prop · H403162 · 2017-04-05 00:00:00 — med ett fåtal anställda och en relativt okomplicerad verksamhet till större internationellt verksamma bolag med en omfattande verksamhet. instituten består bl.a. av bankaktiebolag, sparbanker, och kreditmark- Även kreditinstitutens verksamhet och antal anställda varierar I finns det två företag (börser) som driver reglerade marknader och tre företag som driver MTF-plattformar. företag som har tillstånd att driva en eller flera reglerade marknader är De tre företag som driver handelsplattformar (MTF-plattformar) är värdepappersbolaget (Aktietorget). Det finns 40 fond- bolag och 62 AIF-förvaltare som vid rådgivning inom den ordinarie verksamheten (fondverksamheten) enligt förslagen i denna proposition kommer att behöva tillämpa vissa av de bestämmelser i lagen om värdepappersmarknaden som i svensk rätt genomför MiFID II. har 5 fondbolag och 11 AIF-förvaltare även tillstånd för diskretionär portföljförvaltning och investeringsrådgivning. valtare som utför investeringsrådgivning som sidotjänst ska i den verk- samheten tillämpa de bestämmelser i lagen om värdepappersmarknaden som gäller när värdepappersinstitut utför sådana tjänster. Med anledning av att MiFID II har ett vidare tillämpningsområde än MiFID I påverkas även vissa företag som inte omfattas av till- ståndsplikt eller andra krav i lagen om värdepappersmarknaden. slagen i denna proposition innebär en inskränkning av de undantag från krav på tillstånd för värdepappersrörelse som gäller för handel med råvaruderivat och tillämpningsområdet för regelverket utvidgas genom att definitionen av finansiella instrument ändras så att den omfattar Vissa undantagsregler tas bort, vilket innebär att bl.a. företag som ägnar sig åt algoritmisk högfrekvenshandel omfattas av Utöver handel på de reglerade handelsplatserna – reglerade marknader och handelsplattformar (MTF-plattformar) – införs det genom MiFID II en ny typ av handelsplattform. Den typen av handelsplattform, OTF-plattform, är tänkt att komplettera befintliga handelsplatser och målsättningen är att öka den mängd handel som är reglerad och därmed träffas av transparensreglerna. De tillgångsslag som förväntas handlas på OTF-plattformar är finansiella instrument som t.ex. obligationer och derivatinstrument (aktier och finansiella instrument som liknar aktier får dock inte handlas på en sådan plattform, se avsnitt 7.3.1). området för regelverket utvidgas även genom att vissa datarapporterings- tjänster blir tillståndspliktiga. Det är inte möjligt att på förhand specifi- cera hur många företag som kommer att omfattas av det utökade tillämp- I det följande ges dock vissa exempel och uppskattningar. I kommissionens delegerade förordning (EU) av om komplettering av och rådets direktiv /65/EU avseende tekniska tillsynsstandarder när det gäller kriterier för att fastställa när en verksamhet ska betraktas som en sidoverksamhet till den huvudsakliga verksamheten (C[2016] 7643 final) delas råvaruderivat upp i åtta klasser: el, olja, gas, kol, jordbruksprodukter, metaller, utsläpps- rätter samt derivat såsom fraktrater och inflation. De företag som är verksamma inom dessa områden och som säkrar sina priser genom att använda råvaruderivat kan påverkas av de nya reglerna. Det är svårt att uppskatta hur många företag som agerar inom dessa sektorer och vilka av dem som prissäkrar, alternativt investerar, i råvaruderivat. Några företag som agerar inom dessa sektorer har dock tillstånd för värde- pappersrörelse och står därmed under tillsyn. De företag som har sådant tillstånd är Alfa kraft, Bixia, energy, Statskraft, och Telge krafthandel. En förväntan är att det, utöver dessa, tillkommer ytterst få nya tillståndspliktiga företag med anledning av de nya reglerna. Anledningen är att företagen förväntas anpassa sin handel för att komma under de gränsvärden som medför krav på tillstånd. Företagen Axpo, Dalakraft, energi, Modity energy trading, Mälarenergi, kraft och är några exempel på företag som verkar