prop · H403101 · 2017-04-18 00:00:00 — Den offentliga sektorns finansiella sparande uppgick till , en förstärkning med ca jämfört med . Det genomsnittliga finansiella sparandet var av BNP 2007–2016. Den låga nivån förklaras delvis av den utdragna lågkonjunkturens effekter på de offentliga finanserna, men också av de ofinansierade åtgärder, framför allt skattesänkningar, som den förra regeringen genomförde. Regeringen bedömer att både det finansiella och det strukturella sparandet låg i linje med överskottsmålet. Utgiftstaket, ursprungligt fastställd nivå Utgiftstak, slutligt fastställt Budgeteringsmarginal, procent av Det av slutligt fastställda utgiftstaket uppgick till . Enligt utfallet för statens budget uppgick de utgifter som omfattas av utgiftstaket till , dvs. lägre än fastställt tak. Utfallet för statens budget Utfallet för statens budget 2016 och 2015 1 Med statens budget menas den ursprungliga budgeten sammanställd av . Anm.: Beloppen är avrundade och överensstämmer därför inte alltid med summan. Inkomsterna i statens budget beräknades uppgå kronor högre än beräknat i statens budget. Skatteinkomsterna för staten blev högre än beräknat. Det är främst skatt på konsumtion och skatt på kapital som blivit högre. Övriga inkomster blev knappt 13 mil- jarder kronor lägre än beräknat. Avvikelsen förklaras främst av högre avräkningar m.m. i anslutning till skattesystemet. kronor lägre än den av beslutade budgeten . Med beslut om ändringar i statens budget anvisades sammanlagt ytterligare . I förhållande till totalt anvisade medel (statens budget och ändringar i statens budget) blev utgifterna lägre. Statens budgetsaldo blev därmed , vilket är en förbättring med jämfört med det budgeterade beloppet. Resultat från andelar i hel- och Finansiella intäkter och kostnader, netto Anm.: Beloppen är avrundade och överensstämmer därför inte alltid med summan. Årets överskott, dvs. skillnaden mellan intäkter och kostnader i resultaträkningen, uppgår till och innebär en förbättring med jämfört med . Skatteintäkterna ökade med . Skatteintäkterna uppgick till och utgjorde av de totala intäkterna. Kostnaderna för transfereringar, exklusive avsättningar till fonder, uppgick till 1 013 miljar- der kronor, en ökning med jämfört med . Kostnaderna för statens egen verksamhet uppgick till . Det är en ökning med jämfört med . Resultat från andelar i hel- och delägda företag uppgick till -, vilket är en minskning med jämfört med . Finansiella intäkter och kostnader, netto uppgick till knappt -, vilket är en förbättring med jämfört med . Nettokostnaden för statsskulden uppgick till , vilket är oförändrat jämfört med . S k r . 2 01 6 / 1 7: 1 0 1 Avsättning för pensioner m.m. Summa kapital och skulder Anm.: Beloppen är avrundade och överensstämmer därför inte alltid med summan. Statens nettoförmögenhet, dvs. skillnaden mellan tillgångarnas och skuldernas bokförda värde (motsvarande eget kapital i ett företag), blev negativ och uppgick till -vid utgången av 2016, vilket motsvarar av BNP. I förhållande till 2015 förbättrades nettoförmögenheten med 17 mil- jarder kronor. Den konsoliderade statsskulden minskade med till vid utgången av 2016. Lån i svenska kronor minskade med och lån i utländsk valuta ökade med . S k r . 2 01 6 / 1 7: 1 0 1 Garantier om tillförsel av kapital Statliga garantiåtaganden ökade med 113 mil- jarder kronor jämfört med och uppgick till vid utgången av 2016. Som andel av BNP ligger de statliga garanti- åtagandena på . Insättningsgarantin uppgick till , vilket är en ökning med jämfört med . Kreditgarantier inklusive exportgarantier uppgick till , vilket innebär en minskning med i förhållande till 2015. Garantier om tillförsel av kapital uppgick till , vilket är en ökning med jämfört med . Den samlade risken i statens garantier och utlåning bedöms som låg. Lån till andra stater Statens utlåning uppgick till . Utlåningen till och Centrala studielån utgör huvud- delen av statens utlåning. Nationellt intygande samt avgifter till och bidrag