prop · H403224 · 2017-09-11 00:00:00 — aktualiseras vid ett polisingripande kan den frågan bedömas och avgöras i ett senare skede av med tillämpning av 8 §. dessa fall utvecklas i avsnitt 8.1. 11 a § Om ett beslut om omhändertagande har meddelats av , ska myndigheten skyndsamt informera ska skyndsamt pröva om beslutet ska fortsätta Den beslutande myndigheten ska ansvara för att omhändertagandet Om beslutar att beslut om omhändertagande ska fortsätta att gälla, ska skyndsamt ta över ansvaret för verkställigheten av beslutet. Paragrafen, som är ny, innehåller regler om att skyndsamt ska informera om att myndigheten fattat beslut om omhändertagande och att i sin tur skyndsamt ska pröva om beslutet ska fortsätta att gälla. Den reglerar också vem som ska ansvara för att ett beslut om omhändertagande verkställs. Övervägandena finns i avsnitt 8.4. Uppgiftsfördelningen mellan och har utformats efter förebild i 32 § djurskyddslagen. Samma skyndsamhetskrav gäller, se kommentaren till den paragrafen. I de fall meddelar ett beslut att omhänderta en hund med stöd av 11 § ska ansvara för att verkställa beslutet, vilket bl.a. innefattar att transportera bort och ordna med förvaring av hunden. På motsvarande sätt ska ansvara för att verkställa sina egna beslut att omhänderta en hund. Om beslutar att omhändertagandet ska fortsätta att gälla ska ta över ansvaret för verkställigheten. Även detta ska ske skyndsamt. 12 § Om en hund har omhändertagits med stöd av 11 §, får ägaren eller innehavaren inte förfoga över hunden utan tillstånd av den beslutande myndigheten. får, efter utredning, besluta att hunden ska säljas, skänkas bort eller, om hunden utgör en fara för människor eller djur eller om det annars finns särskilda skäl, avlivas. ska ansvara för att beslut enligt första stycket verkställs. 13 § Om det inte längre finns skäl för omhändertagandet, ska den beslutande myndigheten besluta att detta genast ska upphöra. Paragraferna reglerar vilken myndighet som ska besluta i frågor som uppkommer efter att en hund har omhändertagits. Övervägandena finns i avsnitt 8.3 och 8.5. Paragraferna har ändrats till följd av att både och får meddela beslut om att omhänderta hundar med stöd av lagen. Av 11 a § framgår att ska överpröva omhändertagandebeslut som har meddelats av . Om vid en sådan prövning kommer fram till att beslut ska fortsätta att gälla, är det som har meddelat beslutet i den mening som avses i 12 och 13 §§. I de fall ännu inte har hunnit överpröva beslut om omhändertagande kan även undantagsvis behöva fatta beslut om tillstånd att förfoga över den omhändertagna hunden enligt 12 § första stycket första meningen eller om att omhändertagandet genast ska upphöra enligt 13 §. I 12 § andra stycket, som är nytt, förtydligas att det är som ska ansvara för att verkställa besluten enligt första stycket. 15 § får meddela förbud att ha hand om hund (hundförbud) för den som allvarligt brister eller har brustit i tillsynen över en hund. Vid bedömningen av om ett hundförbud bör meddelas ska det särskilt beaktas om den mot vilken förbudet avses gälla har begått brott där han eller hon har använt en hund som vapen eller vid upprepade tillfällen har varit föremål för föreläggande eller förbud enligt 8 § eller har haft hand om en hund som har omhändertagits enligt 11 §. Hundförbud ska inte meddelas om det är uppenbart att de omständigheter som gett upphov till att ett hundförbud övervägs inte kommer att upprepas. Hundförbudet får avse eller gälla tills vidare. Den som är får inte meddelas hundförbud. Paragrafen innehåller bestämmelser om hundförbud. finns i avsnitt 8.6. Ändringen i första stycket innebär att ansvaret för att meddela förbud om att ha hand om hund övergår från Ändringarna i andra och tredje styckena är endast 17 § Om en hund springer lös i ett område där det finns vilt, får jakträttshavaren eller någon som företräder honom eller henne ta hand När detta har skett ska hundens ägare eller innehavare Om han eller hon inte är känd ska i stället Om jakträttshavaren eller den som företräder honom eller henne inte vill ta hand om hunden, ska ansvara för att omhänderta hunden. Kan inte hunden tas om hand, får besluta att avliva hunden, om detta är angeläget från viltvårdssynpunkt och försvarligt även med hänsyn till omständigheterna i övrigt. 