prop · H403172 · 2017-04-12 00:00:00 — med uppehållstillstånd ska omfattas av LMA. Barn som bor hos en vårdnadshavare med uppehållstillstånd omfattas enligt nuvarande ordning inte av LMA. Kammarrätten i anser att det inte är rimligt att barn som bor hos en vårdnadshavare med uppehållsrätt omfattas av LMA. Kammarrätten pekar på ett förhållande som gäller enligt de nuvarande bestämmelserna i . Regeringen anser inte att det finns skäl för att ändra den nuvarande ordningen. För att vara undantagen från lagens tillämpningsområde bör det krävas att den enskilde har ansökt om fortsatt uppehållstillstånd medan det tidigare tillståndet fortfarande gäller. En regel med en sådan innebörd bör införas i LMA. Flera remissinstanser har ifrågasatt kravet ansökt om fortsatt tillstånd innan det tidigare tillståndet har löpt ut. 2016/17:172 Huvudregeln i svensk rätt är att en ansökan om uppehållstillstånd inte får beviljas efter inresan. Det är därför inte lämpligt att införa undantag från kravet på att ha ansökt . Precis som flera remissinstanser framför är det dock viktigt att enskilda från och andra berörda myndigheter får tydlig information om vikten av att ansöka . Regeringen ser dock inget behov att, som föreslås av vid , i lagstiftningen klargöra vilken myndighet som ska ansvara för att denna information lämnas, den frågan bör myndigheterna kunna hantera utan att det regleras i lag. Personer som inte ansöker om fortsatt tillstånd kommer att omfattas av LMA och ha rätt till bistånd enligt den lagen. Om man upphäver bestämmelsen som undantar personer som har ansökt om en förlängning av ett tidigare uppehållstillstånd och som av särskilda skäl medgetts rätt att vistas i medan ansökan prövas (9 § LMA), innebär det enligt , att vissa tillståndssökande som inte hade rätt till bistånd kommer att få det om de inte ansöker . Regeringen instämmer i den bedömningen. Personer som har ansökt om uppehållstillstånd och av särskilda skäl medgetts rätt att vistas i bör därför inte undantas från LMA och undantaget från rätten till bistånd enligt 9 § LMA bör finnas kvar. Den som är folkbokförd i omfattas av HSL och tandvårdslagen. För att tydliggöra att det enbart är dessa regelverk som ska gälla för en person som har beviljats ett uppehållstillstånd som kan ligga till grund för folkbokföring även under handläggningen av en ansökan om fortsatt uppehållstillstånd bör det i lagen om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. införas en bestämmelse som undantar personer som är folkbokförda i landet från lagens tillämpningsområde. Bestämmelsen bör utformas på så sätt att personer som har ansökt om uppehållstillstånd i som flykting eller annan skyddsbehövande ska omfattas av lagen om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. om de inte är folkbokförda i . Regeringen anser inte att det finns något behov att förändra folkbokföringslagen som SKL har föreslagit. lämnar förslag som går utöver det som föreslås i promemorian och anför att det vore önskvärt med en översyn av LMA med anledning av förslagen i promemorian Åldersbedömning tidigare i asylprocessen (Ds 2016:37). Regeringen anser inte att det finns behov av att göra några sådana ytterligare förändringar av LMA som föreslår. 7.2Tillgång till bosättningsbaserade förmåner enligt socialförsäkringsbalken Regeringens förslag: Till den som har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd ska bosättningsbaserade socialförsäkringsförmåner få fortsätta att lämnas utan hinder av att uppehållstillståndet har upphört att gälla, om en ansökan om fortsatt uppehållstillstånd har kommit in till innan det tidigare tillståndet har upphört att gälla och ansökan avser ett fortsatt tillstånd på samma 2016/17:172 grund eller ett nytt tillstånd med stöd av någon bestämmelse i lagen om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i . Om ansökan avslås ska förmåner få lämnas till dess att utlänningens tidsfrist för frivillig avresa har löpt ut. Om avslagsbeslutet inte innehåller någon tidsfrist för frivillig avresa ska förmåner få lämnas till dess att beslutet har fått laga kraft. Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens. Förslaget i promemorian innehåller inte någon bestämmelse om situationen att en utlänning som fått avslag på sin ansökan har fått en tidsfrist för frivillig avresa. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna är positiva till förslaget. Flera remissinstanser, bl.a. , i och anser att det behöver förtydligas vad som gäller för personer som inte ansöker om fortsatt uppehållstillstånd och anser att det bör övervägas om det finns behov av undantag från det kravet. Några remissinstanser, t.ex. Förvaltningsrätten i och vid anser att det behöver förtydligas vad som avses med att ha ansökt om uppehållstillstånd på samma grund eller nytt tillstånd med stöd av någon bestämmelse i den tillfälliga lagen. anser att bestämmelsen bör omfatta varje ansökan om fortsatt uppehållstillstånd. anser att det bör övervägas om förmåner ska få betalas ut till dess att en eventuell tidsfrist att lämna landet har löpt ut. och tillstyrker förslaget och påpekar att myndigheterna behöver få information från för att kunna hantera utbetalningen av förmåner i ärenden som omfattas av förslaget. anför att rutinen kring informationsinhämtning mellan myndigheterna, främst , redan finns uppbyggd och att det inte kommer att innebära några problem. Skälen för regeringens förslag: Enligt socialförsäkringsbalkens bestämmelser får bosättningsbaserade förmåner lämnas till en person som enligt utlänningslagen behöver ha uppehållstillstånd tidigast från och med den dag då ett sådant tillstånd börjar gälla. har gjort bedömningen att det innebär att ett uppehållstillstånd krävs för att kunna få bosättningsbaserade förmåner efter det att ett tidsbegränsat uppehållstillstånd har löpt ut (HFD 2016 ref. 43). Om en person har beviljats ett uppehållstillstånd som innebär att han eller hon anses bosatt här i landet och därmed kan få tillgång till bosättningsbaserade förmåner kan det skapa stora problem för individen om han eller hon kan få sådana förmåner när tillståndet löper ut. Det är inte rimligt ur ett etableringsperspektiv. Vidare innebär det att kommuner och myndigheter skulle få ökade kostnader och en besvärlig och ofta onödig administration. Så länge en person vistas lagligt i bör möjligheten att kunna få förmåner finnas kvar. Det bör därför införas en regel i socialförsäkringsbalken som innebär att bosättningsbaserade socialförsäkringsförmåner får lämnas utan hinder av att ett uppehållstillstånd har upphört att gälla om en ansökan om fortsatt uppehållstillstånd har kommit in till innan det tidigare tillståndet har upphört att gälla. Huvudregeln i svensk rätt är att en Prop. 2016/17:172 ansökan om uppehållstillstånd inte får beviljas efter inresan. inte lämpligt att införa undantag från kravet på att ha ansökt . Precis som flera remissinstanser framför är det dock viktigt att enskilda från och andra berörda myndigheter får tydlig information om vikten av att ansöka . För att omfattas av förslaget och därmed kunna få bosättningsbaserade socialförsäkringsförmåner bör gälla att ansökan ska avse ett fortsatt tillstånd på samma grund eller ett nytt tillstånd med stöd av någon bestämmelse lagen om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i . anför att bestämmelsen bör omfatta varje ansökan om fortsatt uppehållstillstånd. Regeringen vill inom ramen för detta lagstiftningsärende säkerställa att de som beviljas uppehållstillstånd som tidsbegränsas med stöd av den tillfälliga lagen kan få socialförsäkringsförmåner beviljade och utbetalda även om deras ansökan om ett fortsatt uppehållstillstånd ännu inte har beviljats. I regel blir det fråga om skyddsbehövande som, när det tidsbegränsade uppehållstillståndet har löpt ut kommer att ansöka om ett nytt tillstånd på samma grund som tidigare eftersom skyddsbehovet i regel kommer att kvarstå. Det kan också vara en person som