prop · H50349 · 2017-12-05 00:00:00 — För spridande av tryckt skrift som, utspridaren veterligt, lagts under beslag eller förklarats kon- fiskerad eller utgivits i strid mot förbud som enligt denna förord- ning meddelats för skriftens ut- givning eller uppenbart utgör fortsättning av skrift som avses med sådant förbud, vare straffet böter eller fängelse i högst . Till penningböter döms den som sprider en tryckt skrift som saknar en uppgift som avses i 4 kap. 2 §. Detsamma gäller om en sådan uppgift eller en uppgift som avses i 1 kap. 2 § andra stycket 2 är orik- tig och spridaren känner till detta. Till böter eller fängelse i högst döms den som sprider en tryckt skrift i vetskap om att den 1.har tagits i beslag eller för- klarats konfiskerad, 2.har getts ut i strid med ett ut- givningsförbud som har meddelats enligt denna grundlag, eller 3.uppenbart utgör en fortsätt- ning av en skrift som omfattas av ett sådant förbud som avses i 2. Vad som är tryckfrihetsbrott Gärningar som är tryckfrihetsbrott 1 § Med beaktande av tryckfrihetens syfte att säkerställa ett fritt meningsutbyte, en fri och allsidig upplysning och ett fritt konstnärligt skapande ska de gärningar som anges i 2–20 §§ anses vara tryckfrihets- brott, om de begås i en tryckt skrift och är straffbara enligt lag. 2 § Som tryckfrihetsbrott anses olaga hot som innebär att någon hotar någon annan med brottslig gärning på ett sätt som är ägnat att hos den hotade framkalla allvarlig fruktan för egen eller någon annans säkerhet till person eller egendom. 3 § Som tryckfrihetsbrott anses förtal som innebär att någon utpekar någon annan som brottslig eller klandervärd i sitt levnadssätt eller annars lämnar en uppgift som är ägnad att utsätta denne för andras missaktning. Förtal av avliden medför ansvar, om gärningen är sårande för de efter- levande eller annars kan anses kränka den frid som bör tillkomma den avlidne. Det ska inte dömas till ansvar om det med hänsyn till omständigheterna var försvarligt att lämna uppgift i saken och han eller hon visar att upp- giften var sann eller att han eller hon hade skälig grund för den. 4 § Som tryckfrihetsbrott anses förolämpning som innebär att någon smädar någon annan genom kränkande tillmäle eller beskyllning eller genom annat skymfligt beteende mot honom eller henne. 5 § Som tryckfrihetsbrott anses uppvigling som innebär att någon upp- manar eller på annat sätt söker förleda till brottslig gärning, svikande av medborgerlig skyldighet eller ohörsamhet mot myndighet eller åsidosät- tande av vad som åligger krigsman i tjänsten. 6 § Som tryckfrihetsbrott anses hets mot folkgrupp som innebär att någon hotar eller uttrycker missaktning för en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer med anspelning på ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller sexuell läggning. 7 § Som tryckfrihetsbrott anses olaga våldsskildring som innebär att någon i bild skildrar sexuellt våld eller tvång med uppsåt att bilden sprids, om inte gärningen med hänsyn till omständigheterna är försvarlig. 8 § Som tryckfrihetsbrott anses hot mot tjänsteman som innebär att någon med hot om våld förgriper sig på någon annan för att tvinga fram, hindra eller hämnas för en åtgärd 1.i dennes myndighetsutövning, 2.i annan verksamhet som omfattas av samma skydd som är förenat med myndighetsutövning, eller 3.vid biträde till åtgärd som omfattas av sådant skydd. Detsamma gäller om någon på detta sätt förgriper sig mot den som har utövat eller biträtt vid sådan verksamhet, för vad denne då gjort eller underlåtit att göra. För försök eller förberedelse till sådant hot mot tjänsteman döms det till ansvar, såvida inte brottet, om det hade fullbordats, skulle ha varit att anse som ringa. 