prop · H50314 · 2017-09-14 00:00:00 — , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, gymnasiesko- lan, gymnasiesärskolan och vuxenutbildning. betecknas med A och lägsta godkända betyg med E. Betyg för icke god- känt resultat betecknas med F. Detsamma gäller för en elev i grundsär- skolan och gymnasiesärskolan som har läst ett ämne enligt respektive gymnasieskolans kursplaner. När det gäller grundsärskolans och gymnasiesärskolans ämnen används inte beteckningen F och för den elev som inte uppnår kraven för betyget E ska betyg inte sättas i ämnet. Vidare ska betyg i grundsärskolan endast sättas om eleven eller elevens vårdnadshavare begär det. Om det i , specialskolan, same- Prop. 2017/18:14 skolan, gymnasieskolan, gymnasiesärskolan eller vuxenut- bildning saknas underlag för bedömning av en elevs kunskaper i ett ämne på grund av elevens frånvaro, ska betyg inte sättas i ämnet (10 kap. 17 och 18 §§, 11 kap. 19–21 §§, 12 kap. 17 och 18 §§, 13 kap. 18 och 19 §§, 15 kap. 23–25 §§, 18 kap. 23–26 §§ och 21 kap. 19–20 b §§ skollagen). Det ska finnas kunskapskrav för betygen A–E (6 kap. 7 § skolförordningen, 8 kap. 2 § gymnasieförordningen och 4 kap. 9 § förordningen om vuxenutbildning). har meddelat föreskrifter om vilka kunskapskrav som ska gälla för bl.a. ämnen, samiska, grundsärskolans ämnen och ämnesområden samt för vissa ämnen i specialskolan (SKOLFS 2011:19, 2011:23, 2011:29 och 2011:57). 5.2 De nationella provens syfte och roll Syftet med de nationella proven och dess roll vid betygssättningen Betygssättning av en elev ska ske utifrån all tillgänglig information om elevens kunskaper i relation till kunskapskraven. De nationella proven har enligt två huvudsakliga syften: dels att stödja en likvärdig och rättvis bedömning och betygssättning, dels att ge underlag för i vilken utsträckning kunskapskraven uppfylls på skolnivå, på huvudmannanivå och på nationell nivå. När det gäller betygssättningen är det dock inte närmare författningsreglerat vilken betydelse provresultatet ska ha för det betyg som sedan sätts i slutet av en termin eller kurs. Provbetyget på det nationella provet baseras på ett eller flera delprov som ofta genomförs vid ett enstaka tillfälle. Ett nationellt prov kan av tidsskäl, och då vissa kunskapskrav inte låter sig prövas i ett nationellt prov (exempelvis interaktion med andra), inte pröva hela innehållet i en kurs- eller ämnesplan utan endast delar av dem. Dessa delar väljs och prövas ut så att de ska ge bästa möjliga bild av elevens kunskaper i ämnet. Provbetyget ger endast information om elevens samlade kunskapsnivå i förhållande till det som provet prövar. Skollagens reglering av nationella prov, bedömningsstöd, extra anpassningar och särskilt stöd Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer bemyndigas i skollagen att meddela föreskrifter om skyldighet att delta i nationella prov (29 kap. 28 §). Det framgår av förarbetena till bemyndigandet att det syftar på skolhuvudmäns skyldighet att använda nationella prov (prop. 2009/10:165 s. 937 jämfört med 9 kap. 11 § skollagen [1985:1100]). Regeringen har meddelat föreskrifter om nationella prov, t.ex. i vilka ämnen det ska finnas nationella prov och när de ska ges. Ytterligare föreskrifter om nationella prov har meddelats av . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bemyndi- gas vidare i skollagen att meddela föreskrifter om skyldighet för huvud- män att använda bedömningsstöd i årskurs 1 i , grundsär- skolan, specialskolan och sameskolan (29 kap. 28 a § skollagen). ringen har meddelat föreskrifter om huvudmäns skyldighet att använda sig av bedömningsstöd i årskurs 1 i ämnena svenska, svenska som andra- 2017/18:14 språk och matematik i de skolformer som bemyndigandet avser (9 kap. 19 a §, 10 kap. 11 §, 11 kap. 9 a § och 12 kap. 9 a § skolförordningen). har meddelat kompletterande föreskrifter om bedömningsstöd (SKOLFS 2016:66, 2017:4 och 2017:5). I skollagen finns bestämmelser om extra anpassningar respektive särskilt stöd om det befaras att