prop · H403105 · 2017-02-28 00:00:00 — Det tar alltså sikte på helt andra krav än de som omfattas av den reglering som föreslås i detta lagstiftningsärende. Regleringen här avser offentligrättsliga krav som fastställts av en myndighet. Det är angeläget att i ett sammanhang ta ställning till frågor om kreditupplysningar om företag, och då lämpligen i samband med beredningen av betänkandet av Utredningen om åtgärder mot fakturabedrägerier (SOU 2015:77). Det finns inte anledning att föregripa det ställningstagandet genom att nu 2016/17:105 införa motsvarande begränsningar av informationen i kreditupplysningar om företag som för kreditupplysningar om privatpersoner. samma skäl inte heller anledning att – som Datainspektionen är inne på – nu frångå kreditupplysningslagens systematik genom att införa särskilda regler för fysiska personer som är näringsidkare i kreditupplysnings- Utredningens förslag innebär att en uppgift om betalningsförsummelse bara får ingå i en kreditupplysning om handläggningen av verkställig- hetsmålet har fortsatt sedan har underrättat gäldenären om målet och den s.k. avitiden har löpt ut. alltså ytterligare en möjlighet att betala sin skuld innan det registreras en betalningsanmärkning hos kreditupplysningsföretagen. – vilket uppmärksammar – att vilken kreditupplysnings- information som får lämnas om gäldenären görs beroende av Krono- fogdemyndighetens tillämpning av 4 kap. 12 § utsökningsbalken och den avitid som myndigheten bestämmer. Avitiden är inte reglerad i författ- ning utan bestäms av utifrån omständigheterna i det enskilda fallet. Regeringen anser att det inger betänkligheter att knyta den nya regleringen till avitiden som inte är reglerad i lag. problem skulle visserligen kunna åtgärdas med det förslag som Krono- fogdemyndigheten och för fram om att lag- reglera avitidens längd. Det går dock att se nackdelar med en sådan lös- ning, eftersom förutsättningarna för att underrätta en gäldenär kan vari- En i lag bestämd avitid skulle begränsa möjligheterna för Kronofog- demyndigheten att ta hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet. Det skulle öka risken för att gäldenären i vissa fall inte får kännedom om underrättelsen , medan i andra fall fristen skulle bli alltför väl till- Regeringen ser i stället fördelar med att koppla regleringen till bestämmelserna om underrättelseskyldighet i 4 kap. 12 § utsökningsbal- I lagrådsremissen föreslogs att en underrättelse enligt 4 kap. 12 § första stycket utsökningsbalken ska ha lämnats och gäldenären ha fått tillräcklig tid att bevaka sin rätt. Lagrådet föreslår att det i stället anges att gäldenären har haft tillräcklig tid att bevaka sin rätt. Lagrådets uppfattning att det därigenom tydliggörs att gäldenären inte bara ska ha fått tillräcklig tid att bevaka sin rätt utan också att ska ha gått ut. Datainspektionen lyfter fram att det kan råda osäkerhet om när uppgifter får ingå i en kreditupplysning. För att undanröja detta praktiska problem avser regeringen att i förordning föreskriva att Krono- fogdemyndigheten ska registrera i utsöknings- och indrivningsdatabasen när förutsättningarna för att uppgifterna ska få ingå i en kreditupplysning I linje med vad inspektionen också för fram anser regering- en vidare att det är lämpligare att den nya regleringen knyter an till de termer som redan finns i annan integritetsskyddande lagstiftning i fråga om utsökning och indrivning. Det bör därför anges att målet ska ha pågått efter det att en underrättelse enligt 4 kap. 12 § första stycket utsökningsbalken har lämnats och gäldenären har haft tillräcklig tid att bevaka sin rätt – i stället för att koppla möjligheten till att låta uppgiften om betalningsförsummelsen ingå i en kreditupplysning till att handlägg- ningen av målet har fortsatt. I vissa fall skickas över huvud taget inte någon underrättelse till gälde- Det är fråga om situationer när det inte kan klarläggas var gälde- nären finns eller när det finns en risk för att