kan beviljas ett nytt tillstånd med stöd av någon bestämmelse i den tillfälliga lagen, t.ex. de som ansöker om permanent uppehållstillstånd på grund av arbete eller ett tidsbegränsat uppehållstillstånd på grund av studier. Regeringen anser inte att varje ansökan om fortsatt uppehållstillstånd ska omfattas av bestämmelserna. I promemorian föreslås att förmåner ska få lämnas till dess att beslutet har fått laga kraft om ansökan om uppehållstillstånd avslås. anför att personer som har beviljats en tidsfrist för frivillig avresa enligt 8 kap. 21 § första stycket utlänningslagen bör kunna få socialförsäkringsförmåner utbetalda fram till dess att tidsfristen har löpt ut. Regeringen delar den uppfattningen och bestämmelsen i socialförsäkringsbalken bör därför utformas så att förmåner kan betalas ut under tid som omfattas av en tidsfrist för frivillig avresa. och påpekar att myndigheterna behöver få information från för att kunna hantera utbetalningen av förmåner i ärenden som omfattas av förslaget. Även om regeringen bedömer att myndigheternas befintliga rutiner för informationsinhämtning bör kunna användas även i detta syfte avser regeringen att följa detta och även överväga om det finns ett behov av författningsändringar för att myndigheterna ska kunna fullgöra sina uppgifter. Regeringens förslag: Studiehjälp och studiemedel ska få lämnas även om kravet på permanent uppehållstillstånd inte är uppfyllt om den studerande har beviljats ett uppehållstillstånd som har tidsbegränsats enligt lagen om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få 2016/17:172 uppehållstillstånd i , eller har beviljats ett uppehållstillstånd enligt den lagen. Studiehjälp, studiemedel och studiestartsstöd ska få lämnas till en studerande som har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd efter det att tillståndet har upphört att gälla om en ansökan om fortsatt uppehållstillstånd har lämnats in till innan det tidigare tillståndet har upphört att gälla och ansökan avser ett fortsatt tillstånd på samma grund eller ett nytt tillstånd med stöd av någon av bestämmelserna i lagen om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i . Om ansökan avslås ska studiehjälp, studiemedel och studiestartsstöd få lämnas till dess att utlänningens tidsfrist för frivillig avresa enligt 8 kap. 21 § första stycket utlänningslagen har löpt ut. Om avslagsbeslutet inte innehåller någon tidsfrist för frivillig avresa ska studiehjälp, studiemedel och studiestartsstöd få lämnas till dess att beslutet har fått laga kraft. Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens. Förslaget i promemorian innehåller ingen reglering av hur länge studiehjälp och studiemedel får lämnas om en ansökan om fortsatt eller nytt uppehållstillstånd avslås. Promemorian innehåller inte något förslag vad gäller studiestartsstöd. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna är positiva till förslaget. Flera remissinstanser, bl.a. , i och anser att det behöver förtydligas vad som gäller för personer som inte ansöker om fortsatt uppehållstillstånd och anser att det bör övervägas om det finns behov av undantag från det kravet. Några remissinstanser, t.ex. Förvaltningsrätten i och vid anser att det behöver förtydligas vad som avses med att ha ansökt om uppehållstillstånd på samma grund eller nytt tillstånd med stöd av någon bestämmelse i den tillfälliga lagen. anser att bestämmelsen bör omfatta varje ansökan om fortsatt uppehållstillstånd. anser att förslaget riskerar att bli tandlöst om inte skollagen ses över så unga som byter kommun garanteras rätt att fullfölja utbildning på introduktionsprogram. SKL anser att även personer som får uppehållstillstånd på grund av verkställighetshinder bör omfattas. () anför att det behöver förtydligas om studiestöd ska utgå till dess ett beslut om avslag på en ansökan om fortsatt uppehållstillstånd har fått laga kraft. CSN anser inte att det är en långsiktigt hållbar lösning att inhämta uppgifter från inom ramen för