prop · H5036 · 2017-09-19 00:00:00 — hur barnet bor. men vill peka på att en förutsättning för att genomföra förslaget är att föräldrar med ekonomiska behov tillgodoses inom ramen för det föreslagna särskilda bidraget för barn som bor växelvis. Flera remissinstanser, , , och , har pekat på behovet av en övergångslösning för de föräldrar som tar emot underhållsstöd vid växelvist boende. Skälen för regeringens förslag: analyser visade bl.a. att föräldrar med barn som bor växelvis och som får både bostadsbidrag och underhållsstöd vid växelvist boende sammantaget får en större ekonomisk ersättning än föräldrar som har barn boende i hushållet (SOU 2011:51 s. 244 f). Underhållsstöd vid växelvist boende premierar således en viss boendeform för barnet framför andra. Utredningen bedömde att det finns starka motiv för att avskaffa underhållsstödet vid växelvist boende och ersätta det med ett nytt särskilt bidrag inom bostadsbidraget för barn som bor växelvis i hushållet. Regeringen delar utredningens bedömning. Det kan ses som inkonsekvent att en boförälder som inte kan bidra till barnets försörjning när fullt underhållsstöd betalas ut, inte kan få något stöd för att täcka sin del av barnets försörjning, som en förälder som har barnet boende växelvis – inom ramen för samma regelverk – kan få ett stöd till barnets försörjning. Genom att avskaffa underhållsstödet vid växelvist boende skulle man således komma ifrån att staten ger en förälder med ett lägre kostnadsansvar mer i stöd än föräldrar som har barnen boende på heltid. Förslaget innebär också att underhållsstödet renodlas till att bli ett stöd för uteblivet underhåll. och är positiva till en sådan renodling av underhållsstödet. Underhållsstöd vid växelvist boende är inte en kompensation för uteblivet underhållsbidrag, som är underhållsstödets egentliga syfte, utan ett sätt att stödja ekonomiskt svaga föräldrar. Stödets syfte är främst fördelningspolitiskt och har därför större likheter med bostadsbidraget än med underhållsstödet. Bostadsbidrag och underhållsstöd vid växelvist boende är båda inkomstprövade stöd men med olika metoder för inkomstprövningen. Med regeringens förslag kommer det endast att finnas ett inkomstprövat stöd till barnfamiljer inom socialförsäkringen. Även ur ett barnrättsperspektiv är det enligt regeringen fördelaktigt om samhällets ekonomiska stöd blir mer neutrala i förhållande till olika boendesituationer och om reglerna för stöden så långt möjligt utformas så att det inte är främst ekonomiska överväganden som påverkar föräldrars val om barnets boende. bedömde att det finns behov av en övergångslösning för de hushåll som skulle få en lägre ersättning om stöd vid växelvist boende flyttades från underhållsstöd till bostadsbidrag. Flera remissinstanser instämmer i behovet av en övergångslösning för dessa föräldrar. Tre fjärdedelar av de föräldrar som tog emot underhållsstöd vid växelvist boende var kvinnor. Det går inte att bortse från att dessa föräldrar kan komma att få en försämrad ekonomisk situation när stöd för barn som bor växelvis flyttas från underhållsstödet till bostadsbidraget. För att mildra de ekonomiska konsekvenserna för dessa föräldrar lämnar regeringen ett förslag på en övergångslösning för berörda hushåll. 2017/18:6 Övergångslösningen innebär att underhållsstöd vid växelvist boende fortfarande ska kunna betalas ut till föräldrar som tar emot stödet, men att det trappas ned av . minskas det maximala beloppet som en förälder kan få i underhållsstöd vid växelvist boende med och barn . Det maximala beloppet ska därmed minska till avseende perioden – , till avseende perioden – och till och barn avseende perioden – . 