på den finansiella elmarknaden. Inom oljesektorn kan nämnas samt Preem och inom metallsektorn och mining. Inom jordbrukssektorn är tre exempel på aktörer Lantmännen, och . En uppskattning är att dessa tre aktörer erbjuder möjligheter att prissäkra till de totalt 9 000– 10 000 lantbrukare som regelbundet använder sig av prissäkring. Utöver detta bygger de flesta avtal med industrikunder på prissäkrade kontrakt. Lantmännen, och behöver som en konsekvens av detta handla på råvarubörser för att säkra sina marginaler. De företag som handlar med utsläppsrätter för annans räkning kommer att omfattas av det nya regelverket. Detta är företrädesvis de större aktör- erna inom energibranschen samt banker. De mäklare som används mest frekvent bland svenska aktörer är och som är baserat i . De handelsplatser som används mest av svenska aktörer är främst (), och till viss del även , vilka redan omfattas av det regelverk som genomför MiFID I. De professionella investerare som agerar på sådant sätt att de anses ägna sig åt algoritmisk högfrekvenshandel kan komma att behöva ansöka om tillstånd för värdepappersrörelse. Dessa är främst utländska speciali- serade aktörer, varav flera redan står under tillsyn utomlands, samt stor- bankerna, vilka även de står under tillsyn. Uppskattningsvis finns det 5– 10 svenska och 20–50 utländska högfrekvenshandlare som berörs. Det är inte möjligt att på förhand bedöma exakt hur många och vilka aktörer som kommer att ansöka om tillstånd för att driva en OTF-platt- form. Det kan vara någon av de större svenska bankerna eller en börs eller ett värdepappersinstitut som driver en MTF-plattform, dvs. troligtvis aktörer som redan har ett tillstånd enligt lagen om värde- pappersmarknaden och står under tillsyn. Tillämpningsområdet för MiFID II innebär en utvidgning i förhållande till MiFID I även genom att tre nya datarapporteringstjänster blir till- ståndspliktiga. Både befintliga företag och nystartade företag kan tänkas vara intresserade av att leverera datarapporteringstjänster och därmed ansöka om tillstånd för denna typ av verksamhet. Att på förhand avgöra hur många företag som kan tänkas ansöka om tillstånd är inte möjligt. Det kan även bli så att denna typ av verksamhet till stor del kommer att 2016/17:162 drivas gränsöverskridande och att svenska värdepappersbolag köper dessa tjänster av utländska aktörer. Ett värdepappersinstitut och en börs har även rätt att driva verksamhet i andra länder inom EES med stöd av sitt tillstånd i hemlandet. Den gränsöverskridande verksamheten till av de tjänster som det är fråga om består av 38 utländska värdepappersföretag från andra länder inom EES som driver verksamhet från filial i . Det finns även 2 704 utländska värdepappersföretag från andra länder inom EES som driver gränsöverskridande verksamhet i utan att inrätta filial. Därutöver finns det tio utländska värdepappersföretag som genom an- knutna ombud driver verksamhet i . När det gäller svenska före- tags gränsöverskridande verksamhet är det sex värdepappersbolag som har anmält att de har inrättat filial i ett annat land inom EES. Det finns inga svenska värdepappersbolag som har ansökt om tillstånd för att in- rätta filial i ett land utanför EES. Det finns 30 svenska värdepappers- bolag som har anmält att de driver gränsöverskridande verksamhet i andra länder inom EES utan att inrätta filial. Enligt uppgifter använder sig tio svenska värdepappersbolag av anknutna om- bud i andra länder inom EES. 19.5Konsekvenser för företag och enskilda 19.5.1Konsekvenser för berörda företag Konsekvenserna till följd av genomförandet i svensk rätt av MiFID II och av MiFIR är många och av varierande art. I avsnitt 19.5 beskrivs för- väntade konsekvenser till följd av ändrade regler för transaktionsrapport- ering, bolagsstyrning, system för visselblåsare, verksamhet över gräns- erna samt för algoritmisk handel och högfrekvenshandel. Därtill behand- las de förväntade konsekvenserna till följd av det utökade tillämpnings- området