prop · H403188 · 2017-05-18 00:00:00 — Regeringens proposition 2016/17:188 Nationellt mål och inriktning för Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen redovisas regeringens funktionshinderspolitik som utgår från internationella åtaganden om mänskliga rättigheter. Funktionshinderspolitiken är en del i arbetet för ett mer jämlikt samhälle, där människors olika bakgrund eller förutsättningar inte ska avgöra möjligheten till delaktighet i samhället. I propositionen lämnas förslag till ett nytt nationellt mål för funktionshinderspolitiken med FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning som utgångspunkt. Förslaget är mer renodlat och tydligare inriktat mot funktionshinder än nuvarande mål. Det nya nationella målet ska ersätta de tidigare nationella målen. Det föreslås vidare en ny inriktning för genomförandet av funktionshinderspolitiken som ska ersätta nuvarande inriktning. I propositionen redovisas ett antal åtgärder som syftar till att bidra till det nationella målet för funktionshinderspolitiken. Åtgärderna sammanfaller med områden där om rättigheter för personer med funktionsnedsättning har lämnat rekommendationer till . Dessutom ligger förslagen också i linje med mål och delmål inom FN:s Agenda 2030 som refererar till personer med funktionsnedsättning. För att öka kunskaperna om mänskliga rättigheter och funktionsnedsättning bedömer regeringen att en webbaserad utbildning i mänskliga rättigheter med särskild inriktning på personer med funktionsnedsättning bör tas fram och genomföras. Utbildningen bör riktas till anställda i verksamheter inom kommun och landsting. Vidare gör regeringen bedömningen att bör avsättas för genomförandet av funktionshinderspolitiken inom landsting och 2016/17:188 kommuner. Ett särskilt uppdrag om detta bör ges till Myndigheten för delaktighet. I propositionen aviserar regeringen en kommande utredning. Utredningen bör ges i uppdrag att se över styrningen av funktionshinderspolitiken. Förslag till riksdagsbeslut ................................................................ Ärendet och dess beredning ............................................................. En funktionshinderspolitik för ett som håller 3.2Från patient till medborgare - en nationell handlingsplan för handikappolitiken ................................. En strategi för genomförande av funktionshinderspolitiken 2011–2016 ............................... Utvärdering och analys av strategin .................................. 4 Mänskliga rättigheter och personer med funktionsnedsättning ...... FN:s konventioner om mänskliga rättigheter .................. 4.2FN:s konvention om rättigheter för personer med Konventionens allmänna principer ................. 4.2.2Sveriges rapportering till för rättigheter för personer med FN:s Agenda 2030........................................................... Agendans mål och personer med Europeiska unionen (EU) ................................................ 4.6Regeringens strategi för det nationella arbetet med Nationellt mål och inriktning för funktionshinderspolitiken .......... Ny inriktning för arbetet .................................................. En stabil och långsiktig styrning av funktionshinderspolitiken...... Åtgärder inom prioriterade områden .............................................. Översyn av termen nedsatt arbetsförmåga ...... Flexiblare insatser (exempelvis flexjobb) för att förbättra möjligheten för personer med funktionsnedsättning att få behålla Övergång från gymnasiesärskola till Stöd till föräldrar som har barn med Kunskapsspridning av goda exempel inom högskola och universitet ......................... Ökad kunskap om användarnas behov på Ökade kunskaper om hur jämställdhetspolitiska mål uppfylls ................. Uppdrag om kvalitet i färdtjänsten .................. Uppdrag om tillgänglighet och användbarhet inom transportsystemet ............. Boende i gruppbostad eller i bostad med särskild service enligt LSS............................................................. Bebyggd miljö och samhällsplanering ............................. Översyn av reglerna för enkelt avhjälpta Översiktsplanering och funktionshinder.......... Barn med funktionsnedsättning ........................................ Åtgärder för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor med funktionsnedsättning ............................ 8Åtgärder med anledning av rekommendationer från för rättigheter för personer med Förberedelser för ett nytt styr- och uppföljningssystem.................. Ökade kunskaper om mänskliga rättigheter och funktionshinder i kommuner och landsting..................................... Översyn av styrningen inom funktionshinderspolitiken ................. Konsekvenser av förslagen ............................................................. funktionshinderspolitik för ett jämlikt och hållbart Sammanfattning av rapporten och analys av funktionshinderspolitiken 2011–2016 .............. Förteckning över remissinstanser ..................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........... 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att godkänner vad regeringen föreslår om mål och inriktning för funktionshinderspolitiken (avsnitt 5.1 och 5.2). 2016/17:188 2 Ärendet och dess beredning Regeringen gav Handisam, numera Myndigheten för delaktighet (MFD), i uppdrag att utveckla ett sammanhållet system för att beskriva, följa upp och analysera utvecklingen och genomslaget av funktionshinderspolitiken (S2011/11074/FST). Uppföljningen skulle göras med utgångspunkt i de mål och insatser som har beslutats i En strategi för genomförande av funktionshinderspolitiken 2011–2016 (dnr S2011/5905/FST). Redovisningen skulle också kunna utgöra underlag för regeringens rapportering av efterlevnaden av FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Myndigheten skulle inkomma till () med en samlad utvärdering och analys av utvecklingen av funktionshinderspolitiken i förhållande till inriktningsmålen och de nationella målen för funktionshinderspolitiken. MFD lämnade rapporten och analys av funktionshinderspolitiken 2011–2016 – Redovisning av regeringsuppdrag om ett samlat uppföljningssystem för funktionshinderspolitiken (dnr 2015:0228). En sammanfattning av rapporten finns i bilaga 1. Regeringen gav MFD i uppdrag att ta fram ett förslag på hur funktionshinderspolitiken kunde bli mer effektiv och systematisk vad gäller såväl genomförande som uppföljning. Uppdraget innebar vidare att MFD skulle ta fram ett förslag på inriktningen på arbetet inom funktionshindersområdet framöver. Förslag skulle tas fram och redovisas med syfte att kunna utgöra beredningsunderlag för regeringens överväganden inom funktionshinderspolitiken efter 2016. Uppdraget skulle redovisas till (). MFD lämnade som redovisning av sitt uppdrag rapporten funktionshinderspolitik för ett jämlikt och hållbart samhälle – MFD:s förslag på struktur för genomförande, uppföljning och inriktning inom funktionshindersområdet (dnr 2016:0115). En sammanfattning av rapporten finns i bilaga 2. Rapporten har remissbehandlats. I bilaga 3 finns en förteckning över remissinstanserna. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i (dnr S2016/04598/FST). En funktionshinderspolitik för ett som I regeringsförklaringen tydliggörs regeringens ambitioner att ska utvecklas genom samhällsbygge och samarbete. ska vara ett land som håller ihop. politik ska presenteras som bidrar till denna utveckling. Med detta som grund tar regeringen i denna proposition det första steget mot en ny mer effektiv, systematisk och långsiktigt hållbar funktionshinderspolitik vad gäller såväl inriktning som genomförande Prop. 2016/17:188 och uppföljning. Regeringens funktionshinderspolitik utgår från internationella åtaganden om mänskliga rättigheter vilket genomsyrar de överväganden och förslag som lämnas. Funktionshinderspolitiken är en del i arbetet för ett mer jämlikt samhälle, där människors olika bakgrund