prop · H403213 · 2017-06-29 00:00:00 — It-incidentrapporteringen kommer sammantaget att bidra till en förbättrad lägesbild i fråga om inträffade incidenter och effektiva säkerhetsåtgärder. Regeringen ser det som viktigt att metoder för att återkoppla information om inträffade itincidenter till rapporterande aktörer utvecklas i syfte att stödja aktörernas 2016/17:213 För att angrepp ska kunna upptäckas behöver det finnas tillgång till sensorer och andra mekanismer som detekterar händelser och sådan trafik som utgör en del av ett angrepp. FRA tillhandahåller ett tekniskt detekterings- och varningssystem (TDV) riktat till de mest skyddsvärda verksamheterna bland statliga myndigheter och statligt ägda bolag. Regeringen har remitterat en promemoria om tekniska sensorsystem (Ju2017/02002/L4) med förslag att MSB får stödja verksamhetsutövare inom samhällsviktig verksamhet med informationssäkerheten genom att tillhandahålla sensorsystem som kan stärka samhällets möjlighet att upptäcka och hantera it-incidenter. MSB:s sensorsystem ska inte tillhandahållas till de verksamheter som erbjuds TDV. Särskilt utformade säkerhetsnät kan vara ytterligare en metod att värna skyddsvärd verksamhet från angrepp. Sådana nät kan vara gemensamma för flera myndigheter för att på ett kostnads- och resurseffektivt sätt upptäcka och försvåra angrepp. För att hantera it-incidenter krävs en förmåga att motstå konsekvenserna av händelsen och att återställa system. Varje aktör som bedriver skyddsvärd eller samhällsviktig verksamhet har ett ansvar att utifrån relevanta riskanalyser, inklusive risk- och sårbarhetsanalyser och säkerhetsskyddsanalyser, utveckla beredskaps- och kontinuitetsplaner för att kunna hantera allvarliga cyberattacker eller andra it-incidenter. I samband med en it-incident kan en drabbad organisation vara i behov av externt stöd med hanteringen av incidenten. Sådant stöd kan erhållas av privata företag men även MSB erbjuder stöd genom CERT-SE som är CSIRT-enhet (Computer Security Incident Response Team). Vissa statliga aktörer med särskilt skyddsvärd verksamhet har möjlighet att få stöd av FRA. Är det fråga om en it-incident som berör rikets säkerhet hanteras händelsen av Säkerhetspolisen och Försvarsmakten. I de fall händelsen har sin grund i brottsliga aktiviteter, genomför eller Säkerhetspolisen en brottsutredning. Regeringens bedömning är att det finns ett behov att utveckla samhällets förmåga att på ett samordnat sätt agera för att motstå en cyberattack eller annan allvarlig it-incident. En sådan utvecklad förmåga är en viktig del i att stärka totalförsvarsförmåga. Ett svenskt cyberförsvar som är tillräckligt robust för att stå emot och hantera cyberattacker, som det är förberett för att vid behov snabbt kunna agera aktivt, kräver samordning och koordinering av kompetenser, samt utpekade och övade beslutsvägar, mellan olika myndigheter och samhällsfunktioner. samlade cyberförsvarsförmåga utgår därför från en bred förståelse för att, och hur, de åtgärder som vidtas för att exempelvis höja lägstanivån i informations- och cybersäkerhetsarbetet hänger samman med arbetet att skydda samhället mot avsiktliga cyberattacker. Grunden i en robust cyberförsvarsförmåga är att säkerställa funktionalitet i samhällsviktiga funktioner och skydda de mest skyddsvärda verksamheterna, inklusive sådana system som är vitala för totalförsvaret, mot antagonistiska angrepp från kvalificerade statliga eller statsstödda aktörer samt andra aktörer med liknande förmåga. Regeringen bedömer att ett utvecklat cyberförsvar är ett Skr. 2016/17:213 kostnadseffektivt sätt att ytterligare höja tröskeln för en antagonistisk aktör som överväger att angripa eller svenska intressen eller utöva påtryckningar med militära eller andra maktmedel. Ett effektivt nationellt cyberförsvar utvecklas och förstärks i fred och inom ramen för totalförsvarsplaneringen och ska kunna verka i fred, kris och krig. De verksamheter med informationssystem som måste kunna stå emot kvalificerade angrepp