prop · H50338 · 2017-10-31 00:00:00 — invänder dock mot den bedömning utredningen gör och anser att det finns klara fördelar med en, som myndigheten får förstås, formaliserad incidentrapportering, både för att ta till vara allmänhetens engagemang och för att undvika att oklara skrivelser påverkar handläggningens effektivitet. Ett alternativ för att uppnå detta syfte kan, som kommun förordar, vara att ge i uppdrag att utarbeta en formaliserad modell för den incidentrapportering utredningen beskriver. Det är som har det övergripande ansvaret för frågor om val. I likhet med utredningen gör regeringen bedömningen att hanteringen av sådana frågor, synpunkter, klagomål och liknande som avses med incidentrapportering redan ryms inom ramen för valmyndigheternas insatser vid val, bl.a. i fråga om utbildning av röstmottagare och information till väljarna. är det t.ex. obligatoriskt för alla röstmottagare att genomgå utbildning för att säkerställa relevant kompetens vid röstmottagningen (3 kap. 5 § vallagen). I förarbetena uttalade regeringen bl.a. att det, för att främja utvecklingen av en enhetlig praxis i valförfarandet, framstod som lämpligt att , liksom , utvecklar och tillhandahåller nödvändigt utbildningsmaterial och att detta i möjligaste mån utnyttjas av valnämnderna i utbildningen (jfr prop. 2013/14:124 s. 13–16). Regeringen ser sammanfattningsvis inte något behov av att i lag reglera eller på annat sätt precisera formerna för incidentrapportering. Regeringen kommer dock att fortsatt överväga frågan om någon myndighet bör få i uppdrag att utarbeta en lämplig modell för en sådan rapportering. Andra frågor vid omval Regeringens förslag: Omval till kommunfullmäktige ska endast avse det antal fasta mandat och utjämningsmandat som tilldelades den eller de valkretsar som är berörda vid det upphävda valet. Bestämmelserna om när det i vissa fall ska utses ytterligare ersättare görs tillämpliga även i de fall en ersättare har blivit invald i en annan valkrets där omval sker. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som har yttrat sig över förslagen, däribland och läns landsting, tillstyrker eller har inga invändningar mot dessa. Skälen för regeringens förslag Dubbelvalsavveckling vid omval i en eller några av valkretsarna Enligt nuvarande valordning finns det inget bosättningskrav för kandidater vad gäller den valkrets där han eller hon kandiderar. Det finns inte heller något som hindrar en kandidat att ställa upp i mer än en valkrets. Det innebär att en kandidat kan bli vald i mer än en valkrets. Om det sker måste det avgöras vilken valkrets som han eller hon ska företräda och vem det mandat som kandidaten inte tillträder i så fall ska tillfalla. Detta avgörs genom s.k. dubbelvalsavveckling (14 kap. 11 § vallagen). Frågan om rätten att kandidera i flera valkretsar vid riksdagsvalet har övervägts . Enligt förarbetena till vallag ansågs det inte finnas skäl att införa några regler som hindrade en person att kandidera i mer än en valkrets. Det anfördes vidare att det måste ankomma på partierna att vid sina nomineringar ta rimlig hänsyn till väljarnas behov av tydlighet beträffande kandidaturerna och effekterna av personvalet (SOU 2004:111 s. 222 och prop. 2004/05:163 s. 92–93). Även ansåg bl.a. att det inte fanns skäl att införa bestämmelser som hindrade en person att kandidera i mer än en valkrets (SOU 2008:125 s. 216). Ett omval till eller avser endast det antal fasta mandat och utjämningsmandat som tilldelades den berörda valkretsen vid det upphävda valet (15 kap. 13 § fjärde stycket vallagen, jfr prop. 2004/05:163 s. 102–103). Dubbelvalsavvecklingen utgår från att val i samtliga valkretsar i ett valområde sker eftersom detta utgör normalfallet. Vid omvalet till kommunfullmäktige i var det fråga om omval i en valkrets av fyra. Då aktualiserades frågan hur bestämmelserna skulle tolkas. har anfört att reglerna om dubbelvalsavveckling inte kan tillämpas vid ett omval i endast en del av valområdets valkretsar eftersom