befintlig teknik då tidsbegränsade uppehållstillstånd är huvudregel och anser att det bör förtydligas om det finns stöd i utlänningsdatalagen (2016:27) för CSN att inhämta uppgifter elektroniskt. Skälen för regeringens förslag: Studiehjälp och studiemedel får lämnas till studerande som inte är svenska medborgare, om de studerande är bosatta i och har permanent uppehållstillstånd här och har bosatt sig i huvudsakligen i annat syfte än att genomgå Studiehjälp och studiemedel får lämnas utan att kravet på permanent uppehållstillstånd är uppfyllt om det finns särskilda skäl för det (2 kap. 4 § och 3 kap. 4 § studiestödslagen). I CSN:s föreskrifter och allmänna råd (CSNFS 2006:7) om utländska medborgares rätt till studiestöd finns exempel på vad som kan anses vara särskilda skäl. Ett exempel är om den studerande har fått uppehållstillstånd i som flykting, skyddsbehövande eller på grund av synnerligen ömmande omständigheter. Även studerande som har fått uppehållstillstånd på grund av anknytning till sådana personer omfattas. Den som har beviljats ett uppehållstillstånd som har tidsbegränsats enligt den tillfälliga lagen eller beviljats ett tidsbegränsat tillstånd enligt den lagen bör ha samma rätt till studiehjälp och studiemedel som personer som beviljas permanent uppehållstillstånd. Studiehjälp och studiemedel kan enligt gällande regelverk beviljas en person som saknar permanent uppehållstillstånd om det finns särskilda skäl. Eftersom tidsbegränsade tillstånd är huvudregel under den tillfälliga lagens giltighetstid bör det dock finnas en uttrycklig regel som anger att den som beviljas ett uppehållstillstånd med stöd av den tillfälliga lagen ska kunna beviljas studiehjälp och studiemedel. Rätten till studiehjälp och studiemedel bör även kvarstå när ett tidsbegränsat uppehållstillstånd löper ut. Ett villkor bör dock vara att en ansökan om fortsatt eller nytt uppehållstillstånd har lämnats in till innan det tidigare tillståndet har upphört att gälla. Huvudregeln i svensk rätt är att en ansökan om uppehållstillstånd inte får beviljas efter inresan. Det är därför inte lämpligt att införa undantag från kravet på att ha ansökt . Precis som flera remissinstanser framför är det dock viktigt att enskilda från och andra berörda myndigheter får tydlig information om vikten av att ansöka . För att omfattas av förslaget och därmed kunna få studiestöd ska ansökan avse ett fortsatt tillstånd på samma grund eller ett nytt tillstånd med stöd av någon bestämmelse i lagen om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i . anför att bestämmelsen bör omfatta varje ansökan om fortsatt uppehållstillstånd. Regeringen vill inom ramen för detta lagstiftningsärende säkerställa att de som beviljas uppehållstillstånd som tidsbegränsas med stöd av den tillfälliga lagen kan få studiestöd beviljat och utbetalat även om deras ansökan om ett fortsatt uppehållstillstånd ännu inte har beviljats. I regel handlar det om skyddsbehövande som, när det tidsbegränsade uppehållstillståndet har löpt ut kommer att ansöka om ett nytt tillstånd på samma grund som tidigare eftersom skyddsbehovet i regel kommer att kvarstå. Det kan också handla om personer som kan beviljas ett nytt tillstånd med stöd av någon bestämmelse i den tillfälliga lagen, t.ex. de som ansöker om permanent uppehållstillstånd på grund av arbete eller ett tidsbegränsat uppehållstillstånd på grund av studier. Regeringen anser däremot inte att varje ansökan om fortsatt uppehållstillstånd ska omfattas av bestämmelserna. Inte heller bör personer som får uppehållstillstånd på grund av verkställighetshinder omfattas av förslagen som SKL anser. CSN anför att det bör framgå av studiestödslagen hur länge studiestöd får lämnas om ett beslut om fortsatt uppehållstillstånd avslås. Regeringen instämmer i CSN:s bedömning och anser att studiehjälp och studiemedel, om en ansökan om fortsatt uppehållstillstånd avslås, bör kunna lämnas 2016/17:172 till dess att beslutet fått laga kraft. Om en