från stats- och statsstödda aktörer ska redan i fredstid utveckla ett skydd. Ett nationellt cyberförsvar förutsätter en stark nationell säkerhetstjänst och försvarsunderrättelseförmåga för att identifiera hotande verksamhet, både vad gäller aktörer och metoder, ett starkt skydd av de mest skyddsvärda verksamheterna i samhället, hög förmåga att detektera, varna för och hantera intrång och attacker, samt en robust förmåga att kunna genomföra aktiva operationer i cybermiljön. Försvarsmakten ska upprätthålla och utveckla ett militärt försvar som ytterst kan möta ett väpnat angrepp. Cyberrymden är en av flera arenor där Försvarsmakten måste kunna agera. Försvarsmakten är den myndighet som ska verka inom alla delar av dator- och nätverksoperationer samt dimensionerat mot de högre konfliktnivåerna. Stöd från övriga berörda myndigheter är nödvändigt. Internationell samverkan är viktig för att bl.a. utveckla den nationella cyberförsvarsförmågan och ska eftersträvas när så är lämpligt. Regeringen ska verka för att –det finns en samordnad planering mellan myndigheterna i händelse av en cyberattack eller annan allvarlig it-incident, –verksamheter i behov av kontinuerlig bevakning och med särskilda behov av skydd får tillgång till ett sensor- eller detekterings- och varningssystem, –ett effektivt och sömlöst cyberförsvar med förmågan att förebygga, upptäcka och hantera cyberangrepp, både för militär och civil verksamhet, fortsätter att utvecklas och förstärkas, vilket även inkluderar att Försvarsmakten utvecklar sin förmåga att försvara mot kvalificerade angripare i cyberrymden. 2.4Öka möjligheterna att förebygga och bekämpa it-relaterad brottslighet –De brottsbekämpande myndigheterna ska ha beredskap och förmåga att bekämpa it-relaterade brott på ett effektivt och ändamålsenligt sätt. –Arbetet med att förebygga it-relaterade brott ska utvecklas. Brå konstaterar att it-inslagen i de anmälda brotten ökar kraftigt (2016:17). Hit hör brott som begås med hjälp av internet som ett medel, t.ex. bedrägerier, och brott som innebär att det innehåll som förmedlas via internet är brottsligt, t.ex. barnpornografi eller hets mot folkgrupp. 2016/17:213 annat exempel är angrepp på it-system som sådana, t.ex. genom intrång eller överbelastningsattacker. En särskild kategori av it-relaterade brott är också de som innebär ett intrång i immateriella rättigheter. Även andra typer av brott såsom olaga hot och förtal förekommer via internet. Till detta kommer att det i många förundersökningar finns relevant information eller bevisning att inhämta på internet eller i ett informationssystem, även om själva brottet inte har utförts i en sådan miljö. Ett utmärkande drag för den it-relaterade brottsligheten är att den är gränsöverskridande, t.ex. genom överbelastningsattacker från ett land till ett annat eller bedrägerier som utförs från en server i ett land där det kan vara mycket svårt att utreda brotten. Det finns också många exempel på brott som inte har någon anknytning till andra länder än , men där information som är avgörande för utredningen finns hos ett företag i ett annat land. Detta kan gälla t.ex. hot och kränkningar på sociala medier. Brå gör i sin rapport i brottsligheten (2016:17) den sammanfattande bedömningen att rättsväsendet står inför stora framtida utmaningar och att de satsningar som gjorts på it-området inte motsvarar behovet. Brå bedömer bl.a. att det finns ett stort behov av utbildning inom och , att itundersökarnas spetskompetens behöver säkerställas, att bemanningen inom den it-forensiska verksamheten behöver öka och att kunskapen vid myndigheternas expertfunktioner tillvaratas på ett bättre sätt. drar i sin granskning av om och har beredskap för att ändamålsenligt och effektivt handlägga och utreda it-relaterade brott slutsatser som delvis överensstämmer med Brås (RIR 2015:21). I syfte att skapa bättre förutsättningar för att bekämpa it-relaterad brottslighet har regeringen vidtagit en rad åtgärder för att få en bättre anpassad