringen vill dock i detta sammanhang poängtera att den särskilda resursram som CSN föreslås beräkna kommer att fördelas ut på varje enskild kommun som önskat använda sig av studiestartsstödet, inte till samverkansområdet (se vidare avsnitt 11). anser att det finns en risk för att kommunen prioriterar sin egen utbildningsform framför folkhögskola. Regeringen vill i sammanhanget betona att kommunen föreslås anta lokala riktlinjer för rekryteringsarbetet efter inhämtande av synpunkter från bl.a. folkbildningen. Vilken utbildningsform som är bäst lämpad bör givetvis också utgå ifrån den enskildes önskemål, behov och förutsättningar. Regeringen delar därför inte oro i denna del. Flera kommuner, bl.a. kommun och kommun, uttrycker farhågor för att riktlinjerna ska anta olika former i olika kommuner. lyfter vidare fram möjligheten att riktlinjer arbetas fram centralt och att ansökningsförfarandet överlåts direkt till CSN. Som anför möjliggör dock lokala riktlinjer en möjlighet till anpassningar av stödet efter bl.a. lokala och regionala förutsättningar på arbetsmarknaden. Regeringen anser att möjligheten att anpassa tillämpningen till lokala eller regionala förhållanden gör att medlen kan användas mest effektivt och att någon ytterligare precisering i författningarna därför inte är lämplig. Mot bakgrund av kommunernas inflytande över stödet och de synpunkter som Handikappförbunden anför är det viktigt att trycka på att den kommunala likställighetsprincipen innebär att det inte är tillåtet att behandla invånarna i en kommun olika om det inte finns sakliga skäl. De lokala riktlinjerna bör också utformas på ett tydligt sätt som minskar risken för godtycke. Ovanstående bör enligt regeringen säkerställa att vissa grupper inte väljs bort av godtyckliga skäl. Kommunens beslut kan vidare bli föremål för laglighetsprövning enligt bestämmelserna i 10 kap. kommunallagen (1991:900), se mer om detta i avsnitt 10. … i nära samarbete med Arbetsförmedlingen Även om riktlinjerna bör beslutas av den kommun som väljer att använda studiestartsstödet är det viktigt att andra aktörers kompetens och infallsvinklar tas tillvara för att stödet ska kunna användas så effektivt som möjligt. I promemorian föreslogs att kommunen skulle anta riktlinjer för rekryteringsarbetet efter inhämtande av synpunkter från Arbetsförmedlingen, och lokala företrädare för arbetsmarknadens parter och folkbildningen. Arbetsförmedlingen har anfört att deras roll i rekryteringsarbetet bör förtydligas. lingens uppfattning att myndigheten, jämfört med promemorians förslag, Prop. 2016/17:158 ska ges en ännu tydligare roll i det arbetet. I enlighet med vad myndigheten framför bör kommunerna därför i nära samarbete med Arbetsförmedlingen anta riktlinjerna för rekryteringsarbetet efter inhämtande av synpunkter från och lokala företrädare för arbetsmarknadens parter och folkbildningen. Arbetsförmedlingens roll lyfts därigenom fram ytterligare. Ett sådant samarbete blir naturligt eftersom kommunerna även föreslås samverka med Arbetsförmedlingen i det rekryteringsarbete som föreslås bedrivas. En nära samverkan med Arbetsförmedlingen motiveras också av att stor vikt i utarbetandet av riktlinjerna bör läggas vid den lokala och regionala arbetsmarknaden. De riktlinjer som utarbetas kan t.ex. innehålla ett jämställdhetsperspektiv så att rekryteringsinsatserna bl.a. kan anpassas efter de särskilda svårigheter som kan finnas att nå vissa grupper med rekryteringsinsatser, exempelvis gäller detta utbildningsbehov för gruppen utrikes födda kvinnor med kort utbildning. En målsättning bör vara att rekryteringsarbetet ska leda till att de som rekryteras till studier verkligen ökar sin anställningsbarhet. För att öka individens anställningsbarhet är det inte bara viktigt att personen fullföljer en utbildning utan även att utbildningar med yrkesinriktning i så hög grad som möjligt motsvarar de bristyrken som finns på den regionala arbetsmarknaden och därmed bidrar till