person har beviljats en tidsfrist för frivillig avresa enligt 8 kap. 21 § första stycket utlänningslagen bör studiestöd kunna lämnas fram till dess att tidsfristen har löpt ut i enlighet med vad regeringen föreslår när det gäller de bosättningsbaserade socialförsäkringsförmånerna. anser att förslaget riskerar att bli tandlöst om inte skollagen ses över. (SOU 2016:77) har bl.a. lämnat ett förslag om att förtydliga rätten att fullfölja introduktionsprogam vid en flytt till en annan kommun. Förslagen bereds i . I skollagen anges denna rätt tydligt vad gäller de nationella programmen. I propositionen Studiestartsstöd – ett nytt rekryterande studiestöd (prop. 2016/17:158) lämnar regeringen förslag om att ett nytt studiestöd, studiestartsstöd, ska införas. När det gäller möjligheten för utländska medborgare att beviljas studiestartsstöd föreslår regeringen i 10 § lagen (2017:000) om studiestartsstöd att sådant stöd får lämnas till studerande som inte är svenska medborgare, om de studerande på motsvarande sätt uppfyller de villkor för att beviljas studiemedel som anges i 3 kap. 4 § andra–fjärde styckena studiestödslagen eller föreskrifter som meddelats i anslutning till dessa bestämmelser. När det gäller frågan om personer med tidsbegränsat uppehållstillstånd ska ha rätt till studiestartsstöd konstaterade regeringen i propositionen att regeringens avsikt är att samma principer i detta avseende bör gälla för studiestartsstödet som för studiestöd enlig studiestödslagen (a. prop. s. 51). De ändringar som föreslås i 3 kap. 4 § fjärde stycket studiestödslagen kommer på motsvarande sätt att gälla för studiestartsstöd, genom hänvisningen i lagen om studiestartsstöd till studiestödslagen. Rätten till studiestartsstöd bör på samma villkor som för studiehjälp och studiemedel, kvarstå när ett tidsbegränsat uppehållstillstånd löper ut. En ändring bör därför göras i lagen om studiestartsstöd som säkerställer detta. 8 EU-medborgare i mottagandesystemet 8.1Mottagande av EU-medborgare som ansöker om asyl 8.1.1Gällande regler om EU-medborgare som söker asyl I protokoll (nr 29) om asyl för medborgare i Europeiska unionens medlemsstater (1997) (asylprotokollet) regleras hur en asylansökan från medborgare i andra medlemsstater ska behandlas. Enligt protokollet får asylansökningar från medborgare i andra medlemsstater prövas i tre särskilda fall. Alla fall avser exceptionella situationer. Det första fallet gäller då en medlemsstat i enlighet med artikel 15 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna, förkortad , har anmält att staten i fråga vidtar åtgärder som Prop. 2016/17:172 innebär avvikelser från skyldigheterna enligt konventionen. övriga undantagen handlar om olika stadier av suspensionsförfarandet som regleras i Fördraget om Europeiska unionen. regeringschefer har möjlighet att, efter att har lämnat sitt samtycke, besluta att en medlemsstat har åsidosatt principerna om frihet, demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna. Därefter är det möjligt att frånta medlemsstaten en del av de rättigheter som medlemskapet ger. Om ett sådant suspensionsförfarande pågår mot en medlemsstat får andra medlemsstater pröva asylansökningar från det landets medborgare. Varje medlemsstat har enligt protokollet rätt att ensidigt besluta att pröva en asylansökan. Om det sker ska rådet underrättas och ansökan behandlas med utgångspunkten att den är uppenbart ogrundad. EU-medborgare omfattas inte av och rådets direktiv /33/EU av om normer för mottagande av personer som ansöker om internationellt skydd (mottagandedirektivet). Direktivet omfattar tredjelandsmedborgare och statslösa personer som har lämnat in en asylansökan som ännu inte har avgjorts slutligt (artikel 2). Däremot omfattas asylsökande EU-medborgare av LMA (1§). 