2021 är stödet helt avskaffat. För barn som har fyllt ska respektive belopp höjas med (se avsnitt 6 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser). För att ytterligare underlätta övergången och minska risken för en ekonomisk försämring när stöd vid växelvist boende lämnas inom bostadsbidraget i stället för inom underhållsstödet lämnar regeringen nedan även förslag om höjda inkomstgränser inom bostadsbidraget. Då drygt hälften av föräldrarna som tog emot underhållsstöd vid växelvist boende också tog emot bostadsbidrag kommer dessa hushåll delvis även att kompenseras av regeringens förslag om höjda inkomstgränser (se avsnitt 5.4). Höjda inkomstgränser inom bostadsbidraget Regeringens förslag: Beloppsgränserna för när den bidragsgrundande inkomsten ska medföra en minskning av bostadsbidraget till barn- familjer ska höjas till för ensamstående och till 75 000 kronor vardera för makar . Höjningen ska göras i fyra steg –2021. steg höjs inkomstgränserna till för ensamstående och till vardera 2018, i ett andra steg till för ensamstående och vardera för makar, i ett tredje steg till för ensamstående och vardera för makar samt i ett fjärde steg till för ensamstående och vardera för Den höjda beloppsgränsen för ska dock bara gälla för bostadsbidrag som avser en månad mars – . Utredningens förslag: Utredningen lämnade inte något sådant förslag men pekade på behovet av övergångslösningar. Remissinstanser: Förslaget om höjda inkomstgränser har beretts under Skälen för regeringens förslag: Bostadsbidrag är en inkomstprövad förmån vars storlek bestäms av hushållets sammansättning, den bidrags- grundande bostadskostnaden, bostadens storlek och den bidrags- Inkomstgränserna för bostadsbidraget är individuella. sambor med barn minskas bostadsbidraget av den del av vardera makens eller sambons bidragsgrundande inkomst som överstiger För ensamstående med barn minskas bidraget av den del av den bidragsgrundande inkomsten som överstiger . höjdes inkomstgränserna när det nuvarande systemet för inkomstprövning infördes. Kommissionen för jämlik hälsa har i sitt betänkande Nästa steg på vägen mot en mer jämlik hälsa (SOU 2017:47) bl.a. lämnat förslag för att stärka de ekonomiska resurserna för de sämst ställda. Ett av förslagen är att regeringen bör höja inkomstgränsen för prövning av nivån på bostadsbidraget till . Kommissionen ansåg att regeringens justering av inkomstgränsen 2017 är ett steg i rätt riktning. Regeringens förslag om att införa ett nytt särskilt bidrag inom bostadsbidraget och avskaffa underhållsstöd vid växelvist boende innebär att de föräldrar som tar emot särskilt bidrag för hemmavarande barn, trots att barnet bor växelvis, kommer att få bostadsbidrag på en något lägre nivå som bättre motsvarar det antagna kostnadsansvaret för barnet. De föräldrar som har tagit emot underhållsstöd vid växelvist boende kommer också att få en minskning av det totala bidragsbeloppet med anledning av regeringens förslag. bedömde att det finns behov av en övergångslösning för de hushåll som skulle få en lägre ersättning när de går från att få bidrag för hemmavarande barn till att få bidrag för växelvist boende barn. Regeringen anser att inkomstgränserna för barnfamiljer ska höjas för att på så sätt mildra de negativa ekonomiska konsekvenserna för berörda hushåll. En höjning av inkomstgränserna innebär en förbättring för hushåll som har inkomster över inkomstgränserna. För hushåll som har inkomster under gränserna innebär förslaget ett oförändrat bidrag (dvs. då inkomsterna är lägre än för ensamstående respektive för en make eller sambo). Förslaget rör samtliga hushåll med barn inom bostadsbidraget, inte bara de som har barn som bor växelvis. Regeringens förslag att höja inkomstgränserna ökar även den fördelningsmässiga träffsäkerheten av bostadsbidraget. Regeringen föreslår därför att beloppsgränserna för prövning av nivån på bostadsbidraget ska höjas till totalt för ensamstående och för makar och sambor . Höjningen av inkomstgränserna ska dock ske i flera steg. Inkomstgränsen ska i ett första steg höjas till för ensamstående och till vardera för makar . Inkomstgränserna ska därefter höjas i ett andra steg till och vardera för makar, i ett tredje steg till och vardera för makar samt i ett sista steg till och vardera för makar. Höjningarna