prop · H403128 · 2017-04-04 00:00:00 — Regeringens proposition 2016/17:128 Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att medger att regeringen ställer en svensk väpnad styrka till förfogande för deltagande i () stabiliseringsinsats i (MINUSMA) till , under förutsättning att det även fortsättningsvis finns ett giltigt mandat för styrkan enligt beslut av . Insatsens mandat omfattar bland annat säkerhet, stabilitet och skydd av civila, stöd till den politiska dialog- och försoningsprocessen, stöd till att återupprätta statens överhöghet i hela landet, stöd till att skapa förutsättningar för humanitärt bistånd, samt stöd till parterna att uppfylla det fredsavtal som skrevs under 2015. Det planerade svenska styrkebidraget utgör, tillsammans med en nationell stödenhet, en del av . Avsikten är att även fortsättningsvis placera stabsofficerare vid relevanta staber. om ungefär med början ska det svenska bidraget också omfatta en taktisk flygtransportförmåga. Bidraget kommer att verka som en del i insatsens logistikenhet. Regeringen bedömer att det svenska underrättelsebidraget till insatsen under normala omständigheter kommer att uppgå till ungefär 320 personer på plats. Vidare bedömer regeringen att flygtransportbidraget till insatsen under normala omständigheter kommer att uppgå till ungefär 60 personer på plats. Om behov uppstår ska den totala styrkan tillfälligt kunna förstärkas till högst 470 personer. I propositionen redogör regeringen för situationen i och för det internationella samfundets och engagemang i landet. Regeringen redogör även för insatsens folkrättsliga mandat, det avsedda svenska deltagandet och sina överväganden för detta. Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Ärendet och dess beredning .............................................................. Internationella samfundets och engagemang i ........... stabiliseringsinsats i , MINUSMA .......... Folkrättsligt mandat för insatsen..................................................... Det svenska militära bidraget till MINUSMA ................................ Bilaga 1 Förkortningar............................................................................ Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att medger att regeringen ställer en svensk väpnad styrka bestående av högst 470 personer till förfogande för deltagande i stabiliseringsinsats i (MINUSMA) till , under förutsättning att det även fortsättningsvis finns ett giltigt mandat för styrkan enligt beslut av (avsnitt 8). 2 Ärendet och dess beredning antog resolution , som fastställde att situationen i utgjorde ett hot mot internationell fred och säkerhet. antog resolution , som bland annat uppmanade det internationella samfundet att stödja försvars- och säkerhetsstyrkor med utbildning och rådgivning. antog resolution , som med stöd av kapitel VII i stadga (SÖ 1946:1, FN- stadgan) medgav etableringen av en afrikanskledd internationell stödinsats i , AFISMA (Support Mission to ) och bad FN:s generalsekreterare att upprätta en FN-närvaro i landet. beslutade Europeiska unionen (EU) att på basis av 2071 (2012) och efter inbjudan av inrätta en militär insats för bidragande till utbildning av försvarsmakt, European Union Training Mission (EUTM) . Regeringen beslutade att skulle delta i EUTM med högst 15 personer . beslutade regeringen att förlänga det svenska deltagandet i EUTM till och med . antog resolution , som med stöd av kapitel VII inrättade en FN-ledd stabiliseringsinsats i , MINUSMA (United Nations Multidimensional Integrated Stabilization Mission in ). integrerades AFISMA:s militära styrkor i FN- insatsen. skickade FN:s sekretariat en formell förfrågan till FN:s medlemsländer om styrkebidrag till FN-insatsen i . (Försvarsdepartementet) skickade en begäran om information (Fö2013/2266/MFI) till Försvarsmakten där myndigheten uppmanades att redovisa sina förutsättningar att delta i MINUSMA. Försvarsmakten redovisade sitt svar . skickade FN:s sekretariat en formell