eller förutsättningar inte ska avgöra möjligheten till delaktighet i samhället. Åtgärder som syftar till att förebygga och motverka diskriminering är grundläggande om människors lika värde ska respekteras. Att förebygga uppkomsten av all form av diskriminering är därför en viktig del i arbetet för delaktighet och jämlikhet. styrs av en feministisk regering. Jämställdhet behöver bli en tydligare del av funktionshinderspolitiken. Att utjämna skillnader i levnadsvillkor mellan flickor och kvinnor samt pojkar och män med funktionsnedsättning är prioriterat. Det är också angeläget att tydliggöra barns rättigheter i alla åtgärder som rör barn med funktionsnedsättning. Barn är rättighetsinnehavare enligt FN:s konvention om barnets rättigheter () och deras bästa ska vara i centrum i alla åtgärder som rör dem. Människors individuella förutsättningar och behov är också en grundläggande utgångspunkt i arbetet för en socialt hållbar utveckling. De mål som har beslutats inom ramen för FN:s Agenda 2030, vilka bl.a. syftar till att förverkliga mänskliga rättigheter för alla, utgör en viktig del i arbetet. När vi bygger samhället smart och hållbart ska hela befolkningens behov och förutsättningar beaktas. Vidare måste ansvars- och finansieringsprincipen tydligt gälla. Varje sektor i samhället har ansvar för att funktionshinderspolitiken genomförs. Det är hela samhällets ansvar att se till att inte människor exkluderas och att alla människors kompetens kan tas tillvara. Den svenska modellen är grunden när samhällsbygget och moderniseringen av vårt land nu fortsätter. ska hålla ihop. 3.2Från patient till medborgare - en nationell handlingsplan för handikappolitiken Grunden för dagens funktionshinderspolitik lades i den nationella handlingsplanen för handikappolitiken: Från patient till medborgare - en nationell handlingsplan för handikappolitiken (prop. 1999/2000:79). Utgångspunkten i denna plan är att samhället ska utformas så att alla medborgare har möjlighet till delaktighet och inflytande. Det är hela samhällets angelägenhet att alla kan vara delaktiga och medverka i utvecklingen. Genom handlingsplanen betonades att detta kräver att hinder för delaktighet undanröjs. Handlingsplanen beskriver ett perspektivskifte. I stället för att fokusera på personers egenskaper och förmågor så riktas fokus mot samhällets förmåga att undanröja hinder för delaktighet (skr. 2009/10:156). Genom den tidigare nämnda propositionen beslutades de nationella målen och inriktningen för handikappolitiken (prop. 2016/17:188 1999/2000:79 sid. 23, bet. 1999/2000:SoU14, rskr. 1999/2000:240). De nationella målen är: –en samhällsgemenskap med mångfald som grund, –att samhället utformas så att människor med funktionshinder i alla åldrar blir fullt delaktiga i samhällslivet, –jämlikhet i levnadsvillkor för flickor och pojkar, kvinnor och män Det handikappolitiska arbetet ska inriktas särskilt på: –att identifiera och undanröja hinder för full delaktighet i samhället för människor med funktionshinder, –att förebygga och bekämpa diskriminering mot personer med funktionshinder, –att ge barn, ungdomar och vuxna med funktionshinder förutsättningar för självständighet och självbestämmande. En strategi för genomförande av funktionshinderspolitiken 2011–2016 Regeringen beslutade om uppföljning av den nationella hand- lingsplanen för handikappolitiken och grunden för en strategi framåt (skr. 2009/10:166). I denna skrivelse tydliggjordes att målen och inriktningen för funktionshinderspolitiken skulle ligga fast. Av skrivelsen framgår att de nationella målen ständigt är aktuella och att de inte har någon bortre Inriktningen för arbetet skulle även fortsättningsvis vara att identifiera och undanröja hinder för full delaktighet i samhället för flickor, pojkar, kvinnor och män med funktionsnedsättning, att förebygga och bekämpa diskriminering samt att skapa förutsättningar för själv- ständighet och självbestämmande. Regeringen gjorde bedömningen att en strategi för de kommande