av inkomstgränserna innebär att bostadsbidraget jämfört med ökar med , 2019, 2020 och 2021. Höjt umgängesbidrag inom bostadsbidraget Regeringens förslag: Umgängesbidraget ska höjas till för ett barn, för två barn och för tre eller flera barn. Om det i hushållet förutom hemmavarande barn eller barn som bor växelvis även finns barn som bor i hushållet, ska umgängesbidrag lämnas med för varje barn som berättigar till sådant bidrag. Betänkandets förslag: Utredningen lämnade inget sådant förslag. Remissinstanser: Förslaget om höjt umgängesbidrag har beretts under Skälen för regeringens förslag: Umgängesbidraget infördes för att förbättra förutsättningarna för umgänge mellan förälder och barn som inte bor stadigvarande tillsammans (prop. 2004/05:112 s. 16). Um- gängesbidraget är för ett barn, för två barn och för tre eller flera barn. Om det i hushållet finns både hemmavarande barn och barn som bor i hushållet, lämnas umgängesbidrag enligt nuvarande regler med för varje barn som berättigar till sådant bidrag. Bidraget har inte höjts sedan det infördes . Det särskilda bidraget för hemmavarande barn har däremot höjts . För att stödja ekonomiskt utsatta familjer och för att ge föräldrar och barn bättre förutsättningar för umgänge föreslår regeringen att umgängesbidraget ska höjas till för ett barn, för två barn och för tre eller fler barn. Om det utöver hemmavarande barn eller barn som bor växelvis även finns barn som bor i hushållet, föreslår regeringen att umgängesbidrag lämnas med för varje barn som berättigar till sådant bidrag. Beloppet utgör skillnaden mellan tre och två umgängesbarn eller två och ett umgängesbarn beroende på hur många hemmavarande barn och barn som bor växelvis det finns i hushållet. Umgängesbidrag, särskilt bidrag för barn som bor växelvis och särskilt bidrag för hemmavarande barn får dock tillsammans lämnas för högst tre barn. En förälder som t.ex. har två barn som bor växelvis och ett barn som bor i hushållet (umgängesbarn) kan maximalt få (1 600 + 100) i bidrag för att barn bor i hushållet. Ett annat exempel visar att ett hushåll med ett hemmavarande barn, ett barn som bor växelvis och ett umgängesbarn maximalt kan få 1 900 (1 500 + 300 + 100) kronor . Det är vanligt att föräldrar som får umgängesbidrag har en låg ekonomisk standard, vilket kommer till uttryck i att närmare hälften av umgängesföräldrarna med bostadsbidrag får ekonomiskt bistånd. Det är därför fördelningsmässigt träffsäkert att höja umgängesbidraget (se avsnitt 7.1.4 Konsekvenser). Genom en höjning av umgängesbidraget blir nivån på bidraget mer rimlig i förhållande till de andra delarna inom bostadsbidraget som lämnas för att det finns barn i hushållet. Regeringens bedömning: Det nya särskilda bidraget för barn som bor växelvis och umgängesbidraget inom bostadsbidraget är, i likhet med det särskilda bidraget för hemmavarande barn, att bedöma som en familjeförmån i den mening som avses i och rådets förordning (EG) 883/2004 om samordning av de sociala Utredningens bedömning: Utredningen ansåg att det behöver utredas ytterligare hur det föreslagna bidraget vid växelvist boende bör bedömas i förhållande till och rådets förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen. ansåg att det bör ske i särskild ordning och avse de olika bidragsformerna Remissinstanserna: , som är den enda remiss- instansen som har yttrat sig över bedömningen, anser att barnfamiljer med hemmavarande barn ska omfattas enbart av rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen (numer förordning 492/11 om arbetskraftens fria rörlighet inom unionen). Om det föreslagna bidraget vid växelvist boende skulle kategoriseras som en familjeförmån i förhållande till förordning 883/2004 (och dess föregångare förordning 1408/71) skulle det enligt tillkomma kostnader för verksamheten för fler ärenden och en förlängd handläggningstid för behandling och sam- ordning av familjeförmåner. Skälen för regeringens bedömning medlemskap i unionen (EU) innebär bl.a. att