från EU Nationella intygandet grundas på ansvariga myndigheters förvaltningsförklaringar, intygan- den och bedömningar avseende hanteringen av EU-medel samt revisionens utlåtanden från granskningar varpå regeringen lämnar följande intygande: Sammanställningen av EU-räkenskaperna, om- fattande resultat- och balansräkning samt en kassamässig redovisning, har upprättats enligt god redovisningssed. Regeringen bedömer att räkenskaperna i allt väsentligt är rättvisande. Betryggande intern styrning och kontroll Det finns ett ramverk för staten som syftar till att säkerställa en betryggande intern styrning och kontroll av EU-medlen. Avgift till och bidrag från EU (kassamässigt) Nettoflöde från statens budget till EU avgift till EU uppgick till . Bidragen från EU uppgick till 11 mil- jarder kronor. Det kassamässiga nettoflödet från statens budget till EU uppgick till , vilket är en minskning med jämfört med . Minskningen för- främst av tidigareläggning av delar av avgift till 2015 samt försening av den rabatt som erhåller i den nya budgetramen för perioden 20142020 på den mervärdesskatte- baserade avgiften och BNI-avgiften. Årsredovisning för staten 2016 S k r . 2 01 6 / 1 7: 1 0 1 Årsredovisning för staten 2016 Regeringen ska året efter budgetåret lämna en årsredovisning för staten till . Årsredovisningen för staten 2016 har upp- rättats i enlighet med bestämmelserna i budget- lagen (2011:203) och enligt god redovisningssed. Regeringen bedömer att årsredovisningen i allt väsentligt ger en rättvisande bild av det ekonomiska resultatet och ställningen samt förvaltningen av statens tillgångar. Den konsoliderade redovisningen i årsredo- visningen omfattar myndigheterna, inklusive affärsverken, under och regeringen. Dessutom ingår som en tillgång hos staten. Intäkter och kostnader, tillgångar och skulder samt betalningar som redovisas av och ingår dock inte. Inte heller ingår premiepensionssystemets tillgångar och skulder med dess avkastning i konsolideringen. Redovisningen omfattar all verksamhet i de ingående organisationerna oavsett finansiering och baseras på information som de statliga myndigheterna och affärsverken lämnar till statsredovisningen och information som presenteras i myndigheternas årsredovisningar. I fall där informationen inte varit tillräcklig har kompletterande information inhämtats. Under- laget har kompletterats med ekonomiska händelser som inte har redovisats av myndig- heterna, framför allt beräkningar av skatte- intäkter som ännu inte har debiterats. Redovisningen utgår från vedertagna redovisnings- och värderingsprinciper som i så stor utsträckning som möjligt hålls oförändrade över tiden. En utveckling av den statliga redovisningen sker dock fortlöpande. Gällande principer och förutsättningar beskrivs i avsnitt 3.4 Redovisningsprinciper och tilläggs- upplysningar. Resultaträkningen ger underlag för bedöm- ning av statens samlade inflöde och förbrukning av resurser. Värdet av statens tillgångar och skulder per redovisas i balansräkningen. Finansieringsanalysen visar statens betalningsflöden. I skrivelsen jämförs utfallet i resultat- och balans- räkningarna, finansieringsanalys och noter med utfallet . Statens budget omfattar samtliga inkomster och utgifter som påverkar statens lånebehov. I skrivelsen jämförs och kommenteras budgetens utfall dels med inkomsterna och utgifterna i den av beslutade ursprung- liga budgeten , dels med utfallet . och Riksgälds- kontoret har lämnat underlag till denna skrivelse (Fi2017/00617/BATOT). Olika avgränsningar av staten redovisas utifrån olika utgångspunkter beroende på att informationen har olika syften. Avgränsningen av staten kan därmed variera. Ett annat skäl till skillnader mellan olika redovisningar är att olika principer tillämpas i räkenskaperna och i statens budget. Beroende på utgångspunkt kan en enskild ekonomisk händelse få delvis olika konsekvenser och utfallet kan därmed skilja sig åt mellan redovisningarna. Informationen om det ekonomiska utfallet i staten utgör även underlag för national- räkenskaperna som är en statistisk samman- S k r . 