för regelverket när det gäller verksamhet som rör råvaruderivat, utsläppsrätter och datarapporteringstjänster. Avslutningsvis behandlas de konsekvenser som förväntas uppstå på grund av de nya investerarskydds- och rörelseregler och regler för intressekonflikter och ersättningar till och från tredjepart som föreslås i denna proposition. I avsnitt 19.6 görs en uppskattning av de kostnader och den tidsåtgång som kan uppstå för företagen med anledning av regelverket. Konsekvenser till följd av nya regler om transaktionsrapportering MiFIR innehåller regler på flera områden. Förordningsformen innebär att reglerna kommer att bli direkt tillämpliga i medlemsstaterna. En stor för- ändring är att transaktionsrapporteringen dels utökas väsentligt jämfört med nuvarande regelverk, dels regleras i MiFIR i stället för i lagen om värdepappersmarknaden. rapporterar transaktioner med finansiella instrument till . Den mängd finansiella instrument som omfattas ökar dock och mängden information som ska rapporteras för varje instrument förväntas mer än För det första skapas en ny skyldighet för värdepappersinstitut och den som driver en handelsplats att lagra data som ska vara tillgängliga för . För det andra utvidgas tillämpnings- området för rapporteringen så att det anpassas till det som gäller på marknadsmissbruksområdet. För det tredje kommer kvaliteten på rapporteringen att förbättras genom ökade krav på de uppgifter som rapporteras. Detta kommer att ske genom bättre identifiering av de kunder för vars räkning ett värdepappersinstitut har utfört en transaktion och även av de personer som är ansvariga för utförandet av transak- tionen. Dessutom införs det krav på att den som driver en handelsplats ska rapportera transaktioner som har utförts på handelsplatsen av företag som inte själva omfattas av rapporteringsskyldighet. Konsekvenser till följd av nya regler om transparens I MiFIR finns regler om transparens före och efter handel med aktier, depåbevis, s.k. börshandlade fonder, certifikat och andra liknande finan- siella instrument (i den svenska språkversionen av förordningen benäm- nda aktieinstrument) och för finansiella instrument som inte liknar aktier såsom obligationer, strukturerade finansiella produkter, utsläppsrätter och derivat (i den svenska språkversionen av förordningen felaktigt be- nämnda icke-aktierelaterade instrument, i den engelska språkversionen benämnda non-equity instruments). För den svenska obligationsmarknaden finns det regler om transparens efter handel med krav offentliggörandet av aggregerad infor- mation dagen efter handelsdagen. På en marknad med relativt få aktörer, som på den svenska räntemarknaden, kan kraven i MiFIR innebära att det inte bara ska offentliggöras uppgifter om handeln utan även om en- skilda aktörers positioner. Detta kan påverka viljan och möjligheten för t.ex. marknadsgaranter att ta stora positioner. Resultatet kan bli en sämre marknadslikvidet, vilket i sin tur kan få konsekvenser för såväl investe- rare som emittenter i form av en mindre stabil prisbild. En annan tänkbar konsekvens är att ökad transparens kan underlätta för nya aktörer att delta i räntemarknaden och bidra positivt till marknadslikviditeten. Enligt initiala bedömning är det inte säkert att transpa- rensen efter handel nödvändigtvis kommer att öka. Det kan lika väl bli så att transparensen minskar i vissa avseenden när det gäller svenska obliga- tioner. För order kommer transparensen före handel att öka, eftersom det saknas regler för detta i . Börser och värdepappersinstitut som driver en handelsplats Börser och värdepappersinstitut som driver en handelsplats kommer att behöva samla in stora mängder data och anpassa sina system till det nya regelverket. De kommer att behöva göra investeringar i nödvändiga marknadsaktiviteter, kravspecificering, systemutveckling och testning för att uppfylla kraven i MiFID II. Detta kommer att kräva it-utveckling av handelsplatserna vilket i sin tur leder till att de som deltar i