lagstiftning. Flera ändringar har skett i den straffrättsliga lagstiftningen. Bl.a. har ett nytt brott, olovlig identitetsanvändning, införts i . införs vidare i samma balk ett nytt brott, grovt fordringsbedrägeri, för att komma till rätta med problemen med bedrägerier med s.k. bluffakturor. Det pågår även arbete med att ta fram förslag för att stärka det straffrättsliga skyddet för den personliga integriteten. Regeringen har i en lagrådsremiss föreslagit att skyddet mot hot och kränkningar stärks och moderniseras. Bland annat föreslås ett nytt brott som gör det straffbart att sprida vissa integritetskänsliga bilder och uppgifter. Vidare håller det på att tas fram förslag till förändringar i lagstiftningen som gäller kontakt med barn i sexuellt syfte, s.k. gromning, vilket sker via internet. Det har även initierats en översyn av barnpornografibrottet. Det pågår också ett arbete med att ratificera konvention om it-relaterad brottslighet (ETS 185). Vidare utreds ett antal frågor som syftar till att modernisera lagstiftningen om tvångsmedel. reglerna om beslag i brottsutredningar huvudsakligen före it-intåget i samhället och är därför inte anpassade för tillämpning i it-miljöer. 2016/17:213 annan fråga som utreds handlar om att beslut om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation blir allt svårare att verkställa eftersom de misstänkta i allt högre grad krypterar sin kommunikation. För de brottsbekämpande myndigheterna är tillgång till uppgifter om elektronisk kommunikation mycket viktig för möjligheterna att utreda både it-relaterad brottslighet och annan brottslighet. emellertid i ett förhandsavgörande (i de förenade målen C-203/15 och C-698/15) till slutsaten att en generell och odifferentierad lagring av uppgifter om elektronisk kommunikation inte är förenlig med . En särskild utredare ska därför föreslå de förändringar som är nödvändiga för att det svenska regelverket ska vara proportionerligt och ha en ändamålsenlig balans mellan skyddet för enskildas personliga integritet och behovet av uppgifter för att kunna förebygga, förhindra, upptäcka, utreda och lagföra brott. Regeringen anser att det är angeläget att regelverket är effektivt och ändamålsenligt och att lagstiftningen är utformad så att nya typer av brottslighet kan motverkas. För att bättre kunna förebygga, upptäcka, utreda och lagföra it-relaterade brott krävs inte bara en ändamålsenlig lagstiftning utan också att de brottsbekämpande myndigheterna utvecklar den organisation och kompetens som krävs. I regleringsbreven gav regeringen och i uppdrag att säkerställa en tillräcklig kompetens och beredskap när det gäller it-relaterad Bakgrunden till uppdraget var bl.a. och Brottsförebyggande rådets granskningar. När det gäller sexualbrott mot barn har regeringen gett i uppdrag att dels identifiera områden där det finns ett utvecklingsbehov, dels genomföra lämpliga åtgärder. sikte på internetrelaterade sexualbrott mot barn och dokumenterade sexuella övergrepp på barn. Uppdraget kommer att genomföras vid det nationella it-brottscentrum som inrättades inom den 1 : Swedish Cyber Crime Center (SC3). SC3 bildades i syfte att med stöd av sin expertkunskap säkerställa och utveckla utredningsstöd, arbetsmetoder, enhetlighet och internationellt samarbete när det gäller alla former av it-relaterad brottslighet. Den snabba utvecklingen när det gäller it-relaterad brottslighet ställer stora krav på de brottsbekämpande myndigheternas förmåga att fortsatt utveckla sin verksamhet. Detta arbete bör enligt regeringen bedrivas När det gäller it-relaterad brottslighet är det, på samma sätt som med annan brottslighet, viktigt att i första hand minska inflödet till rättsväsendet och förebygga brott på ett tidigt stadium. utöver de brottsbekämpande myndigheterna behöver aktivt delta i det förebyggande arbetet, inte minst spelar näringslivet en viktig roll. myndigheter än de brottsbekämpande och näringslivet kan t.ex. involveras i det förebyggande arbetet genom att bidra till att stärka