prop · H5031 · 2017-09-20 00:00:00 — Särskilt bekymmersamt är det att examensgraden i genomsnitt är betydligt lägre för utrikes födda jämfört med inrikes födda. Myndigheten för kartläggning av insatsen svenska med yrkesinriktning visar att den kan ha betydelse för de studerandes möjligheter att slutföra utbildningen och få en examen. Regeringen anser att det är angeläget att myndigheten forsätter att skapa förutsättningar för att examensgraden för utrikes födda kvinnor och män kan öka, bl.a. genom svenska med yrkesinriktning. Andelen av de examinerade som arbetar inom det område som utbildningen avser ökade 2016 efter en nedgång 2015. En av förklaringarna till den ökade andelen är det förbättrade konjunkturläget. Även myndighetens ökade fokus på kvalitetsgranskning och fördjupad dialog med branschorganisationer spelar sannolikt en roll för det förbättrade resultatet. Kvalitetsgranskningarna ska bidra till att förstärka och utveckla kvaliteten i utbildningarna 2017/18:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 som bedrivs, men även fungera som vägledning och ge stöd i arbetet med att bedriva utbildning med hög kvalitet. Flera utbildningar behöver utveckla kvalitetsarbetet så att det även inbegriper strategiska och långsiktiga kvalitetsfrågor, som är väsentliga för att uppnå de övergripande målen med utbildningen. Granskningen visar att utbildningsanordnarna inte alltid diskuterar och analyserar resultat och effekt av utbildningen, trots att detta är viktiga områden för att säkerställa att utbildningen når sina mål. Regeringen har beslutat om en ändring i förordningen om som innebär att Myndigheten för vid sin fördelning av statsbidrag eller särskilda medel för utbildningar inom ska beakta resultat från genomförd tillsyn, kvalitetsgranskning och uppföljning. Könsbundna utbildnings- och yrkesval kvarstår Regeringen bedömer att utbildnings- och yrkesval inom till viss del präglas av stereotypa könsmönster. Den ojämna köns- fördelningen inom de sex största utbildnings- områdena påverkas dock delvis av könsfördelningen inom gymnasieskolans yrkesprogram och speglar även den ojämna könsfördelningen bland verksamma inom yrket. Att motverka könsbundna utbildnings- och yrkesval är därför en viktig uppgift för aktörer inom hela utbildningssystemet och i arbetslivet. Myndigheten för stöd till utbildningsanordnare för jämställd kommunikation bidrar till att bredda rekryteringen. För att behålla studerande av underrepresenterat kön krävs det även ett tydligt arbete med jämställdhetsintegrering i genomförandet av utbildningarna. Implementeringen av det nya regelverket för utbildningar inom konst- och kulturområdet följs upp Konst- och kulturutbildningar och vissa andra utbildningar bedrivs enligt ett nytt regelverk. Avsikten med det nya regelverket är att säkerställa att konst- och kulturutbildningar som har bedrivits enligt förordningen om statligt stöd till 2017/18:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 kompletterande utbildningar ska kunna fortsätta att bedrivas i huvudsakligen samma omfattning. Det finns skäl att noga följa utvecklingen och implementeringen av det nya regelverket. Regeringen har därför gett Myndigheten för i uppdrag att följa upp och redovisa konsekvenserna av att förordningen om statligt stöd till kompletterande utbildningar ersatts av förordningen om stöd för konst- och kulturutbildningar och vissa andra utbildningar (U2017/02852/GV). Viktigt med fortsatt implementering av branschvalidering och SeQF Regeringen bedömer att såväl standarden för branschvalidering som nivåplacering av kvalifikationer i SeQF kan spela en viktig i roll i utvecklingen av valideringsmodeller samt vid bedömning och erkännande av utländska kvalifikationer. Införandet av en nationell referensram och dess princip om läranderesultat är ett viktigt instrument som ökar förståelsen för kvalifikationer som utfärdas av olika aktörer i . Standarden för branschvalidering kan öka acceptansen för och överförbarheten av resultaten av validering mellan olika aktörer. Därtill kan standarden bidra till att innehållsdeklarera branschvalidering och underlätta för användare och beställare. Initiativet och ansvaret för att utveckla valideringsmodeller samt för att ansluta kvalifikationer till referensramen vilar framför allt på branscherna och andra aktörer. Regeringen bedömer att det är viktigt att Myndigheten för fortsätter att utveckla arbetet med och informationen till intresserade aktörer så att standarden för branschvalidering och den nationella referensramen kan få genomslag. 