det skulle kunna få konsekvenser i de övriga valkretsarna. Vid omvalet i gjordes därför en tolkning av bl.a. bestämmelserna i 15 kap. 13 § fjärde stycket vallagen som innebar att de ledamöter som redan var invalda i andra valkretsar bortsågs från vid beräkningarna för att utse ledamöter i omvalskretsen (se 2012:1 Enligt utredningens uppfattning är det en rimlig tolkning av hur gällande rätt bör tillämpas i denna speciella situation. att resultatet av det tidigare valet står kvar oförändrat utom såvitt avser den eller de berörda valkretsarna. Ett omval i en valkrets avser således samtliga mandat som tilldelats den kretsen (prop. 2004/05:163 s. Både fasta mandat och utjämningsmandat som har tilldelats valkretsen vid valet ska vid omvalet fördelas som om de vore fasta I händelse av omval i endast en eller några av flera valkretsar kommer omvalet därmed att avse endast de mandat som tilldelades de berörda valkretsarna vid det upphävda valet (15 kap. 13 § Ledamöter som redan är invalda i andra valkretsar kommer att bortses från vid beräkningarna för att utse ledamöter i omvalet. innebär, såvitt nu kan förutses, att några anpassningar i vallagen för att begränsa effekterna av ett omval i de valkretsar som inte omfattas av 2017/18:38 omvalet inte behövs. Tilläggas kan att ett omval följer den kommun- och landstingsindelning som tillämpades vid det ordinarie valet (jfr SOU 2016:71 s. 108–109). Nödvändiga anpassningar till följd av indelningsändringar, som gjorts inför det ordinarie valet, får därmed genomslag även i händelse av att valet i hela eller delar av valområdet måste tas om. Genom att kommunerna års val kommer att kunna ha utjämningsmandat uppkommer samma frågor som vid val till eller till vid omval i endast en eller några av flera valkretsar (jfr prop. 2013/14:48 s. 37–44). Utredningen föreslår därför att 15 kap. 13 § fjärde stycket vallagen ändras så att ett omval till kommunfullmäktige endast avser det antal fasta mandat och utjämningsmandat som tilldelades den eller de valkretsar som är berörda av det upphävda valet. De remissinstanser som har yttrat sig över förslaget, såsom och Västra , tillstyrker det eller har inga invändningar mot det. Regeringen ställer sig bakom utredningens förslag. Nya ersättare då tidigare ersättare blir invalda vid omval I 14 kap. vallagen finns bl.a. bestämmelser om hur ledamöter och ersättare ska utses. Om en ersättare i landstings- eller kommunfullmäktige har utsetts till ordinarie ledamot eller avgått som ersättare av någon annan orsak, ska på anmälan av fullmäktiges ordförande göra nya beräkningar och utse ytterligare en ersättare för varje ledamot som berörs (14 kap. 22 och 23 §§ vallagen). Utredningen redovisar att en ersättare från en valkrets där omval inte äger rum kan komma att bli invald som ersättare i en valkrets där omval äger rum, och att det därigenom kan uppstå ett behov av att utse nya ersättare i den förra valkretsen (jfr även 2012:1 s. 9–10). I en sådan situation är det tveksamt om man kan tala om att ersättaren genom omvalet har avgått som ersättare i den förra valkretsen. Utredningen föreslår därför att de angivna bestämmelserna i vallagen ändras i syfte att göra dessa bestämmelser tillämpliga även i fall en ersättare blivit invald i en valkrets där omval ägt rum. Ingen remissinstans invänder mot utredningens förslag. Regeringen ansluter sig till utredningens förslag. Regeringen noterar Lagrådets uppfattning att den befintliga texten i 14 kap. 22 och 23 §§ vallagen innehåller skillnader som inte synes vara motiverade. Regeringen konstaterar att texten i paragraferna fick sin huvudsakliga nuvarande språkliga utformning genom vallag och i stort följer den nuvarande uppbyggnaden i 14 kap. vallagen (prop. 2004/05:163). Regeringen, som delar Lagrådets uppfattning att de språkliga skillnaderna i lagtexten inte är motiverade av några sakliga skäl, anser att bestämmelserna bör utformas i närmare överensstämmelse med varandra. Skärpta krav på sättet att tillhandahålla