förfrågan till om styrkebidrag till underrättelseenheten (All Sources Information Fusion Unit, ASIFU) i MINUSMA. fattade regeringen beslut om propositionen Svenskt deltagande i stabiliseringsinsats i (prop. 2013/14:189). gav bifall till regeringens förslag (bet. 2013/14:UFöU2, rskr. 2013/14:335). antog resolution , som förlängde MINUSMA:s mandat med till . fattade regeringen beslut om att ingå ett samförståndsavtal med FN avseende ett svenskt styrkebidrag till MINUSMA. Avtalet undertecknades av utrikesministern . Eftersom FN meddelat begränsad förmåga att förse den svenska styrkan med förläggning, fattade Försvarsmakten beslut om nyttjande av nationella ingenjörsresurser för detta ändamål. Försvarsmakten påbörjade etablering och byggnation av den svenska förläggningen Camp i närheten av Timbuktus flygplats. kapacitet för cirka 300 personer, färdigställdes . Den 12 Prop. 2016/17:128 mars 2015 fattade regeringen beslut om propositionen Svenskt deltagande i stabiliseringsinsats i (prop. 2014/15:68). gav bifall till regeringens förslag (bet. 2014/15:UFöU3, rskr. 2014/15:184). antog resolution , som förlängde MINUSMA:s mandat med till . fattade regeringen beslut om propositionen Svenskt deltagande i stabiliseringsinsats i (prop. 2015/16:119). gav bifall till regeringens förslag (bet. 2015/16:UFöU3, rskr. 2015/16:231). antog resolution , som förlängde MINUSMA:s mandat med till . Det nuvarande bidraget har en uthållighet på sju till åtta rotationer, det vill säga fram alternativt utgången av 2018. Med anledning av att regeringens avsikt är att bidraget till MINUSMA ska vara långsiktigt, avser regeringen att återkomma till Försvarsmakten med närmare styrning gällande kommande bidrag. är ett av världens fattigaste länder. råder ett spänt förhållande inom mellan å ena sidan folkgrupperna i den södra delen av landet, som traditionellt dominerar det politiska och ekonomiska livet, och å andra sidan olika minoritetsfolk i norr, bland annat tuareger. har motsättningarna övergått i väpnad konflikt. har därtill en ökning av kriminella aktiviteter, såsom illegal handel med vapen, droger och människor samt kidnappningar och terroristaktiviteter, skett i och i den större Sahelregionen. har al- Qaida i islamiska , , etablerat sig bland annat i de norra delarna av . uppstod det en säkerhetskris i , då en sekulär tuareggrupp, Nationella rörelsen för Azawads befrielse, MNLA, tog till vapen mot försvarsmakt. Detta väpnade uppror hade syftet att ta kontrollen över ett geografiskt område i norra kallat Azawad, vilket motsvarar av landets territorium. MNLA utmanövrerades av olika väpnade extremistgrupper och kriminella grupper lierade med AQIM. Dessa väpnade extremistgrupper kom att kontrollera två tredjedelar av territorium där de införde strikta Sharia-lagar och bland annat utdömde kroppsstraff för vad de såg som brott mot islams lagar, med allvarliga konsekvenser för mänskliga rättigheter som följd. I protest mot regeringens oförmåga att hantera det väpnade upproret i norr och arméns bristfälliga resurser genomförde en grupp armésoldater en militärkupp . slöts ett ramverksavtal mellan kuppmakarna och Västafrikanska staters ekonomiska gemenskap (Economic Community of West African States, 2016/17:128 ECOWAS) som ledde till att kuppmakarna trädde tillbaka och en ny regering ledd av parlamentets talman tillträdde. inledde väpnade extremistgrupper i norra en offensiv söderut mot huvudstaden . begärde och fick militärt stöd av , vilket möjliggjorde för maliska regeringsstyrkor att återta kontrollen över merparten av landet. Alla delar av de väpnade extremistgrupperna har dock ännu inte besegrats, och den maliska statens och arméns närvaro i den norra delen av landet är fortsatt mycket begränsad. Den dåvarande premiärministerns besök i fick omfattande våldsamheter till följd. förvärrades säkerhetsläget i norra med attacker och mindre incidenter på flera platser. Attacker riktades mot såväl MINUSMA som den maliska armén. förbättrade avsevärt