prop · H403171 · 2017-04-11 00:00:00 — fullmäktige utse någon av de revisorer som valts enligt 12 kap. 5 § första Kommunala stiftelser och föreningar 6 § Det som anges i 3 § 1–4 och 6 gäller också när kommunen ensam eller ensamt bildar en stiftelse för en Fullmäktige ska även utse minst en revisor i en sådan Till revisor i stiftelsen ska fullmäktige utse någon av de revisorer som valts enligt 12 kap. 4 §. Det som anges i 4 § gäller också en förening där kommunen eller bestämmer tillsammans med någon annan och en stiftelse som kommunen eller bildar tillsammans med någon annan för Det som anges i 3 § om bolagsordningen ska vid tillämpningen av första och andra styckena i stället avse stadgarna i en förening och stiftelseförordnandet eller stiftelseurkunden i en stiftelse. 7 § Med en privat utförare avses en juridisk person eller en enskild individ som har hand om skötseln av en angelägenhet enligt Med en privat utförare avses inte ett hel- eller delägt kommunalt bolag och inte heller en sådan stiftelse eller förening som avses i 6 §. 8 § När skötseln av en angelägenhet genom avtal har lämnats över till en privat utförare ska kommunen eller kontrollera och följa upp verksamheten. 9 § Om en kommun eller ett landsting sluter avtal med en privat utförare, ska kommunen eller genom avtalet tillförsäkra sig information som gör det möjligt att ge allmänheten insyn i den verksamhet som lämnas över. Mål för den ekonomiska förvaltningen 1 § Kommuner och landsting ska ha en god ekonomisk hushållning i sin verksamhet och i sådan verksamhet som bedrivs genom sådana juridiska personer som avses i 10 kap. 2–6 §. Fullmäktige ska besluta om riktlinjer för god ekonomisk hushållning för kommunen eller . Om kommunen eller har en sådan resultatutjämningsreserv som avses i 14 §, ska riktlinjerna även omfatta hanteringen av den. 2 § Kommunerna och landstingen ska förvalta sina medel på ett sådant sätt att krav på god avkastning och betryggande säkerhet kan tillgodoses. 3 § Fullmäktige ska besluta om riktlinjer för medelsförvaltningen. 4 § Fullmäktige ska utöver vad som följer av 3 § besluta om riktlinjer för förvaltningen av medel avsatta för pensionsförpliktelser. I riktlinjerna ska det anges hur medlen ska förvaltas. Tillåten risk vid placering av medlen ska då fastställas. Det ska också anges hur uppföljning och kontroll av förvaltningen ska ske. 5 § Kommuner och landsting ska upprätta en budget för nästa kalenderår (budgetår). Budgeten ska upprättas så att intäkterna överstiger kostnaderna. Undantag från andra stycket får göras 1.i den utsträckning som medel från en resultatutjämningsreserv tas i anspråk enligt 14 §, eller 2.om det finns synnerliga skäl. 6 § I budgeten ska skattesatsen och anslagen anges. Av budgeten ska det vidare framgå hur verksamheten ska finansieras och hur den ekonomiska ställningen beräknas vara vid budgetårets slut. De finansiella mål som är av betydelse för en god ekonomisk hushållning ska anges. Budgeten ska även innehålla en plan för verksamheten under budgetåret. I planen ska det anges mål och riktlinjer som är av betydelse för en god ekonomisk hushållning. Budgeten ska också innehålla en plan för ekonomin för en period av . Budgetåret ska då alltid vara periodens första år. Planen ska innehålla sådana finansiella mål som anges i första stycket. 7 § Fullmäktige får besluta att en nämnd inte ska anvisas några medel. 8 § Förslag till budget ska upprättas av styrelsen före oktober månads utgång. Förslag till budget för revisorernas verksamhet ska upprättas av fullmäktiges presidium senast . Om det finns särskilda skäl för det, får budgetförslaget upprättas . I så fall ska styrelsen före oktober månads utgång föreslå skattesatsen för den kommunalskatt eller landstingsskatt som ingår i den preliminära inkomstskatten under . 9 § Styrelsen bestämmer när övriga nämnder senast ska lämna in sina särskilda budgetförslag till styrelsen. 