prop · H403123 · 2017-02-21 00:00:00 — De nya reglerna i förordningen blir alltså tillämpliga genast efter ikraftträdandet och kommer att tillämpas även i pågående förfaranden. anser att det därmed kan uppkomma en osäkerhet om vad som ska gälla för mål som har begärts överlämnade till domstol före ikraftträdandet och att detta bör regleras i en övergångsbestämmelse. En förutsättning för att ett europeiskt betalningsföreläggande ska kunna gå vidare och handläggas som ett europeiskt småmål i domstol är att sökanden har valt denna handläggningsform genom att fylla i ett särskilt tilläggsformulär som bifogas ansökan. I mål som har överlämnats till domstol före kommer sökanden inte att ha möjlighet att göra detta, vilket innebär att det europeiska småmålsförfarandet inte kan tillämpas på dessa mål. Regeringen bedömer därför att det saknas behov av att reglera frågan i en övergångsbestämmelse. Den omständigheten att förordningen inte innehåller några övergångsbestämmelser kan inte förväntas ge upphov till några särskilda problem i rättstillämpningen. Den utvidgade möjligheten för domstolar att använda videokonferensteknik vid muntlig förhandling och bevisupptagning bör t.ex. kunna användas även om målet inletts enligt de äldre reglerna. Det kan dock inte uteslutas att det kan uppstå frågor om vilka konsekvenser de nya reglerna får för europeiska småmål som inletts före ikraftträdandet. Sådana frågor kan dock inte lösas genom nationell normgivning. Regeringens bedömning: Det reviderade europeiska småmåls- förfarandet kommer att hjälpa enskilda och företag att på ett effektivt och ändamålsenligt sätt få gränsöverskridande tvister prövade till lägre Det reviderade europeiska småmålsförfarandet kommer samman- taget att medföra marginellt ökade kostnader för staten. kostnader ryms inom befintliga anslag. Förslagen har inte någon påverkan på vare sig jämställdheten mellan män och kvinnor eller möjligheten att nå de integrationspolitiska Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna, bl.a. tingsrätt och , har inga invändningar mot bedömer att de föreslagna ändringarna kommer att underlätta för konsumenterna att tillvarata sina rättigheter i anser i likhet med att det är en brist att det saknas närmare utredning om antalet europeiska småmål och att det därför inte går att uttala sig om konsekvenserna av den höjda värdegränsen. också att det finns en risk för att förslagen leder till att handläggningen av dispositiva tvistemål fördröjs ytterligare och ifrågasätter bedömningen att reformens ökade kostnader ryms inom befintliga anslag. delar bedömningen att förslagen inte kommer att medföra någon påtaglig tillströmning av mål till domstolarna. framhåller att det eventuellt kan vara önskvärt att europeiska småmål kategoriseras som en egen måltyp för att det ska vara enklare att följa upp hur t.ex. justeringar i beloppsgränsen påverkar måltillströmningen. Skälen för regeringens bedömning: Den höjning av värdegränsen för europeiska småmål som sker genom den reviderade förordningen medför att fler tvister kommer att kunna handläggas som europeiska småmål. Regeringen bedömer, i likhet med , att den reviderade förordningen därmed kan hjälpa enskilda och företag att på ett effektivt och ändamålsenligt sätt få gränsöverskridande tvister prövade till lägre rättegångskostnader. För det allmänna kommer revideringen att innebära ett mer effektivt utnyttjande av tingsrätternas resurser eftersom handläggningstiderna för mål som tidigare handlagts som ordinära tvistemål kan förkortas. Det reviderade förfarandet innebär att europeiska betalningsförelägganden kommer att kunna gå vidare till domstol enligt reglerna för det europeiska småmålsförfarandet, vilket utgör en nyhet i förhållande till vad som gäller . Denna möjlighet bedöms dock inte påverka eller domstolarnas arbetsbörda i någon större utsträckning. Det europeiska småmålsförfarandet har använts i begränsad utsträckning i och andra EU-medlemsstater. Det kan