18 § Har inte ägaren eller innehavaren, efter det att kostnader betalats enligt 20 §, återtagit hunden efter det att han eller hon underrättades om omhändertagandet eller, om ägaren eller innehavaren inte är känd, efter det att underrättades, får jakträttshavaren behålla hunden eller , efter utredning, besluta att sälja, skänka bort eller, om hunden utgör en fara för människor eller djur eller om det annars finns särskilda skäl, avliva Paragraferna innehåller bestämmelser om hundar som springer lösa i områden där det finns vilt. Övervägandena finns i avsnitt 8.9. Paragraferna har ändrats på så sätt att ansvaret för myndighetsuppgifterna har övergått från till . 18 a § ska på begäran av lämna den hjälp som behövs för att ska kunna verkställa beslut enligt Hjälp enligt första stycket får begäras endast om 1. det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att en polismans särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller 2. det annars finns synnerliga skäl. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om skyldighet att lämna länsstyrelserna hjälp (handräckning) vid verkställighet av beslut enligt lagen. Övervägandena finns i avsnitt 8.7. När det gäller de närmare förutsättningarna för en begäran om hjälp, se kommentaren till 27 a § djurskyddslagen. 20 § Ägaren eller innehavaren av en hund som har omhändertagits med stöd av 11 eller 17 § ska betala de kostnader som omhändertagandet medfört. och får ge förskott av allmänna medel på kostnaderna. Om det finns särskilda skäl, får och i enskilda fall medge undantag från skyldigheten att betala kostnaderna. I sådana fall ska kostnaderna slutligt betalas av den myndighet som har gett förskott på kostnaden. Om har beslutat att en hund som omhändertagits ska säljas, får och ta ut ersättning för kostnaderna för omhändertagandet och försäljningen ur köpesumman. Köpesumman ska i första hand täcka kostnader. I paragrafen regleras ansvaret för de kostnader som ett omhändertagande av en hund medför. Övervägandena finns i avsnitt 8.8. Som en följd av den nya uppgiftsfördelningen mellan och länsstyrelserna kan båda myndigheterna behöva ge förskott på kostnader av allmänna medel. Merparten av kostnaderna kommer dock att hanteras av länsstyrelserna. Detta följer av 11 a §. Om meddelar beslut att omhänderta en hund får myndigheten ge förskott på kostnaderna för att verkställa beslutet. På motsvarande sätt får ge förskott på de kostnader som beslut för med sig, men inte kostnader som uppkommer efter det att har tagit över ansvaret för verkställigheten av omhändertagandet. Första stycket har ändrats i enlighet med detta. Även i andra stycket har bestämmelsen ändrats med anledning av den nya uppgiftsfördelningen mellan länsstyrelserna och . Tredje stycket har ändrats till följd av att inte längre ska besluta om en hund som har omhändertagits ska säljas, skänkas bort eller avlivas (jfr 12 §). Bestämmelsen har också ändrats till följd av att både och i vissa fall kan behöva ge förskott på kostnader av allmänna medel beträffande samma omhändertagna hund. I fjärde stycket, som är nytt, framgår att det i första hand är kostnader som ska täckas av köpesumman. Detta följer av att har getts ett huvudansvar för verkställighet av beslut enligt 11 §. Om det efter det att och har fått täckning för sina kostnader återstår medel från köpesumman tillfaller dessa ägaren. Detta följer av allmänna förmögenhetsrättsliga principer. Paragrafens sista mening med denna innebörd har därför tagits bort. 26 § och beslut enligt denna lag och beslut om registrering av hund som meddelas av eller av 2016/17:224 den som ansvarar för driften av registret får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Bestämmelserna i 22-28 och 30 §§ förvaltningslagen (1986:223) ska tillämpas, om det överklagade beslutet har meddelats av en organisation. för det allmännas talan i förvaltningsdomstol, om det överklagade beslutet har meddelats av en organisation. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Paragrafen reglerar överklagande av beslut och har ändrats i sak genom att har lagts till i bestämmelsen, som en följd av att länsstyrelserna har fått myndighetsuppgifter enligt lagen. Övervägandena finns i avsnitt 8.11. Övriga ändringar är endast språkliga. Enligt punkten 1 träder denna lag i kraft . I punkten 2 anges att äldre bestämmelser gäller om ett ärende har inletts vid men ännu inte avgjorts före ikraftträdandet. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna behandlas i avsnitt 11. Av första punkten framgår att de nya bestämmelserna träder i kraft . Ett undantag från detta finns i andra punkten. Där framgår att äldre bestämmelser ska tillämpas om ett ärende har inletts men ännu inte avgjorts före ikraftträdandet. Ett ärende inleds i vissa fall genom klagomål från enskilda personer. I dessa fall inleds ärendet när handlingen eller uppgiften har kommit in till . I andra fall inleds ärendet på myndighetens eget initiativ. Då får ärendet anses ha inletts när det har lagts upp i verksamhetsstöd och tilldelats ett ärendenummer. Sammanfattning av betänkandet Med fokus på kärnuppgifterna – En angelägen anpassning till uppgifter på djurområdet (SOU 2015:3) Vi har fått i uppdrag att utreda och lämna förslag till förändringar av uppgifter på djurområdet i syfte att polisverksamheten renodlas så att i ökad utsträckning kan koncentrera sig på huvuduppgifterna att upprätthålla allmän ordning och säkerhet samt bekämpa brott. I detta betänkande har vi alltså utrett om och i så fall hur uppgifter när det gäller hantering av djur kan överföras till en annan huvudman. En särskild del av utredningsuppdraget tar sikte på de ekonomiska förutsättningarna för att flytta över uppgifterna till en annan huvudman. Vilket ansvar ska ha på djurområdet? Vi har i vårt arbete utgått från att arbetsuppgifter på djurområdet ska kännetecknas av att det antingen ska krävas en polismans särskilda yrkesutbildning och befogenheter att använda våld eller tvång för att utföra dem eller att det ur ett brett förvaltningsperspektiv är mest effektivt och ändamålsenligt att uppgiften utförs av . Med den utgångspunkten menar vi att uppgifter med inriktning på djur bör begränsas till följande tre huvudområden: 1.Polismyndigheten ska gripa in i akuta situationer för att t.ex. upprätthålla den allmänna ordningen och säkerheten, avvärja fara och förhindra att djur lider, 2.Polismyndigheten ska hjälpa i de fall där åtgärderna inte kan utföras utan en polismans särskilda vålds och tvångsbefogenheter, och 3.Polismyndigheten ska underrätta om man vid utförandet av sina kärnuppgifter får kännedom om något som motiverar att agerar mot t.ex. brister i djurhållningen eller andra förhållanden som står under tillsyn. Vi menar att däremot inte bör ha till uppgift att exempelvis transportera, förvara, sälja, skänka bort eller låta avliva omhändertagna djur. bör inte heller följa upp brister i djurhållningen, utfärda förelägganden eller handlägga förvaltningsärenden som rör djur. En avvägning måste dock göras mot andra, motstående, intressen. Ambitionen att ge bättre förutsättningar för sin kärnverksamhet får enligt vår uppfattning inte sträcka sig så långt att förvaltningen och utförandet av uppgifterna Uppgifterna ska alltså kunna utföras minst lika bra eller bättre av någon annan huvudman. De flesta av uppgifter enligt djurskyddslagen flyttas till länsstyrelserna har flera uppgifter enligt djurskyddslagen (1988:534). Bland annat verkställer länsstyrelsernas beslut att omhänderta vanvårdade djur, vilket i praktiken innebär att måste transportera, veterinärundersöka, förvara, sälja, skänka bort och låta avliva djur. administrerar också kostnaderna för