prop · H403188 · 2017-05-18 00:00:00 — Kvinnor och män, flickor och pojkar ska ha samma rätt och möjlighet till kroppslig integritet. Av strategin framgår att arbetet på lokal och regional nivå är helt avgörande för att mäns våld mot kvinnor ska upptäckas och för att de som utsätts eller riskerar att utsättas ska få välfungerande skydd och stöd. Regeringen bedömer att ansvariga för verksamhet på lokal och regional nivå bör överväga behov av fortsatt utvecklingsarbete, bl.a. avseende skydd och stöd för våldsutsatta kvinnor och flickor som är i särskilt sårbara situationer på grund av exempelvis ålder, missbruk, funktionsnedsättning, sexuell läggning, könsidentitet eller könsuttryck, utländsk bakgrund och närståendes värderingar kring självbestämmanderätt över sexualitet och relationer. Kvinnor med funktionsnedsättning kan vara mycket beroende av Prop. 2016/17:188 andras hjälp för att klara vardagslivet och utsätts i större utsträckning än andra kvinnor för fysiskt våld i hemmet. Insatser för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor måste genomgående utgå från ett funktionshindersperspektiv och vara tillgängliga för alla, oavsett funktionsförmåga. Vidare redovisar regeringen i strategin, inom ramen för sitt åtgärdsprogram för perioden –2020, att det är viktigt att undervisning om mäns våld mot kvinnor och våld i nära relationer ingår i utbildningar där de studerande i sina framtida yrken kommer att möta våldsutövare och våldsutsatta. Målsättningen är att studenterna dels ska få kunskap om hur man kan förebygga och upptäcka våld, dels få kunskap om insatser för dem som utsätter andra för våld respektive dem som är utsatta för våld. Regeringen framför att det just i fråga om mäns våld mot kvinnor och våld i nära relationer är särskilt angeläget att studenter vid vissa relevanta utbildningar kan tillgodogöra sig kunskap om dessa viktiga frågor. Regeringen gör bedömningen att åtgärderna i regeringens skrivelse (skr. 2016/17:10) som omfattar en nationell strategi för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor samt mål och insatsområden m.m. bör skapa en god grund för att insatser från ett funktionshindersperspektiv bör kunna vidtas på olika nivåer i samhället, för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor och våld i nära relationer. Det övergripande målet för folkhälsoarbetet är att skapa samhälleliga förutsättningar för en god hälsa på lika villkor för hela befolkningen. Personer med funktionsnedsättning skattar sin hälsa sämre än övriga befolkningen (prop. 2016/17:1, utgiftsområde 9). Regeringen beslutade om direktiv för Kommissionen för jämlik hälsa som ska lämna förslag som kan bidra till att hälsoklyftorna i samhället minskar (dir. 2015:60). Kommissionens huvudsakliga fokus ska vara hälsoskillnader mellan olika socioekonomiska grupper i samhället men även att beakta hälsoskillnader hos andra grupper i samhället, t.ex. personer med funktionsnedsättning. Utredningen ska slutredovisas . Målet för hälso- och sjukvårdpolitiken är att befolkningen ska erbjudas en behovsanpassad och effektiv hälso- och sjukvård av god kvalitet. En sådan vård ska vara jämlik, jämställd och tillgänglig (prop. 2016/17:1, utgiftsområde 9). Flera av regeringens initiativ vad gäller hälso- och sjukvården väntas få positiva effekter i utvecklingen av funktionshinderspolitiken. Satsningar inom bl.a. områdena kroniska sjukdomar och psykisk ohälsa syftar till att skapa en mer jämlik vård och kan därmed bidra till bättre vård för personer med funktionsnedsättning. beslutade regeringen att tillsätta en nationell samordnare med uppgift att stödja det arbete som utförs av myndigheter, kommuner, landsting, och organisationer inom området psykisk hälsa 2016/17:188 samt verka för att arbetet samordnas på nationell nivå. I direktiven till samordnaren beskrivs regeringens strategi inom området psykisk hälsa 2016–2020 (dir. 2015:60). Inom ramen för strategin har regeringen ingått en