2 01 6 / 1 7: 1 0 1 ställning i kontoform över den samlade svenska ekonomin. Nationalräkenskapernas avgränsning av staten utgår från definitioner etc. som följer rekommendationer från FN samt Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) nr 549/2013 om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i europeiska unionen. Nationalräkenskapernas avgränsning skiljer sig från årsredovisningen bl.a. genom att affärsverken inte ingår i dess avgränsning av staten. Underlag för och kvalitetssäkring av årets skrivelse Årsredovisningen för staten bygger huvud- sakligen på underlag som har lämnats av och . underlag omfattar utfallet för statens budget inklusive finansiella befogenheter i form av beställningsbemyndi- ganden, garantier etc. Vidare omfattar det resultaträkning, balansräkning och finansierings- analys, statsskuldens utveckling samt redovis- ning av avgifter till och bidrag från EU. underlag omfattar redovis- ning och riskanalys av statliga garantier och utlåning. Redovisningen har i övrigt komplette- rats eller tagits fram internt inom . Det gäller t.ex. beräkningen av skatte- intäkter och uppföljningen av de budgetpolitiska målen. Stora delar av skatteintäkterna bygger fortfarande på en prognos (se avsnitt 3.4.1). Prognosmetoderna som används för att beräkna skatteintäkterna i årsredovisningen för staten är desamma som används för att ta fram prognoser i regeringens budgetpropositioner. När det gäller uppföljningen av överskottsmålet utgår denna dels från officiell statistik från , dels från de indikatorer som regeringen använder för att följa upp överskottsmålet i budgetpropositionen och den ekonomiska vårpropositionen. Hur uppfölj- ningen sker beskrivs närmare i regeringens skrivelse för finanspolitiken (skr. 2010/11:79). En granskning av kvaliteten i årsredovisningen för staten sker dels genom årliga revision av myndigheterna och deras årsredo- visningar, vilka ligger till grund för resultat- och balansräkningarna, finansieringsanalysen samt utfallet för statens budget, dels myndighets- ledningarnas intygande om att myndighetens årsredovisning ger en rättvisande bild. En kvalitetskontroll sker även genom etablerade kvalitetssäkringsrutiner i samband med konsoliderings- arbete och genom arbete med att producera skrivelsen. Kvalitetssäkringen innefattar bl.a. kontroller av att myndigheternas rapporterade finansiella information överens- stämmer med deras respektive årsredovisningar, formella kontroller, motpartsavstämning av mellanhavanden mellan myndigheter, rimlighets- kontroller och analys av poster samt doku- menterade metoder för de beräkningar och förutsättningar som gäller för konsoliderings- arbetet. Granskning av myndigheternas årsredovisningar 2016 har inom ramen för den årliga revisionen granskat 225 myndigheters årsredo- visningar . Granskningen av är inte slutfört då myndig- heten inte har lämnat in årsredovisningen inom utsatt tid. avstår från att uttala sig när den inte kunnat inhämta tillräckliga och ändamålsenliga revisionsbevis och bedömer att möjliga effekter av oupptäckta fel kan vara både väsentliga och genomgripande. uttalar sig med avvikande mening när det finns väsentliga fel som är genomgripande och årsredovisningen som helhet därigenom inte ger en rättvisande bild. Revisionsberättelse med reservation lämnas när inte kunnat inhämta tillräckliga och ändamålsenliga revisionsbevis, men drar slutsatsen att möjliga fel inte är genomgripande. I vissa fall lämnar en revisionsberättelse med standardutformning men vill ändå lyfta fram viktig information och lämnar därför en upplysning i revisionsberättelsen. har avstått från att uttala sig om Statens fastighetsverks årsredo- visning och lämnat ett uttalande med avvikande mening för . Därutöver har lämnat revisionsberättelse med reservation för följande tolv myndigheter: , , Havs- och vattenmyndigheten, Kammarkollegiet, S k r . 