gäldenären skaffar undan Prop. 2016/17:105 eller förstör egendom eller om saken på annat sätt är brådskande (4 kap. 12 § andra stycket utsökningsbalken). Dessa undantagssituationer tar ofta sikte på att gäldenären har agerat på ett sätt som i sig innebär en kreditrisk. Som utredningen framhåller skulle en fördröjning i dessa fall av när en uppgift om betalningsförsummelsen får tas in i en kreditupplysning riskera att skapa incitament för en gäldenär att hålla sig oanträffbar. Mot den bakgrunden bör en uppgift om en betalningsförsummelse få ingå i en kreditupplysning redan när har bedömt att någon underrättelse till gäldenären om målet inte behöver ske. Regeringen anser att de nya bestämmelserna i kreditupplysningslagen bör innebära även ett förbud mot lagring av uppgifter. Överträdelser av de nya bestämmelserna i fråga om kreditupplysningar bör – i likhet med vad som gäller i övrigt för otillåten användning av uppgifter om betalningsförsummelse i kreditupplysningsverksamhet – vara straffsanktionerade. Skärpta sekretessregler i allmänna mål Regeringens förslag: Bestämmelserna i fråga om sekretess i den s.k. tvåårsregeln ska när det gäller ett allmänt mål om verkställighet där gäldenären är en privatperson gälla eller tillämpas endast om vissa ytterligare förutsättningar är uppfyllda. Det ska krävas att målet har pågått efter det att har underrättat gäldenären om målet och han eller hon har haft tillräcklig tid att bevaka sin rätt, eller att har bedömt att någon sådan under- rättelse inte behövs. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens. ningen föreslår att även företag ska omfattas av regleringen. ens förslag innebär vidare att tvåårsregelns tillämpning i det fallet att en underrättelse sker ska kopplas till att handläggningen av målet har fort- satt sedan gäldenären har underrättats om målet och avitiden har löpt ut. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har i huvudsak ingen invändning mot det. nar att sekretess bör gälla i alla verkställighetsmål från det att verk- ställighet begärs hos myndigheten fram till dess att avitiden har löpt ut. anser att förslaget inte kan läggas till grund för lagstiftning, eftersom det inte har analyserats hur det påver- kar allmänhetens insyn i indrivningsförfaranden. Skälen för regeringens förslag: Lika otillfredsställande som det är att en gäldenär kan förekomma med en betalningsanmärkning i en kredit- upplysning trots att han eller hon inte kände till kravet, är det att ett sådant krav leder till att tvåårsregeln i offentlighets- och sekretesslagen blir tillämplig och förorsakar en betalningsanmärkning avseende ett an- I de fall ett offentligrättsligt krav inte får ingå i en kreditupplys- 2016/17:105 ning bör kravet därför inte heller leda till att något annat enstaka krav blir synligt i kreditupplysningar. Det stärkta skydd som i avsnitt 5 föreslås införas i kreditupplysningslagen bör därför kompletteras med en anpassning av tvåårsregeln. Sekretesskyddet för uppgifter i avslutade mål behöver stärkas så att ett offentligrättsligt krav som inte får ingå i en kreditupplysning dels omfattas av sekretess, dels inte leder till att sekretess inte ska gälla i ett annat avslutat mål hos . Utredningen föreslår en ny bestämmelse i offentlighets- och sekretesslagen om en begränsning av tvåårsregeln i vissa fall. När det gäller uppgifter i allmänna mål om verkställighet innebär förslaget att tvåårsregeln bara ska tillämpas om förutsättningarna är uppfyllda för att en uppgift om en förpliktelse i ett allmänt mål ska få ingå i en kreditupplysning. Det innebär att om en ytterligare ansökan om verkställighet görs mot samma gäldenär eller om det finns tidigare krav bakåt i tiden blir uppgifterna om båda målen offentliga och får ingå i kreditupplysningar bara om angivna förutsättningar är uppfyllda. En fråga som tar upp är om sekretess bör kunna gälla inte bara i avslutade utan även i pågående mål. En sådan regel har i förhållande till tvåårsregeln