inte uteslutas att revideringen av förfarandet kommer att innebära att fler gränsöverskridande tvister om mindre värden inleds i landets tingsrätter. Tvärtom är detta syftet med revideringen. Med anledning av vad anför om konsekvenserna av förslagen bör det dock framhållas att regeringen inte har några andra indikationer än att antalet europeiska småmål vid svenska domstolar är mycket litet. En inte obetydlig andel av de tillkommande europeiska småmålen kan dessutom förväntas vara mål som tidigare skulle ha handlagts enligt ordinarie civilrättsliga förfaranden. Regeringen bedömer därför, i likhet med , att förslagen inte kommer att medföra någon påtaglig tillströmning av nya mål till domstolarna och att de endast medför marginellt ökade kostnader för staten som ryms inom befintliga anslag. har vidare informerat om att en egen måltypskod för europeiska småmål infördes i domstolarnas målhanteringssystem . Som framhåller kommer det därigenom att bli enklare att följa den fortsatta måltillströmningen. –registrerades 4 inkomna europeiska småmål, vilket förstärker bilden av att antalet sådana mål vid svenska domstolar är mycket begränsat. Förslaget bedöms inte ha någon påverkan på vare sig jämställdheten mellan män och kvinnor eller möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. 2016/17:123 8 8.1Förslaget till lag om ändring i lagen (2008:879) om europeiskt betalningsföreläggande Om förfarandet ska gå vidare enligt reglerna för ordinarie civilrättsliga förfaranden eller för det europeiska småmålsförfarande som avses i och rådets förordning (EG) nr 861/2007 av om inrättande av ett europeiskt småmålsförfarande, ska överlämna målet till den domstol som enligt handlingarna är behörig att handlägga målet. Om en domstol finner att det inte framgår av handlingarna att den är behörig att handlägga målet, ska målet överlämnas till en annan domstol som kan vara behörig. Ett beslut om överlämnande enligt andra stycket får inte överklagas. Paragrafen behandlar överlämnande av mål om europeiskt betalningsföreläggande till domstol efter att svaranden har motsatt sig en ansökan. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.1. I första stycket görs ett tillägg som gör det möjligt att lämna över ett mål om europeiskt betalningsföreläggande till behörig domstol för att handläggas enligt reglerna för det europeiska småmålsförfarandet. Detta förutsätter att sökanden i ett särskilt tilläggsformulär som bifogas ansökan har angett att målet ska handläggas enligt detta förfarande om det överlämnas till domstol. Regler om vilken domstol som är behörig i mål med internationella inslag finns I-förordning. I 2 § lagen (2014:912) med kompletterande bestämmelser om domstols behörighet och om erkännande och internationell verkställighet av vissa avgöranden finns en bestämmelse om s.k. reservforum för det fall att det finns internationell behörighet (domsrätt) att ta upp ett mål i enligt bl.a. I-förordning men en behörig domstol saknas. Hänvisningen till den europeiska småmålsförordningen avser förordningen i den gällande lydelsen, en s.k. dynamisk hänvisning. Vidare görs i stycket en ändring till följd av att det är möjligt för att överlämna ett mål till en annan myndighet än domstol. I andra stycket görs en ändring med anledning av att det inte längre finns några myndigheter som kan vara behöriga att handlägga mål om europeiska betalningsförelägganden. I övrigt ändras paragrafen endast språkligt. I mål som har överlämnats till domstol enligt 10 § ska talan anses väckt när ansökan kom in till , om inte något annat följer av och rådets förordning (EU) nr 1215/2012 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område. De handlingar som sökanden har lämnat in till ska i Prop. 2016/17:123 domstol anses som en stämningsansökan. Stämning i målet ska anses utfärdad när domstolen beslutar om målets handläggning. Paragrafen reglerar när talan ska anses väckt i samband med att ett mål om europeiskt betalningsföreläggande överlämnas till domstol för fortsatt handläggning. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.1. Genom ett tillägg i första stycket tydliggörs dels att det är fråga om mål som har överlämnats enligt 10 §, dels att det som föreskrivs i stycket bara gäller så länge något annat inte följer av I-förordning. den förordningen finns särskilda regler om när en talan ska anses väckt vid prövningen av frågor om litispendens och mål som har samband med varandra (artikel 32). Hänvisningen till förordningen avser förordningen i den gällande lydelsen, en s.k. dynamisk hänvisning. Första stycket anpassas också till att möjligheten för Kronofogde- myndigheten att överlämna ett mål till en annan myndighet än domstol Som en konsekvens av ändringen i 10 § kommer bestämmelserna i första stycket om när en talan ska anses väckt även att omfatta mål om europeiskt betalningsföreläggande som ska gå vidare enligt reglerna för det europeiska småmålsförfarandet. Samma sak gäller bestämmelserna i andra stycket om att inlämnade handlingar ska anses som en stämnings- ansökan och att stämning ska anses utfärdad när domstolen beslutar om Bestämmelserna i gällande tredje stycket flyttas med vissa förtydliganden och ändringar till 11 a §. Om ett mål har överlämnats till en domstol enligt 10 § för handläggning enligt reglerna för ordinarie civilrättsliga förfaranden hindrar 24 § delgivningslagen (2010:1932) inte att domstolen delger svaranden handlingar i målet genom förenklad delgivning, om svaranden under handläggningen hos Kronofogde- myndigheten har informerats om att sådan delgivning kan komma att användas i målet hos domstolen. Paragrafen, som är ny, innehåller vissa bestämmelser om delgivning i mål om europeiskt betalningsföreläggande som överlämnats till domstol för fortsatt handläggning enligt reglerna för ordinarie civilrättsliga Övervägandena finns i avsnitt 5.3.1. Bestämmelserna motsvarar, med två förtydliganden och vissa andra språkliga och redaktionella ändringar, bestämmelserna i gällande 11 § tredje stycket. Med anledning av ändringen i 10 § förtydligas att reglerna om att förenklad delgivning får användas enbart ska tillämpas om det europeiska betalningsföreläggandet ska gå vidare enligt reglerna för ordinarie civilrättsliga förfaranden. Om målet överlämnas till domstol för att handläggas som ett europeiskt småmål finns det i stället särskilda bestämmelser om delgivning i artikel 13 i den reviderade förordningen. Vidare förtydligas att reglerna om att förenklad delgivning får användas även är tillämpliga i mål om europeiskt betalningsföreläggande som har lämnat över till en annan domstol än 2016/17:123 en tingsrätt, t.ex. Arbetsdomstolen. anpassas bestämmelsen till att möjligheten att överlämna mål till en annan myndighet än domstol tas bort. Om ett mål har överlämnats till en domstol enligt 10 §, ska det som anges i 42 kap. 3 och 4 §§ om ansökningsavgift gälla föreskriven tilläggsavgift. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om avvisning av en ansökan om europeiskt betalningsföreläggande som har överlämnats till en domstol. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.3. Av paragrafen följer att domstolen ska avvisa ett mål om europeiskt betalningsföreläggande som har överlämnats från , om käranden, dvs. den som var sökande hos myndigheten, inte betalar föreskriven tilläggsavgift trots att han eller hon har förelagts att göra det. Bestämmelsen gäller oavsett om målet överlämnas för handläggning enligt reglerna för ordinarie civilrättsliga förfaranden eller för det europeiska småmålsförfarandet. Bestämmelser om avgifter i allmän domstol finns i förordningen (1987:452) om avgifter vid de allmänna domstolarna. En ansökan om förnyad prövning av ett europeiskt betalningsföreläggande ska göras skriftligen. Ansökan ska lämnas in till hovrätten om målet enligt 10 § skulle ha överlämnats till tingsrätt. Om målet skulle ha överlämnats till en annan domstol, ska ansökan lämnas in till . Om ansökan beviljas, ska rätten besluta att ny handläggning ska ske vid . Vid rättens handläggning gäller i övrigt bestämmelserna om resning i 58 kap. 5 §, 6 § första och andra styckena och 8 § i tillämpliga delar. Paragrafen behandlar förnyad prövning av ett europeiskt betalningsföreläggande. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.1. I andra stycket görs en ändring med anledning av att det är möjligt för att överlämna ett mål till en annan myndighet än domstol. Vidare görs vissa språkliga ändringar. I tredje stycket görs en språklig ändring. 8.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2008:1038) om europeiskt småmålsförfarande En ansökan om förnyad prövning enligt förordning (EG) nr 861/2007 om inrättande av ett europeiskt småmålsförfarande ska lämnas in till hovrätten. Vid rättens handläggning gäller bestämmelserna om resning i 58 kap. 5 §, 6 § första och andra styckena och 8 § i tillämpliga delar. Paragrafen, som är ny, innehåller en kompletterande regel för förfarandet vid förnyad prövning enligt den reviderade förordningen, när svaranden inte har gått i svaromål. Övervägandena finns i avsnitt 5.4. Av paragrafen framgår att en ansökan om förnyad prövning ska lämnas in till hovrätten. Vid rättens handläggning gäller bestämmelserna om resning i 58 kap. 5 §, 6 § första och andra styckena och 8 § i tillämpliga delar. Dessa bestämmelser behandlar bl.a. ansökans innehåll och kommunikationsskyldigheten. Förutsättningarna för förnyad prövning, tidsfristen för en sådan ansökan och verkan av att förnyad prövning beviljas regleras i den reviderade förordningen (artikel 18). Hänvisningen till förordningen avser förordningen i den gällande lydelsen, en s.k. dynamisk hänvisning. och rådets förordning (EU) 2015/2421 av om ändring av förordning (EG) nr 861/2007 om inrättande av ett europeiskt småmålsförfarande och förordning (EG) nr 1896/2006 om införande av ett europeiskt betalningsföreläggande Europeiska unionens officiella tidning L 341/1 OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2015/2421 om ändring av förordning (EG) nr 861/2007 om inrättande av ett europeiskt småmålsförfarande och förordning (EG) nr 1896/2006 om införande av ett europeiskt betalningsföreläggande OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 81, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1), i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och av följande skäl: (1)Genom och rådets förordning (EG) nr 861/2007 (3) inrättades det europeiska småmålsför farandet. Den förordningen tillämpas på gränsöverskridande privaträttsliga fordringar som bestrids samt på obestridda fordringar, där fordrans värde inte överstiger . Förordningen säkerställer också att de domar som meddelats inom ramen för detta förfarande är verkställbara utan några mellanliggande förfaranden, i synnerhet utan att det behövs någon verkställighetsförklaring i den medlemsstat där domen ska verkställas (avskaffande av exekvaturförfarande). Förordning (EG) nr 861/2007 har haft till allmänt syfte att förbättra möjligheterna till rättslig prövning för både konsumenter och företag genom minskade kostnader och snabbare civilprocessrättsliga förfaranden vad gäller fordringar inom förordningens tillämpningsområde. (2)I kommissionens rapport av om tillämpningen av förordning (EG) nr 861/2007 anges det att det europeiska småmålsförfarandet i allmänhet anses ha gjort det lättare att driva gränsöverskridande småmålstvister i unionen. I den rapporten kartläggs dock också de hinder som står i vägen för att det europeiska småmålsförfarandet ska nå sin fulla potential till gagn för konsumenter och företag, särskilt små och medelstora I den rapporten konstateras bland annat att det låga tak som anges i förordning (EG) EUT C 226, , s. 43. ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av . och rådets förordning (EG) nr 861/2007 av om inrättande av ett europeiskt småmålsförfarande (EUT L 199, 31.7.2007, s. 1). L 341/2 Europeiska unionens officiella tidning nr 861/2007 vad gäller fordrans värde berövar många potentiella kärande i en gränsöverskridande tvist möjligheten att använda ett förenklat förfarande. Dessutom anges i rapporten att flera led i förfarandet skulle kunna förenklas ytterligare för att minska kostnaderna och handläggningstiderna. I kommissionens rapport dras slutsatsen att det mest effektiva sättet att undanröja dessa hinder skulle vara att ändra förordning (EG) nr 861/2007. (3)Konsumenterna bör fullt ut kunna använda sig av den inre marknadens möjligheter, och deras förtroende för den bör inte begränsas av att det saknas effektiva rättsmedel vid tvister med gränsöverskridande inslag. De förbättringar av det europeiska småmålsförfarandet som föreslås i denna förordning syftar till att ge konsumenterna en effektiv möjlighet till prövning och sålunda bidra till att deras rättigheter kan genomdrivas i praktiken. (4)Genom att höja taket vad gäller fordrans värde till skulle tillgången till ett ändamålsenligt och kostnadseffektivt rättsmedel vid gränsöverskridande tvister förbättras, särskilt för små och medelstora företag. Förbättrade möjligheter till rättslig prövning skulle öka förtroendet för gränsöverskridande transaktioner och bidra till att den inre marknadens möjligheter kan tillvaratas fullt ut. (5)Denna förordning bör endast tillämpas på gränsöverskridande fall. Ett gränsöverskridande fall bör anses föreligga där åtminstone en av parterna har hemvist eller sin vanliga vistelseort i en medlemsstat som är bunden av denna förordning och som inte är den medlemsstat där den domstol vid vilken talan väckts är belägen. (6)Det europeiska småmålsförfarandet bör förbättras ytterligare genom att den tekniska utvecklingen på det rättsliga området och nya verktyg som finns tillgängliga för domstolarna utnyttjas, vilket kan bidra till att övervinna det geografiska avståndet och dess konsekvenser när det gäller höga kostnader och tidskrävande förfaranden. (7)För att ytterligare minska kostnaderna för en rättsprocess och förfarandets längd bör parterna och domstolarna i större utsträckning uppmuntras att använda modern kommunikationsteknik. (8)Vad gäller handlingar som måste delges parterna i det europeiska småmålsförfarandet, bör elektronisk delgivning vara likställd med delgivning per post. I detta syfte bör i denna förordning fastställas en allmän ram som tillåter att elektronisk delgivning används om de nödvändiga tekniska medlen är tillgängliga och där användningen av elektroniska tjänster är förenlig med de involverade medlemsstaternas nationella förfaranderegler. Vad gäller all annan skriftlig kommunikation mellan parter eller andra personer som är involverade i förfarandet och domstolar bör elektroniska medel användas i första hand i så stor utsträckning som möjligt, om sådana medel är tillgängliga och tillåtna. (9)Såvida inte parterna eller andra mottagare enligt nationell rätt är skyldiga att godta elektroniska medel, bör de kunna välja huruvida elektroniska medel, beroende på om sådana medel är tillgängliga och tillåtna, eller mer traditionella metoder ska användas vid delgivning av handlingar eller vid annan skriftlig kommunikation med domstolen. En parts medgivande till elektronisk delgivning påverkar inte dennas rätt att vägra godta en handling som inte är skriven på, eller åtföljs av en översättning till, det officiella språket i den medlemsstat där denna har hemvist eller sin vanliga vistelseort eller, om det finns flera officiella språk i den medlemsstaten, det officiella språket eller ett av de officiella språken på den plats där parten har hemvist eller sin vanliga vistelseort, eller på ett språk som denna förstår. (10)Om elektroniska medel används för delgivning av handlingar eller för annan skriftlig kommunikation bör medlemsstaterna tillämpa bästa praxis för att garantera att innehållet i dessa handlingar och annan skriftlig kommunikation är riktigt och korrekt återger