samhällets kontrollfunktioner och utveckla tekniska lösningar för att öka säkerheten. I syfte att skapa bättre förutsättningar för ett strukturerat och långsiktigt brottsförebyggande arbete i hela samhället har regeringen bl.a. överlämnat en skrivelse till med ett nationellt brottsförebyggande program (Skr. 2016/17:126). Internationellt samarbete mot it-relaterad brottslighet Den tydliga gränsöverskridande dimensionen i den it-relaterade brottsligheten innebär att det internationella samarbetet har ökat i såväl omfattning som betydelse. Möjligheterna till samarbete genom EU och dess myndigheter Eurojust och Europol är de viktigaste för svenska brottsbekämpande myndigheter. Eurojust har bl.a. inrättat ett särskilt nätverk för åklagare som är specialiserade på it-relaterad brottslighet och vid Europol finns ett it-brottscentrum. Båda dessa samarbetsmekanismer är viktiga för rättslig hjälp, t.ex. beslag och informationsutbyte. På det politiska planet antog EU:s medlemsstater rådsslutsatser om att förbättra det straffrättsliga samarbetet i cyberrymden. I slutsatsernas tre olika avsnitt behandlas utveckling av frivilligt samarbete med operatörer, effektivisering av det rättsliga samarbetet och frågan om exekutiv jurisdiktion (myndigheters rätt att på egen hand säkra bevisning) i cyberrymden i situationer där existerande regelverk inte är tillräckligt. utvärderades vidare förmåga att bekämpa itrelaterad brottslighet inom ramen för EU:s mekanism för ömsesidiga utvärderingar. En rapport med rekommendationer ska behandlas och ska 18 månader efter rapportens antagande redovisa vidtagna åtgärder för att åtgärda identifierade brister. Då många av de problem som svenska brottsbekämpande myndigheter står inför även återfinns i andra länder anser regeringen att det finns ett tydligt behov av att det internationella samarbetet på det här området, framför allt inom EU, fortsätter att utvecklas. Regeringen ska verka för att –lagstiftningen är anpassad för att effektivt kunna motverka den itrelaterade brottsligheten, –de brottsbekämpande myndigheterna ges förutsättningar att, med hänsyn till skydd av den personliga integriteten och rättssäkerheten, upprätthålla sin förmåga att inhämta information, –de brottsbekämpande myndigheterna säkerställer en adekvat organisation och tillräckliga resurser för att effektivt kunna förebygga och bekämpa den it-relaterade brottsligheten, –de brottsbekämpande myndigheterna systematiskt arbetar för att utveckla kompetens och arbetsmetoder för att förebygga och bekämpa it-relaterad brottslighet, –medvetenheten och kunskapen ökar hos andra aktörer än de brottsbekämpande om hur de kan bidra i arbetet med att förebygga itrelaterade brott, – det internationella samarbetet mot it-relaterad brottslighet förstärks i Skr. 2016/17:213 syfte att bidra till en ökad lagföring i . 2.5Öka kunskapen och främja kompetensutvecklingen Kartläggning av sårbarheter och åtgärdsbehov –Kunskapen i samhället som helhet om de mest angelägna sårbarheterna och behoven av säkerhetsåtgärder ska öka. –Kunskapen hos enskilda användare av digital teknik om de mest angelägna sårbarheterna och behoven av säkerhetsåtgärder ska öka. Det finns en stor utvecklingspotential avseende informations- och cybersäkerheten i , såväl på samhällsnivå som på individnivå. Kunskaper och resurser hos olika organisationer, och inte minst hos privatpersoner, om informations- och cybersäkerhet är dock ofta begränsade, varför det är viktigt att fokus kan riktas mot de mest angelägna behoven. Regeringen anser att det är centralt att de informationssäkerhetsåtgärder som vidtas är kostnadseffektiva. MSB genomför i samarbete med berörda aktörer kartläggningar och undersökningar om informationssäkerhetsarbetet i samhället. MSB har bl.a., i nära samverkan med kommuner och landsting (SKL), undersökt det systematiska informationssäkerhetsarbetet i kommunerna (MSB943). MSB:s analys av denna undersökning har utmynnat i åtta rekommendationer till kommunerna (MSB1045). Det är enligt