en elev inte kommer att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås. En elev ska skyndsamt ges stöd i form av extra anpassningar om det inom ramen för undervisningen eller genom resultatet på ett nationellt prov, uppgifter från lärare, övrig skolpersonal, en elev eller en elevs vårdnadshavare eller på annat sätt framkommer att det kan befaras att eleven inte kommer att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås. Om det, trots att eleven har getts stöd i form av extra anpassningar inom ramen för den ordinarie undervisningen, framkommer att det kan befaras att en elev inte kommer att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås, ska detta anmälas till rektorn. Detsamma gäller om det finns särskilda skäl att anta att sådana anpassningar inte skulle vara tillräckliga. Rektorn ska se till att elevens behov av särskilt stöd skyndsamt utreds. Behovet av särskilt stöd ska även utredas om eleven uppvisar andra svårigheter i sin skolsituation. Om en utredning visar att en elev är i behov av särskilt stöd ska eleven ges sådant stöd. Ett åtgärdsprogram ska utarbetas för en elev som ska ges särskilt stöd (3 kap. 5 a och 8 §§ skollagen). har utformat allmänna råd om arbetet med extra anpassningar, särskilt stöd och åtgärdsprogram (SKOLFS 2014:40). 6Det bör säkerställas att kunskapsbedömningen och betygssättningen är mer likvärdig, rättssäker och effektiv 6.1Det nationella stödet för kunskapsbedömning och betygssättning bör bestå av nationella prov och nationella bedömningsstöd Regeringens förslag: De bestämmelser i skollagen som reglerar stöd i form av extra anpassningar och särskilt stöd ska kompletteras, så att användningen av nationella bedömningsstöd ingår i exemplifieringen av på vilka sätt det kan framkomma att det kan befaras att en elev inte kommer att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås. Regeringens bedömning: Det nationella stödet för kunskapsbedömning och betygssättning bör bestå av nationella prov och nationella bedömningsstöd. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag och bedömning. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna ser positivt eller har inga synpunkter på förslaget att de nationella stöden för kunskapsbedömning och betygssättning ska benämnas nationella prov och nationella bedömningsstöd, däribland Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor, (), Statkontoret, Specialpedagogiska skolmyndigheten, , , , och kommuner, , , , samt . och föreslår att systemet ska kompletteras med dels ett nationellt system för kvalitetsjämförelser mellan skolor och skolhuvudmän, dels ett system som kan mäta elevernas progression på individnivå i resultaten av utbildningen. – För barn, unga och vuxna med utvecklingsstörning föreslår att det bör utvecklas ett motsvarande system för kunskapsbedömning för grundsärskolan och gymnasiesärskolan. Skälen för regeringens förslag och bedömning: De begrepp som används för att beteckna nationella prov skiljer sig åt beroende på vilken skolform det är frågan om. I skolförordningen, som reglerar proven i , sameskolan och specialskolan, benämns proven nationella ämnesprov. De prov som ges i olika kurser i gymnasieskolan och i komvux på gymnasial nivå benämns i gymnasieförordningen och i förordningen om vuxenutbildning nationella prov. Vidare benämns de prov som ges i vuxenutbildning i svenska för invandrare (sfi) för nationella slutprov (9 kap. 21–22 §§, 11 kap. 10–12 §§ och 12 kap. 10– 12 §§ skolförordningen, 8 kap. 3 § gymnasieförordningen och 4 kap. 10 § förordningen om vuxenutbildning). Enligt regeringen saknas det skäl att använda sig av olika benämningar på dessa prov. Regeringen anser därför att samtliga prov, oavsett i vilken skolform de används, ska benämnas nationella prov. Detta innebär att det behöver göras förändringar bl.a. på förordningsnivå. utvecklar flera olika typer av bedömningsstöd. Dessa är generellt sett mycket uppskattade av lärarna. Fördelen med bedömningsstöd är att lärarna kan använda dem på de sätt