utsikterna för fredsbyggande men närvaron av extremistiska terroristgrupper har fortsatt att utgöra ett allvarligt hot. inleddes en förhandlingsprocess under ledning av utrikesminister. Ett fredsavtal undertecknades av samt regeringstrogna grupper (inom den koalition som benämns ”plattformen”) och också av de grupper som stridit för ökat självstyre i norra (den så kallade ”koordinationen”). Representanter för såväl MINUSMA som EU och Afrikanska unionen (AU) fanns på plats när förhandlingarna pågick. innebar inte ett slut på den politiska processen utan utgör en grund för det fortsatta arbetet med att långsiktigt bygga fred och skapa stabilitet och utveckling i . omfattar frågor som rör decentralisering, institutionella frågor, försvar och säkerhet, ekonomisk utveckling och försoning. Förberedelser för en DDR-process (avväpning, demobilisering och återintegrering) har med stöd av MINUSMA påbörjats i . I samband med undertecknandet av fredsavtalet inrättades även en uppföljningskommitté (Comité de Suivie), under ledning av . Genomförandet av fredsavtalet har gått långsamt men vissa framsteg har gjorts inom områden som gemensam patrullering och DDR. Efter att ha skjutits upp kunde även lokala val hållas i större delar av landet . Det internationella samfundet (inklusive EU, AU och FN) stöttar genomförandet av fredsavtalet, finansiellt och politiskt. Sedan fredsavtalets undertecknande har flera territoriellt motiverade rebellgrupper brutit mot det, vilket blev mer frekvent då främst ”koordinationen” drabbats av intern splittring. MINUSMA har spelat en viktig roll i att hantera de säkerhetshot som uppstått. Säkerhetsläget i norra och mellersta förvärrades . Regelbundet sker terroristattentat riktade mot såväl den internationella närvaron som armé. Islamistiska våldsbejakande grupper har utvecklats i sin förmåga att utföra avancerade attacker, vilka i högre utsträckning riktas mot MINUSMA. hade 71 FN- soldater dödats i sedan insatsen formellt inrättades . De förband som drabbats av förluster har i stor utsträckning haft brister i skydd, utrustning och utbildning. De humanitära behoven i och Sahelregionen är fortsatt omfattande, vilket inte minst beror på torka, höga spannmålspriser och Kronisk fattigdom, samhällets allmänna sårbarhet, och Prop. 2016/17:128 den pågående konflikten förvärrar den humanitära situationen. Enligt FN är 3,7 miljoner människor i i behov av humanitärt stöd. Undernäringen är utbredd och 3,5 miljoner människor är i behov av tryggad livsmedelsförsörjning. Nutritionsläget är allvarligt och det beräknas att totalt 852 000 människor är i behov av förebyggande vård och behandling för undernäring. 620 000 barn kommer att behöva nutritionsbehandling . Särskild drabbad är regionen där 17,av befolkningen lider av akut undernäring. Vid sidan av livsmedel är behoven av bland annat skydd, sanitet och vatten stora. De regelbundna torrperioderna i har återkommit med allt tätare intervaller, vilket bidragit till att lokalbefolkningens återhämtningsförmåga försvagats kraftigt. Konflikten i har även bidragit till stora flyktingrörelser inom och mellan länderna i regionen vilket har skapat ytterligare humanitära behov. av internflyktingarna och nästan samtliga återvändande befinner sig i regionerna Timbuktu, , och . Omkring en miljon internflykingar beräknas finnas i regionen. Genom den nya strategin för utvecklingssamarbete med 2016- 2020, som antogs , kommer fler beröringsytor skapas mellan utvecklingspolitiken och det politiska arbetet. Eftersom situationen är fortsatt instabil i de norra delarna av landet försvåras humanitära aktörers möjligheter att göra ordentliga behovsbedömningar och genomföra humanitära insatser. 