prop · H403215 · 2017-06-28 00:00:00 — Myndigheten välkomnar särskilt förslagen om digitala underlag och framhåller som förslagets viktigaste fördel att man, efter inmatning av underlaget i moderna navigerings- och ledningssystem, kan nyttja dessa system för beslutsunderlag vid fastställande om kränkningar enligt tillträdesförordningen (1992:118) samt vid sitt agerande enligt förordningen (1982:756) om Försvarsmaktens ingripande vid kränkningar av territorium under fred och neutralitet, m.m. Med nuvarande baslinjeförteckning , juridiskt fastställd endast i analogt format, kan dagens moderna navigerings- och ledningssystem endast nyttjas för beslutsstöd, då en överföring till kartor och sjökort måste göras, vilket leder till lägre precision och behov av att lägga på en ”marginal”. anser att en fast myndighetsutövning inte minst avseende kränkningar till sjöss och i luften, kanske med vapeninsatser som följd, kräver att eventuella överträdelser kan relateras till exakta gränser för svenskt territorium. Sällskapet framhåller att det är viktigt att gränserna finns tillgängliga i digitala sjökort och flygkartor för att därmed kunna vara tillgängliga i stridsledningssystemen ombord på svenska stridsfartyg och flygplan. Regeringen delar dessa myndigheters, och även bl.a. Havs- och vattenmyndighetens och , uppfattning att linjernas geografiska koordinater ska tillhandahållas i elektroniskt format för kostnadsfri nedladdning för att möta en ökande efterfrågan från myndigheter, företag och enskilda så att tolkningsutrymmet minskar och missförstånd kan undvikas. Informationen ska ges vid spridning i form av geografiska vektordata så att den kan användas för geografisk presentation och alla användare kan arbeta med samma underlag. Regeringen avser att fördela informationsansvar för linjernas geografiska koordinater i elektroniskt format enligt lagen (2010:1767) om geografisk miljöinformation mellan Lantmäteriet, och Havs- och vattenmyndigheten genom att ändra i förordningen (2010:1770) om 2016/17:215 geografisk miljöinformation. Regeringens förslag i denna del presenteras i avsnitt 9. Regeringen har följt Lagrådets förslag om vissa förtydliganden och förenklingar i den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. Bestämmelserna om baslinjernas sträckning i den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner föranleder ändringar i 10 § lagen (2016:319) om skydd för geografisk information. Regeringens förslag i denna del presenteras i avsnitt 10.1. Regeringen har även uppmärksammat den problematik avseende inkomstskattelagens (1999:1229) definition av , som pekar på och föreslår att definitionen i lagens 2 kap. 30 § ska ändras så att den ansluter till formuleringarna i den föreslagna nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. Förslaget innebär ingen ändring i sak men förtydligar att tillämpliga delar av inkomstskattelagens bestämmelser gäller i alla havsområden som omfattas av svensk jurisdiktion. Regeringens förslag i denna del presenteras i avsnitt 10.2. Den föreslagna nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner ska ersätta lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium och förordningen (1966:375) om beräkning av Sveriges sjöterritorium. Dessa författningar upphör att gälla när den föreslagna nya lagen träder i kraft. Den nya lagen föranleder ändringar i 1 § lagen (1966:314) om kontinentalsockeln, 1 § kontinentalsockelförordningen (1966:315), 1 § lagen (1992:1140) om ekonomiska zon och 1–2 och 5–6 §§ förordningen (1992:1226) om ekonomiska zon som innehåller de nuvarande bestämmelserna om den geografiska omfattningen av dessa två maritima zoner. Den föreslagna lagen föranleder också en ändring i 4 kap. 10 §. Regeringens förslag: Den nya lagen ska ange gränsen för Sveriges sjöterritorium med enhetliga geografiska koordinater. Gränsen ska dras i enlighet med och vad som i övrigt följer av folkrätten. Längs vissa delar av kusten ska sjöterritoriet begränsas i enlighet med internationella förpliktelser och gällande överenskommelser med , och om . Gränsens brytpunkter ska ges löpnummer. Koordinaterna ska anges i bilaga 1 till den nya lagen. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Skillnaden är att utredningens förslag endast avser territorialhavets gräns medan regeringens förslag omfattar sjöterritoriets gräns även vid inre vatten. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag: Sveriges sjöterritorium i havet består av inre vatten och territorialhavet. Det är uppdelat i två från varandra åtskilda områden, ett som omsluter fastlandet och och ett som omsluter och . Utredningens förslag omfattar endast territorialhavets gräns. Förslaget anger således geografiska koordinater för de delar av sjöterritoriets gräns som är belägna utanför baslinjerna. Regeringen anser emellertid att den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner ska ange gränsen för hela sjöterritoriet i havet. Regeringens förslag inkluderar därför även koordinater för de delar av sjöterritoriets gräns som begränsar svenskt inre vatten mot norskt territorium på och mot finländskt territorium i . Frågan har inte kommenterats särskilt av någon remissinstans men regeringen bedömer att det enbart medför fördelar för alla berörda att utredningens förslag kompletteras så att den föreslagna nya lagen innehåller koordinater för hela sjöterritoriets gräns i havet. Sjöterritoriet begränsas av mot norskt, danskt och finländskt territorium. sträckning är överenskommen med berörd grannstat. Sjöterritoriets gräns sammanfaller med mot från till en punkt utanför de svenska baslinjerna där det svenska territorialhavet upphör. Utredningens betänkande innehåller koordinater för hela denna del av , men koordinaterna utmed inre vatten ingår inte i utredningens förslag. Sjöterritoriets gräns sammanfaller med mot i . utgörs av mittlinjen mellan de svenska och danska kusterna, utan hänsyn till den svenska ön , från norra begränsningslinje fram till platsen för lys- och ljudbojen , och fortsätter sedan i form av räta geodetiska linjer via sju överenskomna punkter fram till södra begränsningslinje. Mittlinjen anges i utredningens förslag med de koordinater som utgjorde redovisning av denna gränslinje i sjökortsdatabas. Sjöterritoriets gräns sammanfaller med mot i , norra och i södra respektive norra . Koordinater för på land på ön i och i fastställdes av regeringen gemensamma gränsöversyn med . delar ön i ett svenskt och ett finländskt landområde. Det svenska landområdet ingår i territorium som del av landterritoriet, inte sjöterritoriet. Regeringen anser trots detta att det är mest ändamålsenligt att betrakta sjöterritoriets gräns som sammanfallande med sträckning på land över Märket. Detta synsätt gör det nämligen möjligt att redovisa geografiska koordinater utmed sjöterritoriets gräns runt fastlandet och i form av en heldragen linje i den föreslagna nya lagen, vilket är önskvärt av många skäl. Om sjöterritoriets gräns i stället skulle redovisas med ett glapp i linjen vid Märket, kan komplikationer uppstå och leda till onödiga otydligheter när gränsens koordinater används i elektronisk form. Regeringen är övertygad om att fördelarna överväger eventuella nackdelar med det föreslagna tillvägagångssättet. bedömer det som ett rent misstag i utredningens förslag att anges ta en annan väg än territorialgränsen vid Märket. Utredningens förslag avser emellertid territorialhavets gräns, inte sjöterritoriets gräns. 