10 § Budgeten fastställs av fullmäktige före november månads utgång. De år då val av fullmäktige har hållits i hela landet ska budgeten fastställas av nyvalda fullmäktige. 11 § Om budgeten på grund av särskilda skäl inte kan fastställas före november månads utgång, ska fullmäktige ändå fastställa skattesatsen och, i förekommande fall, avgiftssatsen för begravningsavgiften enligt 9 kap. begravningslagen (1990:1144) . Budgeten ska därefter fastställas före december månads utgång. 2016/17:171 Fullmäktige får då fastställa en annan skatte- eller avgiftssats än den som Bilaga 9 har bestämts tidigare. 12 § Om balanskravsresultatet enligt 4 kap. 3 a § lagen (1997:614) om redovisning för ett visst räkenskapsår är negativt, ska det regleras under de närmast följande tre åren. Fullmäktige ska anta en åtgärdsplan för hur regleringen ska ske. Beslut om reglering ska fattas senast i budgeten det tredje året efter det år då det negativa balanskravsresultatet uppkom. 13 § Fullmäktige får besluta att en reglering av ett negativt balanskravsresultat inte ska göras om det finns synnerliga skäl. 14 § Kommuner och landsting får till en resultatutjämningsreserv reservera medel som får användas för att utjämna intäkter över en konjunkturcykel. Reservering får göras med högst ett belopp som motsvarar det lägsta av antingen den del av årets resultat eller den del av årets resultat efter balanskravsjusteringar enligt 4 kap. 3 a § lagen (1997:614) om redovisning, som överstiger 1.en procent av summan av skatteintäkter samt generella statsbidrag och kommunalekonomisk utjämning, eller av summan av skatteintäkter samt generella statsbidrag och kommunalekonomisk utjämning, om kommunen eller har ett negativt eget kapital, inklusive ansvarsförbindelsen för pensionsförpliktelser. 15 § Om fullmäktige beslutar om en utgift under löpande budgetår, ska beslutet också innefatta en anvisning om hur utgiften ska finansieras. 16 § Fullmäktige ska behandla minst en delårsrapport som upprättats enligt 9 kap. 1 § lagen (1997:614) om redovisning. 17 § Styrelsen och övriga nämnder ska fortlöpande föra räkenskaper över de medel som de förvaltar. 18 § Styrelsen bestämmer när övriga nämnder senast ska redovisa sin medelsförvaltning under föregående budgetår till styrelsen. 19 § När styrelsen har fått övriga nämnders redovisningar, ska den upprätta en årsredovisning. 20 § Årsredovisningen ska lämnas över till fullmäktige och revisorerna möjligt och året som redovisningen avser. 21 § Årsredovisningen ska godkännas av fullmäktige. Det ska ske innan fullmäktige enligt 5 kap. 24 § beslutat om ansvarsfrihet ska beviljas eller vägras. 22 § Kommuner och landsting får inte upplåta panträtt i sin egendom till säkerhet för en fordran. Vid förvärv av egendom får de dock överta betalningsansvaret för lån som har tagits upp mot säkerhet av panträtt i egendomen. 23 § Bestämmelser om skyldighet för styrelsen att underrätta vissa myndigheter om skattesatsen och om avgiftssatsen för begravningsavgiften finns i lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. 24 § Bestämmelser om bokföring och årsredovisning finns i lagen (1997:614) om redovisning. 1 § Revisorerna granskar i den omfattning som följer av god revisionssed all verksamhet som bedrivs inom nämndernas eller De granskar på samma sätt, genom de revisorer eller lekmannarevisorer som utsetts i juridiska personer enligt 10 kap. 2–6 §§, även verksamheten i de juridiska Revisorerna prövar om verksamheten sköts på ett ändamålsenligt och från ekonomisk synpunkt tillfredsställande sätt, om räkenskaperna är rättvisande och om den interna kontrollen som görs inom nämnderna är Om revisorerna i sin granskning finner att det föreligger misstanke om att brott av förmögenhetsrättslig karaktär förövats eller om att allmän förvaltningsdomstols avgörande åsidosatts, ska de anmäla förhållandet till berörd nämnd. Om nämnden efter en sådan anmälan inte vidtar åtgärder utan oskäligt dröjsmål, är revisorerna skyldiga att rapportera det Revisorerna får dock avstå från att anmäla misstanke om brott till fullmäktige om nämnden funnit att det inte föreligger en sådan 2 § Revisorerna ska bedöma om resultaten i den delårsrapport som enligt 11 kap. 16 § ska behandlas av fullmäktige och årsredovisningen är förenliga med de mål fullmäktige beslutat. bedömning ska lämnas till fullmäktige inför behandlingen av delårsrapporten och årsredovisningen. 