prop · H403200 · 2017-06-01 00:00:00 — Det innebär att verksamhetsutövaren, för att kunna erhålla sitt tillstånd, måste ge in en miljökonsekvensbeskrivning och ansökan som gör det möjligt för prövningsmyndigheten att identifiera, beskriva och bedöma miljöeffekterna som verksamheten eller åtgärden kan antas medföra. På så vis blir innebörden av uttalande för svenska förhållanden att verksamhetsutövaren ansvarar för att göra en egen identifiering, beskrivning och bedömning av miljöeffekterna. 2016/17:200 klart finns det utrymme för tillståndsmyndigheten att inom ramen för processen göra en annan bedömning än den som verksamhetsutövaren har gjort i miljökonsekvensbeskrivningen. som står för den slutliga bedömningen, se avsnitt 10.7.9. Enligt nuvarande bestämmelse i 6 kap. 7 § andra stycket 3 ska en miljökonsekvensbeskrivning innehålla de uppgifter som krävs för att påvisa och bedöma den huvudsakliga inverkan på människors hälsa, miljön och hushållningen med mark och vatten samt andra resurser som verksamheten eller åtgärden kan antas medföra. För att genomföra de krav som följer av MKB-direktivet på ett tydligare sätt bör den svenska bestämmelsen ändras så att det av bestämmelsen framgår att miljökonse- kvensbeskrivningen ska innehålla en identifiering, beskrivning och be- dömning av miljöeffekter. Innebörden av ordet miljöeffekter framgår av Ordet har en bred innebörd och omfattar såväl en rad olika effekter på miljön som på människors hälsa. Enligt den nuvarande bestämmelsen är det den huvudsakliga inverkan på människors hälsa och miljön m.m. som ska ingå i miljökonsekvens- Även i promemorian föreslås att miljökonsekvensbeskriv- ningens innehåll ska avse de huvudsakliga miljöeffekterna. anser dock, i likhet med flera av remissinstanserna, att bedömningen av vad som utgör de huvudsakliga miljöeffekterna riskerar att leda fel (se även avsnitt 10.9). En möjlighet till begränsning av omfånget i fråga om vilka miljöeffekter som ska identifieras, beskrivas och bedömas bör dock En bestämmelse som möjliggör en sådan begränsning föreslås i avsnitt 10.7.6. En sådan bestämmelse bedöms även tillgodose de synpunkter som har framförts av bl.a. och som går ut på att det bör tydliggöras att de uppgifter som krävs enligt ändrings- direktivets bilaga 4 inte alltid behöver finnas med i en miljökonsekvens- Det följer av artikel 3 i MKB-direktivet i dess lydelse enligt ändrings- direktivet att sådana miljöeffekter som kan förväntas till följd av risker som är förknippade med verksamhetens eller åtgärdens utsatthet för yttre händelser i form av allvarliga olyckor eller katastrofer, ska ingå i en mil- Att sådana miljöeffekter ska ingå i miljöbedömningen kan anses följa redan av den nuvarande lydelsen av bestämmelserna i 6 kap. För att åstadkomma ett tydligt regelverk bör det dock ut- tryckligen framgå att såväl sådana miljöeffekter som verksamheten eller åtgärden i sig kan förväntas medföra som sådana miljöeffekter som verk- samheten eller åtgärden kan antas medföra till följd av yttre händelser Av skäl 15 till ändringsdirektivet framgår att yttre händelser som påverkar verksamheten har lyfts fram i direktivet eftersom en hög skyddsnivå för miljön kan säkerställas endast om försiktighetsåtgärder vidtas för sådana projekt som på grund av sin känslighet för allvarliga olyckor eller naturkatastrofer (såsom översvämningar, stigande havs- nivåer eller jordbävningar) kan antas medföra en betydande miljöpåver- För sådana verksamheter är det enligt skäl 15 till ändringsdirektivet viktigt att ta hänsyn till dels sårbarheten (utsatthet och motståndskraft) för allvarliga olyckor eller katastrofer, dels risken för att sådana olyckor eller katastrofer inträffar och dels hur det inverkar på risken för negativa Av skäl 13 till ändringsdirektivet framgår vidare att det är lämpligt att utvärdera en verksamhets utsatthet för klimatförändringar. Klimatförändringar kan leda till t.ex. översvämningar och stigande havs- nivåer. Det blir därför relevant