fem åren skulle utformas. målen och inriktningsmålen skulle brytas ned i uppföljningsbara delmål. Strategin skulle bestå av dessa delmål samt av en struktur för uppfölj- Regeringen beslutade om en strategi för genomförande av funktionshinderspolitiken 2011–2016 (dnr S2011/5905/FST). strategin var att presentera politikens inriktning med konkreta mål för samhällets insatser samt hur resultatet skulle följas upp under de kom- mande fem åren. –2016 har således funktionshinders- politiken genomförts i enlighet med en av regeringen beslutad strategi. För att förtydliga de funktionshinderspolitiska målen har inriktningsmål fastställts inom följande nio prioriterade områden: området för ökad fysisk tillgänglighet, kultur, medie- och idrottsområdet. Med utgångspunkt från dessa inriktningsmål har ett tjugotal strategiska Prop. 2016/17:188 myndigheter arbetat utifrån ett antal delmål –2016 inom sina Myndigheterna har redovisat hur arbetet fortskrider till regeringen och till Myndigheten för delaktighet. 3.4Utvärdering och analys av strategin Tillgängligheten och delaktigheten har ökat inom flera områden I Budgetpropositionen (prop. 2016/17:1, utgiftsområde 9) lämnas en redogörelse för utvecklingen av funktionshinderspolitiken. Redogörelsen utgår ifrån Myndigheten för delaktighets (MFD) samlade utvärdering och analys av arbetet med strategin och utvecklingen av levnadsvillkoren för personer med funktionsnedsättning (S2011/11074/FST). Av redogörelsen i propositionen framgår bl.a. att myndigheter och kommuner genomför många insatser och åtgärder för att öka tillgängligheten och delaktigheten i samhället för personer med funktionsnedsättning. Det framgår bl.a. att den största utvecklingen kan ses inom transportområdet och inom medier och film. Tillgängligheten och användbarheten har utvecklats inom flera delar av transportsystemet. Andelen fordon i kollektivtrafiken med rullstolsplats, audiovisuellt hållplatsutrop och ramp/lift har ökat från 2016. Tillgängligheten inom medier har förbättrats och allt fler tv-program görs tillgängliga för personer med funktionsnedsättningar. fördubblades antalet timmar teckenspråkstolkade tvprogram på och andelen timmar syntolkade tvprogram ökade med . Genom lanseringen av en applikation för smarta telefoner har tillgången till syntolkad film på bio väsentligt ökat . Vidare samråder fler kommuner med funktionshindersorganisationer i utbildningsfrågor och fler kommuner använder FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning i arbetet med att öka tillgängligheten och delaktigheten för personer med funktionsnedsättning. Även andelen kommuner som ställer krav på tillgänglighet i offentliga upphandlingar ökar. Kommunerna och de regionala kollektivtrafikmyndigheternas arbete med tillgänglighet och delaktighet för personer med funktionsnedsättning sker i ungefär lika stor utsträckning som 2015 och 2014. –2016 har tillgängligheten och användbarheten ökat inom transportsystemet. En stor del av strategins inriktningsmål för de nio prioriterade områdena har utvecklats i positiv riktning . För många inriktningsmål saknas dock tillräcklig effektmätning för att kunna bedöma måluppfyllelsen. MFD:s analys av de strategiska myndigheternas arbete visar att av strategins delmål har uppnåtts –2016. Skillnader i levnadsvillkor, delaktighet och försörjning Levnadsvillkoren för personer med funktionsnedsättning har –2016 blivit bättre, bl.a. har utbildningsnivån ökat. MFD:s uppföljning visar dock att personer med funktionsnedsättning som grupp har generellt sett sämre levnadsvillkor och sämre möjligheter att delta i samhällslivet än övriga befolkningen. Kvinnor med funktionsnedsättning har genomgående sämre levnadsvillkor än män med funktionsnedsättning. De ekonomiska förutsättningarna för gruppen personer med funktionsnedsättning är sämre än för övriga befolkningen. I undersökning Hälsa på lika villkor (2016) framkommer att bland personer med funktionsnedsättning är det som saknar kontantmarginal. Motsvarande