de omhändertagna djuren. Enligt vår uppfattning bör de flesta av dessa uppgifter flyttas till länsstyrelserna. Vi föreslår därför att inte längre ska verkställa beslut att omhänderta djur, vilket innebär att länsstyrelserna i stället ska verkställa dessa beslut. Länsstyrelserna ska även verkställa sina beslut om att sälja, skänka bort eller avliva omhändertagna djur. Dessutom ska länsstyrelserna ansvara för den övervägande delen av arbetet med att administrera kostnaderna för uppstallning av djur och andra kostnader som kan uppkomma när ett djur har omhändertagits. Däremot bör vissa andra uppgifter på djurskyddsområdet enligt vår bedömning ligga kvar hos . Bland annat ska även i fortsättningen lämna nödvändig hjälp (handräckning) vid utövande av offentlig kontroll och verkställighet av beslut enligt djurskyddslagen. Behovet av sådan hjälp aktualiseras t.ex. i de fall tjänstemän möts eller befaras kunna mötas av våld eller hot om våld vid sin myndighetsutövning. ska också ha kvar uppgiften att främst och kunna besluta om och verkställa omedelbara omhändertaganden av djur som är utsatta för lidande. Sådana beslut ska skyndsamt anmälas till som skyndsamt ska avgöra om beslutet ska fortsätta att gälla. Om fastställer beslut, föreslår vi att skyndsamt ska ta över ansvaret för den fortsatta verkställigheten. De flesta av uppgifter enligt lagen om tillsyn över hundar och katter flyttas till länsstyrelserna har en rad uppgifter som rör hundar och katter enligt lagen (2007:1150) om tillsyn över hundar och katter (tillsynslagen). Man handlägger bl.a. förvaltningsärenden om koppeltvång och munkorg, utfärdar förelägganden om märkning och registrering av hundar samt beslutar att hundar som orsakar skada eller avsevärd olägenhet ska omhändertas. Om en hund omhändertas är det uppgift att transportera, förvara, undersöka, sälja, skänka bort eller låta avliva hunden. administrerar också kostnaderna för omhändertagna hundar. Utredaren konstaterar att det följer av den generella regleringen i polislagen att polismän ska ingripa i de fall aggressiva hundar utgör en fara för sin omgivning. Med detta som utgångspunkt gör utredaren bedömningen att uppgifter enligt specialregleringen i tillsynslagen ska begränsas till att huvudsakligen avse det som krävs för att polismän i akuta fall effektivt ska kunna avvärja en fara som hundar De flesta uppgifterna enligt tillsynslagen handlar enligt utredarens bedömning dock inte om detta, utan främst om att handlägga förvaltningsärenden och vidta olika praktiska åtgärder som inte har någon direkt koppling till polisens kärnverksamhet. därför att den typen av uppgifter flyttas över till länsstyrelserna. verkställighetskostnaderna för omhändertagna hundar ska också flyttas till länsstyrelserna. Vissa andra uppgifter enligt tillsynslagen föreslås helt eller delvis ligga kvar hos . Om frågan om att omhänderta en hund uppkommer vid ett polisingripande ska kunna omhänderta hunden. föreslås också vara skyldig att lämna länsstyrelserna den hjälp (handräckning) som behövs för att ska kunna verkställa beslut enligt tillsynslagen. Vissa frågor om tillstånd för kommunjägare och andra jakträttshavare att avliva katter inom tätbebyggt område ska också ligga kvar hos . ska ha kvar sina uppgifter på jaktområdet hanterar djur i flera situationer med anknytning till jakt och viltvård. I praktiken handlar det främst om att ta emot underrättelser om viltolyckor med motorfordon och vidta åtgärder för att djuret ska kunna spåras upp och avlivas. Bland annat mot bakgrund av att det finns ett etablerat och väl fungerande samarbete mellan , andra myndigheter och frivilligorganisationer på jaktområdet gör utredningen bedömningen att ska ha kvar sina uppgifter på det området. Hur ska förslagen finansieras? Förslagen leder till kostnadsökningar för länsstyrelserna, som får fler uppgifter och kostnadsminskningar för , som får färre uppgifter. Enligt vår bedömning kommer länsstyrelserna att få kostnadsökningar med ca . Länsstyrelserna