prop · H50349 · 2017-12-05 00:00:00 — En förutsättning för att ansvarsfrihet ska komma i fråga är att den information som underrättelsen gäller kan antas ha börjat tillhandahållas ur databasen tidigare än innan underrättelsen. Om så inte är fallet ansvarar utgivaren även fortsättningsvis fullt ut för informationen och kan inte undgå ansvar genom att ta bort den. Se kommentaren till 7 § för exempel på vilka omständigheter som kan beaktas vid bedömningen av informationen börjat tillhandahållas. Utgångspunkten för beräkningen av om material har funnits i databasen är den tidpunkt då utgivaren tog del av underrättelsen. Det åligger den som framställer en underrättelse att visa att utgivaren har tagit emot denna, se 6 kap. 3 § tillämpningslagen. Om talan om ansvar eller skadestånd väcks efter underrättelse måste utgivaren redan före huvudförhandlingen ha åberopat att han eller hon inte kan hållas ansvarig för materialet på grund av att det har publicerats före underrättelsen för att invändningen ska kunna beaktas av domstolen i målet (se 8 §). Av andra stycket följer att närmare föreskrifter om underrättelser Prop. 2017/18:49 enligt första stycket får meddelas i lag. Sådana bestämmelser finns i Om en utgivare av en databas enligt 1 kap. 4 § första stycket 2 a–c, utan en föregående underrättelse enligt 6 §, har delgetts en stämningsansökan med yrkande om ansvar eller skadestånd för yttrandefrihetsbrott avseende viss information i databasen, och utgivaren efter delgivningen tar bort informationen ur databasen, kan han eller hon inte hållas ansvarig för informationen. Trots första stycket kan utgivaren hållas ansvarig om det görs antagligt att informationen började tillhandahållas ur databasen innan utgivaren delgavs stämningsansökningen eller . I paragrafen, som är ny och som i allt väsentligt har utformats enligt Lagrådets synpunkter, finns en bestämmelse om frihet från ansvar när talan om ansvar eller skadestånd för yttrandefrihetsbrott väcks utan föregående underrättelse enligt 6 §. Övervägandena finns i avsnitt 8.2.2. Justitiekanslern eller målsäganden kan välja att väcka talan om ansvar eller skadestånd för yttrandefrihetsbrott för information som tillhandahålls i en sådan databas som avses i 1 kap. 4 § första stycket 2 a–c utan att först ha underrättat utgivaren enligt 6 §. Av första stycket framgår att utgivaren i ett sådant fall kan undgå ansvar för yttrandefrihetsbrott om han eller hon från delgivningen av stämningsansökningen tar bort den information stämningsansökningen gäller ur databasen. Väljer utgivaren att ta bort informationen finns det alltså inte längre någon möjlighet att ingripa straffrättsligt mot utgivaren. Av 9 kap. 2 § tredje stycket följer att utgivaren då inte heller är skadeståndsrättsligt ansvarig för yttrandefrihetsbrottet. Krav på skadestånd kan dock fortfarande riktas mot den som bedriver programverksamheten, dvs. i de flesta fall ett medieföretag (se 9 kap. 2 § andra stycket). En invändning från utgivarens sida om att han eller hon inte kan hållas ansvarig för materialet i en databas på grund av att publiceringen har skett före delgivningen av stämningsansökan ska åberopas före huvudförhandlingen för att den ska kunna beaktas av domstolen i målet (se 8 §). Av andra stycket följer att begränsningen av utgivarens ansvar inte gäller om Justitiekanslern eller målsäganden gör det antagligt att informationen började tillhandahållas innan stämningsansökan delgavs eller senare, dvs. Beviskravet i denna del är alltså förhållandevis lågt. Saknas uttrycklig uppgift om publiceringstidpunkt kan till exempel en redogörelse för en händelse eller andra faktauppgifter i anslutning till ett yttrande göra antagligt när en publicering har skett. Även en kronologisk uppbyggnad med publiceringar som följer efter varandra, kan bidra till att göra tidpunkten för publicering antaglig. Möjligheten till ansvarsfrihet för äldre material får bara betydelse i straffrättsligt avseende om preskription inte har inträtt. visserligen har tagits bort ur en databas men