Regeringens bedömning: Valsedlarna bör inte placeras bakom Andra sätt att ytterligare stärka skyddet för den enskilda väljaren mot yttre påverkan vid röstning bör övervägas. Utredningens förslag överensstämmer inte med regeringens Utredningen föreslår att bestämmelserna i 8 kap. 2 § vallagen ändras så att valsedlarna genom valnämndens försorg placeras Kommunerna föreslås ansvara för upphandling av Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som yttrar sig över förslaget invänder mot det, bl.a. , , Kammarrätten i , i , i , i , , läns landsting, kommunerna och Kommuner och Landsting. Dessa remissinstanser betonar bl.a. att risken för sabotage ökar markant med ett insynsskyddat valbås. Därmed bedöms även risken för omval Den ökade sabotagerisken föranleder enligt remissinstanserna också att valbåsen måste kontrolleras mellan varje väljare, vilket ökar risken för köbildning och därmed för att valdeltagandet minskar. remissinstanser framför att en sådan extra kontroll, tillsammans med risken för köbildning, innebär att fler röstmottagare behöver rekryteras än vad som framgår av utredningens beräkningar. Av samma skäl, och med hänsyn till tillgänglighetsaspekter, finns det risk för att fler valbås kommer att behövas. Några remissinstanser, t.ex. Kommuner och Landsting, kommun och kommun, anser att utredningen inte har beaktat tillgänglighetsaspekter i tillräckligt stor utsträckning, bl.a. vad gäller utformningen av valskärmarna och Andra remissinstanser, bl.a. och kommun, påpekar att större och mer otympliga valbås leder till ökade kostnader för transport och lagerhållning. t.ex. Kommuner och Landsting och kommun, anför att partierna brukar ha ett visst intresse av att kontrollera valsedelställen. stort antal remissinstanser anser att en central upphandling bör ske ur såväl effektivitetssom kostnadsperspektiv. , Myndigheten för delaktighet, universitet, , , läns landsting och är positiva till förslaget. Dessa remissinstanser anser dock bl.a. att en förutsättning för att förslaget ska kunna genomföras är att åtgärder vidtas för att minska risken för sabotage och att en ny valskärm måste vara tillgänglig för alla Negativa synpunkter på förslaget har också inkommit från bl.a. kommun, , kommun, kommun, och med Nämnda kommuner pekar på liknande problem som förs fram av bl.a. de kommuner som är remissinstanser. 2017/18:38 att förslaget, för att vara försvarbart, bör innebära förbättringar också för personer med nedsatt funktionsförmåga. med Synnedsättning framhåller bl.a. att ett digitalt system för valsedlar skulle kunna göras tillgängligt med hjälp av talsyntes i hörlurar och genom skärmförstoring. tillstyrker förslaget men anser bl.a. att valsedelhanteringen bör ske digitalt. Skälen för regeringens bedömning kan valsedlar tillhandahållas i anslutning till val- och röstningslokaler I är det en självklarhet att val ska vara fria och hemliga. Att ska utses genom fria, hemliga och direkta val följer av grundlag (3 kap. 1 § regeringsformen). Med fria val avses att ingen annan får bestämma vilket parti väljaren ska rösta på, med hemliga val att väljaren inte är tvungen att visa eller tala om hur han eller hon röstat och med direkta val att det är väljarna direkt som utser de ledamöter som sitter i , dvs. de är direktvalda av folket utan något mellanled. I kravet på fria val ligger främst att väljaren ska kunna rösta utan yttre påverkan och bestämma själv vilket parti han eller hon ska rösta på. Kravet att val ska vara hemliga motiveras också främst av intresset att skydda väljaren från den påverkan som kan uppkomma om andra får kännedom om hur väljaren röstar. Väljaren ska inte vara tvungen att visa eller tala om hur han eller hon har röstat. Grundläggande utgångspunkter för rösträtten har redovisats i avsnitt 5.2. Vallagen innehåller bestämmelser som syftar till att trygga genomförandet av fria och hemliga val. Bestämmelserna i vallagen avser själva röstningen och innebär att väljarens valhemlighet skyddas på samma sätt vid