4Internationella samfundets och engagemang i uppmanade genom resolution det internationella samfundet, däribland EU, att stödja försvars- och säkerhetsstyrkor med bland annat utbildning och rådgivning. antog säkerhetsrådet resolution , som med stöd av kapitel VII medgav etableringen av en afrikanskledd internationell stödinsats i , AFISMA. Bland AFISMA:s uppgifter ingick att förbättra den maliska arméns förmåga och stödja återtagandet av de norra delarna av . Ett etablerades i med uppgift att stödja den politiska processen och ansträngningar för att återupprätta säkerheten i landet. När väpnade extremistgrupper började rycka fram söderut mot huvudstaden , vände sig till med en begäran om militärt stöd. inledde en militär insats, under beteckningen Operation Serval, i syfte att hejda de väpnade extremistgruppernas framryckning, och stödja säkerhetsstyrkor. Operation Serval stöddes också av och . Parallellt påskyndade AU och ECOWAS utstationeringen av AFISMA till och insatsens numerär ökades till drygt 6 000 soldater. uttryckte såväl AU och ECOWAS som regering stöd för omvandlingen av AFISMA till en FN-insats för att 2100, som med stöd av kapitel VII inrättade en FN-ledd stabiliseringsinsats i , MINUSMA. ersattes Operation Serval, som var begränsad till , av den regionala franska insatsen Operation Barkhane, som är inriktad på Operation Barkhane består av ungefär 3 000-4 000 personer som är utgrupperade i , , , Den franska styrkan har mandat att, efter begäran av FN:s generalsekreterare, ingripa till stöd för MINUSMA när insatsen är under överhängande, allvarligt hot. FN-insatsen och den franska styrkan har EU och dess medlemsstater spelade en aktiv roll i hanteringen av krisen i och antog rådsslutsatser . 2013 utsågs till särskild representant för EU (EUSR) i med i första hand ett särskilt fokus på situationen i och den regionala dimensionen av krisen i landet. 2015 utsågs till ny EUSR i . Europeiska kommissionen stöd inom ramen för den tionde europeiska utvecklingsfonden (EDF 10) motsvarande för perioden 2008–2013. Storleken på EU:s utvecklingsbistånd till under EDF 11 väntas uppgå till –2020. har EU inom ramen för for allokerat till projekt som syftar till att hantera grundorsakerna till irreguljär migration i . genomfördes en större givarkonferens i och regi där även deltog. En rad åtaganden från det internationella samfundets sida gjordes med syfte att bidra till socioekonomisk utveckling och stabilitet i norra . Efter önskemål från och efter en begäran från FN:s säkerhetsråd upprättades EUTM (rådsbeslut 2013/34/GUSP). Insatsen inleddes (rådsbeslut 2013/87/GUSP). Till uppgifterna hör att bistå med rådgivning och stöd till försvarsledning och att tillhandahålla utbildning för den Syftet är att stärka den operativa förmågan och bidra till respekten för mänskliga rättigheter, rättsstatens principer, internationell humanitär rätt och skydd av civila, särskilt kvinnor och barn, samt stärka den legitima civila kontrollen över Insatsen har förlängts två gånger, (rådsbeslut /220/GUSP) och (rådsbeslut 2016/446/GUSP). förlängdes insatsens mandat fram till den EUTM består av cirka 600 personer och verksamheten sträcker sig till floden krök, inbegripet och EUTM ska inte vara inblandat i stridsoperationer. Regeringen beslutade att ska bidra till EU- insatsen med högst 15 personer. regeringen att förlänga det svenska deltagandet i EUTM till den 31 Som ett komplement till EUTM identifierade EU, i samverkan med och , behovet av en civil rådgivningsinsats riktad mot säkerhetssektorn. Följaktligen etablerades Prop. 2016/17:128 EUCAP (rådsbeslut /219/GUSP). Efter en uppbyggnadsfas blev insatsen operativ (rådsbeslut /76/GUSP). beslutade EU om en förlängning av insatsen till och med (rådsbeslut /50/GUSP). Insatsen fokuserar på högre ledning av polisen, gendarmeriet och nationalgardet genom rådgivning och utbildning. har bidragit med civila kompetenser till insatsen och har som mest haft fyra personer på plats . EUCAP fungerar som ett komplement till den polisiära verksamheten inom MINUSMA, där FN-insatsen bland annat ansvarar för polisiär grundutbildning och genomförande av reformer. bidrar med personal till MINUSMA. Med anledning av utbrottet av oroligheter och den påskyndade utstationeringen av AFISMA beslutade