andel för övriga befolkningen är . Att sakna kontantmarginal innebär att man inom en månad inte skulle klara av att betala en oväntad utgift på utan att låna eller be om hjälp. Kvinnor med funktionsnedsättning saknar i högre grad en kontantmarginal än män med funktionsnedsättning. Aktivitetsersättning beviljas unga försäkrade som har en långvarigt nedsatt arbetsförmåga och vid förlängd skolgång på grund av funktionshinder. För aktivitetsersättningen har ett högt nybeviljande i kombination med relativt lågt utflöde medfört att antalet personer med denna ersättning har ökat allt sedan förmånen infördes . hade närmare 39 000 kvinnor och män aktivitetsersättning. Av dessa var strax över 18 000 kvinnor och närmare 21 000 män. Personer med funktionsnedsättning har lägre utbildningsnivå än övriga befolkningen. Utbildningsnivån bland personer med funktionsnedsättning har successivt ökat . Bland personer med funktionsnedsättning har eftergymnasial utbildning jämfört i övriga befolkningen. Skillnaden i detta avseende mellan personer med och utan funktionsnedsättning har minskat något –2016. Kvinnor har högre utbildningsnivå än män såväl bland personer med funktionsnedsättning som i övriga befolkningen. Fler pojkar än flickor går i grund- och gymnasiesärskolan. Skolmyndigheterna har i sin slutrapportering av strategiarbetet uppmärksammat skolors arbete med att undanröja hinder för tillgänglighet för barn och elever med funktionsnedsättning. Enligt skolmyndigheternas bedömning är det utifrån redovisad statistik inte möjligt att utläsa om resultatet av detta arbete har förändrats –2016. Av personer med funktionsnedsättning med nedsatt arbetsförmåga är i arbetskraften , jämfört av befolkningen totalt. Män med funktionsnedsättning yrkesarbetar i något större utsträckning än kvinnor med funktionsnedsättning och deras inkomster är också högre än kvinnors. Vid en jämförelse med befolkningen som helhet vad gäller andelen som yrkesarbetar, är dessa könsskillnader större bland personer Prop. 2016/17:188 med funktionsnedsättning. Enligt undersökning av situationen på arbets- marknaden för personer med funktionsnedsättning har av personer med funktionsnedsättning (med och utan nedsatt arbetsförmåga) sysselsättning jämfört av befolkningen totalt. personer med funktionsnedsättning som uppger att de har en nedsatt arbetsförmåga har sysselsättning. För de som inte uppger sig ha en nedsatt arbetsförmåga finns ingen skillnad i sysselsättningsgrad jämfört med personer utan funktionsnedsättning. Det finns inte några signifikanta skillnader mellan kvinnor och män i detta avseende. Arbetslösheten för dem som uppger att de har nedsatt arbetsförmåga är högre än för befolkningen i övrigt. Arbetslösheten uppgick till 13 Behov av anpassning av arbetsförhållanden i form av lokalanpassning, arbetstid och arbetstempo uppges oftare hos sysselsatta kvinnor än män Färre kvinnor jämfört med män med funktionsnedsättning har en tills- vidareanställning, vilket avspeglar könsskillnaderna i övriga befolkning- Betydligt fler kvinnor än män med funktionsnedsättning arbetar En samlad bild av förutsättningarna för personer med funktionsnedsätt- ning när det gäller att vara delaktiga i demokratin redovisas i betänkandet Låt fler forma framtiden (SOU 2016:5). Där framgår att personer med funktionsnedsättning är mindre delaktiga i demokratin än övriga befolk- Personer med funktionedsättning är t.ex. underrepresenterade i de folkvalda församlingarna och röstar i något lägre utsträckning i de all- männa valen än personer utan funktionsnedsättning. analyser visar att av de folkvalda i kommunfullmäktige 2014 har en funktionsnedsättning. folkningen i åldersgruppen 16–som har en funktionsnedsättning är till hela den röstberättigade befolkningen var valdeltagandet i riks- dagsvalet marginellt högre () bland kvinnor än bland Valdeltagandet var lägre bland kvinnor med funktionsnedsättning jämfört med övriga kvinnor i befolkningen. En sådan skillnad kan inte konstateras