prop · H403173 · 2017-04-26 00:00:00 — I paragrafen, som är ny, anges vilka ingripanden som kan bli aktuella för överträdelser enligt 1 a §. Ett ingripande mot en person i ledningen enligt 1 a § får ske dels genom beslut att personen i fråga , lägst och högst , inte får upprätthålla en funktion som avses i första stycket i ett försäkringsföretag, dels genom beslut om sanktionsavgift. Dessa ingripanden får användas tillsammans eller var för sig. Finansinspek- tionen får utifrån förutsättningarna i varje enskilt fall avgöra vilka ingripanden som bör komma i fråga. Övervägandena finns i avsnitt 13.11. Paragrafen genomför tillsammans med 3 a § delvis artikel 60.4 i direktivet. Paragrafen innehåller bestämmelser om omständigheter som ska beaktas vid val av ingripande och om förutsättningarna för att underlåta ett ingripande. Utgångspunkten är att alla relevanta omständigheter ska beaktas. I första stycket, som är nytt, finns en uppräkning av omständigheter som typiskt sett är relevanta och som kan påverka valet av ingripande i både förmildrande och försvårande riktning. Ändringarna i andra stycket innebär att får avstå från ingripande även enligt 1 a § genom att beakta även en fysisk ledningspersons agerande som grund för ett beslut att avstå från ingripande. Det bör dock sällan bli aktuellt att tillämpa denna grund för att avstå ett ingripande mot en ledningsperson, eftersom ingripande enligt 1 a § andra stycket förutsätter allvarliga, upprepade eller systematiska överträdelser samt uppsåt eller grov oaktsamhet. 2016/17:173 underlåtas om försäkringsförmedlaren gör rättelse eller om den fysiska personen verkat för att försäkringsförmedlaren gör rättelse eller om någon annan myndighet har vidtagit åtgärder mot försäkringsförmedlaren eller den fysiska personen och dessa åtgärder bedöms tillräckliga. Övervägandena finns i avsnitt 13.11. Paragrafen, som är ny, genomför tillsammans med 3 § delvis artikel 60.4 i direktivet. I paragrafen finns bestämmelser om försvårande och förmildrande omständigheter som, utöver de som anges i 3 §, ska beaktas vid val av ingripande mot ett försäkringsföretag eller fysisk person i ledningen för ett sådant företag. I första stycket anges att tidigare överträdelser ska beaktas i försvårande riktning. Särskild vikt bör fästas vid frågan om ny överträdelse avser samma bestämmelse som en tidigare överträdelse, eller på annat sätt kan sägas vara av samma art. Som Lagrådet påpekar bör i lagtexten förtydligas att det för en fysisk person i försäkringsföretagets ledning endast ska beaktas om personen tidigare orsakat en överträdelse som företaget begått. Företagets tidigare överträdelser, till vilka den fysiska ledningspersonen inte medverkat, ska således endast beaktas i försvårande riktning när ingripande övervägas mot försäkringsföretaget. Bestämmelsen har fått sin utformning efter synpunkter från Lagrådet. I andra stycket fastslås att i förmildrande riktning ska beaktas om försäkringsföretaget eller den fysiska personen i ledningen i väsentlig utsträckning genom aktivt samarbete har underlättat utredning och om företaget snabbt upphört med överträdelsen eller den fysiska personen i företagets ledning snabbt verkat för att överträdelsen ska upphöra, sedan den anmälts till eller påtalats av . Det bör för regelns tillämpning krävas att företaget självmant för fram viktig information som inte redan förfogar över, och att det när anmälan görs eller uppgifter lämnas upphört eller upphör med överträdelsen. Att rättelse görs kan således föranleda antingen att ingripande underlåts enligt 3 § andra stycket eller beaktas vid tillämpningen av den nu behandlare bestämmelsen. Frågan om förekomsten av en snabb rättelse ska medföra att ingripande underlåts eller att det blir av mindre allvarlig art får bedömas från fall till fall. En prövning bör dock först ske av frågan om ett ingripande ska underlåtas. Om detta inte är fallet bör rättelsen kunna beaktas vid tillämpning av den nu