arbets- tagare ska kunna röra sig fritt mellan medlemsländerna utan att diskrimi- neras i förhållande till arbetslandets egna medborgare. För att främja den fria rörligheten finns gemensamma regler om samordning av medlems- ländernas olika sociala trygghetsförmåner. Föräldrar som arbetar eller bor i olika länder inom EU kan ha rätt till förmåner från båda länderna. Dessa förmåner samordnas i vissa fall, i syfte att familjen inte ska få dubbla ersättningar eller gå miste om förmåner. Det är den nationella lagstiftningen i respektive medlemsland som av- gör vem som uppfyller villkoren för att vara försäkrad i det landet och som har rätt till olika förmåner. I regleras detta av bestämmelser Den svenska socialförsäkringen är indelad i en bosättningsbaserad och en arbetsbaserad del. Vissa förmåner grundas så- ledes på bosättning i medan andra kräver arbete här i landet. Bostadsbidraget är en bosättningsbaserad förmån. Av unionsrätten framgår att medlemsstaternas lagstiftningar inom det sociala trygghetssystemet ska samordnas men inte att de ska harmoni- Det är därmed medlemsstaterna som är behöriga att i sina respek- tive lagstiftningar, med iakttagande av unionsrätten, föreskriva de villkor som ska gälla för beviljande av socialförsäkringsförmåner. ordningsbestämmelser inom socialförsäkringsområdet finns i Europa- 2017/18:6 parlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen. Förordningen ersätter rådets förordning nr 1408/71 av om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda eller egenföretagare och deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen. Förordningen omfattar alla som är medborgare i ett medlemsland, statslösa och flyktingar bosatta i en medlemsstat och som omfattas eller har omfattats av lagstiftningen i ett eller flera medlemsländer, samt deras familjemedlemmar och efterlevande (artikel 2.1). Förordningen omfattar all lagstiftning om bl.a. familjeförmåner (artikel 3.1 j). Med förmånsslaget familjeförmåner avses alla vård- eller kontantförmåner som, med vissa undantag, är avsedda att täcka en familjs utgifter (artikel 1 z). Medlemsstaterna ska enligt artikel 9 i angiven förordning avge en förklaring som närmare anger vilken nationell lagstiftning som omfattas av förordningens tillämpningsområde samt till vilken kategori av förmåner som en förmån ska hänföras. Anmälningarna ska överlämnas till Europeiska kommissionen och offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning. har uttalat1 att det följer av principen om lojalt samarbete i artikel 4.3 i fördraget om Europeiska unionen att samtliga medlemsstater, i samband med att de avger en sådan förklaring ska göra en omsorgsfull granskning av sina egna sociala trygghetssystem och vid behov, när granskningen slutförts, förklara att de omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning. Av detta följer vidare att de andra medlemsstaterna har rätt att förvänta sig att den berörda medlemsstaten har uppfyllt denna skyldighet och det föreligger därför en presumtion att medlemsstatens bedömning är korrekt. Så länge en medlemsstats förklaringar inte ändras eller återkallas måste de övriga medlemsstaterna beakta dem. Det ankommer på den medlemsstat som har avgett förklaringen att ompröva huruvida den är välgrundad och i förekommande fall ändra förklaringen när en annan medlemsstat uttrycker tvivel om att förklaringen är riktig. Då definitionen av familjeförmån inom ramen för tillämpningsområdet för förordning 883/2004 utgör ett unionsrättsligt begrepp är det dock, i fall där tvivel uppstår, EU- domstolen med sin exklusiva tolkningskompetens som kan avgöra huruvida en förmån är att betrakta som en familjeförmån eller inte. I har barnbidrag, studiebidrag och några andra ersättningar bedömts vara s.k. familjeförmåner. För bostadsbidragets del är det endast det särskilda bidraget för hemmavarande barn som bedöms vara en familjeförmån och omfattas av förordningen. Bostadsbidragets umgängesbidrag och bidrag till