handeln måste göra förändringar i sina system. De nya kraven för kontroller och hantering av system för algoritmisk handel och direkt elektroniskt tillträde kommer troligen att till viss del innebära ökade kostnader för tekniska system hos börser och värde- pappersinstitut som driver handelsplatser. En systematisk internhandlare definieras som ett värdepappersinstitut som på ett organiserat, frekvent, systematiskt och omfattande sätt handlar för egen räkning när den utför kundorder utanför en reglerad marknad eller en MTF-plattform eller OTF-plattform (se avsnitt 7.11.2). System- atiska internhandlare kommer att få en mer central roll och utökade krav till följd av det nya regelverket. Enligt är det inget svenskt värdepappersinstitut som har anmält att det driver sådan verk- samhet. Enligt de nya reglerna utvidgas den systematiska internhandlare- rollen till att gälla i princip alla finansiella instrument. Detta kommer att skapa en rad olika konsekvenser för värdepappersinstituten. De ska själva göra en bedömning utifrån sin handel om de är systematiska internhandlare eller inte i ett visst finansiellt instrument. Det kommer inte att krävas något nytt tillstånd för dessa värdepappersinstitut men de måste meddela att de uppfyller kraven i definitionen av en systematisk internhandlare som i sin tur meddelar som ska upprätta ett register över alla systematiska internhandlare i unionen. Därefter ska de följa vissa krav som kommer att påverka hur de hanterar sin handel i verksamheten som systematiska internhandlare. Flera värdepappersinstitut förväntas anmäla till att de uppfyller kraven i definitionen av systematiska internhandlare men hur många är osäkert. Kraven som det innebär att vara systematisk intern- handlare leder till förändrade behov av systemstöd samt nya processer för handel och riskhantering. Detta gäller främst då värdepappersinstitut ställer priser mot kunder i marknaden samt vid rapportering av transak- tioner. Systematiska internhandlare ska även via ett godkänt publice- ringsarrangemang (APA-leverantör) offentliggöra bud och transaktioner i enlighet med reglerna i MiFIR. Genomförandet i svensk rätt av MiFID II innebär att det i lagen om värdepappersmarknaden ställs upp fler och utökade krav på dem som leder verksamheten i värdepappersbolag och börser (se avsnitt 12). I lagen införs även krav på de som leder verksamheten i företag som till- handahåller vissa datarapporteringstjänster. De nya reglerna för bolags- styrning kommer att innebära ökade och mer detaljerade krav på före- tagens styrelser och riskhantering. Detta betyder att valberedningens be- fintliga rutiner måste anpassas och att kostnader kopplade till att tillsätta styrelser förväntas öka. Även styrelsernas befintliga sammansättning kan behöva anpassas till följd av de nya reglerna. Tillgången till kompetenta och erfarna kandidater kan förväntas utgöra en initialt försvårande om- ständighet som kan bli kostnadsdrivande. En positiv effekt, när anpass- ningen väl har skett, kan förväntas bli att rekryteringsarbetet underlättas i takt med att fler personer i en bredare krets får erfarenhet av arbete i styrelser och därmed är tillgängliga för nya uppdrag. Kostnads- bilden kan dessutom påverkas av att företagen sannolikt måste öka ersätt- ningarna till styrelseledamöter för att kompensera dem för att antalet styrelseuppdrag som de kan åta sig kommer att minska. Merparten av dessa regler har, för värdepappersbolagens och kreditinstitutens del, emellertid redan trätt i kraft i och med genomförandet i svensk rätt av kapitaltäckningsdirektivet, se prop. 2013/14:228. I propositionen föreslås åtgärder för att stärka skyddet för visselblåsare (se avsnitt 13.5). De åtgärderna berör alla företag som omfattas av MiFID II, dvs. värdepappersbolag, kreditinstitut, börser, leverantörer av datarapporteringstjänster och företag som hör hemma utanför EES som driver värdepappersrörelse från filial i . De föreslagna åtgärderna innebär krav dels på effektiva system för