behandlade bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitt 13.11. I paragrafen finns bestämmelser om när får besluta om sanktionsavgift mot ett försäkringsföretag. Ändringen i paragrafens första stycke består i att ordet straffavgift byts mot sanktionsavgift. Övervägandena finns i avsnitt 13.11. I paragrafen finns bestämmelser om sanktionsavgiftens storlek för andra överträdelser än sådana som avses i 17 a §. Ändringen i paragrafens första stycke består i att ordet straffavgift byts mot sanktionsavgift. Övervägandena finns i avsnitt 13.11. Paragrafen, som är ny, genomför delvis artikel 59.3 a i direktivet. Paragrafen gäller endast vid överträdelser av penningtvättsregelverket. I paragrafen finns bestämmelser om det högsta belopp som sanktionsavgiften ska kunna bestämmas till vid sådana överträdelser. Den tillämpas vid sådana överträdelser i stället för 17 §. I första stycket framgår att avgiften som lägst kan bestämmas till . Det högsta belopp som ska kunna bestämmas i ett enskilt ärende ska bestämmas till det högsta av de belopp som kan bli aktuella enligt punkterna 1–3. Det beloppsspann som bestäms enligt denna paragraf utgör således ramarna för hur stor avgift som ska beslutas för en överträdelse. I 18 § anges de omständigheter som ska beaktas när avgiftens storlek fastställs inom detta spann. Enligt punkten 1 kan beloppstaket bestämmas till av företagets omsättning föregående räkenskapsår. Om överträdelsen begås av ett moderföretag eller ett dotterföretag i en koncern ska koncernredovisingen användas som utgångspunkt för beräkningen. Med ”motsvarande omsättning” avses det som utgör omsättning enligt de redovisningsregler som gäller för den juridiska personen. Posterna för beräkning av omsättningen på koncernnivå hämtas ur koncern- redovisningen för det yttersta moderföretaget. Ur denna redovisning hämtas alltså de relevanta intäktsposter som motsvarar omsättningen enligt de redovisningsregler som gäller för det företag som ingripandet riktas mot. Utifrån tillämpliga redovisningsregler finns tre typer av omsättning: omsättning från verksamhet som redovisas enligt årsredovisningslagen (1995:1554, förkortad ÅRL), omsättning från verksamhet som redovisas enligt lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag (förkortad ÅRKL) och omsättning från verksamhet som redovisas enligt lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag (förkortad ÅRFL). De juridiska personer som kan bli föremål för ingripande enligt denna paragraf upprättar sin redovisning enligt ÅRFL. De poster som ingår i omsättningen för försäkringsföretag, enligt bilaga 2 till ÅRFL, beror på vilken typ av försäkringsverksamhet försäkringsföretaget bedriver. Alla försäkringsföretag ska upprätta sin koncernredovisning enligt och rådets förordning (EG) nr 1606/2002 av om tillämpning av internationella redovisningsstandarder (IAS-förordningen). Detta följer av 7 kap. 2 § föreskrifter och allmänna råd (FFFS 2015:12) om årsredovisning i försäkringsföretag. Det innebär att en koncerns resultaträkning som upprättas enligt IAS-förordningen har en annan systematik än den resultaträkning som ska upprättas för den juridiska personen enligt bilaga 2 till ÅRFL och bilaga 2 till föreskrifter och allmänna råd om årsredovisning i försäkringsföretag. 2016/17:173 posterna som avser koncernens omsättning kan därför skilja sig från de poster som anges i bilaga 2 till ÅRFL. Omsättningen för livförsäkrings- företag utgörs av premieinkomsten efter avgiven återförsäkring, se uppställningsformen för resultaträkningen i bilaga 2 till ÅRFL och den tekniska redovisningen av livförsäkringsföretag (bilaga 2 till den lagen avsnitt II. a–b.). För livförsäkringsföretag med fondförsäkrings- produkter, kommer en del av de inbetalda premierna att redovisas i resultaträkningen och den större delen av de inbetalda premierna att redovisas i balansräkningen. Därför utgörs omsättningen i livförsäkrings- företag med fondförsäkringsprodukter