där preskriptionsfristen fortfarande löper kan bli föremål för frihet från ansvar. I en sådan situation kan alltså utgivaren åberopa att ansvarsfrihet har inträtt på den grunden att den aktuella informationen började tillhandahållas tidigare än före delgivningen. Om den som är tilltalad för yttrandefrihetsbrott vill åberopa en omständighet som enligt detta kapitel medför att han eller hon inte ska vara ansvarig, ska denna omständighet åberopas före huvudförhandlingen. Annars får domstolen inte ta hänsyn till omständigheten. Enligt paragrafen ska en invändning om att den som är tilltalad för yttrandefrihetsbrott inte ska vara ansvarig åberopas före huvudförhandlingen. Annars får domstolen inte ta hänsyn till den. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 3 §. Paragrafen omfattar även det fallet att den tilltalade vill göra gällande en sådan grund för frihet från ansvar som anges i 7 §. Ändringarna är endast språkliga. Den som är ansvarig för yttrandefrihetsbrott enligt detta kapitel ska anses ha haft kännedom om innehållet i programmet eller den tekniska upptagningen och medgett sändning eller utgivning. I paragrafen regleras den s.k. uppsåtspresumtionen. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 4 §. Ändringarna är endast språkliga. Huvudregel för tillsyn och åtal Bestämmelserna i 9 kap. 1–7 §§ tryckfrihetsförordningen om tillsyn och åtal gäller också i fråga om program, tekniska upptagningar och yttrandefrihetsmål, om inte annat följer av bestämmelserna i detta kapitel. Av paragrafen framgår att bestämmelserna i 9 kap. 1–7 §§ TF om tillsyn och åtal också gäller i fråga om program, tekniska upptagningar och yttrandefrihetsmål om inte annat följer av detta kapitel. Paragrafen motsvararar hittillsvarande 7 kap. 1 § första stycket första meningen. Eftersom hittillsvarande 7 kap. 1 § delas upp på flera paragrafer anges att hänvisningen till 9 kap. 1–7 §§ TF inte gäller om något annat anges i detta kapitel. Någon ändring i sak är inte avsedd. Övriga ändringar är endast språkliga. Se kommentaren till 1 kap. 2 § Prop. 2017/18:49 om begreppet program. Justitiekanslerns överlämnande av åklagaruppdrag Justitiekanslern får när det gäller tekniska upptagningar överlämna åt allmän åklagare att vara åklagare i yttrandefrihetsmål om ansvar eller konfiskering på grund av olaga hot, hets mot folkgrupp, olaga våldsskildring, hot mot tjänsteman, övergrepp i rättssak eller brott mot medborgerlig frihet. Rätten att väcka allmänt åtal får dock inte överlämnas när det gäller yttrandefrihetsbrotten hets mot folkgrupp eller brott mot medborgerlig frihet. Paragrafen reglerar Justitiekanslerns möjlighet att när det gäller tekniska upptagningar överlämna till allmän åklagare att vara åklagare i yttrandefrihetsmål om vissa yttrandefrihetsbrott. Paragrafen motsvararar hittillsvarande 7 kap. 1 § första stycket andra och tredje meningarna. Ändringarna är endast språkliga. Preskription vid allmänt åtal Den tid inom vilken allmänt åtal för yttrandefrihetsbrott ska väckas är i fråga om 1.program från det att programmet sändes, 2.tillhandahållande som avses i 1 kap. 4 § första stycket 2 a–c från när informationen inte längre tillhandahölls, 3.offentlig uppspelning ur en databas som avses i 1 kap. 4 § första stycket 2 d från uppspelningen, och 4.tekniska upptagningar från det att upptagningen gavs ut. Beträffande sådana tekniska upptagningar som saknar någon av de i 3 kap. 16 § föreskrivna uppgifterna gäller dock vad som är föreskrivet i lag om tid för väckande av talan med den begränsningen att allmänt åtal inte får väckas senare än från det att Justitiekanslern fick kännedom om upptagningen. Paragrafen innehåller tidsfrister för väckande av allmänt åtal för yttrandefrihetsbrott. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 7 kap. 1 § andra stycket. Ändringarna är endast språkliga och redaktionella. Se kommentaren till 1 kap. 2 § om begreppet program. Finns det ingen ansvarig för ett yttrandefrihetsbrott enligt 6 kap. när det gäller en teknisk upptagning, får åklagaren eller målsäganden i stället för att väcka åtal ansöka om att upptagningen ska konfiskeras. Detsamma gäller när den som är ansvarig för brott inte kan delges I paragrafen regleras möjligheten för åklagaren eller målsäganden att ansöka om konfiskering av en teknisk upptagning om det saknas någon ansvarig för yttrandefrihetsbrott eller om den ansvarige inte kan delges stämning i . Paragrafen motsvarar hittillsvarande 7 kap. 2 §. Ändringarna är endast språkliga. Granskning och tillsyn i vissa fall I lag får det meddelas föreskrifter om att en nämnd vars sammansättning är bestämd i lag och vars ordförande ska vara eller ha varit ordinarie domare ska granska om program som någon har sänt på annat sätt än genom tråd står i överensstämmelse med de föreskrifter eller andra villkor som gäller för sändningarna. En sådan nämnd får endast uttala sin mening och förelägga den sändande att följa föreskrifterna eller villkoren. I lagen får det föreskrivas att ett föreläggande av nämnden får förenas med vite. Frågor om ansvar för yttrandefrihetsbrott och om utdömande av vite prövas alltid av domstol enligt 3 kap. 7 §. I paragrafen anges bl.a. att det får meddelas föreskrifter i lag om att en nämnd ska granska om program som sänds på annat sätt än genom tråd överensstämmer med de föreskrifter och villkor som gäller för sändningarna. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 7 kap. 4 §. Ändringarna är endast språkliga. Se kommentaren till 1 kap. 2 § om begreppet program. I lag får det meddelas föreskrifter om särskild tillsyn över att yttrandefriheten i filmer, videogram eller andra tekniska upptagningar med rörliga bilder inte missbrukas genom olaga våldsskildring. Tillsynen får även avse att sådana upptagningar som innehåller våld eller hot om våld inte i förvärvssyfte sprids till den som är . Det får i lag meddelas föreskrifter om befogenhet för en myndighet att vid tillsyn enligt första stycket tillfälligt ta hand om ett exemplar av en film, ett videogram eller en teknisk upptagning med rörliga bilder som kan antas innehålla en framställning som innefattar olaga våldsskildring. Av paragrafen följer bl.a. att det i lag får föreskrivas om tillsyn över att yttrandefriheten i tekniska upptagningar med rörliga bilder inte missbrukas genom olaga våldsskildring. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 7 kap. 5 §. Ändringarna är endast språkliga och redaktionella. I fråga om sådana föreskrifter som avses i 5 och 6 §§ gäller vad som föreskrivs om begränsningar av grundläggande fri- och rättigheter i 2 kap. 21–23 §§ regeringsformen. förutsättningar som enligt 2 kap. 21–23 fråga om lagstiftning som begränsar grundläggande fri- och rättigheterna är tillämpliga på sådan lagstiftning som antas med stöd av 7 och 8 §§. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 7 kap. 6 §. Ändringarna är endast språkliga och redaktionella. Beslag av tekniska upptagningar Bestämmelserna i 10 kap. tryckfrihetsförordningen om beslag av tryckta skrifter gäller också i fråga om beslag av tekniska upptagningar, om inte annat följer av bestämmelserna i detta kapitel. Av paragrafen framgår att bestämmelserna om beslag i 10 kap. TF som huvudregel gäller även vid beslag av tekniska upptagningar. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 7 kap. 3 § första stycket första meningen. Eftersom 7 kap. 3 § bryts upp i flera paragrafer anges att 10 kap. inte gäller om något annat anges i detta kapitel. Någon ändring i sak är Även övriga ändringar är endast språkliga och redaktionella. Särskilda regler om beslag När Justitiekanslern har beslutat om konfiskeringsbeslag eller fastställt ett sådant beslag, får rätten på Justitiekanslerns begäran medge att den tidsfrist som anges i 10 kap. 4 § tryckfrihetsförordningen förlängs, om tiden är otillräcklig med hänsyn till beslagets omfattning eller någon Förlängningen får inte avse än som är oundgängligen nödvändig och får omfatta sammanlagt högst . I paragrafen regleras tidsfrister för konfiskeringsbeslag. motsvarar hittillsvarande 7 kap. 