bostadskostnader har däremot inte ansetts omfattade av det materiella tillämpningsområdet för förordning 883/2004. Ett utmärkande särdrag i förordning 883/2004 är att personer som omfattas av socialförsäkringen i ett EU-land kan ha rätt till familjeförmåner för familjemedlemmar som är bosatta i ett annat EU-land enligt lagstiftningen i den förra staten (artikel 67). Detta innebär inte att dessa personer har en självständig rätt till förmåner, men däremot kan de få förmånerna i egenskap av att de är familjemedlemmar till den person 1 Europeiska kommissionen mot Republiken , C-12/14, EU:C:2016:135, punkt 37–41. som omfattas av det andra landets socialförsäkring. I ett sådant fall ska Prop. 2017/18:6 familjeförmåner betalas ut som om familjemedlemmarna vore bosatta i det land där personen omfattas av lagstiftningen. Vem som ska anses vara familjemedlem bestäms av den nationella lagstiftningen i det medlemsland som ska utge förmåner (artikel 1 i 1–3). I den svenska nationella lagstiftningen saknas emellertid en generell bestämmelse om vem som är att anse som familjemedlem. I förordningen finns även bl.a. bestämmelser om likabehandling och lagvalsregler. Principen om likabehandling innebär att de personer som omfattas av förordningen ska ha samma rättigheter och skyldigheter som landets egna medborgare (artikel 4 och skäl 5). Förordningen innehåller även lagvalsregler som reglerar vilket medlemslands lagstiftning som ska tillämpas. Vilka villkor som ska föreligga för rätt till och utbetalning av en särskild förmån fastställs i den nationella lagstiftningen. Med andra ord är det reglerna för respektive förmånsslag som avgör om det finns någon person som har rätt till den aktuella förmånen. Enligt svensk rätt innebär detta att barnet och bidragsmottagaren som utgångspunkt antingen ska vara bosatta i eller anses bosatta i genom att betraktas som familjemedlemmar till den person som grundar rätten, t.ex. genom att han eller hon arbetar här i landet. har i ett flertal fall uttalat att avgörande för att en nationell förmån ska anses vara en social trygghetsförmån är för det första att mottagaren beviljas förmånen – utan att någon skönsmässig bedömning i enskilda fall av personliga behov görs – på grundval av förhållanden som definieras i lag. Förmånen ska, enligt domstolen, för det andra hänföra sig till en av de situationer som uttryckligen anges i artikel 4.1 i förordning 1408/71. Vid den bedömningen ska man se på varje förmåns grundläggande kännetecken, i synnerhet dess syfte och förutsättningar för att förmånen ska beviljas, och inte på den omständligheten att förmånen i nationell lagstiftning betecknas som en social trygghetsförmån. När det gäller det första kriteriet har slagit fast att även om en förmån beviljas eller nekas beroende på sökandens inkomster, tillgångar och antal barn, innebär detta inte att beviljandet av förmånen är avhängig en individuell prövning av sökandens personliga behov, vilket exempelvis är karakteristiskt för socialhjälp. Om ett objektivt och lagstadgat kriterium uppfylls och rätt till förmånen därmed föreligger, har myndigheten inte möjlighet att ta hänsyn till andra personliga omständigheter (se mål C-78/91 ). För bedömningen av förmånens grundläggande kännetecken kan vägledning ges i förordningens definition av beteckningen familjeförmån. I förordning 883/2004 definieras uttrycket familjeförmån som ”alla förmåner och kontantförmåner som är avsedda att kompensera för en familjs utgifter” (artikel 1 z). I fråga om den nya bidragsformen inom bostadsbidraget, ett särskilt bidrag för barn som bor växelvis, måste ställning tas till hur bidraget ska bedömas i förhållande till förordning 883/2004. Mot bakgrund av att de två nuvarande bidragsformerna inom bostadsbidraget som lämnas för att 2017/18:6 det finns barn i hushållet (det särskilda bidraget för hemmavarande barn och umgängesbidraget) i EU-sammanhang har bedömts på olika sätt finns det enligt regeringen även anledning att göra ett nytt