bland männen. En något större andel av personer med funktionsnedsättning (6 procent) är medlemmar i politiskt parti än övriga befolkningen (5 En lägre andel kvinnor än män med funktionsnedsättning är medlemmar i politiska partier. Personer med funktionsnedsättning skattar sin hälsa som sämre än övriga Bland personer med funktionsnedsättning anger att deras hälsa är bra eller mycket bra jämfört i övriga Bland personer med funktionsnedsättning har andelen som upplever bra eller mycket bra hälsa ökat med omkring fyra procent- enheter /2011 till 2014/2015 medan det inte skett någon signifikant förändring bland övriga befolkningen (Nationell folkhälsoenkät: Hälsa på lika villkor, , 2015). Enligt rapporten ohälsa (, 2008) kan en stor del av ohälsan förklaras med andra faktorer än funktionsnedsättning. Ohälsan beror i stället bl.a. på faktorer som brist på inflytande, ekonomisk otrygghet, diskriminering och bristande tillgänglighet. Kvinnor med funktionsnedsättning skattar sin hälsa som allra sämst. Bland barn med funktionsnedsättning upplever att deras hälsa är bra eller mycket bra jämfört med bland övriga barn enligt rapporten 2013/2014 (, 2015). Vidare kan nämnas att det är relativt stora skillnader i hälsan hos olika grupper i befolkningen. I detta sammanhang kan nämnas att bl.a. nationella minoriteter, det samiska folket, personer med utländsk bakgrund, homosexuella, bisexuella, transpersoner samt personer med funktionsnedsättning och med psykisk ohälsa skattar sin hälsa som sämre än befolkningen i stort (prop. 2016/17:1, utgiftsområde 9, avsnitt 5.4.2). Våld mot personer med funktionsnedsättning Det är vanligare att personer med funktionsnedsättning uppger att de utsatts för våld jämfört med personer i övriga befolkningen. Kvinnor med funktionsnedsättning uppger i högre utsträckning att de blir utsatta för våld i egen eller annans bostad. Kvinnor med funktionsnedsättning tycks utsättas för hot och våld av personer de har nära relationer till, inte sällan i form av en partner, familjemedlem eller vårdare. Av rapporten - Barn med funktionsnedsättning om samhällets stöd (, 2016), framgår att barn med funktionsnedsättning oftare utsätts för kränkningar och trakasserier än andra barn. Även vad gäller fritid finns skillnader i delaktighet. Pojkar med funktionsnedsättning tränar i mindre utsträckning än pojkar utan funktionsnedsättning. Flickor tränar i samma utsträckning oavsett om de har funktionsnedsättning eller ej. Många personer med funktionsnedsättning uppger i undersökningar som MFD har gjort att de på olika sätt hindras från att idrotta eller motionera. Omkring 2 av 10 personer med funktionsnedsättning har känt sig diskriminerade i samband med att de har idrottat eller motionerat. Personer med funktionsnedsättning har ett lägre socialt deltagande än den övriga befolkningen. går sällan eller aldrig på aktiviteter som bio, studiecirklar, demonstrationer eller privata fester, jämfört av den övriga befolkningen. Tillgänglighet och delaktighet i kommunerna MFD genomför en årlig uppföljning av hur kommuner och regionala kollektivtrafikmyndigheter arbetar med tillgänglighet och delaktighet för personer med funktionsnedsättning. Indikatorerna har utvecklats med utgångspunkt i FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning och för mänskliga rättigheters indikatorsstruktur för uppföljning av mänskliga rättigheter på Syftet är att följa arbetet på struktur-, process- och Prop. 2016/17:188 resultatnivå. Kommunuppföljningen består av 95 indikatorer som gemen- samt följer upp dessa olika nivåer inom olika samhällsområden. Resultaten från kommunuppföljningen 2016 visar att kom- muner och regionala kollektivtrafikmyndigheter arbetar med tillgänglighet och delaktighet för personer med funktionsnedsättning i ungefär lika stor utsträckning som året innan. Inom områdena arbetsmarknad, idrott, kultur, fysisk tillgänglighet och transport har kommunernas och kollektivtrafikmyndigheternas arbete förstärkts jämfört med .