3 § första stycket fjärde och femte Ändringarna är endast språkliga och redaktionella. Om Justitiekanslern enligt 7 kap. 2 § har överlämnat åt allmän åklagare att vara åklagare i yttrandefrihetsmål gäller vad som anges i detta kapitel och i 10 kap. 2, 4 och 12 §§ tryckfrihetsförordningen om Justitiekanslerns uppgifter även den allmänna åklagaren. i 10 kap. 3 § andra stycket tryckfrihetsförordningen om anmälan av beslag gäller dock inte allmän åklagare. I paragrafen regleras vad som gäller för allmän åklagare om Justitiekanslern överlämnat till denna att vara åklagare i Paragrafen motsvarar hittillsvarande 7 kap. 3 § första stycket sjätte och sjunde meningarna. 2017/18:49 Ändringarna är endast språkliga. Beslut om beslag av teknisk upptagning ska innehålla uppgifter om det eller de avsnitt av framställningen som har gett anledning till beslaget. Om det vid ett sådant utredningsbeslag som avses i 10 kap. 12 § tryckfrihetsförordningen inte är möjligt att i beslutet närmare ange varje avsnitt som har gett anledning till beslaget, ska det i efterhand i ett särskilt beslut anges vilka avsnitt som åberopas som brottsliga. Ett sådant beslut ska meddelas så snart det är möjligt. Beslaget gäller endast de särskilda skivor, rullar eller andra sådana delar av upptagningen där dessa avsnitt förekommer. I paragrafen finns bestämmelser om vilka uppgifter ett beslut om beslag av en teknisk upptagning ska innehålla. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 7 kap. 3 § andra stycket. Ändringarna är endast språkliga och redaktionella. Bevis om beslag ska utan avgift lämnas till den som beslaget har gjorts hos och den som har låtit framställa den tekniska upptagningen. Beviset ska innehålla uppgifter om det eller de avsnitt i upptagningen som har gett anledning till beslaget. Ett sådant bevis ska lämnas så snart det är möjligt. Paragrafen reglerar bevis om beslag. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 7 kap. 3 § tredje stycket. Ändringarna är endast språkliga och redaktionella. Beslag av upptagningar, skrifter eller bilder beställda ur en databas För en upptagning, skrift eller bild som har beställts ur en databas enligt 1 kap. 4 § första stycket 2 c gäller vid yttrandefrihetsbrott vad som anges om utredningsbeslag i 10 kap. 12 § tryckfrihetsförordningen. I stället för 10 kap. 7 och 10 §§ gäller dock beträffande tekniska upptagningar vad som föreskrivs i 4 och 5 §§. I paragrafen regleras vad som gäller för beslag av en upptagning, skrift eller bild som beställts ur en databas (s.k. print on demand). Paragrafen motsvarar hittillsvarande 7 kap. 3 § första stycket andra och tredje meningarna. Ändringarna är endast språkliga. Skadestånd för missbruk av yttrandefriheten genom innehållet i ett program eller en teknisk upptagning får grundas endast på att det program eller den tekniska upptagning som kravet avser innefattar yttrandefrihetsbrott. I fråga om skadestånd på grund av brott som avses i 5 kap. 3–5 §§ gäller vad som är föreskrivet i lag. Vad som sägs om skadestånd enligt detta kapitel gäller i tillämpliga delar även krav enligt 5 kap. 7 § på att en dom om förtal eller förolämpning ska återges i ett program. Bestämmelsen i 6 kap. 9 § gäller också i fråga om skadestånd på grund av yttrandefrihetsbrott i ett program eller en teknisk upptagning. I paragrafen regleras bl.a. de allmänna förutsättningarna för skadestånd för missbruk av yttrandefriheten. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 8 kap. 1 § och 4 § första meningen. Tredje stycket är nytt, jämför 11 kap. 1 § TF. Övriga ändringar är endast språkliga. Se kommentaren till 1 kap. 2 § om begreppet program. Vem som är ansvarig Den som är ansvarig för yttrandefrihetsbrott enligt 6 kap. är även ansvarig för skadestånd. Krav på skadestånd kan även riktas mot den som bedriver programverksamheten eller har låtit framställa den tekniska upptagningen. Om en utgivare inte ansvarar för yttrandefrihetsbrott till följd av 6 kap. 6 och 7 §§ är han eller hon inte heller ansvarig för skadestånd. I paragrafen finns bestämmelser om vem som ansvarar för skadestånd. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 8 kap. 2 § första stycket. Övervägandena finns i avsnitt 8.2.2. Av tredje stycket, som är nytt, framgår att om en utgivare till följd av regleringen om frihet från ansvar i 6 kap. 6 och 7 §§ inte ansvarar för yttrandefrihetsbrott, ansvarar han eller hon inte heller för skadestånd med anledning av brottet. Krav på skadestånd kan dock enligt andra stycket alltid riktas mot den som bedriver programverksamheten, dvs. i de allra flesta fall ett medieföretag. Övriga ändringar är endast språkliga och redaktionella. Vid direktsändningar som avses i 1 kap. 16 § är gärningsmannen ansvarig för skadestånd på grund av brott som han eller hon begår i sändningen. Krav på skadestånd kan även riktas mot den som bedriver programverksamheten. I paragrafen regleras skadeståndsansvaret för brott som begås i direktsändningar. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 8 kap. 2 § andra stycket. Ändringarna är endast språkliga. Om den som skulle ha varit ansvarig för yttrandefrihetsbrott i en teknisk upptagning inte har någon känd hemvist i landet när brottet begås och inte heller kan påträffas här under rättegången och ansvaret därför övergår på den som sprider upptagningen enligt 6 kap. 4 § 1 och 2, får krav på skadestånd ändå riktas även mot den som skulle ha varit ansvarig. Det gäller i den utsträckning skadestånd kan dömas ut enligt lag. I paragrafen regleras en möjlighet att rikta skadeståndskrav mot den som skulle varit ansvarig för yttrandefrihetsbrott i en teknisk upptagning när ansvaret har övergått till den som sprider upptagningen. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 8 kap. 3 §. Ändringarna är endast språkliga. Om någon är ansvarig för skadestånd på grund av yttrandefrihetsbrott i egenskap av ställföreträdare för en juridisk person, får krav på skadestånd även riktas mot den juridiska personen. Om en förmyndare, god man eller förvaltare i den egenskapen är ansvarig för skadestånd på grund av yttrandefrihetsbrott, får krav på skadestånd även riktas mot den för vilken förmyndaren, den gode mannen eller förvaltaren har utsetts. Krav på skadestånd enligt denna paragraf får framställas om och i den omfattning anspråket kan göras gällande enligt lag. I paragrafen finns bestämmelser om möjlighet att rikta skadeståndskrav mot en juridisk eller fysisk person när den skadeståndsansvariga är en ställföreträdare respektive en förmyndare, god man eller förvaltare för personen. Paragrafen motsvarar delar av hittillsvarande 8 kap. 4 §. Den hittillsvarande paragrafen innehåller en hänvisning till 11 kap. 3– 5 §§ TF. I denna paragraf samt i 6 och 7 §§ skrivs dessa bestämmelser i stället ut. Någon ändring i sak är inte avsedd. Även övriga ändringar är endast språkliga. Om två eller flera är ansvariga för skadestånd enligt detta kapitel, ansvarar de solidariskt för skadeståndet. I fråga om ansvaret dem emellan gäller vad som föreskrivs i lag. I paragrafen finns bestämmelser om solidariskt ansvar för skadestånd. Paragrafen motsvarar delar av hittillsvarande 8 kap. 4 §. Se kommentaren till 5 §. Ändringarna är endast språkliga. Skadestånd när straff för brottet inte kan dömas ut Krav på skadestånd med anledning av ett yttrandefrihetsbrott kan framställas trots att straff för brottet inte kan dömas ut på grund av preskription eller av något annat skäl. I paragrafen regleras att krav på skadestånd med anledning av ett yttrandefrihetsbrott kan framställas trots att brottet är preskriberat eller det av något annat skäl inte går att döma ut straff. Paragrafen motsvarar delar av hittillsvarande 8 kap. 4 § andra meningen. Se kommentaren till 5 §. Ändringarna är endast språkliga. 