2016/17:215 anser därför att utredningens förslag är korrekt i sak. avgränsas inåt land vid Märket av de räta baslinjer som utredningen föreslår där. Havsområdena innanför dessa baslinjer utgör svenskt inre vatten. Regeringens förslag skiljer sig således i denna del från utredningens förslag genom att det avser sjöterritoriets gräns. Sjöterritoriets gräns runt fastlandet och ska i övrigt utgöras av territorialhavets gräns högst räknat från baslinjerna i enlighet med utredningens förslag. Sjöterritoriets gräns runt och ska i sin helhet utgöras av de beräknade koordinater som anger territorialhavets gräns räknat från baslinjerna enligt utredningens förslag. Bilaga 1 till den föreslagna lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner ska redovisa sjöterritoriets gräns som två heldragna linjer runt fastlandet och respektive runt och . Gränsens brytpunkter ska beskrivas med koordinater i latitud och longitud och ges löpnummer i enlighet med utredningens förslag. Sådana löpnummer fyller en praktisk funktion och används även av , och i motsvarande lagstiftning. Koordinaterna ska anges i grader och minuter med sex decimaler på minuten i referenssystemet SWEREF 99. Långa linjer och cirkelbågar ska segmenteras i enlighet med utredningens förslag. Regeringens förslag: Inre vatten i havet ska avgränsas av i enlighet med vad som överenskommits med och . Regeringens bedömning: inre vatten omfattar alla vattenområden på land och i havet innanför baslinjerna. Någon närmare definition av inre vatten behöver inte ingå i den nya lagen. Utredningens förslag och bedömning överensstämmer med regeringens förslag och bedömning. Remissinstanserna tillstyrker förslaget och bedömningen eller har inget att invända mot dem. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Till inre vatten räknas insjöar, vattendrag och kanaler, vid kusterna belägna hamnar, bukter och vikar samt havsområden innanför och mellan öar, och skär innanför baslinjerna. Havsrättskonventionens artikel 8 fastslår att vattenområden på landsidan av baslinjerna utgör del av en kuststats inre De räta baslinjerna utmed den svenska kusten avgränsar således svenskt inre vatten i havet. begränsar svenskt inre vatten mot norskt territorium i på landsidan av baslinjepunkt 1. begränsar också svenskt inre vatten mot finländskt territorium i på landsidan av baslinjepunkt 103. Regeringen delar utredningens bedömning att någon närmare definition av svenskt inre vatten i havet inte behövs i den föreslagna nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner eftersom en kuststats inre vatten numera är tydligt definierat i havsrättskonventionen. lag om Sveriges sjöterritorium liksom i annan, modernare, författningstext, t.ex. lagen (2016:319) om skydd för geografisk information, definieras inre vatten på land som insjöar, vattendrag och Prop. 2016/17:215 kanaler. Regeringens förslag: gräns ska dras utanför baslinjerna i enlighet med och vad som i övrigt följer av folkrätten utom längs de delar av kusten där territorialhavets bredd ska begränsas i enlighet med internationella förpliktelser och gällande överenskommelser med , och . Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: Havsrättskonventionens artikel 3 anger att territorialhavets bredd får uppgå till högst räknat från baslinjerna. Konventionens artikel 13 anger att lågvattenskär får användas vid beräkning av territorialhavets bredd om skäret är helt eller delvis beläget på ett avstånd som inte överstiger territorialhavsbredden från fastlandet eller en ö. Vid sådana lågvattenskär utanför baslinjerna får territorialhavet utvidgas med ett område som motsvarar en cirkelbåge vars radie får vara högst räknat från en angiven punkt på lågvattenskäret. Längs den svenska kusten finns ett flertal sådana lågvattenskär som har beaktats i utredningens förslag. De gällande reglerna om rätten till oskadlig genomfart för utländska fartyg genom och vid ligger fast. Passagerna regleras av sedan gammalt gällande internationella konventioner. Detta har bekräftats i de deklarationer som lämnades in till FN:s generalsekreterare vid undertecknande och senare ratifikation av havsrättskonventionen. och har inlämnat deklarationer med lika innebörd. Det svenska territorialhavets bredd ska begränsas på samma sätt som längs , söder om och i Bornholms-gattet. Längs övriga delar av kusten ska territorialhavets bredd uppgå till med undantag, liksom , för de sträckor söder och norr om , i och i norra där dess bredd begränsas av de avgränsningslinjer för kontinentalsockeln som är fastställda enligt gällande överenskommelser med . har mätt in positionen för baslinjepunkt 1, den punkt på mot som fastställdes skiljedom och som är markerad med en flytboj, och beräknat territorialhavets bredd utmed från den nyinmätta punktens position. Regeringen instämmer i alla delar av utredningens förslag avseende territorialhavets bredd. 