2017/18:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 7 Universitet och högskolor Högskolan är den största statliga verksamheten i med 75 000 anställda och över 400 000 studenter på heltid eller deltid. Totalt kostade verksamheten 2016, vilket innebär att högskolesektorn stod för av bruttonationalprodukten (BNP). och hög- skolor omfattar utbildning och forskning vid statliga universitet och högskolor som omfattas av högskolelagen (1992:1434) samt utbildning och forskning vid enskilda utbildningsanordnare som har tillstånd att utfärda examina enligt lagen (1993:792) om tillstånd att utfärda examina. Uppgifterna som presenteras i avsnittet avser dessa om inte något annat anges. Inom området finns anslag för universitet och högskolor, enskilda utbildningsanordnare, ersättning för klinisk utbildning och forskning samt anslag för och Universitets- och högskolerådet. Verksamhet vid redovisas under utgiftsområde 23 men för att ge en fullständig bild av högskoleutbildning och forskning redo- visas i vissa fall uppgifter om lantbruks- universitet även under utgiftsområde 16. Det finns 14 statliga universitet och 17 statliga högskolor. Regeringen har före- skrivit att ska benämnas fr.o.m. . Därutöver finns det enskilda utbildningsanord- nare. Sex av dessa har tillstånd att utfärda examina på forskarnivå, nämligen , i , Stiftelsen , , Sophiahemmet högskola och Teologiska högskolan . Ett antal enskilda utbildningsanordnare har tillstånd att utfärda vissa examina på grundnivå och avancerad nivå, medan fyra stycken har tillstånd att enbart utfärda psykoterapeut- examen. Målet för verksamhetsområdet är att utbildning och forskning vid universitet och högskolor ska hålla en internationellt sett hög kvalitet och bed- rivas effektivt. 7.3.1Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder Följande indikatorer används för att redovisa resultat inom området: –resultatet av kvalitetsutvärderingar, –beslut om tillstånd att utfärda examina, –andelen disputerade lärare vid universitet och högskolor, –prestationsgrad i utbildning på grundnivå och avancerad nivå, –genomströmning i utbildning på forskar- nivå, –vetenskaplig produktion, och –förmåga att attrahera externa medel för forskning. 2017/18:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 I övrigt redovisas i avsnittet ett urval av resultat för att beskriva universitets och högskolors ut- veckling. All individbaserad statistik redovisas uppdelat på kön, om dessa uppgifter är till- gängliga. Redovisning av indikatorernas utveckling Regeringen har gett i uppdrag att vidareutveckla och införa ett nytt nationellt kvalitetssäkringssystem för högskole- utbildning (U2016/01349/UH). Som ett led i metodutvecklingen slutförde Universitetskan- slersämbetet pilotutvärde- ringar av 13 utbildningar på forskarnivå inom samtliga ämnesområden. Elva av utbildningarna fick omdömet hög kvalitet. Hos två av utbild- ningarna, en i kemi och en i hälsovetenskap, upptäcktes brister i kvaliteten. Dessa två utbild- ningar kommer att följas upp i samband med den ordinarie utvärderingen av utbildningar på fors- karnivå. Inom ramen för det förra nationella kvalitets- säkringssystemet för högskoleutbildning utvär- derade i en fyraårs- cykel 2011–2014 utbildningar som leder till en examen på grundnivå eller avancerad nivå. Varje utbildning gavs ett omdöme på en tregradig skala. I fråga om de utbildningar som fick om- dömet bristande kvalitet hade eller högskolan på sig att redovisa vilka åtgärder som vidtagits. Därefter gjorde Universitetskans- lersämbetet en