att i miljöbedömningen och miljö- konsekvensbeskrivningen väga in hur klimatförändringar kan leda fram till risker för den enskilda verksamheten och därmed vilka miljöeffekter som kan förväntas med anledning av dessa risker och hur sådana miljö- effekter kan förebyggas, hindras eller motverkas. anser att det finns behov av att tydliggöra att ett nytt fokus på yttre händelser inte förminskar behovet av att i miljökonsekvensbeskrivningar hantera inre händelser. Regeringen understryker att detta naturligtvis inte är inne- börden av bestämmelsen. Enligt nu gällande bestämmelse i 6 kap. 7 § andra stycket 4 ska en miljökonsekvensbeskrivning innehålla en redovisning av alterna- tiva platser, om sådana är möjliga, samt alternativa utformningar tillsam- mans med en motivering varför ett visst alternativ har valts. Kraven på vad en alternativredovisning ska innehålla har preciserats ytterligare ge- nom ändringsdirektivet. För svenskt vidkommande innebär ändringsdi- rektivet den nyheten att alternativredovisningen även ska omfatta alter- nativ i fråga om teknik, storlek och omfattning i den utsträckning alter- nativen är relevanta för det föreslagna projektet samt att samtliga alterna- tiv som väljs ska motiveras med hänsyn till de miljöeffekter som kan för- väntas av de olika alternativen. I fråga om alternativredovisning är dock det väsentliga att miljökonsekvensbeskrivningen ska innehålla uppgifter om alternativa lösningar för verksamheten eller åtgärden. Regeringen har för avsikt att meddela föreskrifter om de närmare kraven i fråga om alter- nativredovisning som följer av den nuvarande bestämmelsen i 6 kap. 7 § andra stycket 4 och av ändringsdirektivet. När det gäller det s.k. nollalternativet har Mark- och miljödomstolen vid efterfrågat ett tydliggörande av om en ändring är avsedd i förhållande till dagens krav. Enligt nuvarande bestämmelse krävs en beskrivning av konsekvenserna av att verksamheten eller åtgär- den inte kommer till stånd. Detta krav uttrycks i förslaget i propositionen på ett sätt som stämmer bättre överens med ordalydelsen i MKB-direk- tivet i dess lydelse enligt ändringsdirektivet. Det som krävs är uppgifter om miljöförhållanden innan verksamheten påbörjas eller åtgärden vidtas och hur de förhållandena förväntas utveckla sig om verksamheten eller åtgärden inte påbörjas eller vidtas. Förslaget i fråga om krav på redovis- ning av det s.k. nollalternativet innebär ingen ändring i förhållande till vad som gäller enligt nuvarande bestämmelse. I promemorians förslag angavs att nollalternativet ska förhålla sig till relevanta miljöförhållanden. Kammarkollegiet och Naturskyddsföre- ningen har uttryckt att de anser att det är rådande miljöförhållandena i stället för relevanta miljöförhållanden som det s.k. nollalternativet bör förhålla sig till. Regeringen instämmer i den bedömningen och anser dels att det uttrycket bättre återspeglar det uttryck som används i MKB- direktivet (jfr punkt 3 i bilaga 4 till ändringsdirektivet), dels att det stämmer bättre överens med hur dagens krav på nollalternativ är tänkt att Kravet på en nulägesredovisning finns inte uttryckligen i den nuvarande bestämmelsen och därför har det även i tidigare lagstiftnings- förslag föreslagits att kraven på en nulägesredovisning ska framgå av lagtexten (se t.ex. förslaget i en tidigare promemoria – Effektivare identifiering, beskrivning och bedömning av miljökonsekvenser [dnr M2012/02031/R]). De flesta remissinstanser som yttrat sig har varit över- ens om att det är självklart att miljökonsekvensbeskrivningar ska inne- hålla en nulägesbeskrivning. En nulägesredovisning är dessutom ett krav enligt ändringsdirektivet. Detta bör därför tydliggöras i lagtexten. Skyddsåtgärder och försiktighetsmått i förhållande till miljökvalitetsnormer Enligt nuvarande 6 kap. 7 § andra stycket 2 ska en miljö- konsekvensbeskrivning innehålla uppgifter om hur det ska undvikas att verksamheten eller åtgärden medverkar till att en miljökvalitetsnorm