2 01 6 / 1 7: 1 0 1 , i län, , Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd, , , social utvärdering och . Elva myndigheter har fått revisionsberättelse med upplysning. De myndigheter som har fått en modifierad revisionsberättelse eller med upplysning återges även utgiftsområdesvis i avsnitt 2. I tabellen nedan redovisas utvecklingen av antalet modifierade revisionsberättelser –2016. Antalet har varierat något men är generellt sett lågt. Ökningen –2016 beror på att har ändrat utformningen av revisionsberättelsen, som innehåller fem olika uttalanden i stället för ett, vilket medför mer preciserade uttalanden. Ökningen är således inte någon indikation på försämrad kvalitet i myndig- heternas årsredovisningar. Myndigheternas årsredovisningar ger överlag en god och rättvisande bild av verksamheten. Antal modifierade revisionsberättelser 2012–2016 Uppföljning av de budgetpolitiska målen S k r . 2 01 6 / 1 7: 1 0 1 1 Uppföljning av de budgetpolitiska målen I detta avsnitt redovisas uppföljningen av två av de tre budgetpolitiska målen , den offentliga sektorns finansiella sparande och utgiftstaket för staten. Därutöver finns ett budgetpolitiskt mål för kommunsektorn i form av ett balanskrav som inte följs upp i denna skrivelse, utan ekonomiska vår- proposition. 1.1Den offentliga sektorns finansiella sparande infördes, efter en infasningsperiod , ett mål för den offentliga sektorns finansiella sparande. fastställde efter en teknisk justering att målet skulle uppgå till i genomsnitt av BNP över en konjunkturcykel i stället för (bet. 2006/2007:FiU20). Definitioner av finansiellt sparande och målet för den offentliga sektorns finansiella sparande Det finansiella sparandet för den offentliga sektorn är resultatet av samtliga transaktioner som påverkar den offentliga sektorns finansiella nettoförmögenhet. Finansiella transaktioner som köp och försäljning av aktier och andra finansiella tillgångar påverkar således inte det finansiella sparandet. Detsamma gäller värdeför- ändringar på tillgångar och skulder. Att målet för den offentliga sektorns finansi- ella sparande är formulerat som ett genomsnitt i stället för ett årligt krav på av BNP är motiverat av stabiliseringspolitiska skäl. målet om 1 procents sparande skulle gälla för varje enskilt år skulle finanspolitiken behöva stramas åt när konjunkturen försvagas för att säkerställa att det årliga målet nås. Finans- politiken skulle då förstärka konjunktur- försvagningen i stället för att stabilisera den. Det finns således goda skäl för att formulera ett mål för den offentliga sektorns finansiella sparande som ett genomsnitt över en konjunkturcykel. Genomsnittsformuleringen gör det svårare att löpande följa upp om målet uppnås. Eftersom sparandet kan tillåtas avvika från den målsatta nivån ett enskilt år är det viktigt att konjunkturläget beaktas när målet i efterhand utvärderas. Målet för det finansiella sparandet omfattar hela den offentliga sektorn, vilket inkluderar staten, ålderspensionssystemet och kommunsektorn. Affärsverken ingår enligt nationalräkenskapernas (NR:s) definition inte i den statliga sektorn utan räknas till företags- sektorn. Det finansiella sparandet 2016 Den offentliga sektorn redovisade ett överskott förstärktes den offentliga sektorns finansiella sparande 2016 med ca (se tabell 1.2). Förstärkningen kan helt och hållet hänföras till staten. I prognosen i den av beslutade budgeten beräknades i stället ett underskott på eller av BNP, det finansiella sparandet blev således ca högre än beräknat. S k r . 