förnyad granskning för att pröva om lärosätet skulle få behålla examenstillståndet eller om det skulle återkallas. och har ämbetet fattat beslut i fråga om 105 utbildningar som har fått omdömet bristande kvalitet. Av dessa har 97 utbildningar bedömts uppfylla kvalitets- kraven för högskoleutbildning och i fråga om åtta utbildningar har ämbetet bedömt att lärosä- tena inte har vidtagit tillräckliga kvalitetshöjande åtgärder. har beslu- tat att återkalla examenstillstånden för sex av dessa. Två utbildningar anordnas av enskilda utbildningsanordnare. Universitetskanslersäm- betet har lämnat en rekommendation till rege- ringen om att återkalla examenstillstånden efter- som det är regeringen som fattar beslut i sådana återkallandeärenden. Därmed är alla gransk- ningar i det förra nationella kvalitetssäkringssys- temet genomförda. Ytterligare information om utfallet av utvär- deringarna finns tillgänglig på Universitetskan- slersämbetets webbplats. Eftersom ett nytt kvalitetssäkringssystem håller på att införas och inga nya kvalitetsutvär- deringar har genomförts ger denna indikator endast begränsad information om mål- uppfyllelsen inom området. Indikator: beslut om tillstånd att utfärda examina Tabell 7.1 Prövning av tillstånd att utfärda examina 2016 Som en del av kvalitetssäkringssystemet ingår den prövning av ansökningar om tillstånd att utfärda examina som Universitetskanslersäm- betet genomför. Med prövning avses här dels prövning av de ansökningar från statliga lärosä- ten som ämbetet fattar beslut om, dels den pröv- ning som myndigheten gör av ansökningar från enskilda utbildningsanordnare om tillstånd att utfärda examina. Den senare prövningen resul- terar i yttranden inför regeringens beslut om examenstillstånd för enskilda utbildningsanord- nare. har myndigheten prövat 18 ansökningar om tillstånd att utfärda examina, en minskning med 9 ansökningar innan. Utfallet framgår av tabell 7.1. har infört en möjlighet till förlängd tid för prövning av examenstillstånd i de fall där de sakkunniga identifierat mindre men tydligt definierade bris- ter och där åtgärderna för att avhjälpa bristerna bedöms vara inom räckhåll. För tre av ansök- ningarna har ämbetet beslutat om möjlighet till komplettering i enlighet med det nya förfarandet. Indikator: Andelen disputerade lärare vid universitet och högskolor Andelen disputerade lärare uppgick , vilket är en ökning om fyra pro- centenheter jämfört med andelen . Andelen män som är disputerade har min- skat något, från 2006 till 60,1 pro- cent 2016 medan andelen kvinnor som är dispu- terade har ökat från 2016. 2017/18:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Indikator: Prestationsgrad i utbildning på grundnivå och avancerad nivå Tabell 7.2 Prestationsgrad läsåren 2010/11–2014/15 Humaniora (inkl. teologi) Prestationsgrad är ett mått som beräknas som kvoten mellan avklarade poäng, omräknat till helårsprestationer, och antalet studenter som varit registrerade under det aktuella läsåret, om- räknat i helårsstudenter. Prestationsgraden be- räknas så att varje students avklarade poäng kan kopplas till studentens (individens) registrerade poäng. I måttet ingår de poäng som de aktuella studenterna har tagit under registreringstermi- nen och de tre därpå följande terminerna. Den senaste samlade uppföljningen av presta- tionsgrad gäller /14. Prestationsgra- den var detta läsår för samtliga helårs- studenter, vilket var högre än föregående år. Detta innebär att prestations- graden har ökat . Kvinnorna uppvisar en högre prestationsgrad än männen, mot männens . Skillnaden i prestationsgrad är stor mellan olika 2017/18:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Prestationsgraden för program som leder till en yrkesexamen var /14. Kvinnorna har även för dessa utbildningar en högre prestationsgrad mot männens . De lägsta prestationsgraderna förekommer för fristående kurser som studeras på distans där genomsnittet var för samtliga studenter, för kvinnor och för män. Ett mått som kompletterar prestationsgraden är andelen programnybörjare