2016/17:215 6.2.3 Regeringens förslag: Den nya lagen ska ange baslinjerna med enhetliga geografiska koordinater och platsnamn för de punkter som har sådant. Linjerna ska utgöras av normala eller räta baslinjer i enlighet med och vad som i övrigt följer av folkrätten och dras på nivån -0,uttryckt i rikets höjdsystem RH 2000. De räta baslinjernas ändpunkter ska ges löpnummer. Koordinaterna ska anges i bilaga 2 till den nya lagen. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens Utredningens förslag omfattar emellertid även baslinjer vid ön i och lågvattenskär vid Märketskallen i . Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Försvarsmakten har ingen avvikande uppfattning relativt utredningens förslag. I de fall när baslinjepunkter i föreslås flyttas inåt land har särskild kontroll gjorts. biträder utredningens uppfattning att de geografiska koordinaterna för fastställande av svenska baslinjer som anges i författningstext ska gälla vid rättskipning i och i svenska myndigheters övriga arbete. Sällskapet delar utredningens uppfattning om lämpligheten att utnyttja en enhetlig lågvattenlinje på -0,i RH 2000 längs hela svenska kusten som referensnivå vid identifiering av lämpliga baslinjepunkter för att beräkna territorialhavets bredd. Utredningens val av inmätta och beräknade baslinjepunkter förefaller vara rimligt och förslaget att presentera baslinjepunkterna i ett tabellverk ger en uppskattad tydlighet. utredningens förslag och anser att förslagen bidrar till en ökad tydlighet avseende baslinjerna och territorialgränsens sträckning vilket underlättar för såväl myndigheter som enskilda och företag. har inga invändningar mot utredningens förslag vad gäller baslinjer eller övriga gränslinjer i anslutning till . Skälen för regeringens förslag: Regeringen delar utredningens bedömning och instämmer i utredningens förslag till baslinjer vid fastlandet och , runt , vid , runt Gotska Sandön, vid Märket och runt Märketshällarna. inte att den nya lagen ska ange koordinater för normala baslinjer vid eftersom det inte behövs några sådana baslinjer för att beräkna territorialhavets bredd i . sträckning där är sedan länge fastställd i överenskommelser med . punkter på lågvattenskären vid Märketskallen redovisas inte heller eftersom de inte påverkar beräkningen av territorialhavets bredd i Nuvarande lagstiftning om Sveriges sjöterritorium anger principer för hur normala eller räta baslinjer får dras utmed kusten och hur de punkter som får användas vid beräkning av territorialhavets bredd ska vara Regeringens förslag innebär att nuvarande lagstiftning ersätts med en ny lag som i stället anger baslinjernas exakta sträckning med geografiska koordinater i enlighet med och vad som i övrigt följer av folkrätten på nivån -0,uttryckt i rikets höjdsystem RH 2000. Som tidigare nämnts utgör stora delar av havsrättskonventionen numera sedvanerätt och är folkrättsligt bindande för alla stater oavsett om de har anslutit sig till konventionen eller inte. Konventionen innehåller detaljerade bestämmelser om hur normala och räta baslinjer får dras och om vilka villkor som gäller för punkter mellan vilka kuststaten får dra räta baslinjer. är part i konventionen. Den finns översatt i SÖ 2000:1. Regeringen delar utredningens uppfattning att det inte finns någon anledning att i detalj återge gällande folkrättsliga regler eller upprepa konventionens bestämmelser i den föreslagna lagstiftningen. Att redovisa alla bestämmelser