bättre matchning mellan utbud och efterfrågan på arbetskraft. Samverkan mellan kommunerna och de regionalt utvecklingsansvariga samt de regionala kompetensplattformarna kan, som lyfter fram, vara ett sätt att uppnå detta. Om studierna bedrivs på utbildningar som kan leda till arbete i regionen finns det alltså goda förutsättningar att öka de studerandes anställningsbarhet. För att få ett brett beslutsunderlag inför framtagandet av riktlinjerna bör kommunen, som framgått ovan, även inhämta synpunkter från och lokala företrädare för arbetsmarknadens parter och företrädare för folkbildningen. Regeringen anser, till skillnad från , inte att den föreslagna regleringen i detta avseende behöver förtydligas ytterligare. 7Närmare om målgruppen för studiestartsstödet 7.1En tidsgräns ska finnas för att säkerställa att stödet lämnas till dem som annars inte hade valt att studera Regeringens förslag: För att säkerställa att studiestartsstöd lämnas till den som annars inte hade valt att studera får stödet inte lämnas till den som har fått studiestöd före starten av den tidsperiod som studiestartsstödet avser. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna, bl.a. Centrala () och , tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. kommun anser att det är rimligt att studiestartsstöd inte får lämnas till den som har haft studiemedel under de som föregår studiernas början men anser att motsvarande bör gälla även för personer som har deltagit i en arbetsmarknads- utbildning med aktivitetsstöd. CSN anser att det är motiverat med en karenstid för att få studiestartsstöd för dem som tidigare studerat med studiemedel, men anser att en längre karenstid kan övervägas. Handikappförbunden anser att det är viktigt att fånga upp arbetslösa med kort utbildning i ett tidigt skede så att inte misslyckanden staplade på varandra försvårar ett tillgodogörande av studiestartsstödet. anledning ställer sig förbundet något tveksamt till förslaget att studie- startsstöd inte får lämnas till den som före starten av den tidsperiod som studiestartsstödet avser har fått studiestöd. Skälen för regeringens förslag: Som framgått bör det rekryterande studiestartsstödet primärt finnas tillgängligt för personer som hade avstått från utbildning om stödet inte hade funnits. Ett sätt att undvika att studie- startsstöd lämnas till den som kan tänka sig att studera med studiemedel, är att införa en tidsgräns som innebär att den som under en viss tids- period har studerat med studiestöd, inte bör kunna få studiestartsstöd. Den som studerat med studiestöd kan ofta ha gjort det i en annan livssituation och det bör därför inte hindra att studie- Den som har studerat med studiemedel under de kan enligt regeringens mening däremot anses ha visat ett aktuellt intresse för att bedriva studier med de befintliga ekonomiska möjligheter som studiemedelssystemet erbjuder. därför, i likhet med bl.a. och kommun, att studie- startsstöd inte bör få lämnas till den som före starten av den tidsperiod som studiestartsstödet avser har fått studiestöd. CSN påpekar att personer som uppfyller vissa villkor kan beviljas studiemedel med en högre bidragsdel samt att en förlängning av karenstiden skulle minska risken för att en person först får ett förmånligt studiestöd med en högre bidragsdel och sedan, efter endast Regeringen anser dock att tidsgränsen är väl Detta mot bakgrund av att den bör kunna rekrytera dem som annars inte hade valt att studera, som tidsgränsen inte innebär ett alltför tufft krav för dem som exempelvis har tidigare studiemisslyck- anden med sig. kommun anser att motsvarande tidsgräns bör gälla också den som har genomgått en arbetsmarknadsutbildning med aktivitetsstöd. Studier kan visserligen bedrivas med hjälp av andra ersättningar än studiemedel, men regeringen anser att tidsgränsen enbart bör avse studier Detta eftersom arbetsmarknadsutbildning och sådan utbildning som studiestartsstödet är tänkt att finansiera både skiljer sig åt