förväntas få intäkter med ca , genom återbetalningar från djurägarna avseende förskotterade direkta verkställighetskostnader och genom att man får rätt till medel som flyter in vid försäljning av omhändertagna djur. Vi föreslår att nettokostnadsökningen för länsstyrelserna finansieras genom att förs över från förvaltningsanslag till förvaltningsanslaget för Länsstyrelserna m.m. När ska förändringarna genomföras? Vi föreslår att den nya rättsliga regleringen ska träda i kraft . Äldre bestämmelser ska gälla bl.a. om ett djur har omhändertagits före ikraftträdandet. Den som har avlivat djuret ska underrätta ägaren eller innehavaren av djuret om detta. Om det inte är möjligt, ska underrättas. Förslag till lag om ändring i djurskyddslagen (1988:534) Härigenom föreskrivs att 27 a, 30-32, 34 och 35 §§ djurskyddslagen (1988:534) ska ha följande lydelse. den hjälp som behövs för utövande hjälp som behövs för utövande av av offentlig kontroll eller verkstäl- lighet av beslut enligt denna lag, de föreskrifter eller beslut som har denna lag, de föreskrifter eller meddelats med stöd av lagen, de beslut som har meddelats med ras av lagen eller de beslut som har bestämmelser som kompletteras av meddelats med stöd av EG-be- lagen eller de beslut som har meddelats med stöd av EU- Hjälp enligt första stycket får 1. det på grund av särskilda åtgärden inte kan utföras utan att 2. det annars finns synnerliga Påträffas ett djur så svårt sjukt eller skadat att det bör avlivas , får en veterinär eller en polisman och i brådskande fall någon annan genast avliva djuret. Den som har avlivat djuret ska underrätta ägaren eller innehavaren av djuret om detta. Om det inte är möjligt, ska underrättas. 1Senaste lydelse 2006:809. 2Senaste lydelse 2014:699. ska besluta att ett djur ska tas om hand genom försorg om 1.djuret otillbörligt utsätts för lidande och detta inte rättas till efter tillsägelse av kontrollmyndigheten, 2.ett beslut som meddelats enligt 26 § inte följs och beslutet är av väsentlig betydelse från djurskyddssynpunkt, 3.ett beslut som meddelats enligt 29 § inte följs, 4.den som har djuret i sin vård har dömts för djurplågeri enligt 16 kap. 13 § , eller 5.den som har djuret i sin vård vid upprepade tillfällen dömts för brott enligt 36, 36 a eller 36 c § eller vid upprepade tillfällen varit föremål för beslut enligt 26 §. ska besluta att ett djur ska tas om hand om 1.djuret otillbörligt utsätts för lidande och detta inte rättas till efter tillsägelse av kontrollmyndigheten, 2.ett beslut som meddelats enligt 26 § inte följs och beslutet är av väsentlig betydelse från djurskyddssynpunkt, 3.ett beslut som meddelats enligt 29 § inte följs, 4.den som har djuret i sin vård har dömts för djurplågeri enligt 16 kap. 13 § , eller 5.den som har djuret i sin vård vid upprepade tillfällen dömts för brott enligt 36, 36 a eller 36 c § eller vid upprepade tillfällen varit föremål för beslut enligt 26 §. Beslutet om omhändertagande ska verkställas av . Trots det som föreskrivs i 31 § 1 om tillsägelse och rättelse ska eller besluta att ett djur som är utsatt för lidande ska omhändertas om 1.det bedöms utsiktslöst att felet blir avhjälpt, 2.ägaren till djuret är okänd eller inte kan anträffas, eller 3.det i övrigt bedöms absolut nödvändigt från djurskyddssynpunkt. Om beslutet har meddelats av Om beslutet har meddelats av heten skyndsamt anmäla detta till ska avgöra om det ska fortsätta att gälla. skyndsamt pröva om beslutet ska fortsätta att gälla. Ett beslut om omhändertagande ska verkställas av den myndighet som har meddelat detta. styrelsen beslutar att Polismyn- dighetens beslut om omhänderta- gande ska fortsätta att gälla, ska verkställigheten av detta. 3 Senaste lydelse 2014:699. 