2 01 6 / 1 7: 1 0 1 Åtgärder i form av tidigare-/senareläggning av utgifter samt ändringsbeslut i vår- resp. höständ- ringsbudgetarna medförde totalt en mindre förstärkning av det finansiella sparandet på ca . Tabell 1.1 Orsaker till avvikelser mot budgetpropositionen 2016 Källor: och egna beräkningar. Inkomsterna enligt NR underskattades med ca skatter och avgifter som blev högre än i prognosen i budgetpropositionen . Detta förklaras huvudsakligen av högre intäkter från skatt på produktion (ca ), kapitalvinster (ca ) samt omprövningar och anstånd (ca ). Utgifterna överskattades däremot samman- taget med ca . Detta trots att utgifterna för asylsökande blev ca högre än beräknat. Offentliga sektorns övriga utgifter överskattades således med ca . Staten svarade uteslutande för avvikelsen av det finansiella sparandet. Av ovanstående diffe- renser avseende skatteintäkter rör merparten, , statens intäkter. Statens utgifter, med undantag för utgifter direkt kopplade till asylsökande, blev lägre än förväntat. Sparandet i ålders- pensionssystemet underskattades också i budgetpropositionen medan sparandet i kommunsektorn blev något lägre än beräknat. Tabell 1.2 Den offentliga sektorns finansiella sparande -0,9 Källor: och egna beräkningar. Principer för uppföljning av målet för den offentliga sektorns finansiella sparande Det är viktigt att uppföljningen av målet för den offentliga sektorns finansiella sparande är trans- parent och att det finns tydliga principer för hur målet följs upp. Regeringen använder därför ett antal indikatorer för att följa upp målupp- fyllelsen. För att i efterhand avgöra om det finansiella sparandet i den offentliga sektorn varit i linje med målet för det finansiella sparandet använder regeringen som en indikator ett genomsnitt för det finansiella sparandet , vilket för den aktuella perioden omfattar åren 2007–2016. Syftet med denna bakåt- blickande redovisning är att bedöma om det funnits systematiska fel i finanspolitiken som minskar sannolikheten för att målet nås . För att beakta vilken påverkan konjunktur- läget har på den offentliga sektorns sparande, använder regeringen även det strukturella sparandet som en indikator på hur målet uppfylls. Det strukturella sparandet syftar till att visa hur stort det finansiella sparandet i den offentliga sektorn skulle vara om inkomsterna och utgifterna inte påverkades av konjunktur- läget eller engångseffekter. Det strukturella sparandet är inte en del av den officiella statistiken och kan beräknas på flera olika sätt. S k r . 2 01 6 / 1 7: 1 0 1 Tabell 1.3 Finansiellt sparande i offentlig sektor samt indikatorer för avstämning mot målet för den offentliga sektorns finansiella sparande Procent av BNP om inte annat anges -0,7 -0,1 -0,2 -1,0 -1,4 -1,6 -0,7 -0,4 -0,4 -1,1 -1,2 -1,3 -0,1 -0,1 -0,2 -0,3 -0,2 -0,1 -0,4 -0,2 -0,3 -0,7 -0,8 -6,5 -2,5 -1,2 -2,4 -2,8 -2,2 -1,0 -0,1 1Procent av potentiell BNP. Strukturellt sparande är justerat för BNP -gap, arbetslöshetsgap, skattebasernas sammansättning och för engångseffekter, se tabell 27 ekonomiska vårproposition. Engångseffekter , 2013 och 2015 rör återbetalningen av fö rsäkringspremier från Försäkring. Engångseffekter 2014– 2016 beror på periodiseringar av avgift till Europeiska unionen. inkluderar även en engångsvis skatteinbetalning från en internationell koncern. 2Skillnaden mellan faktisk och potentiell BNP i procent av potentiell BNP. Källor: och egna beräkningar. Det gör att nivån på det strukturella sparandet kan skilja sig åt mellan olika bedömare och att det inte finns något allmänt accepterat utfall. Den s.k. sjuårsindikatorn beräknas delvis utifrån prognoser för det finansiella sparandet och redovisas därför inte i årsredovisningen för staten. Indikatorn redovisas emellertid ekonomiska vårproposition, som en del i den framåtblickande uppföljningen. Det är viktigt att dessa indikatorer inte tillämpas allt för mekaniskt eftersom finanspolitiken då riskerar att bl.a. förstärka konjunktursvängningarna i stället för att dämpa dem. Regeringens utgångspunkt är därför att inriktningen på finanspolitiken ska bedömas med en bred ansats där olika mål och restrikt- ioner ställs mot varandra. Avstämning av målet för den offentliga sektorns finansiella sparande Såväl det finansiella sparandet som det struktu- rella sparandet försämrades märkbart (se tabell 1.3). Minskningen av det finansiella sparandet kan huvudsakligen hänföras till sparandet i staten, som minskade från 2,1 till -1,av BNP och sparandet i ålderspensionssystemet, som