som är relevanta vid bestämning av baslinjerna skulle resultera i en svåröverskådlig och mycket otymplig författningstext. Att bara redovisa vissa bestämmelser är inte ett alternativ. Utredningen har utfört mätningar i fält längs kusten och noga studerat havsrättskonventionens bestämmelser. Ett omfattande analys-, mät- och beräkningsarbete har gjorts av Lantmäteriet, och hydrologiska institut (). Enligt konventionens artikel 5 får en kuststat mäta in punkter på en s.k. lågvattenlinje och dra normala baslinjer utmed kusten på denna höjdnivå. Utredningen har särskilt analyserat mätserier för vattenståndet vid längs den svenska kusten för perioden –2013 och identifierat en genomsnittlig lågvattenlinje för hela den svenska kusten på nivån -0,uttryckt i rikets höjdsystem RH 2000. Nivån har beräknats av på basis av historiska mätvärden och relaterats till myndighetens prognoser och beräkningsmodeller för vattenståndets framtida utveckling med hänsyn till globala klimatförändringar och förväntad landhöjning längs . Utvalda delar av kusten har flygfotograferats särskilt för utredningens behov och potentiellt intressanta punkter har lägesbestämts genom inmätning i fält på lågvattenlinjens nivå. Utredningen har mätt in eller beräknat ett stort antal punkter på lågvattenlinjen längs de delar av kusten där normala baslinjer tillämpas. Regeringen instämmer i utredningens förslag att inkludera dessa punkter i den föreslagna lagens koordinatbilaga och således redovisa även normala baslinjer. Stora delar av den svenska kusten karaktäriseras emellertid av att kustlinjen är mycket oregelbunden och djupt inskuren eller av att en rad öar ligger i omedelbar närhet till kusten. I sådana områden får kuststaten dra räta baslinjer enligt artikel 7 i havsrättskonventionen förutsatt att övriga villkor i artikeln är uppfyllda. Artiklarna 9, 10, 11 och 12 reglerar hur räta baslinjer får dras vid flodmynningar, bukter, hamnar och redder. Havsrättskonventionens bestämmelser är formulerade med den terminologi som används av stater med tidvatten, vilket är merparten av världssamfundets stater. påpekar att i finns inget eller endast tidvatten och på . Den begreppsmodell som tillämpas i för sjökortens utformning är anpassad till de speciella förutsättningar som beror på att området endast påverkas litet eller inte alls av tidvatten och till att sjöfartens behov att få kännedom om objekt som befinner sig strax under sjökortens referensnivå alltid har varit av stor betydelse. I praktiken innebär detta att all mark belägen ovanför sjökortets referensnivå betraktas som land. Verket anser att baslinjer kan anslutas till lågvattenlinjen intill landområden som åtminstone når upp till sjökortens referensnivå, i detta fall nollplanet i RH 2000. har i stället valt att utgå från att endast landområden som åtminstone når upp till en viss genomsnittlig högvattennivå räknas som land i enlighet med havsrättskonventionens regler. Konsekvenserna av den valda ansatsen för just denna utredning bedömer verket vara hanterbara men man anser att vid en framtida baslinjeöversyn kan konsekvenserna bli Regeringen anser inte att det är något problem att använder sig av en annan begreppsmodell för sjökortens utformning än den ansats baserad på folkrättens regler som utredningen har använt för att bestämma gränserna för Sveriges sjöterritorium. för sjöfartens behov. Havsrättskonventionen och dess bestämmelser om hur en kuststat får dra sina baslinjer har ett annat syfte. sjökortens skala kan de föreslagna baslinjerna inte heller ges samma precision när linjerna markeras i tryckta sjökort som koordinaterna i den föreslagna lagens koordinatförteckning. Regeringen instämmer i utredningens uppfattning att den definition av vad som utgör en ö enligt havsrättskonventionens artikel 121 ska tillämpas, nämligen att en ö är ett landområde som förblir ovan vatten vid högt tidvatten, och delar inte verkets oro för eventuella framtida Mot bakgrund av