av inbetalda . All omsätt- ning från försäkringsverksamhet ska anses vara motsvarande omsättning på koncernnivå (jfr prop. 2016/17:162 s. 765). Om det i koncernen finns verksamhet som redovisas enligt ÅRL eller ÅRKL, ska den omsättningen inte räknas med när motsvarande omsättning på koncernnivå bestäms. Hur omsättningen ska beräknas när uppgift om omsättningen saknas eller är bristfällig framgår i 17 § andra stycket. Enligt punkten 2 kan beloppstaket bestämmas till två gånger den vinst som företaget erhållit till följd av regelöverträdelsen. Detta förutsätter att vinsten kan beräknas, vilket framgår i bestämmelsen. Som vinst kan t.ex. betraktas ökade intäkter som beror på att regelöverträdelsen möjliggjort finansiella aktiviteter som annars vore förbjudna, liksom uteblivna kostnader som föranletts av den bristande regelefterlevnaden. Enligt punkten 3 ska taket för sanktionsavgiften kunna bestämmas till ett belopp i kronor motsvarande . Beloppet är inte knutet till växelkursen en viss dag. Vilket belopp som motsvarar bör därför bestämmas utifrån kronkursen den dag då beslut om sanktionsavgift meddelas. Den nu behandlade punkten tillämpas endast om taket för sanktionen inte enligt första eller andra punkten kan bestämmas till ett belopp som överstiger . I andra stycket framgår att sanktionsavgiften vid överträdelser av penningtvättslagen inte får bestämmas till ett så högt belopp att företaget, efter att sanktionsavgiften beslutats, inte uppfyller kravet på soliditet, likviditet m.m. som anges i 4 kap. 1 §. Övervägandena finns i avsnitt 13.11. Paragrafen, som är ny, genomför tillsammans med 1 a och 2 a §§ delvis artikel 59.3 b i direktivet. Paragrafen gäller endast vid överträdelser av penningtvättsregelverket och innehåller bestämmelser om det högsta belopp som sanktions- avgiften ska kunna bestämmas till vid ingripande mot fysiska personer i ett försäkringsföretags ledning enligt 2 a §. I första stycket framgår att taket för sanktionsavgiften ska fastställas till det högsta av de belopp som kan bli aktuellt enligt punkterna 1 och 2. Enligt punkten 1 kan beloppstaket bestämmas till två gånger den vinst som den fysiska personen gjort till följd av regelöverträdelsen. För en fysisk person i ledningen i ett företag kan vinsten bl.a. utgöras av prestationsdriven bonus eller andra inkomster som kan härledas till regelöverträdelsen. Enligt punkten 2 ska avgiften kunna bestämmas till ett belopp i kronor som motsvarar . Den valutakurs som ska användas bör vara den s.k. mittkursen som fastställs av . Enligt mittkursen motsvarade . I andra stycket framgår att avgiften tillfaller staten. Övervägandena finns i avsnitt 13.11. Paragrafen innehåller bestämmelser om de omständigheter som ska beaktas när sanktionsavgiftens storlek fastställs. Sanktionsavgiften ska bestämmas inom det spann som anges i 17 § eller fastställs i enlighet med 17 a eller 17 b §. Utgångspunkten är att alla relevanta omständigheter ska beaktas. Sanktionsavgiftens storlek bör, som en allmän utgångspunkt, stå i proportion till överträdelsens allvarlighet. Förutom de omständigheter som anges i 3 § första stycket och 3 a § ska den juridiska eller fysiska personens finansiella ställning särskilt beaktas. Med finansiell ställning avses exempelvis verksamhetsutövarens årsomsättning eller den fysiska personens årsinkomst, men även andra faktorer, som t.ex. ett utdömt skadestånd eller ålagd företagsbot, bör kunna beaktas. Även den vinst som erhållits till följd av överträdelsen bör beaktas, om detta belopp kan fastställas. Genom att sanktionsavgiftens högsta nivå kan bestämmas till två gånger den vinst som gjorts kan sanktionsavgiften bestämmas till ett belopp som innebär att den eventuella vinst som företaget eller den fysiska personen har gjort till följd av överträdelsen kan neutraliseras. Övervägandena finns i avsnitt 13.11. Paragrafen är ny. Den reglerar förfarandet för beslut om sanktioner mot fysiska personer. Av första stycket följer att frågor om ingripanden mot fysiska personer i försäkringsföretagets ledning enligt 1 a § tas upp genom beslut om sanktionsföreläggande. ska då tillämpa de bestämmelser om sanktionsföreläggande som finns i 15 kap. 9 a–9 d §§ lagen om bank- och finansieringsrörelse. Det framgår av andra stycket. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Överväganden finns i avsnitt 13.11. Paragrafen innehåller bestämmelser om betalning av sanktionsavgift och godkända sanktionsförelägganden. Ordet straffavgift byts ut mot sanktionsavgift, och paragrafen reglerar efter ändring också inom vilken tid en sanktionsavgift i ett godkänt sanktionsföreläggande ska betalas. Paragrafen innehåller bestämmelser om verkställighet av lagakraftvunna beslut om sanktionsavgift. Ändringen innebär att ordet straffavgift byts ut mot sanktionsavgift. 2016/17:173 22 § Paragrafen innehåller bestämmelser om indrivning om sanktionsavgifter. Ändringen innebär att ordet straffavgift byts ut mot sanktionsavgift. Paragrafen innehåller bestämmelser om preskription påförda sanktions- avgifter. Ordet straffavgift byts ut mot sanktionsavgift, och paragrafen reglerar efter ändring också preskription av sanktionsavgift som har påförts genom godkända sanktionsförelägganden. Paragrafen innehåller bestämmelser om förbud mot överklagande av vissa beslut som kan meddelas enligt försäkringsrörelselagen. Ändringen innebär att beslut om sanktionsföreläggande förs till uppräkningen av beslut som inte kan överklagas. Enligt punkten 1 träder lagen i kraft . För överträdelser som inträffat före ikraftträdandet ska dock, enligt punkten 2, äldre bestämmelser tillämpas. Det innebär bl.a. att beslut om ingripanden mot personer i försäkringsföretagets ledning inte får meddelas för överträdelser av penningtvättslagen som ägt rum före ikraftträdandet. Om ett tillsynsärende inleds efter ikraftträdandet avseende överträdelser som ägt rum före ikraftträdandet, ska äldre bestämmelser också tillämpas. Övergångsbestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 17. 19.26Förslaget till lag om ändring i fastighetsmäklarlagen (2011:666) I paragrafen upplyses om skyldigheter som finns enligt penningtvätts- lagen. Ändringen i paragrafen föranleds av att det införs en ny penningtvättslag. Övervägandena finns i avsnitt 6.2.3. Paragrafen genomför delar av artikel 48 i direktivet. Paragrafen innehåller bestämmelser om Fastighetsmäklarinspektionens tillsyn. Ändringarna i första stycket föranleds av att det införs en ny penningtvättslag. Genom ett nytt tredje stycke ges Fastighetsmäklarinspektionen, vid tillsyn avseende penningtvättslagen, rätt att – om den anser det nöd- vändigt – genomföra en platsundersökning hos en registrerad fastighets- mäklare. Platsundersökning kan endast göras hos fastighetsmäklare med fullständig registrering. Övervägandena finns i avsnitt 12.5. Paragrafen genomför delvis artikel 59.2 b i direktivet. Paragrafen innehåller bestämmelser om Fastighetsmäklarinspektionens ingripanden. I paragrafens första stycke införs en ny punkt 4 i vilken det anges att Fastighetsmäklarinspektionen kan återkalla en fastighetsmäklares registrering vid överträdelse av penningtvättslagen eller föreskrift som har meddelats med stöd av den lagen. Enligt andra stycket kan Fastighetsmäklarinspektionen, om det kan anses tillräckligt, i stället för att återkalla registreringen meddela erinran eller varning. Ändringen i andra stycket innebär att Fastighetsmäklar- inspektionen, vid en överträdelse av penningtvättslagen eller föreskrift som meddelats med stöd av den lagen, även får utfärda ett föreläggande om rättelse. Ett föreläggande om rättelse bör främst beslutas när inspektionen funnit att fastighetsmäklarens överträdelse är pågående vid tiden för ingripandet, och att det finns en eller flera åtgärder som måste vidtas för att överträdelsen ska upphöra. För överträdelser som upphört vid tiden för ingripandet bör dock erinran eller varning i första