regeringen att även bistå medlemsländerna i ECOWAS med transportflygförmåga i form av flygtimmar med det strategiska transportflygplanet , som disponerar inom ramen för samarbetet Strategic Airlift Capability. Totalt bidrog med C17. Som en del i stödet till AU:s internationella krishantering delfinansierade EU AFISMA med ur den afrikanska fredsfaciliteten. inledde Internationella brottmålsdomstolens (ICC) åklagare, efter hänskjutande av , en förundersökning om huruvida krigsförbrytelser eller andra brott som omfattas av domstolens jurisdiktion begåtts på territorium . En person begärdes häktad för misstänkt delaktighet i uppsåtligt riktade angrepp mot religiösa och kulturella byggnader i Timbuktu. Han överfördes till domstolen i och dömdes till i fängelse. beslutade för mänskliga rättigheter att utse en oberoende expert med uppdrag att stödja i dess ansträngningar för att främja och skydda mänskliga rättigheter i landet. Mandatet har därefter förlängts , , och . beslutade regeringen att återuppta det bilaterala biståndet till och myndigheter, efter att detta avbrutits till följd av militärkuppen. Stödet till icke-statliga organisationer och det omfattande humanitära stödet till befolkning berördes aldrig av avbrottet. antog regeringen en ny strategi för utvecklingssamarbete med för åren 2016–2020. Strategin omfattar sammantaget för perioden, varav avser Sidas verksamhet och avser Insatserna kan indelas i tre huvudkategorier: stärkt demokrati och jämställdhet samt ökad respekt för mänskliga rättigheter; mänsklig säkerhet och frihet från våld; förbättrad miljö, begränsad klimatpåverkan och stärkt motståndskraft mot genomgripande tema är rättighetsperspektivet. Kvinnor och barn utgör 2016/17:128 Den initiala humanitära allokeringen för uppgår till . Sida gör löpande humanitära analyser av läget i landet och beloppet kan komma att öka under årets gång. Det svenska stödet kanaliseras bland annat genom flera FN-organ på plats i landet, genom , samt genom att expertpersonal ställs till förfogande genom Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Stödet går till insatser inom bland annat livsmedelsassistans, hälsa, nutrition, vatten och sanitet, skydd och utbildning. uppgick humanitära stöd till till . var och tillsammans de två största givarna till FN:s humanitära flyg, UNHAS. bidrar även med ett omfattande basbudgetstöd till humanitära FN-organisationer och som har betydande operationer i . 5Förenta nationernas stabiliseringsinsats i , MINUSMA Med fastställande av att situationen i utgjorde ett hot mot internationell fred och säkerhet antog resolution , med stöd av kapitel VII. Därmed upprättades en integrerad multidimensionell stabiliseringsinsats i , MINUSMA, för en period om inledningsvis . övertog MINUSMA ansvaret från AU-insatsen AFISMA. Den militära personal och de poliser i AFISMA som då var utgrupperade i integrerades i FN-insatsen. antog resolution , som förlängde MINUSMA:s mandat med till . antog resolution , som förlängde MINUSMA:s mandat med till . antog resolution , som förlängde MINUSMA:s mandat med till . Insatsens styrka får uppgå till högst 13 289 i den militära personalen och 1 920 poliser. Dessutom får ytterligare civil personal ingå i insatsen i den utsträckning som FN bedömer nödvändig för att lösa uppgifterna i mandatet. MINUSMA har enligt resolution följande huvudsakliga uppgifter: stödja genomförandet av fredsavtalet; stödja den politiska dialogen och nationell försoning; skydda civila och stödja stabilisering av landet, inklusive mot asymmetriska hot; motverka asymmetriska hot och aktivt skydda MINUSMA:s mandat; skydda FN-personal; främja och skydda mänskliga rättigheter; samt stödja humanitär biståndsverksamhet. Insatsen har dessutom rätt att ge stöd inom följande områden: stabiliseringsprojekt; hantering och desarmering av vapen och ammunition; bevarande av kulturarv; samt till sanktionskommitté 1267/1989/2253 Isil (Da’esh) och Al-Qaida. leds insatsen av FN:s generalsekreterares särskilda representant från . uppgick den militära personalen i insatsen till ungefär 10 600, medan Prop. 2016/17:128 antalet poliser var ungefär 1 300 och antalet övriga civila anställda ungefär 1 400 (internationella och lokalanställda). Insatsen är huvudsakligen utgrupperad i och i norra . Högkvarteret för insatsen, med både civil och militär ledning, ligger i och sektorhögkvarter finns i Timbuktu, och . Ett regionalt kontor finns i . 