regeringens bedömning viktigt att arbetet med att analysera sårbarheter, brister och behov med koppling till informations- och cybersäkerhet fortsätter att utvecklas och fördjupas i syfte att stödja och öka medvetenheten om långsiktigt informationssäkerhetsarbete på alla nivåer i samhället. På samma sätt som samhällets funktionalitet är beroende av it-system och it-tjänster är även den enskilde hänvisad till sådana system för att hantera allt fler delar i vardagslivet. Det handlar om betalningar, utbildning, kontakter med statliga myndigheter och kommuner med mera. har nästan alla i tillgång till bredband med hög kapacitet både på arbetsplatsen och i hemmet. Digitaliseringsstrategin (N2017/03643/D) lyfter fram att människor och organisationer ska känna tillit till och förtroende i användningen av digitala tjänster. Individen har alltid ett eget ansvar att skydda sin information och sina uppkopplade enheter, men det är även viktigt att samhället adresserar hot och risker som riktas specifikt mot enskilda vid deras användning av it-system och digitala tjänster. görs olika insatser för den enskildes informations- och cybersäkerhet av exempelvis i , MSB, och andra aktörer. Dessa insatser är viktiga och behöver fortsatt utvecklas. Regeringen ska verka för att –berörda myndigheter utvecklar arbetet med att genomföra och stödja kartläggningar och utredningar om sårbarheter och lämpliga säkerhetsåtgärder i samhället, –höja människors kunskap om sårbarheter och lämpliga säkerhetsåtgärder som var och en kan vidta för att skydda sig. Högre utbildning, forskning och utveckling Det ska bedrivas högre utbildning, forskning och utveckling av hög kvalitet rörande informations- och cybersäkerhet och säkerhet på it- och telekomområdet i . Utvecklingen inom it- och telekomområdet är ett naturligt steg i den alltmer globaliserade infrastruktur som byggs upp. Detta medför många möjligheter, men även att ökad forskning om digital säkerhet krävs för att kunna säkerställa att it-området förblir öppet, fritt och säkert. bedrivs forskning inom informations- och cybersäkerhetsområdet i varierande grad på flera svenska lärosäten. Tillämpad forskning inom informations- och cybersäkerhet sker bl.a. vid , och (). Arbetet med att trygga samhällets informations- och cybersäkerhet behöver bedrivas på ett långsiktigt och effektivt sätt där grundläggande samhällsvärden, såsom skydd för personlig integritet, tillvaratas. Detta förutsätter att arbetet baseras på en såväl djup som bred kunskapsbas när det gäller behov, risker, sårbarheter, hot och möjligheter. Behovet av kompetent personal inom informationssäkerhetsområdet är också stort. Brist på spetskompetens drabbar såväl privat som offentlig sektor. Det bör därmed finnas ett gemensamt intresse hos samtliga berörda aktörer att hitta långsiktiga lösningar för att tillgodose de ökande behoven av kompetent arbetskraft. Inom informations- och cybersäkerhetsområdet aktualiseras många komplexa forskningsfrågor som ofta kräver ett tvärdisciplinärt angreppssätt. Forskning inom t.ex. kryptoområdet är av avancerad teknisk karaktär medan forskning där individen står i centrum knyter an till t.ex. organisations- och beteendevetenskap. Utvecklingen av självstyrande bilar och intelligenta städer aktualiserar exempelvis både sociotekniska, juridiska och etiska frågor med direkt anknytning till informations- och cybersäkerhet. I regeringens proposition Kunskap i samverkan – för samhällets utmaningar och stärkt konkurrenskraft (prop. 2016/17:50) presenteras ett antal strategiska forskningssatsningar inriktade mot särskilda områden varav ett är Forskningscentrum för framtidens teknik för digitalisering. Regeringen pekar i propositionen på att det är mycket viktigt att ny teknik som blir grunden i kritisk infrastruktur är robust och säker då adekvat säkerhet måste vara inbyggd i systemen från början. För att underlätta en sådan utveckling är det viktigt med en öppen tillgång till forskningsresultat. Regeringen anser att