den fördelen att den skulle vara lättare att förstå och tillämpa. Den skulle dock innebära en avsevärd begränsning av vilka uppgifter som är offentliga jämfört med . framhåller kan det i allmänna mål om verkställighet finnas ett insynsintresse. Regeringen bedömer att en så omfattande inskränkning av offentlighetsprincipen inte behövs för att uppfylla det huvudsakliga ändamålet med förslaget, nämligen att minska risken för att gäldenärer får betalningsanmärkningar utan att känna till kravet. Regeringen delar alltså utredningens slutsats att tvåårsregelns tillämpning bör begränsas för att samverka med de ändringar som föreslås i kreditupplysningslagen. Regleringen bör knyta an till regleringen i kreditupplysningslagen. Det bör därför på motsvarande sätt ställas upp krav på att målet har pågått efter det att en underrättelse har lämnats och gäldenären har haft tillräcklig tid att bevaka sin rätt, eller att har bedömt att någon underrättelse inte behövs. Inskränkningen av tvåårsregelns tillämpning bör av de skäl som förs fram i avsnitt 5 bara gälla privatpersoner. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft den dag som Äldre bestämmelser ska fortfarande gälla för uppgifter i mål som har inletts hos före ikraftträdandet. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens. ningen föreslår att lagändringarna ska träda i kraft en viss dag. Remissinstanserna: anför att ikraftträdandet Prop. 2016/17:105 måste förläggas till en tidpunkt som möjliggör att tekniskt utvecklings- arbete hos myndigheten hinns med. Övriga remissinstanser yttrar sig inte särskilt över utredningens förslag. Skälen för regeringens förslag: Lagändringarna bör träda i kraft . Som för fram måste hänsyn dock tas till de förändringar som myndigheten måste göra i sitt it-system. Förändringarna ska genomföras inom ramen för det projekt med att ersätta stordatorsystem som har inletts. har bedömt att förändringarna inte kommer att kunna vara genomförda förrän . Det är dock osäkert när ett genomförande kan vara slutfört. Osäkerheten talar mot att ange ett bestämt datum för ikraftträdandet. Om förändringen kan genomföras snabbare, skulle lagstiftningen med ett bemyndigande om ikraftträdandet kunna börja tillämpas tidigare än . Om det däremot tar , måste regeringen utan ett sådant bemyndigande återkomma till med ett förslag till lagändring när det gäller dag för ikraftträdande. De föreslagna ändringarna bör därför träda i kraft den dag som regeringen bestämmer. Det är angeläget att övergången mellan äldre och nya bestämmelser blir förutsebar för dem som berörs och enkel att administrera för och kreditupplysningsföretagen. Utan övergångsbestämmelser skulle en bedömning behöva göras av om äldre krav som ingår i kreditupplysningsföretagens register uppfyller den nya regleringens krav. En annan konsekvens skulle kunna bli att vissa äldre mål som varit offentliga omfattas av sekretess. Det krävs därför övergångsbestämmelser om att äldre bestämmelser i kreditupplysningslagen respektive offentlighets- och sekretesslagen fortfarande ska gälla för uppgifter i mål som har inletts hos före ikraftträdandet. Regeringens bedömning: Förslagen innebär att integritetsskyddet för privatpersoner stärks. Förslagen kommer att få positiva konsekvenser för beställare av kreditupplysningar genom att kreditupplysningarna blir mer relevanta. Förslagen kommer att leda till vissa kostnader av engångskaraktär för . Kostnaderna ryms inom befintliga ekonomiska ramar. I övrigt bedöms förslagen inte medföra några ökade kostnader för det allmänna eller kreditupplysningsföretagen. Utredningens bedömning överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser yttrar sig inte särskilt över utredningens bedömning. naderna för förslagen inte kan finansieras inom ramen för befintliga 2016/17:105 anslag och att ett utökat anslag krävs. Bland andra , i och framhåller den positiva konsekvensen av förslagen för enskilda. bedömer att den negativa effekten av