3 § Revisorernas granskning omfattar inte ärenden som avser myndighetsutövning mot någon enskild i andra fall än 1.när handläggningen av sådana ärenden har vållat kommunen eller ekonomisk förlust, 2.när granskningen gäller hur nämnderna verkställer egna gynnande beslut enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade och socialtjänstlagen (2001:453), 3.när granskningen gäller hur nämnderna verkställer avgöranden av allmänna förvaltningsdomstolar, eller 4.när granskningen sker från allmänna synpunkter. 4 § Under de år då val av fullmäktige har hållits i hela landet ska nyvalda fullmäktige välja revisorer för granskning av verksamheten under de fyra följande åren. 5 § Vid en samlad revision av hela verksamheten ska minst fem revisorer väljas. Vid en särskild revision för granskning av en viss eller vissa nämnders verksamhet ska minst fem revisorer väljas för varje nämnd eller grupp av nämnder. 6 § Om en revisor avgår får fullmäktige hålla fyllnadsval för återstoden av . 7 § Varje revisor fullgör sitt uppdrag självständigt. 8 § Revisorerna ska i sin granskning biträdas av sakkunniga som de själva väljer och anlitar i den omfattning som behövs för att fullgöra granskningen enligt god revisionssed. Lekmannarevisorer som utses med stöd av 10 kap. 3 och 4 §§ ska i sin granskning biträdas av sakkunniga som de själva väljer och anlitar i den omfattning som behövs för att fullgöra uppdraget enligt god sed vid detta slag av granskning. De sakkunniga ska ha den insikt och erfarenhet av verksamhet som fordras för att kunna fullgöra uppdraget. Revisorernas rätt till information 9 § Nämnderna, fullmäktigeberedningarna, de enskilda ledamöterna och ersättarna i dessa, samt de anställda är skyldiga att lämna revisorerna de upplysningar som behövs för revisionsarbetet. De ska också ge revisorerna tillfälle att när som helst inventera de tillgångar som nämnderna eller fullmäktigeberedningarna har hand om och ta del av de räkenskaper och andra handlingar som berör deras verksamhet. 10 § Revisorerna svarar själva för den förvaltning som har samband med revisionsuppdraget, om inte fullmäktige bestämmer något annat. 11 § De beslut som revisorerna fattar om sin förvaltning och om jäv ska tas upp i protokoll. Bestämmelserna i 6 kap. 35 § om justering av protokoll och tillkännagivande om justeringen ska tillämpas också på revisorernas protokoll. 12 § Revisorerna ska till fullmäktige lämna en berättelse med redogörelse för resultatet av den revision som avser verksamheten under det föregående budgetåret. De sakkunnigas rapporter ska bifogas revisionsberättelsen. Granskningsrapport enligt 10 kap. 5 § aktiebolagslagen (2005:551) som har lämnats för ett aktiebolag som avses i 10 kap. 2 § ska också bifogas revisionsberättelsen. Revisionsberättelsen för sådana kommunalförbund som kommunen eller ingår i ska också bifogas revisorernas berättelse utom i det fall som avses i 9 kap. 14 §. Vidare ska revisionsberättelsen för aktiebolag, handelsbolag, ekonomisk förening och stiftelse till vilken kommunen eller lämnat över skötseln av en angelägenhet enligt 10 kap. 2–6 §§ bifogas revisionsberättelsen. 13 § Anmärkningar får riktas mot 1.nämnder och fullmäktigeberedningar, och 2.de enskilda förtroendevalda i sådana organ. Anledningen till anmärkningen ska anges i revisionsberättelsen. Revisionsberättelsen ska också innehålla ett särskilt uttalande om huruvida ansvarsfrihet tillstyrks eller inte. 14 § I fråga om jäv för en revisor ska bestämmelserna i 6 kap. 28 § om jäv tillämpas. 15 § Från jäv ska bortses när frågan om opartiskhet uppenbarligen saknar betydelse. 