prop · H50334 · 2017-10-24 00:00:00 — Bestämmelsen bör utformas så att ett arbetstillstånd enligt de allmänna reglerna inte ska få beviljas om utlänningen avser att arbeta i inom ramen för en sådan företagsintern förflyttning som avses enligt ICT-direktivet och utlänningen inte tillhör en sådan kategori av personer som är undantagen från möjligheten att beviljas ett tillstånd för företagsintern förflyttning (se vidare avsnitt 7). Att ICT-direktivet är tvingande innebär också att medlemsstaterna inte har rätt att ha kvar nationella bestämmelser som strider mot direktivet. Det är inte förenligt med direktivet att undanta utlänningar som omfattas av direktivet från kravet på arbetstillstånd. Som bl.a. , och påpekar, kan detta få betydelse för utformningen av de undantag från arbetstillstånd för vissa yrkesgrupper som framgår av UtlF. Bl.a. och har uttryckt oro för att eventuella justeringar av undantagen i UtlF kan innebära försämringar i vissa avseenden för dessa yrkesgrupper. Regeringen kommer i sitt fortsatta arbete med ändringar i UtlF att beakta dessa synpunkter inom ramen för vad direktivet medger. Regeringens förslag: Ett tillstånd för företagsintern förflyttning ska inte beviljas en utlänning som –är bosatt inom Europeiska unionens medlemsstaters territorier, –är EES-medborgare eller medborgare i , –ansöker om uppehållstillstånd för att utföra forskning i enligt ett mottagningsavtal som har ingåtts enligt lagen (2008:290) om godkännande för forskningshuvudmän att ta emot gästforskare, –är utstationerad i enligt 4 § utstationeringslagen av ett företag som är etablerat i en EES-stat eller , –har beviljats uppehållstillstånd för studier i , eller –hyrs ut av ett företag för att arbeta under övervakning och ledning av ett annat företag. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: och akademikers centralorganisation () efterlyser ett förtydligande av innebörden av att en utlänning hyrs ut av ett företag för att arbeta under övervakning och ledning av ett annat företag. anser att gränsdragningen mellan konsultföretag och bemanningsföretag inte är tydlig medan är av uppfattningen att konsulter inte omfattas av ICT-direktivets tillämpningsområde. Några remissinstanser, däribland och (), efterfrågar förtydliganden av ICT-direktivets tillämpningsområde i förhållande till utstationeringslagen. Skälen för regeringens förslag Enligt artikel 2.1 ska direktivet tillämpas på tredjelandsmedborgare som vistas utanför medlemsstaternas territorium för ansökan och ansöker om inresa eller har beviljats inresa. Med tredjelandsmedborgare avses enligt definitionen i artikel 3 a en person som inte är unionsmedborgare i den mening som avses i artikel 20.1 i EUF-fördraget. I artikel 2.2 anges flera undantag från direktivets tillämp- ningsområde. Utlänningar som är bosatta inom EU En konsekvens av att tredjelandsmedborgarna ska vistas utanför medlemsstaternas territorium för ansökan är att tredjelandsmedborgare som redan vistas här inte kan beviljas ett ICT- tillstånd. Kravet på vistelse utanför medlemsstaternas territorium torde innebära att en utlänning inte får vistas i något av EU:s medlemsstaters territorier vid ansökningstillfället. När det gäller längden på vistelsen är det en rimlig tolkning att det endast är vistelser med viss varaktighet som avses. I den engelska språkversionen används exempelvis reside som vistelsebegrepp, vilket ger starkare uttryck för att det rör sig om längre vistelser jämfört med vad som är fallet med den svenska språkversionen. Mot denna bakgrund bör det införas en bestämmelse som anger att en ansökan inte kan beviljas en utlänning som är bosatt inom EU. Enligt artikel 2.2 a ska direktivet inte tillämpas på tredjelandsmedborgare som ansöker om rätt att vistas i medlemsstaten som forskare i den mening som avses i direktiv /71/EG om ett särskilt förfarande för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse i forskningssyfte, i syfte att genomföra ett forskningsprojekt. Vid genomförandet