tidvattnets ringa betydelse för vattenståndets variationer längs den svenska kusten anser regeringen det rimligt att utredningen har förlitat sig på expertis för att beräkna en genomsnittlig högvattennivå på motsvarande sätt som för att beräkna en genomsnittlig nivå för lågvattenlinjen runt . båda fallen utgått från samma mätdata och samma mätperiod, 1984– Den lågvattenlinje på -0,i RH 2000 som utredningen utgår från är baserad på beräkningar på basis av uppmätta vattennivåer längs den svenska kusten och avviker från den referensnivå som använder i nyare svenska sjökort, nollnivån i RH 2000. Regeringen anser att den genomsnittliga högvattennivå utmed den svenska kusten som har beräknat ska användas för att skilja de landområden som uppfyller kraven i havsrättskonventionens artikel 121 från de andra landområden i havet som inte uppfyller dessa krav och som i stället omfattas av konventionens definition av lågvattenskär (artikel Denna distinktion är viktig eftersom räta baslinjer enligt havsrättskonventionens huvudregel får dras till öar men inte till lågvattenskär, utom i vissa speciella fall. Regeringen instämmer i utredningens förslag om var normala respektive räta baslinjer ska dras längs den svenska kusten. förslag är i stort sett identiskt med hittillsvarande situation vad gäller fördelningen av normala respektive räta baslinjer. är så mycket större hos de punkter som utredningen har lägesbestämt jämfört med de punkter som anges i nuvarande lagstiftning, ligger många av de föreslagna punkterna inom de hittillsvarande punkternas och På några få ställen har hittillsvarande punkter inte kunnat lokaliseras. Baslinjerna föreslås då flyttas närmare land. förändringar har analyserats noggrant, särskilt av Försvarsmakten som inte har några invändningar. Den föreslagna tillbakadragingen påverkar inte den myndighetens verksamhet. Enstaka punkter har också identifierats längre ut från land än hittillsvarande punkter. Ett sådant fall är Grundkallens fyr. Punkten kunde inte användas av Baslinjeutredning eftersom det lågvattenskär på vilket fyren är byggd låg längre från närmaste landområde än som var den dåvarande bredden på territorialhav. Utredningen anser att punkten uppfyller villkoren i havsrättskonventionens artikel 7.4 eftersom territorialhavets bredd numera uppgår till , och föreslår att räta baslinjer ska dras till denna punkt. Punkten är inmätt på en fyr som är av samma slag som de hittillsvarande punkterna Hällgrund och som också ingår i utredningens förslag. påpekar att det lågvattenskär som har använts vid beräkning av territorialhavets bredd i det aktuella området är internationellt accepterat, men beläget längre in mot land än Grundkallens fyr. Skäret ligger långt ut från de referensstationer som använts vid verkets inmätning av position och höjd/djup. Detta gör att den mätmetodik som tillämpats i arbetet är betydligt osäkrare vid inmätning av denna punkt jämfört med flertalet andra inmätningar som utförts inom ramen för utredningen. Verket bedömer att detta lågvattenskär kan vara ett alternativ till att dra baslinjen till den föreslagna nya punkten. Regeringen delar utredningens bedömning och instämmer i utredningens förslag att räta baslinjer ska dras till Grundkallens fyr. Ön och den intilliggande ögruppen i är små och ligger på visst avstånd från övriga svenska landområden. Öarnas stränder är mycket oregelbundna och djupt inskurna. Regeringen instämmer i utredningens förslag att räta baslinjer ska dras vid Märket och runt Märketshällarna i enlighet med bestämmelserna i havsrättskonventions artikel 10 om räta baslinjer över bukter. I föreslår utredningen att en rät baslinje dras från en punkt på ön till det riktmärke på ön i som utredning betecknade som den finländska baslinjepunkt som är belägen närmast . Riktmärkets koordinater har hämtats från aktuellt finländskt elektroniskt sjökort för området. En ny punkt har beräknats där den föreslagna räta baslinjen möter mot .