samtliga val. I val- och röstningslokaler (röstmottagningsställen) ska det finnas ett lämpligt antal avskilda platser med valskärmar där väljarna kan rösta utan insyn (8 kap. 1 § vallagen). Väljaren ska göra i ordning sina röster bakom en valskärm. Rösten görs i ordning genom att valsedlarna läggs i valkuvert som försluts. Valkuverten lämnas därefter till röstmottagarna som efter kontroll lägger valkuverten i valurnan (7 kap. 2 och 3 §§ samt 9 kap. 7 § vallagen). För att möjliggöra för väljare att få tillgång till valsedlar ska det i anslutning till röstmottagningsstället ordnas en lämplig plats där valsedlar kan läggas ut. Om detta inte är möjligt får en sådan plats i stället ordnas inne i lokalen. Från denna plats kan väljaren ta valsedlar från ett eller flera partier, men han eller hon kan också ta med sig och använda valsedlar som distribuerats till honom eller henne på annat sätt (8 kap. 2 § vallagen). Bestämmelserna om hur valsedlar ska göras tillgängliga riktar sig till kommunernas valnämnder (prop. 2004/05:163 s. 121 och prop. 2013/14:124 s. 53). Utredningen föreslår att valsedlar ska tillhandahållas innanför valskärmen på ett röstmottagningsställe och att valsedlarna ska placeras innanför valskärmen genom valnämndens försorg. Enligt förslaget kan väljarna därmed ta den valsedel de vill helt utan insyn eller påverkan i direkt samband med att valhandlingen utförs. befintliga valskärmar behöver bytas ut. Enligt förslaget ska kommunerna ansvara för upphandling av nya valbås. Ökad risk för sabotage Det stora flertalet av remissinstanserna framhåller bl.a. att risken för sabotage ökar markant med ett insynsskyddat valbås. Därmed bedöms även risken för omval öka. , som liksom majoriteten av remissinstanserna avstyrker förslaget, konstaterar utifrån sin erfarenhet av valöverklaganden att det förekommit försök till sabotage i samband med valen, t.ex. genom att valsedlar plockats bort eller placerats otillgängligt. Enligt nämndens uppfattning upptäcks sabotage i form av att valsedlar tas bort eller göms snabbt med dagens ordning. Nämnden ser dock svårigheter och risker med den föreslagna ordningen där ett stort antal valsedlar ska tillhandahållas bakom varje skärm. Enligt nämndens mening utgör risken för sabotage ett konkret problem som måste beaktas i den fortsatta beredningen. Även Kammarrätten i framhåller bl.a. att utredningens förslag öppnar för ett flertal möjligheter till manipulation. En väljare som står bakom skärmen kan t.ex. flytta runt valsedlar, sätta ett visst partis valsedlar framför ett annat partis, göra personvalsmarkeringar på valsedlar eller placera ut egentillverkade valsedlar. Det innebär att det finns en risk för att en manipulering, som kan leda till en direkt påverkan på valresultatet, kan ske i princip varje gång en väljare befinner sig bakom en valskärm. Att förslaget innebär att det blir mycket enkelt för väljare att ostört plocka bort eller blanda valsedlar framhålls också särskilt av Kommuner och Landsting. avstyrker bestämt förslaget och betonar bl.a. att det försvårar röstmottagarnas möjlighet att ha tillsyn över att det finns valsedlar i valsedelställen och att ordning råder i ställen. Liknande synpunkter framförs från ett stort antal andra remissinstanser, bl.a. , i län och kommunerna. Risk för ökad köbildning och minskat valdeltagande Den ökade sabotagerisken föranleder enligt ett stort antal av remissinstanserna att valbåsen måste kontrolleras mellan varje väljare, vilket ökar risken för köbildning. Ökad köbildning kan i sin tur öka risken för att valdeltagandet minskar. Enligt Valprövningsnämndens mening kan en kontroll av att inga valsedlar har tagit slut och att oegentligheter inte ägt rum behöva göras efter varje väljare för att säkerställa att sabotage inte förekommit och att valresultatet därmed inte kan ifrågasättas. Nämnden framhåller att kontrollen av att valsedlar av ett visst slag inte har tagits bort eller gömts kan ta tid, inte minst då antalet valsedlar bakom varje skärm