enligt 5 kap. inte följs. Innehållet i en miljökonsekvens- beskrivning i förhållande till miljökvalitetsnormer har behandlats i rättspraxis. I MÖD 2012:19 konstaterade att den aktuella miljökonsekvensbeskrivningen inte kunde godkännas mot bakgrund av att det saknades en redovisning av hur verksamheten skulle komma att påverka den ekologiska statusen och miljökvalitets- för en å. Sådana uppgifter ska naturligtvis omfattas av en miljö- konsekvensbeskrivning och det får anses följa av att miljökonsekvens- beskrivningen ska innehålla en identifiering, beskrivning och bedömning av de miljöeffekter som verksamheten eller åtgärden kan antas medföra. Däremot, när det gäller åtgärder för att undvika att verksamheten eller åtgärden bidrar till att en miljökvalitetsnorm enligt 5 kap. inte följs, bör kraven på redovisning av sådana åtgärder begränsas till åtgärder som är planerade. Verksamhetsutövaren har bevisbördan för att en miljökvali- tetsnorm kommer kunna följas. I den mån tillräckliga försiktighetsmått och skyddsåtgärder inte planeras och redovisas i en miljökonsekvensbe- skrivning riskerar verksamhetsutövaren att prövningsmyndigheten avslår tillståndsansökan. I den mån en verksamhet eller åtgärd inte riskerar att bidra till påver- kan på en miljökvalitetsnorm saknas det anledning att redovisa åtgärder för att undvika en sådan påverkan. Det bör därmed i den aktuella bestäm- melsen tydliggöras att uppgifter om planerade åtgärder för att undvika att verksamheten eller åtgärden bidrar till att en miljökvalitetsnorm inte följs endast behövs om sådana uppgifter är relevanta med hänsyn till verksam- hetens art och omfattning. Planerade åtgärder för att förebygga, hindra, motverka eller avhjälpa negativa miljöeffekter Enligt artikel 5.1 c i MKB-direktivet i dess lydelse enligt ändringsdirek- tivet ska en miljökonsekvensbeskrivning innehålla en beskrivning av projektets särdrag och/eller åtgärder som planeras för att undvika, före- bygga eller minska och, om så är möjligt, motverka den förväntade bety- dande negativa miljöpåverkan. Ordet motverka är nytt, enligt direktivets tidigare lydelse användes ordet avhjälpa i dess ställe. Dessutom läggs ordet förebygga till i bestämmelsen. Det som beskrivs i den aktuella be- stämmelsen i direktivet handlar bl.a. om det som i kallas för- Prop. 2016/17:200 siktighetsmått och skyddsåtgärder. Sådana regleras i den s.k. försiktig- hetsprincipen i 2 kap. 3 § där det anges att alla som bedriver eller avser att bedriva en verksamhet eller vidta en åtgärd ska utföra de skyddsåtgärder, iaktta de begränsningar och vidta de försiktighetsmått i övrigt som behövs för att förebygga, hindra eller motverka att verksam- heten eller åtgärden medför skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön. Det bedöms inte finnas anledning att använda andra ord och uttryck när det gäller miljökonsekvensbeskrivningens innehåll än de som används i den s.k. försiktighetsprincipen och en ändring bör därför ske i enlighet med det. I direktivstexten ingår ordet minska och har angett att de anser att uppgifter om åtgär- der som planeras för att minska förväntade miljöeffekter inte kan anses omfattas av planerade åtgärder för att förebygga, hindra eller motverka förväntade miljöeffekter. Regeringen delar inte den bedömningen utan anser att den språkliga innebörden av ordet motverka är att verka för att minska effekten av något. När det gäller ordet motverka i den svenska översättningen av direk- tivet så kan vissa andra språkversioner av direktivet tala för att den sven- ska översättningen är missvisande. Vissa andra språkversioner talar för att ordet i stället bör återspegla åtgärder som behöver vidtas på grund av en skada som kan antas uppkomma på grund av en verksamhet eller åt- gärd. En sådan tolkning skulle även stämma bättre överens med vad som gäller enligt SMB-direktivet (se avsnitt 9.4.2). Det ord som används i den svenska språkversionen av MKB-direktivet i dess lydelse före ändrings- direktivet