och vid de tillfällen som passar eleverna och undervisningen. Eftersom bedömningsstöden är ett viktigt stöd för lärarnas bedömning av eleverna i olika ämnen och kurser bör enligt regeringens uppfattning fortsätta att utarbeta bedömningsstöd. För att betona att dessa är framtagna på nationell nivå bör de dock fortsättningsvis benämnas nationella bedömningsstöd. De nationella proven och de nationella bedömningsstöden bör tillsammans utgöra det nationella stödet för kunskapsbedömning och betygssättning. I likhet med utredningen anser regeringen att bestämmelserna om extra anpassningar och särskilt stöd bör kompletteras så att nationella bedömningsstöd läggs till som ytterligare ett exempel på verktyg, genom vilket en elevs behov av extra anpassningar respektive särskilt stöd kan identifieras (3 kap. 5 a och 8 §§ skollagen). Vidare föreslås att bemyndigandet i skollagen för regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, att meddela föreskrifter om skyldighet för huvudmän att använda bedömningsstöd i årskurs 1 i , grundsärskolan, spe- 2017/18:14 cialskolan och sameskolan ska ändras så att ordet bedömningsstöd ersätts med nationella bedömningsstöd (29 kap. 28 a §). och föreslår att det nationella stödet för kunskapsbedömning och betygssättning kompletteras med dels ett nationellt system för kvalitetsjämförelser mellan skolor och skolhuvudmän, dels ett system som kan mäta elevernas progression på individnivå i resultaten av utbildningen. Som en följd av sexpartiöverenskommelsen inom ramen för (SOU 2013:56, prop. 2013/14:112) uppdrogs 2013 åt att i en databas tillhandahålla kvalitets- och resultatinformation för allmänhetens insyn, som instrument för att kunna jämföra skolors och skolhuvudmäns kvalitet (U2013/6124/GV). Databasen finns tillgänglig på webbplats. Regeringen konstaterar således att det redan finns ett nationellt system för kvalitetsjämförelser i drift. Enligt sexpartiöverenskommelsen ska systemet – utöver den information som systemet ska innehålla enligt förordningen (2015:195) om ett nationellt informationssystem för skolväsendet – presentera information om utvecklingen av elevernas kunskapsresultat, så kallat förädlingsvärde. Detta har dock ännu inte varit möjligt att presentera då bedömt att dagens betygs- och provsystem inte har den stabilitet som krävs för att på ett rättvisande sätt beskriva kunskapsutvecklingen för elever och skolor, t.ex. på grund av betygsinflation. Förslagen i denna proposition syftar till att öka stabiliteten i provsystemet och likvärdigheten i lärarnas kunskapsbedömning av eleverna, vilket förbättrar förutsättningarna för att införa ett sådant system . Vad slutligen gäller FUB:s förslag att det bör utvecklas ett motsvarande system för kunskapsbedömning för grundsärskolan och gymnasiesärskolan kan konstateras att erbjuder olika bedömningsstöd som är frivilliga för lärare att använda för dessa skolformer. Vidare är det från obligatoriskt för huvudmän i grundsärskolan att använda bedömningsstöd i svenska, svenska som andraspråk samt matematik i årskurs 1 (10 kap. 11 § skolförordningen). Bedömningsstöden för grundsärskolan och gymnasiesärskolan ingår i de bedömningsstöd som behandlas i denna proposition. 6.2Elevlösningar av de nationella proven bör bedömas av någon annan än den undervisande läraren och vara avidentifierade Regeringens bedömning: Elevlösningar av nationella prov bör bedömas av någon annan än den undervisande läraren. Elevlösningar på digitaliserade nationella prov bör vara avidentifierade. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens bedömning. Utredningen föreslår dessutom att om det finns särskilda skäl ska rektorn få besluta att en elevlösning inte ska vara avidentifierad för den Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna har tillstyrkt eller har inga synpunkter på förslaget om att det inte ska vara den undervisande läraren som bedömer de egna elevernas provsvar, däribland , , Kriminalvården, och Vuxenutbildning i Samverkan (ViS). och Internationella Engelska skolan AB anger att det är av avgörande betydelse för likvärdigheten i betygssättning att nationella prov rättas av andra än elevens undervisande och betygssättande lärare och lyfter fram det positiva med sambedömningsaktiviteter mellan olika skolor. utvärdering påpekar att objektiv extern rättning fordrar att den externa rättaren är helt oberoende av den huvudman vars prov han eller hon rättar. , och lyfter med olika ordval fram den stora betydelse för lärares kompetens- och fortbildning och professionsutveckling som bedömning av egna och andra elevers kunskaper och lärande kontinuerligt erbjuder. Några remissinstanser, däribland Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor, betonar vikten av att bl.a. förslagen om avidentifiering och extern bedömning av provsvar grundligt utreds och utvärderas innan de påbörjas, för att säkerställa att elever med funktionsnedsättning inte kommer till korta om det inte är den undervisande läraren som bedömer provsvaret. är skeptiskt till en ökad användning av extern bedömning men ser mer positivt på medbedömning, alltså att det är minst två av varandra oberoende bedömare som bedömer en elevlösning. Medbedömning lyfts även av bl.a. och fram som intressant. Denna form av extern bedömning bedöms dock vara resurskrävande av t.ex. och utvärdering. , och kommuner liksom och anser att det borde införas någon form av central rättning i statlig regi. bedömer dock att central rättning sannolikt inte skulle motivera den föreslagna insatsen och att det skulle riskera att beskära lärarnas professionalitet. finner inga belägg för att extern bedömning skulle ge effekter på likvärdigheten och rekommenderar i stället att provbetyget, vid extern rättning, ges vid sidan av kurs- eller ämnesbetyget. Handikappförbunden är även de kritiska och anser att förslagen inte är tillräckligt genomarbetade och lämnar i stället kompletterande förslag om extern bedömning. Nästan alla remissinstanser som yttrat sig är positiva till förslaget att elevlösningar som görs på dator ska vara avidentifierade, däribland Datainspektionen, Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor, , , och kommuner, Internationella Engelska skolan i , , i samverkan (ViS), Kommuner och Landsting och . påtalar att det inte ska vägas in om ett prov anpassats beroende på funktionsnedsättning och avstyrker därför utredningens förslag att elevlösningar inte ska vara avidentifierade om det finns särskilda skäl. anser att det för vissa elever med funktionsnedsättningar är nödvändigt att den lärare som bedömer elevlösningarna känner till elevernas situation för att kunna göra en likvärdig och rättvis bedömning. Handikappförbunden och framför båda att det är viktigt att man inom ramen för ett försök med avidentifierade elevuppsatser särskilt granskar och utreder hur det slår mot elever som får anpassningar för att genomföra ett nationellt prov. Skälen till regeringens bedömning Elevlösningar bör bedömas av någon annan än den undervisande läraren har i uppdrag att genomföra viss central rättning av elevlösningar av nationella prov i , gymnasieskolan och i vuxenutbildning på gymnasial nivå. Skolinspektionens senaste redovisning av resultatet av ombedömningen av nationella prov, som gjordes (U2016/04945/GV), visade att det i av fallen var den undervisande läraren som bedömt elevernas provsvar. Drygt hälften av alla elevlösningar hade dock varit föremål för någon form av organiserad process för sambedömning vid skolan, dvs. att lärare samarbetat om bedömning eller betygssättning, t.ex. genom att bedöma elevers prestationer tillsammans eller genom att diskutera bedömningen av elevernas provsvar. Enligt Skolinspektionen är den genomsnittliga skillnaden mellan skolans bedömning och Skolinspektionens ombedömning signifikant mindre för provsvar som bedömts av någon annan än elevens ordinarie lärare. Skolinspektionen drar därför slutsatsen att lärare vid skolor där någon form av sambedömning förekommer är mer restriktiva i sin bedömning än skolor där