9 § Som tryckfrihetsbrott anses övergrepp i rättssak som innebär att någon med hot om våld angriper någon annan 1.för att denne har gjort en anmälan, fört talan, avlagt vittnesmål eller annars vid förhör avgett en utsaga hos en domstol eller annan myndighet, eller 2.för att hindra denne från en sådan åtgärd som anges i 1. Detsamma gäller om någon med hot om gärning som medför lidande, skada eller olägenhet angriper någon annan för att denne har avlagt vittnesmål eller annars avgett en utsaga vid förhör hos en myndighet eller för att hindra honom eller henne från att avge en sådan utsaga. 10 § Som tryckfrihetsbrott anses uppror som förövats med uppsåt att statsskicket, med vapenmakt eller annars med våldsamma medel, ska omstörtas eller att åtgärd eller beslut av statschefen, regeringen, riks- dagen eller högsta domarmakten på så sätt ska framtvingas eller hindras, om gärningen innebär en fara för uppsåtets förverkligande. För försök, förberedelse eller stämpling till sådant uppror döms det till ansvar. Brott mot medborgerlig frihet 11 § Som tryckfrihetsbrott anses brott mot medborgerlig frihet som inne- bär att någon utövar olaga hot med uppsåt att påverka den allmänna åsiktsbildningen eller inkräkta på handlingsfriheten inom en politisk organisation eller yrkes- eller näringssammanslutning och därigenom sätter yttrande-, församlings- eller föreningsfriheten i fara. För försök till sådant brott mot medborgerlig frihet döms det till an- svar. 12 § Som tryckfrihetsbrott anses högförräderi som förövats med uppsåt att riket eller en del av det, med våldsamma eller annars lagstridiga me- del eller med utländskt bistånd, ska läggas under främmande makt eller bringas i beroende av sådan makt eller att del av riket på så sätt ska lös- ryckas, om handlingen innebär en fara för uppsåtets förverkligande. Detsamma gäller om någon med uppsåt att åtgärd eller beslut av stats- chefen, regeringen, eller högsta domarmakten ska framtvingas eller hindras med utländskt bistånd, om handlingen innebär en fara för detta. För försök, förberedelse eller stämpling till sådant högförräderi döms det till ansvar. 13 § Som tryckfrihetsbrott anses krigsanstiftan som innebär att någon med utländskt bistånd framkallar fara för att riket ska invecklas i krig eller andra fientligheter. 14 § Som tryckfrihetsbrott anses spioneri som innebär att någon genom att gå främmande makt till handa obehörigen befordrar, lämnar eller röjer en uppgift rörande försvarsverk, vapen, förråd, import, export, tillverk- ningssätt, underhandlingar, beslut, eller något förhållande i övrigt, vars uppenbarande för främmande makt kan medföra men för säker- het. Detta gäller vare sig uppgiften är riktig eller inte. För försök, förberedelse eller stämpling till sådant spioneri döms det till ansvar. Obehörig befattning med hemlig uppgift 15 § Som tryckfrihetsbrott anses obehörig befattning med hemlig uppgift som innebär att någon, utan syfte att gå främmande makt tillhanda, obe- hörigen befordrar, lämnar eller röjer en uppgift rörande något förhållande av hemlig natur, vars uppenbarande för främmande makt kan medföra men för rikets försvar eller för folkförsörjningen vid krig eller av krig föranledda utomordentliga förhållanden eller annars för rikets säkerhet. Detta gäller vare sig uppgiften är riktig eller inte. För försök eller förberedelse till sådan obehörig befattning med hemlig uppgift döms det till ansvar. Detsamma gäller stämpling till sådant brott, om detta är att anse som grovt. Vid denna bedömning ska det särskilt beaktas, om gärningen inne- fattade tillhandagående av främmande makt eller var av synnerligen farlig beskaffenhet med hänsyn till pågående krig eller rörde något för- hållande av stor betydelse eller om den brottslige röjde vad som på grund av allmän eller enskild tjänst hade betrotts honom eller henne. Vårdslöshet med hemlig uppgift 16 § Som tryckfrihetsbrott anses vårdslöshet med hemlig uppgift som innebär att någon av grov oaktsamhet begår en gärning som avses i 15 §. 