förslagen för kreditupplysningsföretag och kreditgivare i praktiken blir Skälen för regeringens bedömning Konsekvenser för omfrågade i kreditupplysningar och gäldenärer i Förslagen innebär en minskad risk för att en gäldenär drabbas av en be- talningsanmärkning till följd av ett krav som han eller hon inte känner Genom förslagen ges gäldenären en möjlighet att undvika en betal- ningsanmärkning genom att betala kravet i samband med en under- På samma sätt kan gäldenären undvika att den sekretessbrytande tvåårsregeln blir tillämplig. Genom förslagen stärks – som flera remiss- instanser framhåller – skyddet för den enskildes personliga integritet vid Konsekvenser för beställare av kreditupplysningar Genom den föreslagna ändringen i kreditupplysningslagen får beställare av kreditupplysningar tillgång till färre uppgifter om den omfrågade Uppgifterna i kreditupplysningarna blir dock mer relevanta, eftersom de med större säkerhet utvisar en betalningsovilja eller betalningsoförmåga hos den omfrågade. Det finns en viss risk att förslagen medför att vissa gäldenärer i högre grad än väljer att be- tala sin skuld först när den har överlämnats för indrivning. innebär att information om deras agerande kommer att saknas för kreditgi- Merparten av de allmänna målen avser dock skulder på mindre belopp, och den grundavgift som en gäldenär måste betala till Kronofog- demyndigheten är inte försumbar. Kostnaden för den extra kredittiden blir därmed förhållandevis hög. Risken för att gäldenärer skulle sätta ett så- dant beteende i system bedöms därför som förhållandevis liten. Kreditupplysningsföretagen kommer att tillåtas lämna ut och lagra färre Uppgifterna blir dock mer relevanta när det gäller att bedöma den omfrågade personens betalningsvilja och betalnings- Förslagen bedöms inte innebära några ökade kostnader i kredit- upplysningsföretagens verksamhet, eftersom anpassar sin informationsöverföring till de nya reglerna. Konsekvenser för det allmänna Förslagen kommer att leda till flera konsekvenser för Kronofogdemyn- Myndighetens it-system behöver anpassas till att förslagen förutsätter att en registrering sker i utsöknings- och indrivningsdatabasen. Enligt kan de nödvändiga anpassningarna ge- nomföras inom ramen för det projekt som har påbörjats med att ersätta Förslagen leder till en effektivisering av Kronofogdemyndig- Prop. 2016/17:105 hetens verksamhet genom en minskad belastning på myndighetens rättel- severksamhet i och med att färre missvisande uppgifter kommer att registreras. Antalet telefonförfrågningar till kan dock antas bli fler, eftersom förslagen påverkar vilka uppgifter som kan ingå i en kreditupplysning, men däremot inte vilka uppgifter som allmänheten i ett pågående mål om verkställighet får ta del av hos myndigheten. Förslagen kommer att medföra kostnader av engångskaraktär för . Kostnaderna kan dock fördelas . Regeringen bedömer – i motsats till – att kostnaderna kan finansieras inom befintliga ekonomiska ramar. Förslagen bedöms inte öka kostnaderna för det allmänna i övrigt. De kan antas få positiva konsekvenser för debiterande myndigheter som har överlämnat krav för indrivning till . Förslagen skapar nämligen incitament till att snabbare betala skulden, eftersom den som betalar i samband med att underrättelse sker undgår en betalningsanmärkning. Förslagen bedöms inte ha någon påverkan på vare sig jämställdheten mellan män och kvinnor eller möjligheten att nå de integrationspolitiska målen. 