ordinarie lärare ensam bedömer sina elevers provsvar. Även har i en granskning av det svenska skolsystemet framfört att det är problematiskt att undervisande lärare i bedömer sina egna elevers lösningar av nationella prov och kritiserar för att helt förlita sig på dessa bedömningar (Improving Schools in : An Perspective, 2015). Det är enligt regeringens uppfattning viktigt att öka såväl likvärdigheten i lärarnas bedömningsarbete som att stärka elevernas rättssäkerhet vid betygssättningen. Det har också funnits en tendens till att elever får allt högre betyg trots att deras kunskaper inte tycks öka i motsvarande mån. Det bör därför vara någon annan än den undervisande läraren som bedömer elevernas provsvar på de nationella proven, s.k. extern bedömning. Regeringen anser även, i likhet med vad utredningen och flera remissinstanser framför, att lärares samverkan vid bedömning av elevlösningar och de kollegiala diskussioner som arbetet ger upphov till är ett viktigt verktyg för professionsutvecklingen när det gäller bedömning och utvärdering av elevers kunskaper och lärande, och därmed även av lärarens egen undervisning. Det är därför inte lämpligt att, som bland annat kommun, och föreslår, införa ett system där elevlösningar av nationella prov rättas på statlig nivå. Regeringen delar således universitets, och Skolledarförbunds uppfattning att det är betydelsefullt för lärarkollektivets fortbildning att kontinuerligt delta i bedömningen av elevers lösningar av nationella prov. Däremot anser regeringen att förslag, dvs. att det bör införas krav på sambedömning i alla ämnen och årskurser, skulle föra för långt. Även om sambedömning, som innebär att lärare på olika sätt samverkar i arbetet med bedömning av elevlösningar, skulle kunna öka lärarnas generella bedömarkompetens så skulle ett krav som avser sambedömning i alla ämnen och årskurser innebära att ytterligare arbetstid för att bedöma elevlösningar ålades lärarna. Av samma skäl bör det enligt regeringens uppfattning inte ställas krav på s.k. medbedömning av elevlösningar av nationella prov, dvs. att två lärare oberoende av varandra ska bedöma en elevlösning. Däremot är det förstås inte något som hindrar eller utesluter att skolor väljer att använda sig av sambedömning eller medbedömning av elevlösningar på nationella prov, så länge det är andra lärare än den undervisande läraren i aktuellt ämne eller kurs som deltar i bedömningen. har i ett tillkännagivande anfört att regeringen bör återkomma till med ett förslag om att extern rättning av nationella prov ska införas. I betänkandet anförs bl.a. att likvärdigheten i bedömningen av de nationella proven måste förstärkas och att det är angeläget att på alla sätt arbeta med effektiva åtgärder som kan utveckla detta. anser därför att regeringens beredning av utredningens förslag ska utmynna i ett införande av extern rättning av nationella examinatorer (bet. 2015/16:UbU14, punkten 30, rskr. 2015/16:228). I ytterligare ett tillkännagivande har anfört att regeringen bör vidta åtgärder för att införa digitala och centralt rättade nationella prov (bet. 2016/17:UbU17, punkten 10, rskr. 2016/17:250). Regeringen anser i likhet med att någon annan än den undervisande läraren bör bedöma elevernas provsvar, men föreslår ett annat tillvägagångssätt. Regeringen föreslår, i likhet med utredningen, att extern bedömning ska införas i den betydelsen att någon annan än den undervisande läraren ska bedöma elevlösningar på de nationella proven, ett förfarande som Skolinspektionens omrättning har visat har en återhållande effekt. Med tanke på att det förekommer tendenser till betygsinflation är det angeläget att åstadkomma en sådan återhållande effekt. Att däremot införa ett system med centralt rättade prov av nationella examinatorer eller ett särskilt bedömningsinstitut, så som pekar på, skulle dock enligt regeringens mening innebära ett traditionsbrott, inte minst när det gäller tilliten till lärarkåren och lärarnas förmåga att göra kvalitativa bedömningar. Såsom