som är registrerade på samma program under det andra läsåret. Av de som påbörjade sina programstudier höstter- minen 2013 var totalt sett kvar på sitt respektive nybörjarprogram det andra läsåret, men andelen varierar kraftigt mellan olika utbild- ningar. Högst andel kvarvarande, , hade studenter på läkarutbildningen och lägst, , hade studenter som påbörjat en utbildning mot äldre lärarexamen. Indikator: Genomströmning i utbildning på forskarnivå Doktorsexamen och licentiatexamen omfattar 240 respektive 120 högskolepoäng, dvs. en stu- dietid på fyra respektive . De som avlade en doktorsexamen hade en genom- snittlig nettostudietid (8,4 ter- miner). För doktorander som avlade licentiat- examen uppgick den ge- nomsnittliga nettostudietiden till (5,5 terminer). Utfallet för båda kate- gorierna stämmer alltså nästan med den nomi- nella studietiden. Bland dem som avlade dok- torsexamen var nettostudietiden totalt sett den- samma för kvinnor och män. Mellan olika forsk- ningsämnesområden finns dock skillnader. Inom samtliga områden utom samhällsvetenskap har kvinnor något längre nettostudietid än män. Bland dem som avlade licentiatexamen var netto- studietiden kortare för kvinnor än för män. var bruttostudietiden, dvs. den totala tiden i utbildningen utan hänsyn tagen till aktivitetsgrad, i genomsnitt (elva terminer) för doktorsexamen och (sju terminer) för licentiatexamen. Kvinnor hade totalt sett en genomsnittlig bruttostudietid för doktorsexamen (tolv terminer) och för licentiatexamen (åtta terminer). Detta var något längre än männens genomsnittliga bruttostudietid som för doktorsexamen respektive licentiatexamen upp- gick till fem och ett halvt (elva terminer) respektive (sju terminer). Av de doktorandnybörjare som påbörjade sina studier hade (av kvinnorna och av männen) avlagt doktorsexamina , alltså . Det är en ökning jämfört med de doktorandnybörjare som påbörjade sina studier . Av dem hade (av kvinnorna och av männen) avlagt doktorsexamen . Totalt (av kvinnorna och av männen) av de som påbörjade forskarutbildning hade avlagt doktorsexamen . Även det är en ökning jämfört med de som påbörjat sina studier . Av dem hade totalt (av kvinnorna och av männen) avlagt doktorsexamen . Indikator: Vetenskaplig produktion För uppgifter i fråga om vetenskaplig produk- tion, se avsnitt 8.3.2 Svensk forskning i interna- tionell jämförelse. Indikator: Förmåga att attrahera externa medel för forskning Lärosätenas intäkter för forskning från natio- nella och internationella forskningsfinansiärer uppgick till och in- täkterna från uppdragsforskning och övriga av- gifter uppgick till . Jämfört med föregående år var detta en intäktsökning med från nationella och internationella forskningsfinansiärer samt en intäktsökning med från avgifter räknat priser. –2016 har lärosätenas forskningsintäkter ökat med i fasta priser. En tredjedel av intäktsökningen utgörs av höjda direkta statsanslag medan två tredjedelar består av ökade externa medel. Lärosätenas intäkter från externa finansiärer har alltså ökat relativt sett snabbare än anslagsmedlen vilket innebär att andelen externt finansierad forskning har ökat. Kort beskrivning av verksamhetsområdet De totala kostnaderna för verksamheten vid stat- liga universitet och högskolor samt enskilda utbildningsanordnare uppgick till 69,0 mil- jarder kronor, vilket motsvarar av BNP. Verksamheten omfattar utbild- ning på grundnivå, avancerad nivå och forskar- nivå samt forskning. De direkta statliga anslagen till dessa lärosäten uppgick till . Utöver de direkta statsan- slagen finansierar staten verksamhet vid universi- tet och högskolor via olika statliga myndigheter, framför allt genom forskningsråden. Samman- taget är av verksamheten vid statliga universitet och högskolor samt enskilda utbild- ningsanordnare statligt finansierad. Högskole- sektorn är den enskilt största statliga verksam- heten sett till antalet anställda. var anta- let anställda 74 900, vilket motsvarar 60 600 års- arbetskrafter, varav var kvinnor och var män. Antalet årsarbetskrafter beräknas