av det direktivet i svensk rätt fick de personer som omfattas av direktivet benämningen gästforskare. Med gästforskare avses, enligt 2 § lagen (2008:290) om godkännande för forskningshuvudmän att ta emot gästforskare, en tredjelandsmedborgare som är behörig att påbörja högskoleutbildning på forskarnivå och som väljs ut av en forskningshuvudman för att än utföra forskning hos huvudmannen. Eftersom det kan förekomma överlappningar mellan tillämp- ningsområdet för gästforskardirektivet och ICT-direktivet gjordes under förhandlingarna av ICT-direktivet bedömningen att det uttryckligen borde införas en bestämmelse som utesluter gästforskare som har för avsikt att resa in i en medlemsstat i syfte att utföra ett forskningsprojekt att komma i fråga för ett tillstånd för företagsintern förflyttning. Bestämmelserna om tillstånd bör alltså inte tillämpas på den som ansöker om uppehållstillstånd för att genomföra ett forskningsprojekt i enligt ett mottagningsavtal som har ingåtts enligt lagen om godkännande för forskningshuvudmän att ta emot gästforskare. Denna kategori av personer bör därför undantas från tillämpningsområdet för de nya reglerna. EES-medborgare och medborgare i I artikel 2.2 b anges att ICT-direktivet inte är tillämpligt på tredjelandsmedborgare som enligt överenskommelser mellan unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och tredjeländer å andra sidan, har samma rätt till fri rörlighet som unionsmedborgare eller är anställda av ett företag som är etablerat i tredjeländerna i fråga. , och har ingått det s.k. med unionen som innebär en rätt till fri rörlighet motsvarande den som gäller enligt . har ingått ett motsvarande avtal. Bestämmelsen i artikel 2.2 b innebär därför att medborgare i , , och undantas från direktivets tillämpningsområde. De svenska reglerna bör utformas i enlighet med detta. I vissa andra EU-direktiv rörande arbetskraftsinvandring (t.ex. om EU- blåkort) anges att även familjemedlemmar till EES-medborgare är undantagna från tillämpningsområdet, vilket emellertid inte är fallet i ICT-direktivet. I ett presenterat ändringsförslag till direktiv (EU) nr 2009/50/EG om villkor för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för högkvalificerad anställning (blåkortsdirektivet), KOM (2016) 378 slutlig, anges att familjemedlemmar till EES-medborgare inte längre ska vara undantagna från möjligheten att få ett EU-blåkort. Familje- medlemmar har därför tagits bort från bestämmelsen. Utformningen av bestämmelsen i ändringsförslaget överensstämmer i allt väsentligt med ICT-direktivets motsvarande bestämmelse. Innebörden av att familjemedlemmar inte anges i ICT-direktivets bestämmelse bör mot denna bakgrund vara att familjemedlemmar inte omfattas av undantagsbestämmelsen, vilket bör avspeglas i de svenska reglerna. En konsekvens av att det endast är tredjelandsmedborgare som kan beviljas ett tillstånd för företagsintern förflyttning är givetvis att unionsmedborgare inte kan få ett sådant tillstånd. Detta bör lämpligen framgå av de nya bestämmelserna. En definition som omfattar både unionsmedborgare och medborgare i , , är EES-medborgare, se 1 kap. 3 b § UtlL (prop. 2005/06:77 s. 182). Sammantaget föreslås det därför en bestämmelse om att ett tillstånd inte ska beviljas en utlänning som är EES-medborgare eller medborgare i . Utstationering från företag etablerade i en EES-stat eller i Enligt artikel 2.2 c är ICT-direktivet inte tillämpligt på tredjelands- medborgare som utstationeras inom ramen för utstationeringsdirektivet. Utstationeringsdirektivet gäller enbart företag som är etablerade i någon av EU:s medlemsstater. Företag som är etablerade i stater inom EES omfattas dock också av utstationeringsdirektivet efter ett beslut av . I avsnitt 8.2 föreslås det att en grundläggande förutsättning för att beviljas ett tillstånd enligt de nya reglerna om ICT-tillstånd är att utlänningen är anställd av ett företag som är etablerat utanför EES- staterna och . Av detta följer