är ordet avhjälpa. Ordet avhjälpa förekommer i och återspeglar vad som kan behöva göras när en skada väl har upp- kommit. Kraven på vad en miljökonsekvensbeskrivning ska innehålla bör därför innefatta åtgärder som planeras för att avhjälpa negativa miljö- effekter. Enligt vägledning om kompensation vid förlust av naturvärden (Ekologisk kompensation, handbok 2016:1) ska en miljö- konsekvensbeskrivning innehålla en beskrivning av planerade kompen- sationsåtgärder. Flera remissinstanser har påpekat att ett sådant krav föl- jer av MKB-direktivet i dess lydelse enligt ändringsdirektivet. Regering- tillsatte 2016 en särskild utredare med uppdrag att bl.a. analysera hur det går att säkerställa att ett tillräckligt underlag för lämpliga kompensations- åtgärder tas fram på ett kostnadseffektivt sätt (dir. 2016:23). I uppdraget låg att bedöma hur och när underlag för utformningen av kompensations- åtgärder borde tas fram, med beaktande av befintliga bestämmelser för underlag, som t.ex. bestämmelserna om miljökonsekvensbeskrivningar i 6 kap. . Utredningen, som antog namnet Utredningen om en effektivare och mer konsekvent tillämpning av ekologisk kompensation (M 2016:03), redovisade sitt uppdrag i betänkandet Ekologisk kompen- sation – Åtgärder för att motverka nettoförluster av biologisk mångfald och ekosystemtjänster, som behovet av markexploatering till- godoses (SOU 2017:34). I betänkandet lämnas förslag i fråga om upp- gifter om planerade kompensationsåtgärder i miljökonsekvensbeskriv- ningar. Betänkandets förslag bereds i . Enligt nuvarande 19 kap. 5 § första stycket 1 och 22 kap. 1 § första stycket 3 ska en ansökan om tillstånd innehålla en miljökon- sekvensbeskrivning när det krävs enligt 6 kap. och uppgift om det sam- råd som skett innan ansökan lämnas in. Eftersom de samråd som sker be- rör de frågor som ska behandlas i miljökonsekvensbeskrivningen bedöms det ändamålsenligt att miljökonsekvensbeskrivningen innehåller en redo- görelse för de samråd som har skett och vad som har framkommit i sam- råden. Enligt nuvarande regelverk finns alla bestämmelser om vad en miljö- konsekvensbeskrivning ska innehålla samlade i lag. Förslaget i denna proposition innebär att kraven på en miljökonsekvensbeskrivnings innehåll tydliggörs och kompletteras mot bakgrund av kraven i MKB- direktivet i dess lydelse enligt ändringsdirektivet. Detaljerade bestäm- melser om miljökonsekvensbeskrivningens innehåll bör dock med fördel kunna placeras i förordning. Sådana bestämmelser bedöms till viss del kunna meddelas i form av föreskrifter om verkställighet av lag som kan meddelas med stöd av 8 kap. 7 § första stycket 1 regeringsformen. Vissa kompletterande bestämmelser kräver dock ett normgivningsbemyn- digande och ett sådant bemyndigande bör därför införas. Enligt artikel 5.3 a i MKB-direktivet i dess lydelse enligt ändrings- direktivet ska exploatören se till att miljökonsekvensbeskrivningen utar- betas av behöriga experter. Bestämmelsen genomförs lämpligen genom föreskrifter på förordningsnivå om hur miljökonsekvensbeskrivningen ska tas fram. För det ändamålet är det nödvändigt med ett bemyndigande på lagnivå. 10.7.6Omfattning och detaljeringsgrad i fråga om uppgifterna i miljökonsekvensbeskrivningen Regeringens förslag: De uppgifter som ska finnas med i miljökonse- kvensbeskrivningen ska ha den omfattning och detaljeringsgrad som –är rimlig med hänsyn till rådande kunskaper och bedömnings- metoder, och –behövs för att en samlad bedömning ska kunna göras av de väsent- liga miljöeffekter som verksamheten eller åtgärden kan antas med- föra i sig eller till följd av yttre händelser. Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens. I promemorian föreslås som ett övergripande krav på innehållet i miljö- konsekvensbeskrivningen att beskrivningen ska möjliggöra en samlad bedömning av de huvudsakliga miljöeffekter som verksamheten eller åt- gärden kan antas medföra i sig eller till följd av yttre händelser. I rege- ringens förslag anges att detta övergripande krav i stället ska vara en ut- gångspunkt som delvis avgör hur omfattande och detaljerade de olika uppgifterna i miljökonsekvensbeskrivningens ska vara. punkt ska dock enligt regeringens förslag inte begränsas till huvudsakliga miljöeffekterna utan till väsentliga miljöeffekter. Remissinstanserna: En övervägande majoritet av de remissinstanser som yttrar sig är positiva till eller har inte några synpunkter på förslaget om möjlighet till anpassning av miljökonsekvensbeskrivningens innehåll. anser att införandet av en rimlighetsbe- stämmelse är oförenligt med bevisbörderegeln i 2 kap. 1 § . anser att det är oklart vad som avses med aktuell kunskap och därigenom vilken ändring som avses med förslaget. anser att det är mycket positivt att det införs en bestämmelse om att de uppgifter som ska finnas med i en miljökonsekvensbeskrivning ska ha den omfattning och detaljeringsgrad som är rimlig men anser att det är otydligt vad uttrycket aktuell kunskap innebär i relation till kun- skapskravet i 2 kap . anser att det möjligen bör övervägas att i bestämmelsen även nämna miljöeffekter eftersom det annars inte blir tydligt att en anpassning ska ske till de hu- vudsakliga miljöeffekterna. anser att för- slaget om en rimlighetsavvägning kan leda till att flera effekter inte be- skrivs. anser att påverkan på renskötseln alltid är att betrakta som en huvudsaklig miljöeffekt. Skälen för regeringens förslag: Av artikel 5.1 andra stycket i MKB- direktivet i dess lydelse enligt ändringsdirektivet framgår att en miljö- konsekvensbeskrivning ska innehålla de uppgifter som skäligen kan behövas för att nå en motiverad slutsats om projektets betydande miljö- påverkan, med hänsyn till rådande kunskaper och bedömningsmetoder. Detta övergripande krav på miljökonsekvensbeskrivningen kan jämföras med kravet på miljökonsekvensbeskrivningens innehåll i nuvarande 6 kap. 7 § , som innebär att en miljökonsekvensbeskrivning ska, i den utsträckning det behövs med hänsyn till verksamhetens eller åtgärdens art och omfattning, innehålla de uppgifter som behövs för att kunna identifiera och beskriva miljöeffekterna samt möjliggöra en sam- lad bedömning av dessa effekter. I promemorian föreslås att miljökonse- kvensbeskrivningen ska möjliggöra en samlad bedömning av de huvud- sakliga miljöeffekter som verksamheten eller åtgärden kan antas medföra i sig eller till följd av yttre händelser. Till skillnad från dagens bestäm- melse om övergripande krav på innehåll i en miljökonsekvensbeskriv- ning så var promemorians förslag begränsat till huvudsakliga miljöeffek- ter. Denna begränsning beskrevs som ett alternativ till den nuvarande möjligheten till anpassning av innehållet utifrån verksamhetens eller åtgärdens art och omfattning. Flera remissinstanser har riktat kritik mot möjligheten att anpassa innehållet i miljökonsekvensbeskrivningen utifrån vad som är att anse som huvudsakliga miljöeffekter i stället för att som anpassa innehållet utifrån varje enskild verksamhets art och omfattning (se även avsnitt 10.9). Regeringen instämmer i den kritik som framförts. Regeringen föreslår därför, av de skäl som anförs under avsnitt 10.9, att möjligheten till anpassning av innehållet i en miljökonsekvens- beskrivning ska förhålla sig till det som behövs för att en samlad bedöm- ning ska kunna göras av de väsentliga miljöeffekter som verksamheten eller åtgärden kan antas medföra. De uppgifter som en miljökonsekvensbeskrivning ska innehålla enligt den föreslagna bestämmelsen i propositionen och som krävs enligt artikel 2016/17:200 5.1 a f i MKB-direktivet i dess lydelse enligt ändringsdirektivet bedöms, i den mån varje sådan uppgift har en tillräcklig omfattning och detalje- ringsgrad, kunna leda fram till en motiverad slutsats om projektets miljöeffekter. Uppgifternas omfattning och detaljeringsgrad måste dock vara rimliga med hänsyn till rådande kunskaper och bedömningsmetoder och vidare vara en förutsättning för att en samlad