9.1Förslaget till lag om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173) 7 § Kreditupplysningar om fysiska personer som inte är näringsidkare får inte innehålla uppgifter om andra betalningsförsummelser än sådana som 1.har slagits fast genom en domstols eller en annan myndighets avgörande eller åtgärd eller 2.har lett till ett inledandebeslut om skuldsanering eller F-skuldsanering eller till betalningsinställelse, konkursansökan eller ackord. Kreditupplysningar som avses i första stycket får inte heller innehålla uppgifter om kreditmissbruk, utom när krediten har lämnats av ett företag som står under tillsyn och kredittagaren i avsevärd utsträckning överskridit gällande kreditgräns eller på något annat sätt allvarligt missbrukat krediten. Om det finns särskilda skäl, får Datainspektionen besluta att ett företag ska undantas helt eller delvis från första och andra styckena. Uppgifter som enligt första och andra styckena inte får lämnas ut får inte heller lagras i register som används i kreditupplysningsverksamhet. Denna paragraf gäller inte uppgifter om betalningsförsummelser i allmänna mål om verkställighet. Bestämmelser om sådana uppgifter finns i 7 a §. Paragrafen reglerar generellt vilka uppgifter om betalningsförsummelser som en kreditupplysning om en fysisk person som inte är näringsidkare får innehålla. Övervägandena finns i avsnitt 5. I femte stycket, som är nytt, förs in bestämmelser som anger att uppgifter om betalningsförsummelser i allmänna mål om verkställighet i stället regleras i 7 a §. 7 a § Kreditupplysningar om fysiska personer som inte är näringsidkare får innehålla en uppgift om en betalningsförsummelse i ett allmänt mål om verkställighet endast om 1.målet har pågått efter det att en underrättelse enligt 4 kap. 12 § första stycket utsökningsbalken har lämnats och gäldenären har haft tillräcklig tid att bevaka sin rätt, eller 2.Kronofogdemyndigheten har bedömt att någon sådan underrättelse inte behövs enligt andra stycket i den paragrafen. En uppgift som enligt första stycket inte får lämnas ut får inte heller lagras i register som används i kreditupplysningsverksamhet. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om vilka uppgifter om betalningsförsummelser som en kreditupplysning får innehålla när det gäller allmänna mål om verkställighet hos där gäldenären är en fysisk person som inte är näringsidkare. Övervägandena finns i avsnitt 5. Paragrafen är utformad i enlighet med Lagrådets förslag. Av första stycket framgår under vilka förutsättningar en uppgift om en betalningsförsummelse i ett allmänt mål om verkställighet får ingå i en kreditupplysning när gäldenären är en fysisk person som inte är näringsidkare. Uppgifter om andra betalningsförsummelser som avser nämnda gäldenärer regleras i 7 §. Med ett allmänt mål avses detsamma som i 1 kap. 6 § utsökningsbalken och 1 kap. 2 § utsökningsförordningen (1981:981). För att en uppgift om en betalningsförsummelse ska få ingå i en kreditupplysning krävs att endera av förutsättningarna i punkterna 1 och 2 är uppfylld. Enligt punkten 1 ska målet ha pågått efter det att en underrättelse enligt 4 kap. 12 § första stycket utsökningsbalken har lämnats och gäldenären har haft tillräcklig tid att bevaka sin rätt. Bedömningen av om målet har pågått ska ske enligt samma utgångspunkter som de som gäller för bedömningen av om ett mål är pågående enligt 34 kap. 1 § andra stycket 1 offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Målet ska anses ha pågått i de fall det fortfarande har varit föremål för utredning, verkställighetsåtgärder eller bevakning. Om fordran i målet är fullbetald eller har preskriberats eller om målet har återkallats, ska målet dock inte anses ha pågått även om inte har hunnit avsluta målet (jfr prop. 2000/01:33 s. 225). Bestämmelsen förutsätter vidare att gäldenären har haft tillräcklig tid att bevaka sin rätt. Med det avses att gäldenären har getts tillräcklig tid att bevaka sin rätt och att ska ha gått ut. I praktiken motsvarar detta utgången av den avitid som gäldenären getts att betala kravet innan påbörjar en utmätning. Om en underrättelse kommer i retur och skickar en ny underrättelse till en annan adress, är det dock den tid som anges i den nya underrättelsen som ska ha gått ut. Punkten 2 tar sikte på att har bedömt att någon underrättelse inte behövs enligt 4 kap. 12 § andra stycket utsökningsbalken. Den vanligaste anledningen till att en underrättelse inte behövs är att inte kan klarlägga