17 § Som tryckfrihetsbrott anses sådant landsförräderi eller landssvek som innebär att någon, när riket är i krig eller bestämmelser i lag om sådant brott tillämpas av andra skäl, 1.missleder eller förråder dem som är verksamma för rikets försvar eller förleder dem till myteri, trolöshet eller modlöshet, 2.förråder egendom som är av betydelse för totalförsvaret, eller 3.begår någon annan liknande förrädisk gärning som är ägnad att med- föra men för totalförsvaret eller innefattar bistånd åt fienden. För försök, förberedelse eller stämpling till sådant landsförräderi eller landssvek döms det till ansvar. 18 § Som tryckfrihetsbrott anses landsskadlig vårdslöshet som innebär att någon av oaktsamhet begår en gärning som avses i 17 §. Ryktesspridning till fara för rikets säkerhet 19 § Som tryckfrihetsbrott anses ryktesspridning till fara för rikets säker- het som innebär att någon, då riket är i krig eller bestämmelser i lag om sådant brott tillämpas av andra skäl, sprider falska rykten eller andra osanna påståenden, som är ägnade att framkalla fara för rikets säkerhet, eller till främmande makt framför eller låter framkomma sådana rykten eller påståenden eller bland krigsmän sprider falska rykten eller andra osanna påståenden som är ägnade att framkalla trolöshet eller modlöshet. 20 § Som tryckfrihetsbrott anses också att någon 1.uppsåtligen offentliggör en allmän handling som inte är tillgänglig för var och en, om han eller hon har fått tillgång till handlingen i allmän tjänst, under utövande av tjänsteplikt eller i något därmed jämförbart förhållande, 2.offentliggör en uppgift och därvid uppsåtligen åsidosätter en tyst- nadsplikt som anges i en särskild lag, eller 3.när riket är i krig eller omedelbar krigsfara offentliggör en uppgift om förhållanden vars röjande enligt lag innefattar annat brott mot rikets säkerhet än de som anges i 12–16 §§. 21 § Ett tillkännagivande i en annons eller i ett annat sådant meddelande ska inte anses vara ett tryckfrihetsbrott om det inte av med- delandets innehåll framgår att ansvar för ett sådant brott kan bli aktuellt. Är meddelandet straffbart tillsammans med en omständighet som inte framgår av meddelandets innehåll, gäller vad som föreskrivs i lag. Detsamma gäller ett meddelande som genom chiffer eller på något an- nat sätt är hemligt för allmänheten. 22 § Om någon meddelar en uppgift i syfte att göra den offentlig i en tryckt skrift enligt 1 kap. 7 § första stycket och därigenom gör sig skyldig till något av följande brott, gäller vad som föreskrivs i lag om ansvar för det brottet: 1.högförräderi, spioneri, grovt spioneri, grov obehörig befattning med hemlig uppgift, uppror, landsförräderi, landssvek eller försök, förbere- delse eller stämpling till ett sådant brott, 2.oriktigt utlämnande av en allmän handling som inte är tillgänglig för var och en eller tillhandahållande av en sådan handling i strid med en myndighets förbehåll vid dess utlämnande, när gärningen är uppsåtlig, och 3.uppsåtligt åsidosättande av tystnadsplikt i de fall som anges i en sär- skild lag. Första stycket gäller också om brottet begås av någon som, utan att vara ansvarig enligt 8 kap., medverkar som författare eller annan upp- hovsman eller som utgivare till en framställning som är avsedd att införas ien tryckt skrift. I fråga om föreskrifter som avses i första stycket 3 tillämpas 2 kap. 22 § första stycket regeringsformen. 23 § Om någon anskaffar en uppgift i syfte att göra den offentlig i en tryckt skrift eller för att lämna ett meddelande enligt 1 kap. 7 § andra stycket och därigenom gör sig skyldig till ett brott som anges i 22 § andra stycket 1, gäller vad som föreskrivs i lag om det brottet. Ytterligare bestämmelser om tryckfrihetsbrott 24 § Vad som föreskrivs i lag om påföljd för brott gäller även tryckfri- hetsbrott. Vid bestämmande av påföljd ska det särskilt beaktas om en publicerad uppgift har rättats och rättelsen därefter offentliggjorts på ett lämpligt sätt. 25 § Om den tilltalade döms för förtal eller förolämpning i en periodisk skrift enligt 3 eller 4 §, får domstolen efter yrkande besluta att domen ska föras in i skriften. 