ställningstagande till hur de olika bidragsformerna inom bostadsbidraget ska klassificeras. Vad beträffar den första förutsättningen, att någon individuell skönsmässig behovsprövning inte ska ske vid beviljandet av förmånen, kan det konstateras att det nya särskilda bidraget inom bostadsbidraget kommer att beviljas till hushåll som uppfyller vissa objektiva villkor. Detsamma gäller i fråga om det befintliga umgängesbidraget. Även om rätten till bostadsbidrag är beroende av sökandens inkomster, tillgångar och antal barn kommer det inte att ske någon individuell skönsmässig bedömning av sökandens personliga behov. Den första förutsättningen för att det nya särskilda bidraget för barn som bor växelvis ska anses vara en social trygghetsförmån är således enligt regeringens mening uppfylld. Rätten till umgängesbidrag prövas på samma sätt och får därför enligt regeringens mening också anses uppfylla den första förutsättningen. När det gäller den andra förutsättningen, att förmånen ska hänföra sig till ett av de sakområden som uttryckligen anges i förordning 883/2004, ska denna bedömning grundas på varje förmåns grundläggande kännetecken, i synnerhet dess syfte och villkoren för att den beviljas. Familjeförmåner är förmåner som är avsedda att kompensera för en familjs utgifter. När umgängesbidraget infördes uttalade regeringen att bidraget inte lämnas till en familjs gemensamma ekonomiska försörjning, eftersom det inte är fråga om en familj i strikt mening och att bidraget således inte är avsett för en familj i traditionell mening (prop. 2004/05:112 s. 17). Både det nya särskilda bidraget vid växelvist boende och umgängesbidraget syftar till att stödja ekonomiskt utsatta familjer som har barn som bor i hushållet, antingen växelvis eller . Det som i huvudsak skiljer de olika bidragsformerna inom bostadsbidraget åt är omfattningen av barnets boende i hushållet. Den andra förutsättningen, att det nya särskilda bidraget vid växelvist boende och umgängesbidrag ska hänföra sig till ett av de sakområden som uttryckligen anges i förordning 883/2004, är enligt regeringens mening således också uppfylld. Det särskilda bidraget för hemmavarande barn klassificeras som en familjeförmån. Det finns enligt regeringens mening inte skäl att göra någon annan bedömning när det gäller det särskilda bidraget för barn som bor växelvis eller umgängesbidraget. Både det särskilda bidraget för barn som bor växelvis och umgängesbidraget bör, i likhet med det särskilda bidraget för hemmavarande barn, enligt regeringens mening betraktas som familjeförmåner i den mening som avses i förordning 883/2004. har påpekat att bedömningen kan medföra ökade kostnader. Det finns dock redan upparbetade rutiner för handläggning av EU-familjeförmånsärenden vid myndigheten när det gäller det särskilda bidraget för hemmavarande barn och dessa kan appliceras även på det särskilda bidraget för barn som bor växelvis och umgängesbidraget. Det kan antas att det handlar om en ytterst liten andel av de aktuella ärendena som kommer att omfattas av förordningens bestämmelser. Regeringens förslag: Bestämmelserna ska träda i kraft . De hittillsvarande bestämmelserna om underhållsstöd vid växelvist boende ska då upphöra att gälla men ska fortfarande gälla för sådant stöd som avser tiden . Dessa bestämmelser ska dessutom fortfarande gälla för underhållsstöd som avser tid före , om det för ett barn har lämnats underhållsstöd vid växelvist boende för mars månad 2018. Underhållsstöd vid växelvist boende ska – trappas ned så att det helt har upphört för tiden efter januari månad 2021. Underhållsstöd vid växelvist boende ska under denna nedtrappning kunna lämnas för var och en av föräldrarna med hälften av när stödet avser en månad – , när stödet avser en månad – och när stödet avser en månad – . Från och med månaden efter den då barnet har fyllt ska respektive belopp före halveringen höjas med . Äldre bestämmelser om bostadsbidrag ska fortfarande gälla för bostadsbidrag som avser tid .