utifrån omfattningen av personers anställning med hänsyn tagen till tjänstledig- heter. Av professorerna var kvinnor och män (se vidare under avsnitt 2.1.1). I regleringsbreven för respektive lärosäte har regeringen satt mål för könsfördelningen bland nyrekryterade professorer för perioden –2019. och högskolor är statliga myndigheter och styrs i första hand av högskole- lagen och högskoleförordningen (1993:100). För enskilda utbildningsanordnare ställs i lagen om tillstånd att utfärda vissa examina motsvarande krav på utbildningen som gäller för statliga universitet och högskolor enligt 1 kap. hög- skolelagen. Regeringen styr också statliga uni- versitet och högskolor via årliga regleringsbrev. Relationerna med de enskilda utbildningsanord- narna regleras utöver den nämnda examens- tillståndslagen genom avtal med vissa av utbild- ningsanordnarna och villkor för medel i regle- ringsbrev. Inom ramen för detta har samtliga lärosäten stor frihet att bestämma över sin verk- samhet. Rätten att utfärda examina följer antingen av författning eller av särskilda beslut av regeringen eller . Lärosätena återrapporterar utfallet av sin verk- samhet till regeringen i första hand i sina års- 2017/18:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Merparten av återrapporteringen inom verksamhetsområdet ansvarar dock Uni- versitetskanslersämbetet för. Myndigheten pub- licerar en årsrapport som syftar till att ge en samlad bild av utvecklingen inom högskole- området. För en fördjupad beskrivning av verk- samheten hänvisas till denna och till myndighetens övriga statistik. och högskolor tilldelas hu- vuddelen av sina resurser via ett anslag för ut- bildning på grundnivå och avancerad nivå och ett anslag för forskning och utbildning på forskar- nivå. För utbildning på grundnivå och avancerad nivå tilldelas respektive lärosäte ett s.k. takbelopp som är den ersättning lärosätet kan få för att utbilda studenter. Lärosätet beslutar i hög grad självt om sitt utbildningsutbud. Ersätt- ningen beräknas dels utifrån antalet registrerade studenter, dels utifrån det antal högskolepoäng som studenterna presterar . Ersätt- ningen beror också på vilket utbildningsområde som helårsstudenterna och helårsprestationerna hänförs till. Olika utbildningsområden genererar olika ersättningsbelopp och respektive kurs klas- sificeras av lärosätet till ett utbildningsområde beroende på kursens ämnesinnehåll. När det gäller forskning får universitet och högskolor, utöver det anslag som varje lärosäte tilldelas för forskning och utbildning på forskar- nivå, en stor andel av sina forskningsmedel i form av bidrag från statliga forskningsfinan- siärer. Dessa medel fördelas i konkurrens. Vidare tillkommer medel från icke-statliga forsknings- finansiärer. Offentliga medel utgjorde merpar- ten, , av lärosätenas intäkter för forskning 2016. Diagram 7.1 Lärosätenas totala intäkter samt intäkter för utbildning på grundnivå och avancerad nivå respektive forskning och utbildning på forskarnivå Utbildning på grundnivå och avancerad nivå Forskning och utbildning på forskarnivå 2017/18:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Tabell 7.3 Antal helårsstudenter samt resurser för utbildning och forskning vid universitet och högskolor 2016 Utfall (mnkr) 289 242 () Anm.: I tabellen redovisas inte vissa mindre enskilda utbildningsanordnare. Vid dessa lärosäten fanns ca 4 500 helårsstudenter varav var kvinnor. 1Tidigare år har redovisningen omfattat även omfördelning av forskningsanslag. Då någon sådan omfördelning inte gjordes 2016 redovisas inte uppgiften. 2Försvarshögskolan och har inga takbelopp varför inte detta redovisas i tabellen. 