16 § En revisor som är jävig i ett ärende får inte delta eller närvara vid behandlingen av ärendet. Denne får dock vidta åtgärder som inte någon annan kan utföra utan att behandlingen försenas avsevärt. En revisor som känner till en omständighet som kan antas utgöra jäv mot honom eller henne ska självmant uppge det. Har det uppkommit en fråga om jäv mot någon av revisorerna ska de gemensamt och besluta i jävsfrågan. Den som jävet gäller får delta i prövningen av jävsfrågan endast om revisorerna annars inte är beslutsföra och någon annan inte kan tillkallas utan olägligt uppskov. 17 § Ett beslut om jäv får överklagas endast i samband med överklagande av det beslut genom vilket ärendet avgörs. 18 § Fullmäktige får anta ett särskilt reglemente om revisionen. Vem som får överklaga 1 § Varje medlem av en kommun eller ett landsting har rätt att få lagligheten av kommunens eller beslut prövad genom att överklaga beslutet till förvaltningsrätten. Lagligheten av en gemensam nämnds beslut får överklagas på samma sätt av varje medlem av de samverkande kommunerna och landstingen. Lagligheten av ett kommunalförbunds beslut får överklagas på samma sätt av varje medlem av de kommuner eller landsting som ingår i kommunalförbundet samt av förbundsmedlemmarna. Vilka beslut som får överklagas 2 § Följande beslut får överklagas: 1.beslut av fullmäktige eller den beslutande församlingen i ett kommunalförbund, 2.beslut av en nämnd eller ett partssammansatt organ, om beslutet inte är av rent förberedande eller rent verkställande art, 3.beslut av förbundsstyrelsen eller en annan nämnd eller ett partssammansatt organ i ett kommunalförbund, om beslutet inte är av rent förberedande eller rent verkställande art, och 4.sådana beslut av revisorerna som avses i 12 kap. 11 §. 3 § Bestämmelserna i detta kapitel gäller inte om det i lag eller annan författning finns särskilda bestämmelser om överklagande. 4 § Ett beslut överklagas skriftligt. I överklagandet ska klaganden ange vilket beslut som överklagas och de omständigheter som överklagandet grundas på. Överklagandet ska ges in till förvaltningsrätten. 5 § Överklagandet ska ha kommit in till förvaltningsrätten från den dag då det tillkännagavs på kommunens, eller kommunalförbundets anslagstavla att protokollet över beslutet justerats. Tiden för överklagande av en gemensam nämnds beslut räknas från det att tillkännagivandet skett på anslagstavlorna i samtliga samverkande kommuner och landsting. Tillkännagivandet av protokollsjusteringen måste finnas på an- slagstavlan för att tiden ska löpa ut. 6 § Om överklagandet före överklagandetidens utgång har kommit in till kommunen, eller kommunalförbundet i stället för till förvaltningsrätten, ska överklagandet ändå prövas. Detsamma gäller när överklagandet av en gemensam nämnds beslut kommit in till någon av de samverkande kommunerna eller landstingen. Grunder för upphävande av besluten 7 § Vid prövningen av överklagandet får domstolen inte beakta andra omständigheter än sådana som klaganden har hänvisat till före överklagandetidens utgång. 8 § Ett överklagat beslut ska upphävas, om 1.det inte har kommit till på lagligt sätt, 2.beslutet rör något som inte är en angelägenhet för kommunen eller , 3.det organ som har fattat beslutet inte har haft rätt att göra det, eller 4.beslutet annars strider mot lag eller annan författning. Första stycket 3 och 4 gäller inte beslut enligt 11 kap. 5 § andra och tredje styckena samt 12 och 13 §§ och beslut om använda medel från en resultatutjämningsreserv enligt 14 §. Domstolen får inte ersätta det överklagade beslutet med något annat beslut. 9 § Om ett fel har saknat betydelse för ärendets utgång, behöver beslutet inte upphävas. Detsamma gäller om beslutet har förlorat sin betydelse till följd av senare inträffade förhållanden. 