hand tillgripas. Erinran eller varning respektive föreläggande om rättelse kan således meddelas inom ramen för samma tillsynsärende, men bör inte meddelas för samma förseelse. En överträdelse kan avse även underlåtenhet från mäklarens sida, t.ex. att fullgöra skyldigheter enligt lag och andra föreskrifter. Övervägandena finns i avsnitt 13.16. Paragrafen, som är ny, genomför delvis artikel 59.2 e i direktivet. Paragrafen innehåller bestämmelser om sanktionsavgift som kan meddelas vid överträdelse av penningtvättslagen eller föreskrift som meddelats med stöd av den lagen. Enligt första stycket kan sanktionsavgift meddelas när en fastighets- mäklare meddelas ett beslut om varning eller erinran för en överträdelse av avses i 29 § första stycket 4. Sanktionsavgiften får inte bestämmas till ett lägre belopp än och dess högsta belopp ska bestämmas till det högsta av de belopp som följer av punkterna 1 och 2. Enligt punkten 1 kan sanktionsavgiftens högsta belopp bestämmas till två gånger den vinst som fastighetsmäklaren gjort till följd av överträdelsen, om beloppet går att fastställa. Som vinst kan t.ex. betraktas ökade intäkter som beror på att regelöverträdelsen möjliggjort ekonomiska aktiviteter som annars vore förbjudna, liksom uteblivna kostnader som föranletts av den bristande regelefterlevnaden. Enligt punkten 2 kan sanktionsavgiftens högsta belopp fastställas till ett belopp i kronor motsvarande . Beloppet är inte knutet till växelkursen en viss dag. Vilket belopp som motsvarar bör 2016/17:173 därför bestämmas utifrån kronkursen den dag då beslut om sanktions- avgift meddelas. I andra stycket framgår att avgiften tillfaller staten. Övervägandena finns i avsnitt 13.16. Paragrafen, som är ny, genomför delvis artikel 60.4 i direktivet. Paragrafen innehåller, genom en hänvisning till 7 kap. 13 och 16 §§ penningtvättslagen, bestämmelser om de omständigheter som ska beaktas vid ingripanden mot fastighetsmäklare vid överträdelse av penning- tvättslagen och föreskrifter som har meddelats med stöd av den lagen. Dessa bestämmelser kommenteras närmare i författningskommentaren till penningtvättslagen. Övervägandena finns i avsnitt 13.16. Paragrafen är ny. Den innehåller, genom en hänvisning till 7 kap. 21–23 §§ penningtvättslagen, bestämmelser om verkställighet m.m. avseende beslut om sanktionsavgifter enligt 29 a §. Dessa bestämmelser kommenteras närmare i författningskommentaren till penningtvättslagen. Övervägandena finns i avsnitt 13.16. Enligt punkten 1 träder lagen i kraft . För överträdelser som inträffat före ikraftträdandet ska dock, enligt punkten 2, äldre bestämmelser tillämpas. Det innebär bl.a. att beslut om sanktionsavgift inte får beslutas för en fastighetsmäklares överträdelse av penningtvättslagen som ägt rum före ikraftträdandet. Om ett tillsyns- ärende inleds efter ikraftträdandet avseende överträdelser som ägt rum före ikraftträdandet ska äldre bestämmelser också tillämpas. Övergångsbestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 17. 19.27Förslaget till lag om ändring i lagen (2011:755) om elektroniska pengar Paragrafen innehåller bestämmelser om lämplighetsprövning. Ändringarna i paragrafen föranleds av att det införs en ny penningtvättslag. Paragrafen är en upplysningsbestämmelse. Ändringarna i paragrafen föranleds av att det införs en ny penningtvättslag. Paragrafen innehåller bestämmelser om prövning av ombud. Ändringarna i paragrafen föranleds av att det införs en ny penningtvättslag. Paragrafen, som är ny, genomför tillsammans med 15 b § delvis artikel 59.2 d och 59.3 b i direktivet. Den genomför också artikel 19 i och rådets förordning (EU) 2015/847 av om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel och om upphävande av förordning (EG) nr 1781/2006. Paragrafen innehåller bestämmelser om ingripande mot personer i ett företags ledning. Paragrafen gäller endast vid överträdelser av penning- tvättsregelverket och den nämnda EU-förordningen. I första