rapportering och skydd för den som rapporterar överträdelser till den behöriga myndigheten, dels på att tillståndspliktiga företag ska inrätta sådana system för intern rapport- ering. Därutöver ska identiteten på både anmälaren och på den som an- mäls (om det är en fysisk person) som huvudregel skyddas. Kravet inne- bär att en anställd som identifierat en allvarlig överträdelse ska kunna rapportera denna utan att riskera repressalier, diskriminering och andra former av missgynnande behandling. Att inrätta system för visselblåsare kan initialt innebära vissa administrativa kostnader för de berörda före- tagen. Kostnaderna kommer att avse antingen uppbyggnad av interna system (inköps- och underhållskostnader) eller anlitande av en extern part såsom en advokatbyrå. Även utvidgningen av kraven på system för visselblåsare till börser och leverantörer av datarapporteringstjänster kan innebära vissa administrativa kostnader för berörda företag. I detta sammanhang bör dock noteras att krav på system för visselblåsare ställs upp även i andra EU-rättsakter på finansmarknadsområdet (t.ex. prop. 2013/14:228 s. 243–259 och prop. 2015/16:10 s. 213–232). Dessa rätts- akter är redan genomförda i svensk rätt, vilket medför att många företag redan är skyldiga att följa de krav som ställs upp med anledning av genomförandet av MiFID II. Algoritmisk handel och högfrekvenshandlare Genomförandet i svensk rätt av MiFID II påverkar s.k. högfrekvens- handlare genom att det införs krav på tillstånd för värdepappersrörelse för att driva sådan verksamhet (se avsnitten 6.6.3 och 7.6.2). De ökade kostnaderna som det medför kan innebära att företag ändrar sina handels- strategier (lägga färre order) för att undvika tillståndsplikt, alternativt ändrar affärsmodell helt och hållet. har lättare att hantera högre kostnader. kommer att få större insyn i de före- tag som ställs under inspektionens tillsyn, vilket bör leda till bättre kon- troll över deras risker, system och handel. förväntan är att endast enstaka aktörer kommer att ansöka tillstånd för värdepap- persrörelse för verksamhet som högfrekvenshandlare. Detta på grund av att majoriteten av dem som driver sådan verksamhet är utländska företag men även på grund av de ökade kostnader som reglerna medför. Den som yrkesmässigt handlar för egen räkning utan att erbjuda några tjänster till kunder omfattas av undantag från tillståndsplikt. Enligt förslagen i denna proposition kommer det inte längre att gälla om ett företag har direkt elektroniskt tillträde till en handelsplats (se avsnitt 7.6.4). 2016/17:162 kan komma att medföra att vissa professionella investerare måste ansöka om tillstånd som värdepappersbolag. I propositionen föreslås att ska fastställa gränser i form av kvantitativa trösklar för hur stora positioner i råvaruderivat en fysisk eller juridisk person får ha . En börs eller ett värdepappersinstitut som driver en handelsplats ska övervaka de positioner i råvaruderivat som någon har. Den som driver handelsplatsen ska också kunna tvinga fram en stängning eller minskning av en position i råvaruderivat. Råvarupriser kan variera kraftigt över tiden och råvaruderivat skapar en möjlighet att öka, minska eller helt undvika effekterna av framtida förändringar av priset på råvaror. Reglerna om positionslimiter för råvaruderivat kommer att påverka både de företag som driver handels- platser där sådana finansiella instrument handlas och de företag som handlar med instrumenten. De nya kraven på rapportering och offentlig- görande av positioner i råvaruderivat kommer att kräva anpassningar hos dessa företag. Företagen ska även lämna information till Finansinspek- tionen, vilket medför att även myndigheten påverkas av reglerna. De företag på finansmarknadsområdet som kommer att påverkas av de nya reglerna är främst företag som utför omfattande handel eller investerings- tjänster när det gäller råvaruderivat. Dessutom påverkas olika typer av intermediärer (mäklare och handlare) för el och jordbruksprodukter