minskade från av BNP, medan kommunsektorns sparande varierade kring noll procent av BNP under dessa år. har sparandet förstärkts betydligt. stärktes sparandet av BNP. Det största bidraget kom från staten. Det genomsnittliga finansiella sparandet –2016 (bakåtblickande tio- årssnitt) uppgick till av BNP, varav sparandet i ålderspensionssystemet uppgick till av BNP i genomsnitt. Sparan- det i kommunsektorn uppgick till -0,av BNP och sparandet i staten uppvisade balans i genomsnitt över tidsperioden. var resursutnyttjandet lägre än normalt och BNP- gapet bedöms i genomsnitt ha uppgått till -1,av potentiell BNP . Resursutnyttjandet be- döms i stort sett vara balanserat 2016. Det strukturella sparandet stärktes av potentiell BNP , och var 2016 i linje med överskottsmålet på av potentiell BNP. Samlad bedömning av uppföljningen av målet för det finansiella sparandet Regeringens strama finanspolitik, i kombination med en betydande tillväxt, har gjort det möjligt att vända det stora underskottet till överskott. Enligt de senaste beräkningarna uppvisar de offentliga finanserna överskott . Det genomsnittliga finansiella sparandet var av BNP 2007–2016. Den låga nivån förklaras delvis av den utdragna lågkonjunkturens effekter på de offentliga finanserna, men också av de ofinansierade åtgärder, framförallt skattesänkningar, som den förra regeringen genomförde. Regeringen bedömer att både det finansiella och det strukturella sparandet låg i linje med överskottsmålet. S k r . 2 01 6 / 1 7: 1 0 1 Utgiftstak, slutligt fastställt 1Utgiftstaket sänktes med efter förslag i BP07 och utgiftstaket höjdes med respektive efter förslag i VÄB15. Dessa är inte tekniska justeringar utan finanspolitiskt motiv erade ändringar. Finanspolitiskt motiverade ändringar av utgiftstakets nivå medför en reell förändring av utgiftstakets begränsande effekt på de takbegränsade utgifterna. Anm.: –2005 se Årsredovisning för staten 2009. Den statliga budgetprocessen kännetecknas av ett tydligt medelfristigt uppifrån och ned- perspektiv. Utgiftstaket är den övergripande restriktionen som i termer av totala utgifter begränsar budgetprocessen från det att utgiftstaket fastställs till dess att budgetåret är slut. Därmed understryks behovet av priorite- ringar mellan olika utgifter. Det medelfristiga perspektivet skapar dessutom förutsättningar för att undvika att tillfälligt höga inkomster (t.ex. på grund av en god konjunktur) används för att finansiera permanent högre utgifter. I och med detta begränsas också möjligheterna att bedriva en destabiliserande (procyklisk) finanspolitik på budgetens utgiftssida. Utgiftstaket infördes och fastställda utgiftstak har aldrig överskridits. Utgiftstaket är ett viktigt budgetpolitiskt åtagande som främjar budgetdisciplinen och stärker trovärdigheten i den ekonomiska politiken. Utgiftstaket kan användas som ett verktyg för att uppnå överskottsmålet och långsiktigt hållbara offentliga finanser. Utgångs- punkten är att de nivåer på utgiftstaket som har beslutat om inte ska ändras till följd av andra orsaker än s.k. tekniska justeringar eller till följd av en ändrad inriktning på finanspolitiken efter att en ny regering tillträtt. De takbegränsade utgifterna är summan av utgifterna under utgiftsområdena 1–25 och 27 samt utgifterna i ålderspensionssystemet vid sidan av statens budget. De utgörs av faktiskt förbrukade anslagsmedel, vilket innebär att även myndigheternas utnyttjande av anslagssparande och anslagskredit ingår. De takbegränsade utgifterna omfattar därmed större delen av utgifterna i staten och ålderspensionssystemet. Utrymmet mellan utgiftstaket och de faktiska beräknade, takbegränsade utgifterna kallas budgeteringsmarginalen. Utfallet för de takbegränsade utgifterna Enligt utfallet för statens budget uppgick de takbegränsade utgifterna till 1 . Därmed underskreds utgiftstaket med en marginal på (se tabell 1.5). Tabell 1.5 Takbegränsade utgifter -13,3 sidan av statens budget -0,2 -13,4 1Den av fastställda budgeten , dvs.