6 Folkrättsligt mandat för insatsen Genom resolution (2013) fastställde att situationen i utgjorde ett hot mot internationell fred och säkerhet och beslutade, med stöd av kapitel VII i , att upprätta MINUSMA. Insatsen har förlängts genom resolutionerna (2014) och 2227 (2015) samt senast genom resolution (2016), då den förlängdes till . Det finns även en inbjudan till FN av som utgör ytterligare en folkrättslig grund för insatsen. En förutsättning för att det ska finnas ett fullgott folkrättsligt mandat också efter är att förlänger MINUSMA efter detta datum. I resolution (2016) bemyndigas MINUSMA att vidta alla nödvändiga åtgärder i enlighet med sin förmåga och inom sitt geografiska insatsområde för att utföra insatsens uppgifter. Rätten för MINUSMA att använda våld grundas ytterst på säkerhetsrådets mandat i enlighet med kapitel VII och måste stå i överenstämmelse med de mänskliga rättigheterna samt i tillämpliga fall den internationella humanitära rätten. Rätten till våldsanvändning har preciserats i insatsregler som innebär att styrkan under vissa omständigheter kan tillgripa våldsmedel som går utöver traditionellt självförsvar. 7Det svenska militära bidraget till MINUSMA Det svenska bidraget till MINUSMA föreslås fortsatt utgöra en del av insatsens samlade underrättelsestruktur. I det svenska förbandet ingår även en nationell stödenhet med bland annat en kvalificerad sjukvårdskomponent, analysfunktioner samt personal för drift och underhåll av basen och dess struktur. Avsikten är dessutom att även fortsättningsvis placera stabsofficerare vid relevanta staber. Huvuduppgiften för det svenska förbandet är att till stöd för genomförandet av MINUSMA:s mandat bidra till insatsens underrättelseenhet. Inom ramen för tillgängliga resurser och förmågor ska det svenska förbandet dessutom bidra till upprätthållandet av insatsens mandat i enlighet med säkerhetsrådets resolution (2016). 2016/17:128 Det svenska underrättelsebidraget förutses under normala omständigheter uppgå till cirka 320 personer på plats. Det svenska underrättelsebidraget är stationerat i Timbuktu, huvudort i MINUSMA:s västra sektor. Emellertid kan det svenska styrkebidraget användas i hela MINUSMA:s insatsområde. Styrkan ska med kort varsel kunna förstärkas tillfälligt för räddnings-, evakuerings- och förstärkningsinsatser vid försämrat säkerhetsläge eller förbandsrotationer. Sammantaget ska det svenska bidraget kunna uppgå till högst 470 personer. Utöver underrättelsebidraget ska bidra med taktisk flygtransportförmåga bestående av ett flygplan av typen med tillhörande personal för drift och underhåll. Till bidraget hör också bland annat en vaktstyrka. Bidraget ingår som en del i en samnordisk rotation tillsammans med och . ska bidra med flygtransportförmåga med början . Det totala personalbidraget kopplat till flygtransportförmågan omfattar ca 60 personer. Det är regeringens avsikt att styrkebidraget till MINUSMA ska vara långsiktigt. Hotbilden för personalen kommer att variera. Försvarsmakten kommer att göra löpande hot- och riskbedömningar och vidta eventuella åtgärder utifrån denna bedömning. Regeringens förslag: medger att regeringen ställer en svensk väpnad styrka bestående av högst 470 personer till förfogande för deltagande i FN:s stabiliseringsinsats i (MINUSMA) till 2018, under förutsättning att det även fortsättningsvis finns ett giltigt mandat för styrkan enligt beslut av . Regeringens bedömning: Det svenska underrättelsebidraget kommer under normala omständigheter att uppgå till ungefär 320 personer på