26 § En tryckt skrift som innehåller tryckfrihetsbrott får konfiskeras. Konfiskering innebär att alla exemplar av skriften som är avsedda att spridas ska förstöras. Konfiskering innebär även att åtgärder vidtas så att formar, stenar, stereotyper, plåtar och annan liknande utrustning inte kan missbrukas. Bestämmelsen i 24 § andra stycket tillämpas även vid konfiskering. Borttagande ur en databas som innehåller bilagor 27 § Om ett sådant tillhandahållande ur en databas som avses i 1 kap. 5 och 6 §§ innefattar tryckfrihetsbrott, får domstolen besluta att det brotts- liga yttrandet ska tas bort ur databasen. Krav på att ett yttrande ska tas bort kan framställas trots att straff för brottet inte kan dömas ut på grund av preskription. 28 § Till böter eller fängelse i högst döms den som inte tar bort ett yttrande ur en databas, trots att han eller hon vet att en domstol enligt 27 § har beslutat att yttrandet ska tas bort ur databasen. 29 § Om riket befinner sig i krig, får rätten i samband med konfiskering av en periodisk skrift meddela förbud mot att ge ut skriften . Ett sådant förbud får meddelas endast vid brott som avses i 10 §, 12– 14 §§, 15 §, om brottet är att anse som grovt, samt 17 §. Förbudet får gälla från det att domen i tryckfrihetsmålet har fått laga kraft. I fråga om konfiskering av en periodisk skrift som sprids i strid med ett utgivningsförbud eller uppenbart utgör en fortsättning av en skrift som avses med ett sådant förbud, gäller vad som föreskrivs i lag om förver- kande av föremål på grund av brott. Om ansvaret för periodisk skrift För tryckfrihetsbrott genom periodisk skrift svare den som var anmäld som utgivare, då skriften utgavs. Var ställföreträdare anmäld och har han inträtt som utgivare, svare ställföreträdaren. Fanns ej utgivningsbevis, då Ansvarig för tryckfrihetsbrott i en periodisk skrift är den som var anmäld som utgivare när skriften gavs ut. Har en ställföreträdare anmälts och inträtt som utgivare, är i stället han eller hon ansvarig. skriften utgavs, eller var utgivare, som enligt 1 § första stycket har att svara, ej längre behörig eller hade hans uppdrag eljest upphört, svare skriftens ägare. Ägare vare ock ansvarig, om ut- givaren var utsedd för skens skull eller denne eljest, då skriften ut- gavs, uppenbart icke innehade den befogenhet, som enligt 5 kap. 3 § skall tillkomma honom. Var ställföreträdare, vilken in- trätt som utgivare, ej längre behö- rig, då skriften utgavs, eller hade hans uppdrag eljest upphört eller förelåg beträffande ställföreträda- ren förhållande, som i andra stycket sägs, svare utgivaren. Kan det ej visas vem som var Utgivaren är ansvarig, trots att en ställföreträdare inträtt som utgivare, om ställföreträdaren 1.inte längre var behörig när skriften gavs ut eller uppdraget annars upphört, eller 2.var utsedd för skens skull eller uppenbarligen inte hade de befo- genheter som anges i 5 kap. 4 §. Skriftens ägare är ansvarig för tryckfrihetsbrott om det inte fanns utgivningsbevis när skriften gavs ut. Om utgivningsbevis fanns, är ägaren ansvarig om –det inte fanns någon behörig utgivare när brottet förövades, –utgivaren var utsedd för skens skull, eller –utgivaren uppenbarligen inte hade de befogenheter som anges i 5 kap. 4 §. Kan det inte visas vem som var ägare, då skriften utgavs, svare i ägarens ställe den som tryckt skriften. ägare till skriften gavs ut, är den som har tryckt skriften ansvarig i stället för ägaren. Sprider någon periodisk skrift, varå uppgift om vem som tryckt skriften saknas eller, utspridaren veterligt, är oriktig, och kan det ej utrönas vem som tryckt skriften, svare i stället för den som tryckt skriften utspridaren. Om en skrift sprids utan uppgif- ter om vem som har tryckt skriften och det inte kan klarläggas vem denne är, blir spridaren ansvarig i stället för den som har tryckt skriften. Detsamma gäller om uppgifterna om vem som har tryckt skriften är felaktiga och spridaren känner till detta. Om ansvaret för tryckt skrift, som ej är periodisk som inte är periodiska Författaren är ansvarig för tryck- tryckt skrift, som ej är periodisk, frihetsbrott i en tryckt