8.1.2Den fria rörligheten för arbetstagare och för icke-aktiva migranter EU:s direktiv /38/EG om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier (rörlighetsdirektivet) reglerar unionsmedborgares rätt till inresa, uppehåll och likabehandling. För arbetstagare är rätten till uppehåll och likabehandling i princip utan inskränkningar. För personer som inte arbetar och som avser att stanna ställs krav på att ha tillräckliga tillgångar för att man inte ska bli en orimlig belastning för det sociala biståndssystemet i värdlandet samt på att ha heltäckande sjukförsäkring. I rörlighetsdirektivets artikel 24.1 finns en likabehandlingsprincip som gäller för alla unionsmedborgare. Den mottagande medlemsstaten är dock inte skyldig att bevilja socialt bistånd som unionsmedborgare har rätt att uppehålla sig utan krav i andra medlemsstater eller under den som arbetssökande har uppehållsrätt (art. 24.2). I övrigt är rätten till likabehandling kopplad till att man fortfarande uppfyller kraven för uppehållsrätt, dvs. att man har tillräckliga tillgångar för att inte bli en belastning för landets sociala biståndssystem. har i målet C-140/12 Brey definierat socialt biståndssystem som ”samtliga biståndssystem som inrättats av offentliga myndigheter oavsett om det är på nationell, regional, eller lokal nivå, och som sådana personer vänder sig till som inte förfogar över tillräckliga tillgångar för att försörja sig och sin familj, och därför riskerar att belasta de offentliga medlen i den mottagande medlemstaten de vistas där och att påverka nivån på det bistånd som denna stat totalt kan ge”, vilket torde vara en bredare definition än enbart bistånd enligt 2016/17:172 och rådets förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen tillämpas när personer rör sig mellan medlemsstaterna. Med sociala trygghetssystem avses socialförsäkringen, arbetslöshetsförsäkringen samt hälso- och sjukvården. Förordningen syftar bl.a. till att fastställa i vilket land personen ska vara försäkrad och att garantera personerna likabehandling och att intjänade rättigheter inte förloras. har i en rad avgöranden slagit fast att det är förenligt med att ställa krav på uppehållsrätt för att bevilja sociala förmåner till unionsmedborgare som inte är ekonomiskt aktiva (se t.ex. C-140/12 som nämns ovan, C-333/13 och C-308/14 Kommissionen mot ). 8.2Huvudregeln bör vara att EU-medborgare undantas från LMA Regeringens förslag: Medborgare i andra medlemsstater i Europeiska unionen ska omfattas av LMA endast om det finns synnerliga skäl för det. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser har ingen invändning Rådgivningsbyrån för asylsökande och flyktingar, och Svenska Röda Korset avstyrker förslaget och ställer sig kritiskt till det. SKL anser att regeringen måste utreda hur asylsökande EU-medborgares försörjning ska tillgodoses under handläggningen av ansökan och att försörjningsansvaret inte får övervältras på kommunerna. Rådgivningsbyrån för asylsökande och flyktingar förespråkar att kravet i vart fall bör sänkas från synnerliga till särskilda skäl. ser en risk att förslaget inte är förenligt med konvention om barnets rättigheter () och anser att det skulle utgöra diskriminering att utesluta asylsökande barn från rätt till boende och dagersättning enbart på grund av deras nationalitet. Svenska Röda Korset anser att förslaget riskerar att medföra att EU-medborgare i praktiken förvägras rätten att söka asyl eftersom de saknar möjlighet att klara sitt uppehälle under asylprocessen. Svenska Röda Korset och efterfrågar vägledning i fråga om vad som kan anses utgöra synnerliga skäl. ifrågasätter behovet av den föreslagna särbehandlingen av EU-medborgare. Skälen för regeringens förslag: Eftersom EU-medborgare som ansöker om asyl i omfattas av LMA skrivs de in i mottagandesystemet vilket innebär rätt till bistånd i form av bl.a. boende. Enligt asylprotokollet ska dessa EU-medborgares asylansökningar som utgångspunkt betraktas som uppenbart ogrundade och kan därför avgöras snabbt av . EU-medborgare har enligt utlänningslagen rätt att vistas i så länge som de inte utgör en orimlig belastning för biståndssystemet enligt socialtjänstlagen