4 Senaste lydelse 2014:699 2016/17:224 Bilaga 2 När beslutar om omhändertagande av djur, ska fastställa om djuret ska säljas, överlåtas på annat sätt eller avlivas. Om har beslutat att djuret ska säljas eller överlåtas på annat sätt och om det visar sig att beslutet inte kan verkställas, får i stället besluta att djuret ska avlivas. Djuret ska säljas, överlåtas på Beslut enligt första och andra annat sätt eller avlivas genom Kostnader som uppkommer på grund av åtgärder enligt 31 eller 32 § får förskotteras av allmänna medel. Om ett djur omhändertas enligt 31 eller 32 §, ska kostnaden slutligt betalas av den som åtgärden har riktats mot, om det inte finns särskilda skäl till annat. Om ett omhändertaget djur har Om ett omhändertaget djur har sålts, får kostnad som slutligt ska försorg, får kostnad som slutligt betalas av ägaren tas ut ur ska betalas av ägaren tas ut ur 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller om ett beslut att omhänderta ett djur har meddelats före ikraftträdandet. 5Senaste lydelse 2014:699. 6Senaste lydelse 2014:699. 11 a §Om ett beslut om omhändertagande har meddelats av , skaFör att hindra att en hund orsakar skada eller avsevärd olägenhet får , om inte andra, mindre ingripande åtgärder anses tillräckliga, besluta att den ska omhändertas.Om förhållandena vid ett polisingripande är sådana att det är nödvändigt att omhänderta en hund för något av de syften som anges i första stycket, får besluta om detta. Förslag till lag om ändring i lagen (2007:1150) om tillsyn över hundar och katter Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2007:1150) om tillsyn över hundar och katter dels att 8, 9, 11–13, 15, 17, 18, 20 och 26 §§ ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 11 a och 18 a §§, och närmast före 18 a § en ny rubrik av följande lydelse. Om någon brister i tillsynen över Om någon brister i tillsynen över eller skötseln av en hund, får eller skötseln av en hund, får läns- styrelsen meddela de föreläggan- förelägganden och förbud som be- den och förbud som behövs för att hövs för att förebygga skada eller Såväl förelägganden som förbud får förenas med vite. de förelägganden som behövs för förelägganden som behövs för att bestämmelserna om märkning och och registrering av en hund i denna registrering av en hund i denna lag lag skall följas. Förelägganden enligt första stycket får förenas med vite. 11 §2 För att hindra att en hund orsa- kar skada eller avsevärd olägenhet får , om inte andra, mindre ingripande åtgärder anses tillräckliga, besluta att den ska omhändertas. 1Senaste lydelse 2014:707. 2Senaste lydelse 2014:707. myndigheten skyndsamt anmäla Prop. 2016/17:224 detta till . styrelsen ska skyndsamt pröva om beslutet ska fortsätta att gälla. Ett beslut om omhändertagande ska verkställas av den myndighet som har meddelat detta. Om beslutar att beslut om omhändertagande ska fortsätta att gälla, ska skyndsamt ta över verkställigheten av detta. 12 §3 Om en hund har omhändertagits med stöd av 11 §, får ägaren eller innehavaren inte förfoga över hunden utan tillstånd av . får, efter utredning, besluta att hunden ska säljas, skänkas bort eller, om hunden utgör en fara för människor eller djur eller om det annars finns särskilda skäl, avlivas. 13 §4 Om det inte längre finns skäl för omhändertagandet, ska besluta att detta genast ska upphöra. förbud att ha hand om hund (hund- bud att ha hand om hund (hund- förbud) för den som allvarligt förbud) för den som allvarligt brister eller har brustit i brister eller har brustit i tillsynen över en hund. tillsynen över en hund. Vid bedömningen av om ett Vid bedömningen av om ett hundförbud bör meddelas skall hundförbud bör meddelas ska särskilt beaktas om den mot vilken särskilt beaktas om den mot vilken förbudet avses gälla har begått förbudet avses gälla har begått brott där han eller hon har använt brott där han eller hon har använt hund som vapen eller vid uppre- hund som vapen eller vid uppre- 3Senaste lydelse 2014:707. 4Senaste lydelse 2014:707. pade tillfällen har varit föremål för pade tillfällen har varit föremål för föreläggande eller förbud enligt 8 föreläggande eller förbud enligt 8 § eller har haft hand om hund som § eller har haft hand om hund som har omhändertagits enligt 11 §.