överenskommelse med Kommuner och Landsting (SKL) som syftar till att skapa förutsättningar för ett gemensamt, långsiktigt och systematiskt förbättringsarbete i kommuner, landsting och regioner. Regeringen avsätter ca för insatser inom psykiatri och psykisk hälsa (prop. 2016/17:1, utgiftsområde 9). Personer med funktionsnedsättning får ofta stöd från flera aktörer vilket ställer krav på att insatserna präglas av helhetssyn, samordning och kontinuitet. En patientcentrerad vård innebär att personer med funktionsnedsättning, liksom övriga personer, kan få vård utifrån sina individuella behov. I budgetpropositionen aviserades en fyraårig satsning för att förbättra vården för personer med kroniska sjukdomar. Satsningen pågår mellan åren 2014–2017 och omfattar totalt . Tillsammans med företrädare för professions- och patientorganisationer, landsting och berörda myndigheter, har en nationell strategi för att förebygga och behandla kroniska sjukdomar tagits fram (dnr S2014/395/FS). Ett övergripande syfte med strategin är att främja en mer hållbar och jämlik hälso- och sjukvård med särskilt fokus på primärvården. Regeringen har ingått en överenskommelse med SKL att genomföra insatser för att förbättra vården för personer med kroniska sjukdomar (S2015/08162/FS). Regeringen har också gett uppdrag till att utveckla nya kunskapsstöd om och följa upp vården av kroniska sjukdomar (S2015/08200/FS). ska även fördela stimulansmedel till företrädare för patienternas och professionens organisationer eller andra relevanta organisationer för insatser som bidrar till en bättre vård för personer med kroniska sjukdomar. Därutöver har fått i uppdrag att främja arbetet med hälsosamma matvanor inom hälso- och sjukvården för att förebygga kroniska sjukdomar (dnr S2015/08199/FS). 8Åtgärder med anledning av rekommendationer från för rättigheter för personer med funktionsnedsättning Dialogen 2014 med för rättigheter för personer med funktionsnedsättning FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning och dess fakultativa protokoll, trädde för del 2009. Av konventionen följer att varje konventionsstat efter ikraftträdandet ska avge en fullständig rapport till för rättigheter för personer med funktionsnedsättning om de åtgärder som den vidtagit för att verkställa sina skyldigheter enligt konventionen och om de fram- Prop. 2016/17:188 steg som har nåtts i det hänseendet. lämnade sin första rapport till kommittén 2011. Varje rapport granskas av kommittén. har tagits upp för granskning (en s.k. dialog) vid kommitténs elfte session till . Efter genomförd dialog beslutade kommittén om sina sammanfattande slutsatser (Concluding Observations) till (United Nations Convention on the Rights of Persons with Disabilities, CRPD/C/SWE/CO/1). Det gäller ca 30 rekommendationer som omfattar flertalet av konventionens artiklar. Kommittén uppmanar att sprida synpunkterna till bl.a. regering, riksdag, rättsväsendet, den lokala och regionala nivån, civilsamhället och till media. Vidare uppmanar kommittén att lämna in sin kombinerade andra och tredje rapport till kommittén och i denna rapport redogöra för genomförandet av kommitténs rekommendationer. Kommittén understryker vikten av att det civila samhället involveras när rapporten till kommittén ska tas fram. Regeringen ser arbetet med funktionshinderspolitiken i och förverkligandet av FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning som en central del i arbetet med att säkerställa full respekt för internationella åtaganden om mänskliga rättigheter. Rekommendationerna från kommittén har därför beretts bl.a. inom ramen för utformningen av den framtida funktionshinderspolitiken och som ett underlag för att ta fram nya mål och en ny struktur för genomförandet av funktionshinderspolitiken. Detta arbetssätt understryker att funktionshinderspolitiken är en del av arbetet med mänskliga rättigheter som det kommer till uttryck i bl.a. FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Vidare