stycket anges att en styrelseledamot, den verkställande direktören eller ersättare för någon av dem kan bli föremål för ingripande om företaget har befunnits ansvarigt för en överträdelse av penningtvätts- lagen, föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller över- trädelser av förordning (EU) 2015/847. I andra stycket anges vilka förutsättningar som gäller för ingripande enligt första stycket. Ett ingripande ska ske endast om företagets överträdelse är allvarlig, upprepad eller systematisk och personen i fråga uppsåtligen eller av grov oaktsamhet orsakat överträdelsen. Exempel på sådan grov oaktsamhet kan vara att ledningspersonen medvetet tagit en risk i fråga om riktigheten hos vissa uppgifter som lämnas till . Ett sådant medvetet risktagande kan det även vara fråga om när ledningspersonen underlåtit att se till att det finns en ändamålsenlig organisation på plats för rapportering eller informationslämnande, eller underlåtit att regelbundet följa upp hur organisationen fungerar. Det bör också anses grovt oaktsamt att underlåta att sätta sig in i innebörden av sådana regler om styrning och kontroll som har väsentlig betydelse för verksamheten. I tredje stycket anges vilka ingripanden som kan bli aktuella för överträdelser enligt första stycket. Ingripande får ske dels genom beslut att personen i fråga , lägst och högst , inte får upprätthålla en funktion som avses i första stycket i ett pengar, dels genom beslut om sanktionsavgift. Dessa ingripanden får användas tillsammans eller var för sig. Finansinspek- tionen får utifrån förutsättningarna i varje enskilt fall avgöra vilka ingripanden som bör komma i fråga. Övervägandena finns i avsnitten 13.13 och 16.3. Paragrafen genomför tillsammans med 9 a § delvis artikel 60.4 i direktivet. Paragrafen innehåller bestämmelser om omständigheter som ska beaktas vid val av ingripande, samt om förutsättningarna för att underlåta ett ingripande. Utgångspunkten är att alla relevanta omständigheter beaktas vid valet av ingripande enligt 8 och 8 a §§. I första stycket finns en uppräkning av 2016/17:173 omständigheter som typiskt sett är relevanta och som kan påverka valet av ingripande i både förmildrande och försvårande riktning. Ändringarna i andra stycket innebär att får avstå från ingripande även enligt 8 a §, och följaktligen kan beakta även en fysisk ledningspersons agerande som grund för ett beslut att avstå från ingripande. Det bör dock sällan bli aktuellt att tillämpa denna grund för att avstå ett ingripande mot en ledningsperson, eftersom ingripande enligt 8 a § andra stycket förutsätter allvarliga, upprepade eller systematiska överträdelser samt uppsåt eller grov oaktsamhet. Ett ingripande får underlåtas om gör rättelse eller om den fysiska personen verkat för att institutet gör rättelse eller om någon annan myndighet har vidtagit åtgärder mot institutet eller den fysiska personen och dessa åtgärder bedöms tillräckliga. Övervägandena finns i avsnitt 13.13. Paragrafen, som är ny, genomför tillsammans med 9 § delvis artikel 60.4 i direktivet. I paragrafen finns bestämmelser om försvårande och förmildrande omständigheter som, utöver de som anges i 9 §, ska beaktas vid val av ingripande mot ett pengar eller fysisk person i ledningen för ett sådant företag. I första stycket anges att tidigare överträdelser ska beaktas i försvårande riktning. Särskild vikt bör fästas vid frågan om en ny överträdelse avser samma bestämmelse som en tidigare överträdelse, eller på annat sätt kan sägas vara av samma art. Som Lagrådet påpekar bör i lagtexten förtydligas att det för en fysisk person i institutets ledning endast ska beaktas om personen tidigare orsakat en överträdelse som institutet begått. Institutets tidigare överträdelser, till vilka den fysiska ledningspersonen inte medverkat, ska således endast beaktas i försvårande riktning när ingripande övervägas mot institutet. Bestämmelsen har fått sin utformning efter synpunkter från Lagrådet.