bedömning ska kunna göras av de väsentliga miljöeffekter som verksamheten eller åtgärden kan antas medföra i sig eller till följd av yttre händelser. Det innebär att såda- na miljöeffekter som kan anses vara väsentliga behöver redovisas. Det innebär vidare att rådande kunskaper och bedömningsmetoder sätter gränsen för hur omfattande och detaljerade uppgifter som kan krävas. I detta sammanhang är kunskapsrekvisitet inte kopplat till den enskilde verksamhetsutövarens kunskap utan till de kunskaper och bedömnings- metoder som är rådande i samhället i stort. Genom den föreslagna av- gränsningsbestämmelsen bedöms risken för att miljökonsekvensbeskriv- ningen får ett onödigt omfång begränsas. Vidare innebär bestämmelsen ett tydliggörande av att en fördjupning och prioritering av relevanta mil- jöfrågor ska ske i syfte att uppnå största möjliga miljönytta. Enligt 2 kap. 1 § har verksamhetsutövaren bevisbördan för att de allmänna hänsynsreglerna följs. En förutsättning för att tillstånd ska kunna beviljas för en verksamhet eller åtgärd är därför att verksam- hetsutövaren inom ramen för tillståndsprövningen kan visa att de all- männa hänsynsreglerna kommer att kunna följas. Den föreslagna bestäm- melsen om att kraven på omfattningen och detaljeringsgraden av uppgif- terna i en miljökonsekvensbeskrivning kan anpassas utifrån rådande kun- skaper och bedömningsmetoder påverkar inte de beviskrav som gäller för verksamhetsutövaren. Bestämmelsen får däremot betydelse för de krav som kan ställas på beskrivningens innehåll och påverkar därför frågan om miljökonsekvensbeskrivningen kan godkännas eller inte, dvs. om den uppfyller kraven i 6 kap. . Bestämmelser om att prövnings- myndigheten ska ta ställning i den frågan återfinns i nuvarande 6 kap. 9 § och i förslagets 6 kap. 42 och 43 §§ (se avsnitt 10.7.7). kvalitet inom ramen för den specifika Regeringens förslag: Skyldigheten för prövningsmyndigheten att innan kungörande ta ställning till om miljökonsekvensbeskrivningen kan läggas till grund för den fortsatta miljöbedömningen, ska komma till uttryck i 6 kap. . Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Regeringens förslag skiljer sig från promemorians på så sätt att det inte innehåller ett förslag som tydliggör att ett särskilt beslut i fråga om miljö- konsekvensbeskrivningens godkännande ska fattas endast om det kan anses främjande för prövningen. Remissinstanserna: En övervägande majoritet av de remissinstanser som yttrar sig är positiva till eller har inte några synpunkter på förslaget om att det i 6 kap. ska anges att prövningsmyndigheten är skyldig att ta ställning till om miljökonsekvensbeskrivningen kan läggas till grund för den fortsatta prövningen. Mark- och miljödomstolen vid anser att villkorandet av kungörelsen är problematisk. Mark- och miljödomstolen vid påpekar att en anledning till att miljökonse- kvensbeskrivningen kungörs är att allmänheten, inklusive organisationer, ska ges möjlighet att komma in med synpunkter på just miljökonse- kvensbeskrivningen och att det därför är väsentligt att det även i ett se- nare skede är möjligt att underkänna miljökonsekvensbeskrivningen och avvisa ansökan. En övervägande majoritet av de remissinstanser som har yttrat sig är även positiva till eller har inte några synpunkter på förslaget i prome- att ett särskilt beslut i fråga om miljökonsekvensbeskrivningens godkännande ska fattas om det kan anses främjande för prövningen. Flera remissinstanser har dock ifrågasatt om bestämmelsen i praktiken har något användningsområde. Mark- och miljödomstolen vid har svårt att se hur prövningen skulle kunna främjas av ett tidigt beslut i prövningsprocessen jämfört med ett ställningstagande i samband med prövningen av tillståndsfrågan och förutser inte några större föränd- ringar i beslutsprocessen till följd av förslaget. i län anser att bestämmelsen om ett särskilt beslut i fråga om miljökonse- kvensbeskrivningen är onödig eftersom den tar extra tid och skapar för- virring.