utredningen och flera remissinstanser lyft fram är lärares samverkan vid bedömning av elevlösningar och de kollegiala diskussioner som arbetet ger upphov till ett viktigt verktyg för professionsutvecklingen när det gäller bedömning och utvärdering av elevers kunskaper och lärande, och därmed även av lärarens egen undervisning. Dessutom skulle en central funktion som ansvarar för rättning sannolikt vara hänvisad till att rekrytera lärare för att utföra sin uppgift. Skolinspektionen rekryterar lärare som på sin fritid arbetar med inspektionens ombedömningsuppdrag. Mot bakgrund av den lärarbrist som råder i landet vore det olyckligt om inrättandet av en central funktion, som till skillnad från Skolinspektionen skulle ha i uppgift att inte bara rätta ett urval av elevlösningar på nationella prov utan alla elevlösningar, fick till följd att verksamma lärare lämnade sina tjänster för att i stället ägna sig åt att rätta 2017/18:14 nationella prov. Regeringen avser därför att i förordning föreskriva att elevlösningar av nationella prov ska bedömas av annan än den undervisande läraren. Hänsyn måste då tas till olika huvudmäns och skolors skiftande förutsättningar. När de nationella proven har digitaliserats kommer utbytet av elevlösningar mellan olika huvudmän förenklas, varför krav då bör kunna ställas på att elevlösningar ska bedömas av lärare som inte är anställda av elevens huvudman (se vidare avsnitt 6.4). tillkännagivanden om vem som ska rätta elevlösningar får därmed anses slutbehandlade. tillkännagivande om digitala prov behandlas i avsnitt 6.4. Elevlösningar av digitaliserade nationella prov bör vara avidentifierade Som redan nämnts ger Skolinspektionens omrättningar av nationella prov en tydlig bild av att lärare som bedömer sina egna elevers provsvar tenderar att sätta högre provbetyg än Skolinspektionens ombedömare. Av Skolinspektionens redovisning av resultatet av ombedömningen 2015 framgår att endast en av fem elevlösningar var avidentifierade då ursprungsbedömningen gjordes. I gymnasieskolan var dock andelen avidentifierade elevlösningar större eftersom det där är vanligare att elever avger sina provsvar på dator. Skolinspektionen lyfter fram elevernas handstil som en betydande faktor som gör att specifika elevlösningar kan kopplas till enskilda elever, trots att namnet maskerats. Enligt Skolinspektionen underlättas avidentifieringen avsevärt om proven skrivs på dator. Mot bakgrund av Skolinspektionens redovisningar gör regeringen bedömningen att det i förordning bör föreskrivas att elevlösningar av nationella prov som görs på dator ska vara avidentifierade för den lärare som bedömer elevlösningen. Denna bedömning stöds av majoriteten av remissinstanserna. Avidentifierade elevlösningar bedöms även ge förutsättningar för ökad jämställdhet mellan flickor och pojkar. Enligt utredningen, som hänvisar till utvärderingar av och , får flickor i större utsträckning än pojkarna ett högre slutbetyg än provbetyg. Med avidentifierade elevlösningar kan dessa skillnader något utjämnas. I likhet med , och till skillnad från , ser inte regeringen någon anledning att i vissa fall undanta elevlösningar där provsituationen på något sätt anpassats för en elev med funktionsnedsättning. Anpassning av prov ska göras för att en elevs funktionsnedsättning inte ska påverka elevens möjlighet att visa sina kunskaper i provsituationen. Däremot är det, som Handikappförbunden och framhåller, givetvis viktigt att det i utvecklingsarbetet med avidentifierade elevlösningar noggrant utreds och provas ut hur olika anpassningar för elever med funktionsnedsättning bör utformas. 6.3Resultat på nationella prov ska särskilt beaktas vid betygssättning Regeringens förslag: Vid betygssättning i ett ämne eller en kurs som det ges nationella prov i ska elevens resultat på det nationella provet Provresultatet eller resultat på delprov ska dock inte särskilt beaktas om det finns särskilda skäl. Regeringens bedömning: De nationella proven bör huvudsakligen vara betygsstödjande.