innebär det att kommitténs rekommendationer kan beredas inom ramen för de nationella politiska prioriteringarna. Beredning av rekommendationerna från kommittén pågår inom ansvariga departement inom . har ett samordningsansvar för funktionshinderspolitiken och ansvarar även i enlighet med detta för att samordna till kommittén och uppföljning av kommitténs rekommendationer (se avsnitt 4.2.2). Av konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning framgår att varje rapport som konventionsstaten lämnar till kommittén ska enligt artikel 36 granskas av denna. Kommittén lämnar därefter förslag och allmänna rekommendationer om rapporten som den finner lämpliga och framför dem till den berörda konventionsstaten. Dessa allmänna förslag och rekommendationer kan vara en viktig vägledning i arbetet med mänskliga rättigheter men är inte juridiskt bindande för konventionsstaten. I detta avsnitt redovisas åtgärder som vidtagits inom och som ligger i linje med bl.a. rekommendationerna från kommittén. Vissa av de redovisade åtgärderna har vidtagits som en följd av rekommendationerna men andra har vidtagits utan direkt anknytning till dessa. Det gäller t.ex. i fråga om åtgärderna på valområdet. Kommittén har med anledning av artikel 8 i konventionen om att öka medvetenheten om situationen för personer med funktionsnedsättning, uppmanat konventionsstaten att utarbeta en strategi för att öka allmän- hetens kunskap om olika funktionsnedsättningar och att förstärka såväl en positiv som en informativ bild av män och kvinnor med funktions- nedsättning som värdiga, oberoende och kapabla individer som har alla de mänskliga rättigheter som erkänns i konventionen i syfte att undanröja sociala och kulturella hinder som diskriminerar i det offentliga livet. Kommittén rekommenderar vidare att särskilda program inrättas, i sam- råd med organisationer för personer med funktionsnedsättning, för att öka medvetenheten hos anställda i offentlig sektor. För att tillmötesgå rekommendationen beslutade regeringen bl.a. att ge Myndigheten för delaktighet (MFD) i uppdrag att i samarbete med () genomföra en kommunikations- satsning för att öka kunskapen hos allmänheten, anställda inom den offentliga sektorn, privata aktörer samt hos flickor, pojkar, kvinnor och män med funktionsnedsättning om innehållet i konventionen (dnr S2015/024/FST). Insatsen ska genomföras –2017. draget ingår även att till berörda myndigheter och privata aktörer sprida kunskap och att öka medvetenheten om ändringarna i bl.a. 1 kap. 4 § diskrimineringslagen (2008:567) som trädde i kraft gällande bristande tillgänglighet som en form av diskriminering. ska också informera om kommitténs rekommendationer till . satsen ska ske i nära samråd med funktionshindersorganisationer och utgå från behov, förutsättningar och villkor för flickor, pojkar, kvinnor och män med funktionsnedsättning. Artikel 7 i konventionen avser barn med funktionsnedsättning. mittén har rekommenderat konventionsstaten att utveckla forskning och insamling av uppgifter och statistik om våld mot barn med funktions- Konventionsstaten rekommenderas vidare att förstärka sina strategier och initiativ för upplysning och utbildning av föräldrar och personal som arbetar med barn samt att öka medvetenheten hos för rättigheter för personer med funktions- nedsättning och för barnets rättigheter har bl.a. uttryckt oro över rapporter som visar att barn med funktionsnedsättning utsätts för våld i högre grad än barn utan funktionsnedsättning. statistik på området har också påtalats och i de rekommendationer som de båda kommittéerna har lämnat, rekommenderas att samla in uppgifter och statistik om våld mot barn med funktionsnedsättning. Regeringen har beslutat att bevilja medel till Stiftelsen för att genomföra en kunskapssammanställning över utsattheten för våld och kränkningar som drabbar barn med funktions- (S2016/02234/FST). När det gäller artikel 31 i konventionen om