motsatsvis att en utlänning som är anställd och ska utstationeras av ett företag som är etablerat inom EES- staterna och inte kan komma i fråga för ett ICT-tillstånd. Det kan därför sättas i fråga om det finns något behov att särskilt reglera att bestämmelserna om ICT-tillstånd inte gäller för en utlänning som utstationeras till inom ramen för utstationeringsdirektivet. Det kan dock finnas anledning att i klargörande syfte ändå införa ett uttryckligt undantag för en utlänning som är utstationerad enligt utstationeringsdirektivet. Mot denna bakgrund föreslås det en bestämmelse om att ett tillstånd inte ska beviljas en utlänning som är utstationerad av ett företag som är etablerat i EES eller . Några remissinstanser efterfrågar förtydliganden av ICT-direktivets tillämpningsområde i förhållande till utstationeringslagen. Som framgår av avsnitt 5 är utstationeringslagen, till skillnad från utstationeringsdirektivet, inte begränsad till att endast omfatta arbetsgivare inom EU och EES, utan den gäller alla utstationerande arbetsgivare oavsett vilket land de är etablerade i. Regleringen utesluter alltså inte arbetsgivare som omfattas av ICT-direktivet. Förutom ovan nämnda undantag kan således såväl den migrationsrättsliga lagstiftningen i utlänningslagen som den arbetsrättsliga lagstiftningen i utstationerings- lagen vara tillämpliga vid utstationering av arbetstagare i , se vidare bl.a. i avsnitten 10.1, 11.12 och 15.1. Enligt artikel 2.2 d ska ICT-direktivet inte tillämpas på tredjelands- medborgare som utför arbete som egenföretagare. avsnitt 8.2 är det en förutsättning för att beviljas ett ICT-tillstånd att det Prop. 2017/18:34 finns ett anställningsförhållande mellan den i tredje land etablerade arbetsgivaren och den utlänning som ska förflyttas. Genom kravet på anställning utesluts egenföretagare, som i detta fall torde avse enskilda näringsidkare eller motsvarande, från att komma i fråga för ett tillstånd för företagsintern förflyttning. Något behov av att särskilt reglera att en egenföretagare inte kan få ett ICT-tillstånd bedöms därför inte finnas. Av bemanningsföretag uthyrda arbetstagare m.fl. Enligt artikel 2.2 e ska ICT-direktivet inte tillämpas på tredjelands- medborgare som hyrs ut av arbetsförmedlingar, bemanningsföretag eller andra företag för att arbeta under övervakning och ledning av ett annat företag. För att uppfylla direktivets krav i denna del bör det således anges att tillstånd enligt de nya reglerna om ICT-tillstånd inte ska beviljas ut- länningar som hyrs ut av ett företag för att arbeta under övervakning och ledning av ett annat företag. Några remissinstanser efterfrågar ett förtydligande av detta undantag. Av skälen till direktivet framgår att direktivet inte bör hindra personer som är föremål för företagsintern förflyttning från att bedriva specifik verksamhet hos kunder i den medlemsstat där värdföretaget är etablerat, i enlighet med de bestämmelser som tillämpas i den medlemsstaten för sådan verksamhet. En bedömning av om ICT-direktivet är tillämpligt får göras i varje enskilt fall. Vid prövningen av om arbete hos kunder, t.ex. vid konsultverksamhet, omfattas av regleringen får det bl.a. bedömas om utlänningen, trots att arbetet rent faktiskt utförs hos kunden, arbetar under övervakning och ledning av värdföretaget. Enligt artikel 2.2 f ska ICT-direktivet inte tillämpas på en tredje- landsmedborgare som antagits som heltidsstuderande eller som genomgår en kort praktisk utbildning med handledning som en del av studierna. Genom bestämmelsen undantas de utlänningar som vid sidan av eller inom ramen för sina studier genomgår någon form av företagspraktik i medlemsstaterna. För att klargöra att sådan praktikutbildning inte kan ligga till grund för ett tillstånd för företagsintern förflyttning som praktikant i den mening som avses i direktivet, bör tillstånd enligt bestämmelserna inte beviljas en utlänning som har beviljats uppehållstillstånd för studier i . 