som kan komma att omfattas av tillståndsplikt. Den som driver en handels- plats kommer att beröras av nya krav på clearing när det gäller de finan- siella instrument som handlas på handelsplatsen. och de aktörer som handlar OTC träffas av nya rapporteringsregler. De nya positionsbegränsningarna kommer att omfatta samtliga berörda aktörer. Det finns dock ett undantag för dem som säkrar sina priser (hedging) genom att använda råvaruderivat. Det undantaget innebär att positionslimiterna inte ska vara tillämpliga på positioner som innehas för en icke-finansiell enhets räkning och som på ett objektivt mätbart sätt minskar risker som står i direkt samband med affärsverksamheten hos denna icke-finansiella enhet. Företag kan träffas både direkt eller indirekt av det nya regelverket. De kan träffas direkt genom ökade krav på administration och rapportering och indirekt genom begränsad handel som en följd av positionslimiter (se avsnitt 7.14). De indirekta effekterna av de nya reglerna om positions- limiter för råvaruderivat påverkar en stor grupp jordbrukare som utgör små och medelstora företag. Många jordbrukare använder möjligheten att prissäkra framtida kontrakt på spannmål, oljeväxter och foder. Deras möjligheter att hantera sin affärsrisk genom prissäkring påverkas negativt om likviditeten i terminsmarknaden minskar. Möjligheten att säkra priset kan minska om kostnaderna för hantering av råvaruderivat på handels- plattformar gör att antalet aktörer eller aktörernas vilja att erbjuda tjänster minskar. Handel med utsläppsrätter infördes i som ett sätt att minska utsläppen av växthusgaser i enlighet med Kyotoprotokollet (Kyotoproto- kollet är en internationell överenskommelse som trädde i kraft och som hade som mål att de årliga globala utsläppen av växthusgaser skulle minska med till perioden –2012). Utsläppsrätter delas ut gratis till företag med tillstånd att släppa ut växthusgaser. För varje utsläpp måste före- tagen överlämna utsläppsrätter och alla transaktioner av utsläppsrätter ska registreras i ett särskilt register för utsläppsrätter, det s.k. unions- registret, som administreras av . En utsläppsrätt motsvarar ett ton koldioxid eller motsvarande i andra växthusgaser. De företag som klarar av att minska sina utsläpp kan sälja sina utsläppsrätter till andra företag som finner det billigare att köpa utsläppsrätter än att minska sina egna utsläpp. Detta skapar en sekundärmarknad för handel med utsläppsrätter. Handeln med utsläppsrätter sker främst bilateralt mellan köpare och säljare (OTC-handel) och på marknadsplatsen Exchange (ICE) men även till viss del genom mäklare och då OTC. Enligt bedömning kan utsläppsrätter och derivat- instrument hänförliga till utsläppsrätter vara alltför illikvida för att om- fattas av handelsskyldighet och clearingkrav. Däremot blir positions- rapportering ett krav som omfattar alla aktörer som handlar med ut- släppsrätter. Eftersom handeln med utsläppsrätter är ytterst begränsad, bedömer att alla som vill utnyttja undan- taget från tillståndsplikt kan göra det i enlighet med undantaget för per- soner som tillhandahåller investeringstjänster som rör råvaruderivat eller utsläppsrätter men som inte utför handel för egen räkning. Finansinspek- tionen bedömer att även marknadsgaranter och andra som handlar för egen räkning med råvaruderivat eller utsläppsrätter men som inte utför kundorder bör kunna utnyttja undantaget från tillståndsplikt (se avsnitt 6.6.5). Däremot står exempelvis under tillsyn eftersom före- taget är ett värdepappersbolag med anledning av att det utför andra investeringstjänster. , börser och värdepappersinstitut som driver handels- platser är de som främst förväntas beröras av förslagen om reglering av vissa datarapporteringstjänster (se avsnitt 7.15). En tjänst som avses är tillhandahållande av ett godkänt publiceringsarrangemang (APA-leveran- tör) vilket innebär att offentliggöra, för ett värdepapperspappersinstituts räkning, transaktioner i enlighet med reglerna i MiFIR.