10 § Vid tillämpningen av förvaltningsprocesslagen (1971:291) ska kommunen, , den gemensamma nämnden eller kommunalförbundet anses som part. 11 § Ett föreläggande enligt 5 § förvaltningsprocesslagen (1971:291) får inte gälla sådana brister som består i att det i överklagandet inte anges de omständigheter som överklagandet grundas på. Bestämmelsen i 29 § förvaltningsprocesslagen om rätt att utan yrkande besluta till det bättre för enskild ska inte tillämpas. 12 § Bestämmelser om hur förvaltningsrättens beslut överklagas finns i förvaltningsprocesslagen (1971:291). Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 13 § Om förvaltningsrättens eller kammarrättens beslut har gått klaganden emot, får endast klaganden överklaga beslutet. Om förvaltningsrätten eller kammarrätten har upphävt ett beslut eller förbjudit att det verkställs, får domstolens beslut överklagas av kommunen eller och av deras medlemmar. Om förvaltningsrätten eller kammarrätten har upphävt ett beslut av ett kommunalförbund eller en gemensam nämnd eller förbjudit att det verkställs, får domstolens beslut överklagas av förbundet eller av nämnden, liksom av varje kommun och landsting som är medlem i förbundet eller samverkar i nämnden och av deras medlemmar. När beslut får verkställas 14 § Ett beslut som kan överklagas enligt detta kapitel får verkställas innan det fått laga kraft om inte särskilda skäl talar mot det. bedömningen ska särskild hänsyn tas till om verkställigheten av beslutet kommer att kunna rättas. Rättelse av verkställda beslut 15 § Om ett beslut har upphävts genom ett avgörande som fått laga kraft och om beslutet redan har verkställts, ska det organ som har fattat beslutet se till att verkställigheten av det rättas i den utsträckning som det Ett beslut om rättelse ska meddelas utan oskäligt dröjsmål. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelserna i 4 kap. 6 § 1 om att en revisor inte är valbar till ledamot eller ersättare i fullmäktige och bestämmelserna i 6 kap. 16 § första stycket om antalet ersättare i styrelsen tillämpas första gången efter det att det första ordinarie valet efter ikraftträdandet har hållits i landet. a)kommunallagen (1991:900), och b)lagen (1970:462) om vissa anslag på kommuns anslagstavla. 4.Den upphävda kommunallagen gäller fortfarande för överklagande av beslut som har tillkännagetts före ikraftträdandet. 5.Fram till dess att det första ordinarie valet efter ikraftträdandet har hållits i landet gäller den upphävda kommunallagen i fråga om a) sådana underställda nämnder som fullmäktige beslutat om före ikraftträdandet, och b) bestämmelserna om att fullmäktige får föreskriva att en lokal nämnd inte får väcka ärenden i fullmäktige. Förslag till lag om ändring i lagen (1944:475) om arbetslöshetsnämnd Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (1944:475) om arbetslöshetsnämnd1 ska ha följande lydelse. För en särskild arbetslöshets- För en särskild arbetslöshets- nämnd gäller vad som är före- nämnd gäller vad som är före- kommunallagen (1991:900). kommunallagen (2017:000). Denna lag träder i kraft . Lagen omtryckt 1977:208. Senaste lydelse 1991:1689. Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 19 kap. 15 och 16 §§ föräldrabalken1 ska ha I fråga om ersättning, arvode, pension och andra ekonomiska förmåner till överförmyndare, ledamot i överförmyndarnämnd och ersättare tillämpas före- skrifterna i 4 kap. 12–15 §§ kommunallagen (1991:900). I fråga om ersättning, arvode, pension och andra ekonomiska förmåner till överförmyndare, ledamot i överförmyndarnämnd och ersättare tillämpas före- skrifterna i 4 kap. 13–19 §§ kommunallagen (2017:000). Vad som är föreskrivet om nämnder i kommunallagen (1991:900) gäller, med de avvikelser som följer av detta kapitel, också överförmyndar- nämnd och i tillämpliga delar överförmyndare. Kommuner får besluta att de skall ha en gemensam överför- myndarnämnd. Föreskrifter om en gemensam nämnd i kommunal- lagen gäller också en gemensam överförmyndarnämnd. Vad som är föreskrivet om nämnder i kommunallagen (2017:000) gäller, med de avvikelser som följer av detta kapitel, också överförmyndar- nämnd och i tillämpliga delar överförmyndare. Kommuner får besluta att de ska ha en gemensam överförmyndar- nämnd. Föreskrifter om en gemensam nämnd i kommunal- lagen gäller också en gemensam överförmyndarnämnd. Denna lag träder i kraft . 