skrift som inte svare skriftens författare, om han är periodisk, om han eller hon enligt på sätt i 3 kap. 2 § sägs uppgivits 3 kap. 2 § har uppgetts vara förfat- vara författare till skriften. tare till skriften. fattaren vare dock ej ansvarig, om Författaren är dock inte ansva- skriften utgivits utan hans sam- rig om skriften har getts ut mot tycke eller hans namn, pseudonym hans eller hennes vilja. eller signatur utsatts därå mot är inte heller ansvarig om namn, pseudonym eller signatur har satts ut på skriften mot hans eller Är författare ej enligt 5 § ansva- Om en särskild utgivare har rig för skrift, vilken innehåller 3 kap. 2 § eller är avsedd att innehålla bi- tryckt skrift som innehåller eller är drag av flera författare, och har på avsedd att innehålla bidrag av sätt i 3 kap. 2 § sägs särskild utgi- flera författare, är utgivaren an- vare för skriften uppgivits, svare svarig för tryckfrihetsbrott. varen är inte ansvarig om förfat- För annan skrift än i första tarna till de enskilda bidragen är avses svare utgivaren, ansvariga enligt 6 § eller om utgi- allenast om författaren var avli- den, då skriften utgavs. signatur har satts ut på skriften Utgivaren vare ej ansvarig, om mot hans eller hennes vilja. hans namn, pseudonym eller sig- natur utsatts å skriften mot hans vilja. Med utgivare av tryckt skrift, som ej är periodisk, förstås den som, utan att vara skriftens för- fattare, tillhandahållit den för tryckning och utgivning. Det som anges i första stycket om utgivarens ansvar gäller även för andra tryckta skrifter, om för- fattaren var avliden när skriften gavs ut. Med utgivare avses i denna para- graf den som har tillhandahållit en skrift för tryckning och utgivning utan att vara författare till skriften. Är varken författare eller utgi- Om varken författaren eller utgi- vare enligt 5 eller 6 § ansvarig varen är ansvarig enligt 6 eller eller var han vid skriftens utgiv- 7 §, är i stället förläggaren ansva- ning avliden, svare förläggaren. Detsamma gäller om författa- Med förläggare till tryckt skrift, ren eller utgivaren var avliden när som ej är periodisk, förstås den skriften gavs ut. som omhänderhaft tryckning och Med förläggare avses den som utgivning av annans skrift. har haft hand om tryckning och utgivning av någon annans skrift. Fanns ej förläggare eller kan det ej visas vem han är, svare i förläg- garens ställe den som tryckt skrif- ten. I fråga om ansvar för utspridare av tryckt skrift, som ej är perio- disk, äge vad i 4 § stadgats mot- svarande tillämpning. Om det inte finns någon förläg- gare enligt 8 §, är i stället den som har tryckt skriften ansvarig. Det- samma gäller om det inte kan visas vem förläggaren är. Det som sägs i 5 § om sprid- arens ansvar tillämpas även på tryckta skrifter som inte är perio- diska. Hade den som enligt 2, 5, 6 eller 7 § skulle ha att svara vid skriftens utgivning ej känt hemvist inom riket och kan ej heller i målet utrö- nas, var han här i riket uppehåller Övergång av ansvar i vissa fall Om den som enligt 3, 6, 7 eller 8 § skulle ha varit ansvarig som ägare, författare, utgivare eller förläggare inte har känd hemvist i , går ansvaret i stället över sig, skall ansvaret övergå å den som efter honom har att svara, dock ej å utgivare av tryckt skrift, som ej är periodisk, i annat fall än som avses i 6 § första stycket eller å utspridare. Lag samma vare, om beträffande den som enligt 1, 2, 5, 6 eller 7 § skulle ha att svara förelåg omstän- dighet, vilken enligt lag utesluter straffbarhet, samt den efter honom ansvarige ägt eller bort äga kän- nedom om omständigheten. Till omständighet, som enligt detta kapitel skulle medföra att annan än den tilltalade hade att svara, må hänsyn tagas allenast om den åberopas före huvudför- handlingen. på den som skulle ha varit ansva- rig efter honom eller henne. samma gäller om det inte kan klarläggas var han eller hon befin- Det som sägs i första stycket ska inte innebära att ansvaret på den grunden går över på utgivare i annat fall än