10 kap. Rättegången i yttrandefrihetsmål Vad som sägs i 12 kap. tryckfrihetsförordningen om rättegången i tryckfrihetsmål ska gälla också i fråga om motsvarande mål som avser program och tekniska upptagningar (yttrandefrihetsmål). Hänvisningen i 12 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen till 8 kap. tryckfrihetsförordningen ska avse 6 kap. denna grundlag. De som har utsetts till juryledamöter för tryckfrihetsmål ska också vara juryledamöter i yttrandefrihetsmål. I paragrafen finns bestämmelser om att vad som sägs i 12 kap. TF om rättegången i tryckfrihetsmål ska gälla också i yttrandefrihetsmål. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 9 kap. 1 §. Övervägandena finns i avsnitt 4.2. Ordet jurymän byts ut mot juryledamöter. Någon ändring i sak är inte avsedd. Även övriga ändringar är endast språkliga. Program och tekniska upptagningar från utlandet Vidaresändningar av program från utlandet För samtidig och oförändrad vidaresändning här i landet av program som avses i 1 kap. 3 § och som kommer från utlandet eller förmedlas hit genom satellitsändning men inte utgår från , gäller denna grundlag enbart i fråga om –censurförbud och förbud mot andra hindrande åtgärder enligt 1 kap. –innehav av tekniska hjälpmedel och anläggande av trådnät enligt –förbud mot ingripanden enligt 1 kap. 14 §, –det förhållningssätt som enligt 1 kap. 15 § ska iakttas vid tillämpningen av denna grundlag, –rätt att sända program i tråd enligt 3 kap. 1 §, och 2017/18:49 – särskilda regler för lagstiftning och rättslig prövning enligt 3 kap. 5 och 7 §§. Dessutom ska bestämmelserna om meddelar- och anskaffarfrihet i 4 och 7 §§ tillämpas. Om har godkänt en internationell överenskommelse om program, får sådana föreskrifter om reklam och annonsering som avses i 1 kap. 19 § inte hindra vidaresändning av program om det skulle strida mot överenskommelsen. I paragrafen anges vilka bestämmelser i denna grundlag som ska tillämpas för samtidig och oförändrad vidaresändning av program som kommer från utlandet eller förmedlas hit genom satellitsändning. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 1 kap. 7 §. Ändringarna är endast språkliga och redaktionella. Se kommentaren till 1 kap. 2 § om begreppet program. Tekniska upptagningar från utlandet Bestämmelserna i 1–10 och 12 kap. är tillämpliga på sådana tekniska upptagningar som har framställts utomlands och som lämnas ut för spridning i . Vad som sägs i denna grundlag om den som har låtit framställa upptagningen ska då i stället gälla den som lämnar ut upptagningen för spridning här i landet. I paragrafen anges vilka bestämmelser i denna grundlag som ska tillämpas på tekniska upptagningar som har framställts utomlands och som lämnats ut för spridning i . Paragrafen motsvarar hittillsvarande 10 kap. 1 § första stycket. Ändringarna är endast språkliga. Det som sägs om meddelar- och anskaffarfrihet i 1 kap. 10 § gäller även i fråga om sådana tekniska upptagningar som har framställts utomlands och som lämnas ut för spridning här men som inte huvudsakligen är avsedda att spridas i . Första stycket gäller dock inte om 1.meddelandet eller anskaffandet innefattar brott mot säkerhet, 2.meddelandet innefattar ett sådant utlämnande eller tillhandahållande som avses i 5 kap. 4 § första stycket 2, eller 3.meddelandet utgör ett uppsåtligt åsidosättande av tystnadsplikt. I paragrafen finns bestämmelser om meddelar- och anskaffarfrihet i förhållande till vissa tekniska upptagningar som framställts utomlands. Denna paragraf och 4–7 §§ motsvarar hittillsvarande 10 kap. 1 § andra stycket och 2 § som struktureras om så att reglerna om tekniska upptagningar (3–6 §§) och program (7 §) behandlas var för sig. Den hittillsvarande paragrafen innehåller omfattande hänvisningar till Prop. 2017/18:49 bestämmelser i tryckfrihetsförordningen. I denna paragraf samt i 4–6 §§ skrivs dessa bestämmelser i stället ut. Någon ändring i sak är inte avsedd Även övriga ändringar är endast språkliga och redaktionella. Det som sägs om meddelar- och anskaffarfrihet i 3 § tillämpas för en teknisk upptagning som inte har lämnats ut för spridning i , om uppgiften meddelats eller anskaffats här. I paragrafen finns bestämmelser om meddelar- och anskaffarfrihet i förhållande till tekniska upptagningar som inte har lämnats ut i . Se kommentaren till 3 §.