insamling av statistik och information så har kommittén uttryckt oro över bristen på uppgifter och information om frågor som påverkar personer med funktionsnedsättning som tillhör urfolksgrupper och har rekommenderat att systema- tiskt samla in, analysera och sprida uppgifter och information som bl.a. För att öka kunskapen om samer med funktionsnedsättning har regeringen beviljat välfärdscenter medel för att genomföra en studie om hur livssituationen för samer med funktionsnedsättning och deras anhöriga i de samiska förvaltningskommunerna ser ut (S2016/02027/FST). Studien inkluderar bl.a. frågor om insatser enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) och behov på samiska språket, kunskap om samiskt liv och kultur bland olika personalgrupper, boende och färdtjänst, hemsjukvård, förskola- och skola, koppling till särskilt stöd och specialpedagogik samt arbete och sysselsättning. När det gäller artikel 27 om arbete och sysselsättning rekommenderar kommittén att konventionsstaten vidtar åtgärder för att förbättra möjligheterna för personer med funktionsnedsättning att få arbete på grundval av slutbetänkandet av utredningen om en översyn av de arbetsmarknadspolitiska insatserna för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga,”” (SOU 2012:31). Kommittén föreslår vidare att konventionsstaten ökar stödåtgärder som t.ex. personliga biträden i arbetslivet, arbetshjälpmedel, sänkta sociala avgifter, ekonomiskt stöd till arbetsgivare, rehabilitering och yrkesutbildning samt vidtar åtgärder för att minska sysselsättnings- och löneskillnaderna mellan könen. Kommittén rekommenderar konventionsstaten att bedöma effekten av att uttrycket ”personer med nedsatt arbetsförmåga eller begränsningar” används på arbetsmarknaden med hänvisning till personer med funktionsnedsättning samt att detta ändras i enlighet med principen om icke-diskriminering. Regeringen har vidtagit en rad åtgärder i syfte att möjliggöra för personer med funktionsnedsättning att få en anställning. Som exempel kan nämnas att resurser har tillförts för att fler personer med funktionsnedsättning ska kunna få jobb inom och för att arbetslösheten i målgruppen ska minska. Satsningen uppgick till 2016 och beräknas uppgå till . Detta bedöms skapa ett utrymme för att upp till 2 000 fler personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga ska kunna få ett arbete. En satsning har gjorts på Särskilt introduktions– och uppföljningsstöd () och flexiblare användning av personligt biträde samt förslag som folkhögskola för personer med funktionsnedsättning. Flera av dessa förslag ligger i linje med FunkA- utredningens förslag, Sänkta trösklar högt i tak (SOU 2012:31). Regeringen har även gett flertalet statliga myndigheter i uppdrag att ta emot personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga för praktik –. har regeringen höjt taket för den bidragsgrundade lönekostnaden för subventionerade anställningar med lönebidrag och taknivån för ersättning för personer som har behov av teckentolkstöd vid fortbildning. bedrivs ett arbete för att se över lönestöden för personer med funktionsnedsättning i syfte att stärka möjligheterna till arbete. Kommittén lämnar rekommendationer avseende artikel 9 om tillgänglighet. Rekommendationerna handlar om att kommunerna och de lokala myndigheterna ska ha nödvändiga medel och vägledning för att följa upp, utvärdera och säkra full tillgänglighet till byggnader samt att 2016/17:188 behoven av skälig anpassning för personer med funktionsnedsättning på lämpligt sätt integreras i den kommunala planeringen. Kommittén rekommenderar konventionsstaten vidare att krav på tillgänglighet inkluderas systematiskt i alla avtal om offentliga upphandlingar. Regeringen beslutade i sitt regleringsbrev för och länsstyrelserna 2014 att särskilt granska kommunernas tillsyn av bestämmelserna om tillgänglighet och enkelt avhjälpta hinder i (2010:900) förkortad PBL, plan- och byggförordningen (2011:338) samt föreskrifter (BFS 2011:13 – HIN 2, BFS 2013:9 – HIN 3). har därefter i sin tillsynsvägledning och i PBL kunskapsbanken, tagit fram vägledningstexter riktade till dem som arbetar med plan- och byggfrågor. Länsstyrelserna har beskrivit hur tillgänglighet och enkelt avhjälpta hinder tillämpas i sina län. Artikel 29 i konventionen gäller deltagande i det politiska och offentliga livet. Kommittén rekommenderar konventionsstaten att säkerställa att utbildning för väljare görs tillgänglig, att valinformation erbjuds i tillgängliga format för personer med funktionsnedsättning, att valkampanjer görs fullt tillgängliga, att det finns stöd vid vallokaler och att de mekanismer som inrättas för att underlätta stödet till väljare utvecklas i nära samråd med organisationer för personer med funktionsnedsättning så att deras behov blir tillgodosedda samt att röstmottagare vid vallokalerna är utbildade för att hjälpa väljarna. Kommittén rekommenderar även konventionsstaten att säkerställa att alla personer med funktionsnedsättning som väljs till ett offentligt förtroendeuppdrag får allt stöd som krävs, inklusive personliga assistenter. Genom beslut om ändring i vallagen (2005:837) genom propositionen Tillgänglighet och deltagande i val (prop. 2013/14:37, bet. 2013/14:KU9, rskr. 2013/14:124) har den tidigare möjligheten för kommuner att använda lokaler som inte uppfyller kraven på tillgänglighet tagits bort. Vallokaler och lokaler för förtidsröstning ska vara tillgängliga för var och en. De lokaler som inrättas för röstmottagningen måste anpassas så att alla väljare har lika tillgång till dem. Lokalernas utformning ska inte hindra väljare med nedsatt fysisk, psykisk, intellektuell eller sensorisk funktionsförmåga från att delta i val. Det har tydliggjorts i vallagen att en väljare som inte själv kan göra i ordning sina röster får anlita inte bara röstmottagarna utan även någon annan person som biträde vid röstningen, 7 kap. 3 § vallagen. Vidare har beslutats att som röstmottagare får endast förordnas en person som har fått sådan utbildning som behövs för uppdraget, 3 kap. 5 § vallagen. Detta beslutades genom propositionen Ökad effektivitet, säkerhet och tillgänglighet i valförfarandet (prop. 2013/14:124, bet. 2013/14:KU31, rskr. 2013/14:231). Ändringarna trädde i kraft . För att förenkla för väljare som har svårt att läsa och för att minska risken för sammanblandning, får de politiska partierna använda sin partisymbol på valsedlarna. Dessa lagändringar skedde genom beslut om propositionen Proportionell fördelning av mandat och förhandsanmälan (prop. 2013/14:48). Ändringen trädde i kraft . När det gäller artikel 33 i konventionen om nationellt genomförande och övervakning har kommittén rekommenderat att konventionsstaten inrättar en oberoende övervakningsmekanism i enlighet med Parisprincip- erna (FN:s resolution om Parisprinciperna A/RES/48/134, 20.12.193) Prop. 2016/17:188 som effektivt fullgör skyldigheten enligt konventionen. Regeringen har beslutat en skrivelse om regeringens strategi för det nationella arbetet med mänskliga rättigheter (skr. 2016/17:29). I denna skrivelse gör regeringen bedömningen att en nationell rättigheter, enligt de så kallade Parisprinciperna, bör inrättas i . bör vara huvudman för en sådan institution. har beslutat att ge en utredare i uppdrag att överväga och analysera om det är lämpligt att den nationella MR-institutionen (institutionen om mänskliga rättigheter) blir en del av ombudsmän () och på vilket sätt det skulle kunna ordnas organisatoriskt. Uppdraget ska redovisas (, utskottssammanträde /17:24). Fortsatt beredning av rekommendationerna Som framgår ser regeringen arbetet med funktionshinderspolitiken i som en central del i arbetet med att säkerställa full respekt för internationella åtaganden om mänskliga rättigheter genom att förverkliga FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Rekommendationerna från kommittén har därför också