innehållet i de mottagna handlingarna och annan skriftlig kommunikation, och att den metod som används för mottagningsbevis tillhandahåller bekräftelse på adressatens mottagande och datum för mottagandet. (11)Det europeiska småmålsförfarandet är huvudsakligen ett skriftligt förfarande. Muntliga förhandlingar bör hållas endast i undantagsfall när det inte är möjligt att meddela dom på grundval av de skriftliga bevisen eller om en domstol går med på att hålla en muntlig förhandling på en parts begäran. Europeiska unionens officiella tidning L 341/3 (12)För att göra det möjligt för personer att höras utan att de behöver resa till domstolen, bör muntliga förhandlingar och bevisupptagning såsom vittnesförhör, förhör med experter eller parterna genomföras med användning av lämplig teknik för distanskommunikation som finns tillgänglig för domstolen, såvida det inte på grund av särskilda omständigheter i fallet vore olämpligt att använda sådan teknik för en rättvis handläggning av målet. När det gäller personer som har hemvist eller sin vanliga vistelseort i en annan medlemsstat än den medlemsstat där den domstol vid vilken talan väckts är belägen, bör muntliga förhandlingar hållas genom användning av de förfaranden som föreskrivs i rådets förordning (EG) nr 1206/2001 (1). (13)Medlemsstaterna bör främja användningen av teknik för distanskommunikation. Vid genomförande av muntliga förhandlingar bör det arrangeras så att de domstolar som är behöriga i fråga om det europeiska småmålsför farandet har tillgång till lämplig teknik för distanskommunikation i syfte att säkerställa ett rättvist förfarande vad gäller de särskilda omständigheterna i fallet. När det gäller videokonferenser bör rådets rekommendationer om gränsöverskridande videokonferenser som antogs av rådet samt arbetet som utförts inom ramen för europeisk e-juridik beaktas. (14)De potentiella kostnaderna för en rättsprocess kan ha betydelse för kärandens beslut om att eventuellt väcka talan vid domstol. Utöver övriga kostnader kan domstolsavgifterna avskräcka kärande från att vidta rättsliga åtgärder. För att säkra möjligheterna till rättslig prövning i samband med gränsöverskridande småmål bör de domstolsavgifter som tas ut i en medlemsstat för det europeiska småmålsförfarandet inte vara orimligt höga i förhållande till fordran och inte vara högre än de domstolsavgifter som tas ut för nationella förenklade domstols förfaranden i den medlemsstaten. Detta bör dock inte påverka uttaget av rimliga lägsta domstolsavgifter eller möjligheten att på samma villkor ta ut en separat avgift för ett överklagande av en dom som meddelats i det europeiska småmålsförfarandet. (15)I denna förordning bör med domstolsavgifter avses de arvoden och avgifter som ska betalas till domstolen och vars belopp bestäms i enlighet med nationell rätt. De bör exempelvis inte inbegripa summor som överförs till tredje man under förfarandet, såsom advokatarvoden, översättningskostnader, kostnader för delgivning av dokument genom andra enheter än en domstol, eller kostnader som betalats till experter eller vittnen. (16)Faktisk möjlighet till rättslig prövning i hela unionen är ett viktigt mål. För att säkerställa sådan faktisk möjlighet inom ramen för det europeiska småmålsförfarandet bör rättshjälp tillhandahållas i enlighet med rådets direktiv /8/EG (2). (17)Käranden bör inte behöva resa till den medlemsstat där domstolen är belägen eller anlita en advokat för att betala domstolsavgifter. I syfte att säkerställa kärande i en annan medlemsstat än den medlemsstat där domstolen är belägen en faktisk möjlighet att delta i förfarandet, bör medlemsstaterna som ett minimum erbjuda åtminstone ett av de betalningsmedel på distans som föreskrivs i denna förordning. (18)Det bör förtydligas att en förlikning inför domstol som godkänts av en domstol eller ingåtts inför en domstol under det europeiska småmålsförfarandet är verkställbar på samma sätt som en dom som meddelats i det förfarandet.