8 Villkor för ICT-tillstånd 8.1Villkoren för att beviljas ICT-tillstånd ska anges i lagen Regeringens förslag: Det ska i lag anges vilka villkor som gäller för att beviljas ett ICT-tillstånd. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ambassaden i påtalar vikten av att kraven på den sökande är tydliga. Skälen för regeringens förslag: I artikel 5 anges under rubriken ”Kriterier för inresa” de villkor som ska vara uppfyllda för att ett ICT- tillstånd ska få beviljas. Artikeln är i princip uppbyggd på så sätt att det i punkt 1 anges omständigheter som tredjelandsmedborgaren eller värd- företaget ska visa genom att ge in olika handlingar tillsammans med ansökan. Vilka som är de egentliga villkoren för att beviljas ett ICT- tillstånd följer alltså indirekt av detta krav på sökanden att ge in vissa handlingar. En grundläggande förutsättning för att en ansökan om ICT-tillstånd ska kunna beviljas är att sökanden kan presentera de underlag som behövs för prövningen av ansökan. Det är också den ordning som generellt gäller vid ansökan om uppehållstillstånd och arbetstillstånd enligt svensk rätt. De bestämmelser som genomför artikel 5.1 bör därför inte formuleras som krav på sökanden att ge in vissa specificerade handlingar. I stället bör utgångspunkten vara att det i lagen ska anges vilka förutsättningar som ska gälla för att ett ICT-tillstånd ska kunna beviljas. Det bedöms inte finnas någon risk för att de uppgifter som krävs för att kunna göra en prövning i enlighet med direktivet inte kommer in om bestämmelsen formuleras med utgångspunkt i villkoren i stället för med utgångspunkt i vilka specifika handlingar som ska ges in. Att sökanden genom handlingar eller på annat sätt kan visa att dessa förutsättningar är uppfyllda bedöms mot denna bakgrund inte behöva anges särskilt i lagtexten. Det bör, som Ambassaden i påtalar, vara tydligt för en sökande vad som krävs för att ett tillstånd ska kunna beviljas. Det kan i sammanhanget nämnas att regeringen har gett i uppdrag att ta fram en strategi för en mer ändamålsenlig tillgänglighet och service. Strategin ska svara på vilken information och vilka tjänster som ska tillhandahållas till respektive målgrupp samt lämpliga kanaler för detta. måste naturligtvis en individuell prövning göras i varje enskilt fall. En närmare beskrivning av vad som krävs av sökanden finns nedan. Anställning i samma företag eller koncern Regeringens förslag: För att ett ICT-tillstånd ska beviljas ska utlänningen vara anställd av ett företag som är etablerat utanför EES- staterna och och avse att tjänstgöra i i ett företag som dels är etablerat i , dels är en enhet som tillhör samma företag eller koncern som det i den andra EU-staten. ningen ska också utan uppehåll ha varit anställd i företaget under vid tiden för den företagsinterna förflyttningen. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har något att invända Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 5.1 a ska den som ansöker om ett ICT-tillstånd visa att värdföretaget och det i tredje land etablerade företaget där han eller hon är anställd tillhör samma företag avses enligt definitionen i artikel 3 d den enhet till vilken den person som är föremål för företagsintern förflyttning förflyttas och som – oavsett rättslig form – är etablerad i enlighet med nationell rätt inom en medlemsstats territorium. enligt artikel 3 l två eller flera företag som enligt nationell rätt anses knutna till varandra genom att ett företag i förhållande till ett annat företag direkt eller indirekt äger majoriteten av det företagets tecknade kapital, kontrollerar majoriteten av de röster som är knutna till det företagets emitterade aktiekapital eller har rätt att utse fler än hälften av medlemmarna i det företagets administrativa organ eller lednings- eller tillsynsorgan eller att företaget leds av moderföretaget som en enhet. Enligt artikel 5.1 b ska sökanden dessutom visa att han eller hon utan uppehåll har varit anställd inom samma företag eller koncern under åtminstone