kan vara mycket stort. En sådan kontroll torde, anser nämnden, påverka bl.a. flödet i lokalen och behovet av bemanning. Även Kommuner och Landsting bedömer att förslaget bl.a. innebär att röstmottagarna måste kontrollera att alla valsedlar är på rätt ställe efter varje röstningstillfälle, vilket skapar behov av extra röstmottagare och innebär att det uppfattas som mer rörigt i lokalen. På liknande sätt bedömer att röstmottagarna troligen behöver kontrollera ordningen i valbåsen efter varje väljare, vilket minskar När röstmottagarna ska kontrollera ordningen i valbåsen efter varje väljare uppkommer det en risk för att köer uppstår. Sådan köbildning riskerar enligt myndigheten att påverka valdeltagandet Några remissinstanser, däribland i län och , framhåller att det bl.a. finns en risk för att väljaren kommer att stanna bakom valskärmen under en avsevärt mycket längre tid än tidigare i syfte att bl.a. identifiera valsedlar. att väljarna också riskerar att behöva mer hjälp från röstmottagarna än i Liknande synpunkter framförs från bl.a. i , , och ett stort antal kommuner. invänder vidare att det finns en risk för att röstmottagaren genom kontrollerna kan upplevas få kunskap om vilka valsedlar väljaren har tagit från valsedelställen. vilket även t.ex. Kommuner och Landsting och kommun pekar på, partiföreträdarna att få begränsade möjligheter att kontrollera att partiets valsedlar tillhandahålls på rätt sätt om de placeras innanför Kammarrätten i anser att förslaget innebär att omfattande insatser behöver göras för att förslaget inte ska leda till en välgrundad misstro mot valsystemet. Tillgänglighet och vissa praktiska svårigheter Ett antal remissinstanser, bl.a. Kommuner och Landsting, kommun, , och kommun, framför bl.a. att val i de större kommunerna förutsätter att valsedelställ som rymmer cirka 100 olika valsedlar används. valsedlar gör det praktiskt svårt att få plats med ställ och valsedlar inne i valbåsen om de ska vara tillgängliga och överblickbara för alla. och Myndigheten för delaktighet, som tillstyrker förslaget, betonar bl.a. att en ny valskärm måste vara tillgänglig för alla väljare och inte får försvåra röstandet för personer Enligt Neuroförbundets mening ställer de valbås som utredningen föreslår, de s.k. norska valbåsen, krav på bl.a. god rörlighet, synförmåga och balans för att väljaren ska kunna rösta utan hjälp. ska vara försvarbart anser att det bör innebära förbättringar också för personer med nedsatt funktionsförmåga. med Synnedsättning framhåller bl.a. att ett digitalt system för valsedlar kan göras tillgängligt med hjälp av talsyntes i hörlurar och genom skärmförstoring. Vissa remissinstanser, t.ex. kommun, framhåller att de föreslagna valskärmarna medför praktiska svårigheter. kommer bl.a. på grund av storleken att i vissa fall leda till ett behov av dels större val- och röstningslokaler, dels större förvaringsutrymmen Förslaget att valsedlar ska tillhandahållas innanför valskärmen bör inte Efter de allmänna valen 2014 har bl.a. internationella valövervakare ifrågasatt om inte det svenska systemet för tillhandahållande av valsedlar i anslutning till röstmottagningsställen kan innebära en risk för yttre påverkan genom att personer i lokalen kan se vilka valsedlar en väljare Det har även framhållits att väljare kan uppleva ett visst obehag av att behöva ta valsedlar när andra tittar på och att det kan kännas onödigt omständligt och resursslösande att behöva plocka åt sig valsedlar från flera partier när man vet vilket man ska rösta på. också väckts av Europeiska kommissionen. Det grundläggande syftet med regeringsformens och vallagens bestämmelser om genomförande av allmänna val är att säkerställa riktiga och demokratiskt legitima valresultat. Kravet att val ska vara hemliga har ansetts tillgodosett genom vallagens bestämmelser om hur en röst görs i ordning (se t.ex. beslut 1994:30 och 2014:52). Regeringen ifrågasätter inte den bedömningen men kan ändå konstatera att frågan har väckt debatt och att