som avses i 7 § första stycket eller på spridare. Om det finns omständigheter som enligt lag utesluter straffbar- het för den som skulle ha varit ansvarig enligt 1, 2, 3, 6, 7 eller 8 § som utgivare, ägare, författare eller förläggare, går ansvaret över på den som skulle ha varit an- svarig efter honom eller henne. Detta gäller endast om den som blir ansvarig har haft eller borde ha haft kännedom om den aktuella Om den som är tilltalad för tryckfrihetsbrott vill åberopa en omständighet som enligt detta kapitel medför att han eller hon inte ska vara ansvarig, ska denna omstän- dighet åberopas före huvudför- inte ta hänsyn till omständigheten. Vid bedömande av fråga om an- Den som är ansvarig enligt detta svar för den som enligt detta kapi- kapitel för tryckfrihetsbrott ska tel har att svara för tryckt skrift anses ha haft kännedom om inne- skall så anses som om vad skriften hållet i skriften och medgett utgiv- innehåller införts däri med hans ning av den. vetskap och vilja. Om tillsyn och åtal Justitiekanslern skall vaka över Justitiekanslern ska vaka över att att de gränser för tryckfriheten som de gränser för tryckfriheten som angivas i denna förordning ej anges i denna grundlag inte över- Justitiekanslern är ensam åkla- gare i mål om tryckfrihetsbrott. Ej må annan än Justitiekanslern in- leda förundersökning rörande tryckfrihetsbrott. Endast Justitie- kanslern och rätten äga besluta om tvångsmedel med anledning av misstanke om sådant brott, om ej annat är föreskrivet i denna för- ordning. Regeringen äger hos Justitie- kanslern anmäla skrift till åtal för tryckfrihetsbrott. I lag må före- skrivas att allmänt åtal för tryck- frihetsbrott må väckas endast efter regeringens medgivande. Justitiekanslern är tillika ensam åklagare i annat tryckfrihetsmål än mål om tryckfrihetsbrott samt i mål som eljest avser brott mot bestäm- melse i denna förordning; om befogenhet för om- budsman att vara åklagare i mål som angivits gäller dock vad i lag är stadgat. Justitiekanslern är ensam åkla- gare i mål om tryckfrihetsbrott enligt 7 kap. 1–20 §§. Ingen annan än Justitiekanslern får inleda för- undersökning om ett sådant brott. Endast Justitiekanslern och rät- ten får besluta om tvångsmedel med anledning av misstanke om tryckfrihetsbrott, om inte något annat anges i denna grundlag. Justitiekanslern är ensam åkla- gare även i mål som avser med- delar- och anskaffarbrott enligt 7 kap. 22 och 23 §§. Detta gäller under förutsättning att det är fråga om ett tryckfrihetsmål enligt 12 kap. 1 §. Justitiekanslern är ensam åkla- gare även i mål som i övrigt avser brott mot bestämmelser i denna I lag finns det dock bestämmelser om befogenhet för åklagare i mål som avses i denna Regeringen får till Justitie- kanslern anmäla en skrift till åtal I lag får det föreskrivas att allmänt åtal för ett tryckfrihetsbrott kräver Preskription vid allmänt åtal Allmänt åtal för tryck-frihets- Allmänt åtal för tryckfrihetsbrott brott skall väckas, i fråga om peri- odisk skrift för vilken vid utgiv- det att skriften gavs ut, om åtalet ningen gällde utgivningsbevis inom avser en periodisk skrift för vilken och i fråga om annan utgivningsbevis gällde vid utgiv- skrift från det skriften För andra skrifter ska utgavs, vid påföljd att skriften eljest är från sådant åtal fri. Utan hinder av vad nu sagts må mänt åtal inte väckas (preskript- dock, sedan allmänt åtal inom nämnda tid blivit väckt, nytt åtal Om allmänt åtal har väckts inom väckas mot annan, som är för den tid som anges i första stycket, Vad i lag är stad- får nytt åtal väckas även efter den gat om tid, inom vilken brott skall tiden mot någon annan som är beivras för att påföljd för brott ej ansvarig för brottet. skall anses bortfallen, gälle även i Vad som föreskrivs i lag om den fråga om tryckfrihetsbrott. tid inom vilken brott ska beivras för att påföljd för brott inte ska anses falla bort, gäller även för Angående målsägandes rätt att angiva tryckfrihetsbrott eller tala därå gälle vad i lag är stadgat.