var gäldenären Prop. 2016/17:105 finns. Andra anledningar kan vara att bedömer att det finns en risk för att gäldenären skaffar undan eller förstör egendom eller att saken på annat sätt är brådskande. Regeringen avser att i förordning meddela föreskrifter om att ska registrera i utsöknings- och indrivningsdatabasen när någon av förutsättningarna i punkterna 1 och 2 är uppfylld. I andra stycket finns ett förbud mot att i register som används i kreditupplysningsverksamhet lagra sådana uppgifter som enligt första stycket inte får lämnas ut. Förbudet mot lagring innebär att kreditupplysningsföretagen måste säkerställa att uppgifter som kommer in till företaget får lagras. Uppgifter som enligt första stycket inte får ingå i en kreditupplysning måste kasseras. Som en följd av införandet av paragrafen vidgas det straffbara området enligt 19 § till att gälla även i fall då en kreditupplysning lämnas ut eller lagras utan att förutsättningarna enligt förevarande paragraf är uppfyllda. 1.Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer. 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för uppgifter om betalningsförsummelser i mål som har inletts hos före ikraftträdandet. Av punkten 1 framgår att det överlämnas till regeringen att besluta när lagändringarna ska träda i kraft. Enligt punkten 2 ska kreditupplysningslagen i dess äldre lydelse fortfarande gälla för uppgifter om betalningsförsummelser i mål som har inletts hos före ikraftträdandet. Sådana uppgifter kommer alltså att kunna lämnas ut eller lagras enligt de förutsättningar som gäller enligt hittillsvarande ordning. Övervägandena finns i avsnitt 7. 9.2Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Sekretess till skydd för enskild vid utsökning och indrivning, skuldsanering, m.m. 1 § Sekretess gäller hos i mål eller ärende om utsökning och indrivning samt i verksamhet enligt lagen (2014:836) om näringsförbud, för uppgift om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till honom eller henne lider skada eller men. Sekretessen gäller inte uppgift om förpliktelse som avses med den sökta verkställigheten 1.i ett pågående mål, eller 2.i ett avslutat mål, om verkställighet för någon annan förpliktelse söks eller om verkställighet tidigare sökts och uppgiften inte är äldre än . För att sekretessen inte ska gälla enligt andra stycket 2 i ett allmänt mål om verkställighet där gäldenären är en fysisk person som inte är näringsidkare krävs dessutom att 2016/17:105 1. målet har pågått efter det att en underrättelse enligt 4 kap. 12 § första stycket utsökningsbalken har lämnats och gäldenären har haft tillräcklig tid att bevaka sin rätt, eller har bedömt att någon sådan underrättelse inte behövs enligt andra stycket i den paragrafen. Vid tillämpning av andra stycket 2 ska det bortses från att någon annan verkställighet söks eller tidigare sökts i ett allmänt mål där gäldenären är en fysisk person som inte är näringsidkare, om inte kraven i tredje stycket är uppfyllda i det målet. Sekretessen gäller inte beslut i mål eller ärende. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Om uppgiften avser den enskildes personliga förhållanden, gäller dock sekretessen i högst . I paragrafen finns regler om sekretess i exekutiva verksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 6. Paragrafen är utformad i enlighet med Lagrådets förslag. Ändringarna i paragrafen hänger samman med införandet av de nya bestämmelserna i 7 och 7 a §§ kreditupplysningslagen (1973:1173). Med ett allmänt mål avses i paragrafen detsamma som i 1 kap. 6 § utsökningsbalken och 1 kap. 2 § utsökningsförordningen (1981:981). Begreppet näringsidkare i paragrafen avses ha motsvarande innebörd som enligt kreditupplysningslagen. I tredje stycket, som är nytt, ställs ytterligare krav för att sekretessen inte ska gälla enligt den s.k. tvåårsregeln i andra stycket 2 i ett avslutat allmänt mål om verkställighet där gäldenären är en fysisk person som inte är näringsidkare.