tre–före tidpunkten för förflyttningen när det gäller chefer och specialister, och åtminstone tre–när det Av artikel 2.2 b följer att anställda vid företag etablerade i , , och ska vara undantagna från direktivets Vidare följer av artikel 1 a att den företagsinterna förflyttningen måste sträcka sig över . För att möta direktivets krav bör en förutsättning för att beviljas ett ICT-tillstånd vara att utlänningen är anställd av ett företag som är etablerat utanför EES-området och och är en enhet i samma företag eller ingår i samma företagsgrupp eller koncern som det i etablerade värdföretaget där sökanden ska arbeta. Det bör vidare krävas att sökanden har haft anställning hos företaget i tredje land vid För att tillstånd ska beviljas bör också krävas att förflyttningen är planerad att vara längre än . denna innebörd föreslås därför i utlänningslagens nya kapitel. När det gäller den tid som utlänningen ska ha varit anställd hos företaget i tredje land är det ändamålsenligt att samma minimitid gäller för samtliga personkategorier. På så sätt förenklas prövningen och undviks att olika tidpunkter gäller beroende på vilken funktion som Enligt den nuvarande ordningen för arbetskraftsinvandring ställs inget motsvarande krav på att utlänningen 2017/18:34 ska ha varit anställd innan förflyttning sker till ett företag i . Ett krav på tre månaders anställningstid före tidpunkten för förflyttningen till bedöms mot den bakgrunden vara en lämplig tidsgräns. En fråga i detta sammanhang är som minimitiden ska vara uppnådd. I artikel 5.1 b anges att den relevanta tidpunkten är tidpunkten för den företagsinterna förflyttningen (till skillnad från andra bestämmelser i direktivet enligt vilka den relevanta tidpunkten är den för ansökan, se t.ex. artikel 3 b). Den närmast till hands liggande tolkningen av direktivet är att med tidpunkten för den företagsinterna förflyttningen avses tidpunkten för när själva förflyttningen till är planerad att äga rum. Ställning som chef, specialist eller praktikant Regeringens förslag: För att ett ICT-tillstånd ska beviljas ska sökanden tjänstgöra som chef, specialist eller praktikant i Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Förvaltningsrätten i föreslår att det i lagtexten anges att definitionerna av chef, specialist och praktikant framgår av direktivet. akademikers centralorganisation () och () anser att begreppen chef, specialist och praktikant behöver preciseras och föreslår att detta görs genom en hänvisning till det svenska systemet för yrkesklassificering, SSYK. Kommuner och Landsting (SKL) anser att arbetstagarorganisationer kan utlåta sig över om huruvida tjänsten är en chefs- eller specialistbefattning i samband med granskning Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 5.1.c ii) ska sökanden ge in bevis på att han eller hon får ställning som chef, specialist eller praktikant i värdföretaget. En bestämmelse om att det ska vara en förutsättning för ett ICT-tillstånd att sökanden kommer att få någon av dessa befattningar bör därför införas i de nya bestämmelserna. Personkategorierna chef, specialist och praktikant definieras i artikel 3. Enligt definitionen är en chef en person som har en ledande ställning och som främst leder värdföretagets administration och som står under allmän tillsyn av och får vägledning från i första hand styrelsen eller bolagets aktieägare eller motsvarande. Hit hör personer som leder värdföretaget eller en avdelning eller underavdelning av värdföretaget, övervakar och kontrollerar det arbete som utförs av den andra tillsyns- eller ledningspersonalen eller personalen med särskilda fackkunskaper eller har behörighet att tillstyrka anställning, avskedande och andra Med specialist avses en person som arbetar inom koncernen och som har specialkunskaper som är väsentliga för värdföretagets verksamhetsområden, teknik eller förvaltning. bedömningen av sådana kunskaper ska inte endast kunskaper som är specifika för värdföretaget beaktas utan även