beretts bl.a. inom ramen för utformningen av den framtida funktionshinderspolitiken men också i det löpande arbetet genom att regeringen har beslutat om särskilda åtgärder i nära anslutning till kommitténs rekommendationer. Kommittén lämnade ca 30 rekommendationer till och det återstår ännu ett betydande beredningsarbete innan en fullständig redovisning till kommittén kan ske. Rekommendationerna ska redovisas till kommittén och mindre än halva tiden är kvar till dess redovisningen ska ske. Regeringen gör mot denna bakgrund bedömningen att detta arbete behöver påskyndas. I skrivelsen Regeringens strategi för det nationella arbetet med mänskliga rättigheter som nämns tidigare i detta avsnitt, anvisas möjligheten att överväga ett åtgärds- eller handlingsprogram med anledning av rekommendationer från olika granskningsorgan. Mot bakgrund av behovet av att påskynda beredningen av rekommendationerna från kommittén anser regeringen att åtgärds- eller handlingsprogram är en lämplig åtgärd att överväga vidare. Förberedelser för ett nytt styr- och Regeringens bedömning: Myndigheten för delaktighet (MFD) bör, med utgångspunkt i förslaget om nationellt mål och inriktning av genomförandet av funktionshinderspolitiken, fortsätta att följa utveck- lingen på området styr- och uppföljningssystemet bereds. MFD bör vidare ges i uppdrag att i samarbete med länsstyrelserna och i samråd med Kommuner och Landsting ge stöd till landsting och kommuner att genomföra sina funktionshinderspolititiska strategier och planer. För stöd till landsting och kommuner beräknas uppdragets kostnader till och finansieras inom ramen för utgiftsområde 9, anslag 4:2 Vissa statsbidrag inom funktionshindersområdet. Skälen för regeringens bedömning Regeringen vill i detta sammanhang betona att en tydlig grund för arbetet inom funktionshinderspolitiken kommer att vara lagd i och med det nationella målet och inriktningen av genomförandet av funktionshinderspolitiken som presenteras i denna proposition. Det nya målet innebär betoning av mänskliga rättigheter samt förtydligande och uppdatering av begrepp. I sektorsmyndigheternas instruktioner finns föreskrifter om att dessa ska samordna, stödja och vara pådrivande i förhållande till övriga aktörer inom sektorn. Detta gäller även fortsättningsvis. Enligt 1 § förordningen (2001:526) om de statliga myndigheternas ansvar för genomförande av funktionshinderspolitiken, föreskrivs att myndigheter under regeringen ska utforma och bedriva sin verksamhet med beaktande av de funktionshinderspolitiska målen. Ansvars- och finansieringsprincipen innebär att varje sektor i samhället har ansvar för att funktionshinderspolitiken genomförs. Det är hela samhällets ansvar att se till att människor inte exkluderas och att alla människors kompetens tas tillvara (prop. 2016/17:1, utgiftsområde 9). Genom strategin för funktionshinderspolitiken 2011–2016 har 22 strategiska myndigheter haft särskilda mål att genomföra inom området. Ett resultat av detta torde vara att arbete med funktionshindersfrågor, på ett annat sätt än tidigare, har blivit en naturlig del av dessa myndigheters verksamhet och skapar förutsättningar för fortsatt arbete. Regeringen kan sammantaget konstatera att det lagts en grund med förstärkta institutionella ramar för att arbete och utveckling inom funktionshindersområdet ska kunna fortgå, även då beredningen av styr- och uppföljningssystemet pågår. Myndigheten för delaktighet (MFD) fortsätter att följa utvecklingen styr- och uppföljningssystemet bereds MFD har enligt sin instruktion, förordning (2014:234) med instruktion för Myndigheten för delaktighet, till uppgift att främja respekten för och medvetenheten om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Myndigheten ska vidare ur ett rättighets-, mångfalds-, jämställdhets- och medborgarperspektiv, verka för full delaktighet i samhällslivet för personer med funktionsnedsättning i alla åldrar och för jämlikhet i levnadsvillkor.