invändningar har rests mot att den plats där valsedlarna finns utlagda inte skyddas mot insyn. I en skrivelse till kommissionen har det framhållits att de svenska reglerna tillgodoser kraven om hemlig röstning vid val men att det kan finnas skäl att se över om det svenska valförfarandet ytterligare kan förbättras. För regeringen är det av största vikt att det i samhället bland både väljarna och de politiska partierna finns ett stort förtroende för valförfarandets förutsättningar att säkerställa korrekta och legitima Regeringen är därför lyhörd för synpunkter som lämnas på hur valförfarandet kan göras bättre. Enligt regeringens uppfattning talar mycket för att utredningens förslag bör kunna bidra till att stärka skyddet för valhemligheten. anser dock att bl.a. de risker för sabotage och ökad köbildning som remissinstanserna pekar på medför att det finns behov av ytterligare överväganden i fråga om hur skyddet för den enskilda väljaren mot yttre påverkan vid röstningen kan förstärkas innan några lagstiftningsåtgärder Regeringen anser sammanfattningsvis att förslaget att placera valsedlarna innanför valskärmarna inte bör genomföras. skäl att fortsatt överväga frågan hur skyddet för enskilda väljare mot yttre påverkan vid röstning kan stärkas ytterligare, t.ex. genom att kraven på hur valsedlar görs tillgängliga i eller i anslutning till ett röstmottagningsställe skärps med villkor om lämplig avskärmning eller har även i ett tillkännagivande till regeringen som sin mening anfört att väljare med synnedsättning ska kunna personrösta utan att tvingas röja valhemligheten för någon 2015/16:KU14 punkt 4, rskr. 2015/16:205). Frågan om att vidta åtgärder för att ytterligare förstärka valhemligheten bör alltså bli föremål för fortsatta överväganden. Regeringens förslag: Lagändringarna träder i kraft . Föreskrifterna i vallagen tillämpas första gången inför och vid ordinarie val till , och kommunfullmäktige 2018. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens. Utredningen föreslår dock att ändringarna i vallagen ska träda i kraft . Utredningen föreslår vidare att ändringen i folkomröstningslagen ska träda i kraft och att föreskrifterna i 15 kap. 5–8 §§ vallagen, såvitt avser en folkomröstning enligt folkomröstningslagen (1979:369), ska tillämpas första gången vid en folkomröstning som hålls från . Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som yttrar sig tillstyrker förslaget eller har inte någon invändning mot det. Skälen för regeringens förslag: Ändringar som rör förfarandet i val bör göras så att lagändringarna kan träda i kraft före valet . Ju som finns för förberedelser och för utbildning av valnämnder och röstmottagare om vilka regler som ska gälla i ett val, desto större blir risken för handhavandefel. Sådana fel kan leda till att utgången i valet påverkas och att det uppkommer behov av att hålla omval. De föreslagna lagändringarna bör därför träda i kraft . Vissa av de föreslagna ändringarna i vallagen och den föreslagna ändringen i folkomröstningslagen har beröringspunkter med de ändringar i regeringsformen och vallagen som trätt i kraft och som ska tillämpas första gången inför och vid ordinarie val till , landstings- och kommunfullmäktige 2018 (prop. 2013/14:48 s. 21 och 83–86). I lagrådsremissen föreslås att ändringarna i vallagen ska träda i kraft och tillämpas första gången inför och vid ordinarie val till , landstings- och kommunfullmäktige 2018. Vidare föreslås att ändringen i folkomröstningslagen ska träda i kraft . Med hänsyn till den tid som bedöms behövas för riksdagsbehandlingen av regeringens förslag finns skäl att föreslå ett något senare ikraftträdande. Enligt regeringens uppfattning bör ändringarna i vallagen träda i kraft och tillämpas första gången inför och vid ordinarie val till , landstings- och kommunfullmäktige 2018. Ändringen i folkomröstningslagen bör träda i kraft . Det finns inte något behov av övergångsbestämmelser till ändringen i den lagen. Ekonomiska och andra konsekvenser