forskningsresultat, som forskningsdata och vetenskapliga publikationer, som tas fram med Skr. 2016/17:213 offentlig finansiering ska vara öppet tillgängliga så långt det är möjligt. presenterade regeringen fem strategiska samverkansprogram som ska bidra till att möta flera av de samhällsutmaningar står inför. Det femte samverkansprogrammet, Uppkopplad industri och nya material, är inriktat på att stimulera en bred digitalisering av svensk industri genom en kraftsamling i form av samarbete mellan olika aktörer. Samverkan ska stärkas mellan etablerad industri, it- och telekomföretag, tjänsteföretag, innovativa unga företag i digitaliseringens framkant samt olika forskningsmiljöer, för att bättre bidra till att upprätthålla och öka den svenska konkurrenskraften. En särskild arbetsgrupp under samverkansprogrammet arbetar på att ta fram förslag till lösningar på informations- och cybersäkerhetsområdet. De strategiska samverkansprogrammen är ett viktigt instrument för att bidra till ökad kvalitet och nytta av högre utbildning, forskning och utveckling. En aspekt av detta är att olika aktörers investeringar vid behov kan samordnas och ge synergieffekter. Det är regeringens bedömning att långsiktig samverkan och samarbete mellan berörda aktörer behöver fortsätta utvecklas på informations- och cybersäkerhetsområdet. Regeringen ska verka för att –lärosäten, industriforskningsinstitut, näringsliv och offentlig sektor samverkar för att öka nyttiggörande och innovation inom informations- och cybersäkerhetsområdet, –informations- och cybersäkerhet beaktas i samtliga strategiska samverkansprogram. Det ska regelbundet genomföras både tvärsektoriella och tekniska informations- och cybersäkerhetsövningar i syfte att stärka förmåga att hantera konsekvenserna av allvarliga it-incidenter. En betydelsefull komponent för att öka kunskapen och stärka verksamheters förmåga att hantera allvarliga it-incidenter är utbildning och övning. Regelbundna nationella och internationella övningar är en förutsättning för att utveckla och utvärdera strukturer för hantering av allvarliga it-incidenter och för att identifiera organisatoriska, tekniska och administrativa utvecklingsbehov. Övningar kan användas för att –validera policyer, planer, rutiner, utrustning och överenskommelser mellan organisationer, –träna personal i fråga om deras roller och ansvar, –förbättra samordning och kommunikation mellan organisationer, –identifiera resursbrister, och –identifiera förbättringsmöjligheter på både individ- och organisationsnivå. 2016/17:213 Regeringen ser det därför som angeläget att berörda myndigheter och andra organisationer prioriterar att medverka i övningar inom informations- och cybersäkerhet. MSB upprätthåller förmågan att, i samverkan med andra berörda myndigheter, långsiktigt planera och samordna övningsverksamhet för att bygga kompetens och säkerställa en god förmåga att hantera allvarliga it-incidenter i samhället. Försvarsmakten upprätthåller motsvarande förmåga inom ramen för sitt ansvar. Övningsverksamhet inom informations- och cybersäkerhetsområdet bör omfatta flera typer av övningar för att nå alla nivåer och kompetenser som behövs för att hantera allvarliga it-incidenter. Övningsverksamheten inkluderar alltifrån seminarieövningar till tvärsektoriella samverkansövningar. Tillgång till en virtuell övningsmiljö ökar väsentligt möjligheterna att genomföra tekniska cybersäkerhetsövningar. I en sådan miljö går det att öva på att hantera simulerade tekniska problem under förutsättningar som återspeglar verkligheten i form av tekniska infrastrukturer och system. På så vis kan deltagarna pröva sina processer och tekniska förmåga för att hantera incidenter och utveckla samverkan med andra aktörer. Övningsverksamheten bör planeras på lång sikt så att varje enskild övning bidrar till att höja eller upprätthålla förmågan. Systematisk erfarenhetshantering blir en viktig del för att implementera resultat från övningarna i befintliga planer, arbetsmetoder och övrig verksamhet.