huruvida personen har en hög kvalifikationsnivå, inbegripet lämplig yrkeserfarenhet, för en typ av arbete eller verksamhet som kräver särskilt kunnande, inbegripet Prop. 2017/18:34 eventuellt officiellt godkänd yrkestillhörighet. som en person med universitetsexamen som förflyttas till ett värdföretag för karriärutveckling eller för att skaffa sig utbildning i affärsteknik eller -metoder och som får lön under förflyttningen. Regeringen bedömer att det inte är nödvändigt att i lagtext ta in definitioner av begreppen chef, specialist eller praktikant eller hänvisa till direktivets definitioner. Det bör i stället lämnas till rättstillämpningen att tolka begreppen direktivkonformt. 8.4Arbete efter förflyttningens slut Regeringens förslag: För att ett ICT-tillstånd ska beviljas ska utlänningen efter den företagsinterna förflyttningens slut kunna överflyttas till en enhet i tredje land som tillhör samma företag eller ett företag inom samma koncern. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har något att invända Skälen för regeringens förslag: Av artikel 5.1.c iv) framgår att sökanden ska kunna bevisa att han eller hon efter den företagsinterna förflyttningens slut kommer att kunna överflyttas till en enhet som tillhör samma företag eller koncern och är belägen i ett tredje land. Mot bakgrund av direktivets krav bör en bestämmelse med sådan innebörd införas. Regeringens förslag: För att ett ICT-tillstånd ska beviljas ska utlänningen ha de yrkeskvalifikationer och den erfarenhet som krävs för uppdraget som chef eller specialist eller, när det gäller en praktikant, ha en sådan examen från ett universitet eller en högskola som krävs för praktiktjänstgöringen. Om den företagsinterna förflyttningen avser ett reglerat yrke ska utlänningen styrka behörigheten att få utöva yrket i . Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens. promemorian föreslås att en praktikant ska ha den utbildning som krävs för praktiktjänstgöringen för att ett ICT-tillstånd ska beviljas. Remissinstanserna: efterfrågar ett förtydligande avseende den erfarenhet som krävs för chefer, specialister och Universitets- och högskolerådet anser att det bör förtydligas hur bedömningen av den sökandes yrkeskvalifikationer ska gå till och om en person med ett ICT-tillstånd som avser att utöva ett i reglerat yrke ska omfattas av den sedvanliga prövningen för tillträde till yrket och omfattas av varningsmekanismen i och rådets direktiv /55/EU om ändring av direktivet 2005/36/EG om erkännande av yrkeskvalifikationer och förordning (EU) nr 1024/2012 om administrativt samarbete genom informationssystemet för den inre marknaden (IMI-förordningen). (SKL) poängterar vikten av att yrkeskvalifikationer granskas. fakultetsstyrelsen vid påpekar att kravet på utbildning för en praktikant inte har utformats i överensstämmelse med direktivet. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 5.1 d ska sökanden lägga fram bevis för att han eller hon har de yrkeskvalifikationer och den erfarenhet som krävs för uppdraget som chef eller specialist vid värdföretaget, eller har den universitetsexamen som krävs för Vidare krävs enligt artikel 5.1 e att sökanden uppfyller de villkor i nationell rätt som krävs för att få utöva det reglerade yrke som ansökan avser. Med anledning av direktivets krav bör det ställas som villkor för ett ICT-tillstånd att sökanden har de yrkeskvalifikationer och den erfarenhet eller utbildning som krävs för uppdraget och att denne, för det fall ansökan avser ett reglerat yrke, har behörighet att utöva yrket. i första hand vara upp till arbetsgivaren i tredje land att bedöma att den person som han eller hon avser förflytta har de kvalifikationer och den erfarenhet som krävs för uppdraget som chef, specialist eller praktikant vid värdföretaget i . Vad som krävs kan variera i det enskilda fallet beroende på den tjänst det gäller och det är därför inte möjligt att mer generellt beskriva vilka kvalifikationer som krävs. Det bör dock inte