2017/18:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Redovisning av andra bedömningsgrunder Utbildning på grundnivå och avancerad nivå Summan av universitets och högskolors takbe- lopp för utbildning på grundnivå och avancerad nivå uppgick till ca . Därutöver tilldelades universitet och hög- skolor för särskilda åtagan- den. Ett särskilt åtagande är en uppgift som ett universitet eller en högskola har särskild finan- siering för och som inte avräknas mot lärosätets takbelopp. För ytterligare information om hur resurstilldelningssystemet för utbildning på grundnivå och avancerad nivå i högskolan fun- gerar, se faktarutan Kort beskrivning av verk- samheten. var det totala utfallet vilket motsvarar 101 pro- cent av takbeloppet. hade 18 läro- säten en överproduktion, vilket innebär fler stu- denter än vad som ryms inom takbeloppet. I tabell 7.4 redovisas sökande, inklusive obehöri- ga sökande, och antagna till högskoleutbildning höstterminerna 2007–2016. Det totala antalet sö- kande till utbildningsprogram och kurser ökade 2016 jämfört med . Antalet sökande utan tidigare högskolestudier minskade jämfört med före- gående höst och uppgick till 130 000 personer, varav var kvinnor och var män. Antalet antagna till högskoleutbildning hös- ten 2016 var nästan oförändrat jämfört med föregående år. Könsfördelningen bland de sö- kande och antagna har varit i stort sett oföränd- rad . Antalet högskolenybörjare, dvs. studenter som registreras vid högskoleutbild- ning i , var oförändrat från tidigare läsår och uppgick till 86 000. Av högskolenybörjarna var kvinnor och män. Antalet inresande studenter som var nybörjare uppgick till omkring 23 100 personer, vilket var 1 300 fler jämfört med föregående läsår. /16 var medianåldern för samtliga högskolenybörjare (inklusive inresande studen- ter) vilket är en ökning med jäm- fört med föregående år. Exkluderas de inresande studenterna var medianåldern . För kvin- nor var medianåldern och för män . till hela studentgruppen minskade medianåldern för registrerade studenter från till mellan läsåren 2006/07– 2015/16. Tabell 7.4 Sökande och antagna till högskoleutbildning på grundnivå och avancerad nivå Sökande (hösttermin)1 Antagna (hösttermin) 1 inklusive obehöriga sökande. 2017/18:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Tabell 7.5 Högskolenybörjare, helårsstudenter och registrerade studenter 1 Uppgifterna avser läsår, 2016 innebär /16. Källor: och . Totalt fanns det ca 293 900 helårsstudenter . Antalet helårsstudenter minskade med 0,2 pro- cent jämfört med föregående år. Andelen kvin- nor uppgick till och andelen män till . Fördelningen mellan kvinnor och män har varit i stort sett oförändrad . Den långsiktiga trenden med en minskad studentvolym inom högskolans utbildning på grundnivå och avancerad nivå fortsatte . En förklaring till den minskade volymen är att antalet anslagsfinansierade helårsstudenter var lägre 2016 än till följd av att en tillfällig utbyggnad av högskolan som pågick upphörde. Den studie- avgiftsfinansierade verksamheten fortsatte däre- mot att växa men ökningen av antalet betalande studenter uppvägde inte minskningen av antalet anslagsfinansierade studenter. /16 fanns 108 100 studenter som studerar på distans, vilket är en minskning med ca 2 000 studenter jämfört med föregående år. Andelen kvinnor bland distansstudenterna var något större än andelen kvinnor bland samtliga registrerade studenter, respektive . När det gäller män var motsvarande andelar respektive . Av gruppen studenter i distansutbildning läste två tredjedelar enbart distansbaserad utbildning. Övriga studenter i distansutbildning kombi- nerade studier på distans med campusbaserad utbildning. Det finns regionala skillnader i övergångsfrek- vens till högskoleutbildning, dvs. hur stor andel av en viss årskull som påbörjar högskolestudier. I hade av samtliga personer upp till påbörjat högskoleutbild- ning medan motsvarande andel i var . I samtliga län är över- gångsfrekvensen högre bland kvinnor än bland män. Skillnaden mellan länen beror på flera ba- komliggande faktorer. Den sociala sammansätt- ningen av befolkningen i länen är en viktig fak- tor, eftersom benägenheten att påbörja högsko- lestudier har ett samband med social bakgrund. Geografisk närhet till en ort med högskoleut- bildning och situationen på den lokala/regionala arbetsmarknaden är andra faktorer som påverkar hur stor andel av som går vidare till en högskole- utbildning.