1Balken omtryckt 1995:974. 2Senaste lydelse 2006:557. Förslag till lag om ändring i lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt m.m. Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt m.m.1 ska ha följande lydelse. Skattesatsen för kommuns uttag av inkomstskatt och landstings uttag av landstingsskatt samt avgiftssatsen för uttag av begravningsavgift enligt 9 kap. begravningslagen (1990:1144) ska bestämmas i förhållande till de av beräknade sammanlagda beskattningsbara förvärvsinkomsterna i besluten om slutlig skatt enligt 56 kap. 2 § skatteförfarandelagen (2011:1244) det år skatte- och avgiftssatserna ska fastställas. Motsvarande gäller vid bestämmande av avgiftssatsen för ett trossamfunds uttag av avgift som avses i lagen (1999:291) om avgift till registrerat trossamfund. (1991:900) någon annan skatte- (2017:000) någon annan skatte- eller avgiftssats slutligt fastställts eller avgiftssats slutligt fastställts än den som har bestämts tidigare, än den som har bestämts tidigare, ska den nya skatte- eller ska den nya skatte- eller bestämmas med hänsyn till de bestämmas med hänsyn till de förvärvsinkomsterna i besluten om förvärvsinkomsterna i besluten om 56 kap. 2 § 56 kap. 2 § skatteförfarandelagen det år skatte- skatteförfarandelagen det år skatte- eller avgiftssatsen ska fastställas eller avgiftssatsen ska fastställas. Denna lag träder i kraft . Lagen omtryckt 1973:473. Senaste lydelse 2011:1300. Förslag till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar Härigenom föreskrivs att 11, 12, 13 a och 17 a §§ lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar1 ska ha följande lydelse. En kammarrätt får vara indelad i avdelningar. Chef för en avdelning är presidenten eller en . vid behandling av vissa mål finns i vid behandling av vissa mål finns i (1979:1152), lagen (2003:389) om (1979:1152), lagen (2003:389) om åldersgränser för film som ska åldersgränser för film som ska kommunallagen (1991:900) finns i kommunallagen (2017:000) finns i 13 a §. 13 a §. En kammarrätt är domför med tre lagfarna ledamöter. Fler än fyra lagfarna ledamöter får inte ingå i rätten. När det är särskilt föreskrivet att nämndemän ska ingå i rätten, är en kammarrätt domför med tre lagfarna ledamöter och två nämndemän. Fler än fyra lagfarna ledamöter och tre nämndemän får inte ingå i rätten. Om en av de lagfarna ledamöterna eller en av nämndemännen får förhinder sedan handläggningen har påbörjats, är rätten ändå domför. En kammarrätt är domför utan nämndemän 1.vid prövning av överklagande av beslut som inte innebär att målet avgörs, 2.vid förordnande om saken i avvaktan på målets avgörande och vid annan åtgärd som avser endast målets beredande, och 3.vid beslut genom vilket domstolen skiljer sig från målet utan att detta har prövats i sak. Handläggs ett mål som avses i andra stycket gemensamt med ett annat mål, får nämndemän delta vid handläggningen även av det senare målet. Bestämmelser om domförhet vid Bestämmelser om domförhet vid behandling av vissa mål finns i behandling av vissa mål finns i 1Lagen omtryckt 1981:1323. 2Senaste lydelse 2013:85. 3Senaste lydelse 2013:85. (1979:1152), lagen (2003:389) om (1979:1152), lagen (2003:389) om lagen (2010:1882) om ålders- lagen (2010:1882) om ålders- gränser för film som ska visas gränser för film som ska visas domförhet vid behandling av mål domförhet vid behandling av mål (1991:900) finns i 13 a §. (2017:000) finns i 13 a §. Vid behandling av frågor om prövningstillstånd är kammarrätten domför med två lagfarna ledamöter, om de är ense om slutet. Detsamma gäller vid behandling av andra frågor i mål där prövningstillstånd krävs för prövning av ett överklagande, om frågorna behandlas före eller i samband med frågan om prövningstillstånd.