prop · H403162d2 · 2017-01-01 00:00:00 — Även i dessa övriga fall bör värdepappersföretag på förhand informera kunder om alla kostnader och avgifter i samband med investeringstjänsten och inköpspriset för det berörda finansiella instrumentet. Vidare bör värdepappersföretag fullgöra alla andra skyldigheter att tillhandahålla ändamålsenlig information om riskerna med det berörda finansiella instrumentet i enlighet med artikel 24.4 b i direktiv /65/EU eller i efterhand ge sina kunder tillfredsställande rapporter om de tjänster som tillhandahålls i enlighet med artikel 25.6 i direktiv /65/EU, inbegripet kostnadsaspekter. (78)För att säkerställa att kunderna är medvetna om alla kostnader och avgifter som uppkommer, liksom utvärdering av sådan information och jämförelse med olika finansiella instrument och investeringstjänster bör värdepappersföretag förse kunder med tydlig och utförlig information om alla kostnader och avgifter innan tillhandahållandet av tjänster. Förhandsinformation om kostnaderna i samband med det finansiella instrumentet eller stödtjänster kan tillhandahållas på grundval av ett förmodat investeringsbelopp. De kostnader och avgifter som redovisas bör motsvara de kostnader som kunden skulle ha ådragit sig på grundval av det förmodade investeringsbeloppet. Exempelvis bör ett värdepappersföretag, om det erbjuder en rad löpande tjänster med olika avgifter för varje tjänst, lämna upplysningar om kostnaderna för den tjänst kunden tecknade. Vad gäller efterhandsinformation, bör information om kostnader och avgifter återspegla kundens faktiska investeringsbelopp då dessa uppgifter lämnas. (79)För att säkerställa att investerare får information om alla kostnader och avgifter i enlighet med artikel 24.4 i direktiv /65/EU bör den underliggande marknadsrisken förstås som att den endast avser rörelser i värdet på det investerade kapitalet som direkt förorsakas av rörelser i värdet på underliggande tillgångar. Transaktionskostnader och förvaltningsavgifter för finansiella instrument bör därför också inkluderas i den sammanställning av kostnader och avgifter som krävs och bör beräknas utifrån rimliga antaganden, som åtföljs av en förklaring om att dessa uppskattningar bygger på antaganden och kan avvika från de kostnader och avgifter som faktiskt kan komma att uppstå. Genom att följa samma mål om full öppenhet och insyn bör praxis som inbegriper nettning av kostnader inte undantas från skyldigheten att lämna information om kostnader och avgifter. Redovisningen av kostnader och avgifter bygger på principen att varje skillnad mellan priset på en position för företaget och motsvarande pris för kunden bör offentliggöras, vilket också inbegriper prishöjningar och prissänkningar. (80)Medan värdepappersföretag bör sammanställa alla kostnader och avgifter i enlighet med artikel 24.4 i direktiv /65/EU och ge sina kunder de totala kostnaderna uttryckta både som ett penningbelopp och ett procenttal, bör värdepappersföretag dessutom ha rätt att tillhandahålla kunder eller presumtiva kunder separata sifferuppgifter med totala startkostnader och startavgifter, totala löpande kostnader och avgifter och totala utträdeskostnader. (81)Värdepappersföretag som distribuerar finansiella instrument med otillräcklig information om kostnader och avgifter, bör dessutom informera sina kunder om dessa kostnader samt alla andra kostnader och tillhörande avgifter i samband med tillhandahållande av investeringstjänster avseende dessa finansiella instrument för att säkerställa kundernas rätt till fullständig information om kostnader och avgifter. Detta skulle vara fallet för värdepappersföretag som distribuerar andelar i företag för kollektiva investeringar för vilka transaktionskostnader inte har lämnats genom till exempel andelar i fondföretags förvaltningsbolag. I sådana fall bör värdepappersföretagen upprätthålla kontakter med fondföretags förvaltningsbolag för att erhålla relevant information. (82)För att öka transparensen för kunder om därtill hörande kostnader för deras investeringar och utförandet av deras investeringar gentemot gällande kostnader och avgifter , bör värdepappersföretagen regelbundet lämna uppgifter i efterhand också när värdepappersföretagen har eller har haft en pågående relation med kunden . Uppgifter som lämnas i efterhand av alla relevanta kostnader och avgifter bör ske individuellt. Värdepappersföretagen kan regelbundet lämna uppgifter i efterhand genom att bygga på befintliga rapporteringskrav, såsom skyldigheter för företag som utför andra handelsorder än portföljförvaltning, portföljförvaltning eller innehav av kunders finansiella instrument eller medel. (83)Den information som ett värdepappersföretag måste lämna till kunder när det gäller kostnader och avgifter inbegriper information om betalningssätt eller fullgörande av kontrakt om tillhandahållande av investeringstjänster och alla andra kontrakt avseende det finansiella instrument som erbjuds. Därvid är betalningssättet i allmänhet relevant om ett kontrakt om ett finansiellt instrument avslutas genom kontantavveckling. Arrangemangen för fullgörande är i allmänhet relevanta om det finansiella instrumentet vid avslut kräver överlämning av aktier, obligationer, en warrant, guld eller ett annat instrument eller en annan råvara. (84)I fråga om lämplighetsbedömning i enlighet med artikel 25.2 i direktiv /65/EU och bedömningen av om produkten eller tjänsten är ändamålsenlig för kunden i enlighet med artikel 25.3 i samma direktiv, är det nödvändigt att göra klar skillnad mellan hur de olika bedömningarna ska tillämpas. Dessa bedömningar har olika syfte med hänsyn till vilka investeringstjänster de avser och har olika funktioner och egenskaper. (85)Värdepappersföretag bör i lämplighetsrapporten inkludera och fästa kundernas uppmärksamhet på information om huruvida de rekommenderade tjänsterna eller instrumenten sannolikt kommer att kräva att den icke-professionella kunden gör en periodisk översyn av arrangemangen. Detta inbegriper situationer då det är troligt att en kund behöver få råd om att en investeringsportfölj ska återföras till den från början rekommenderade fördelningen när det finns en sannolikhet att portföljen kan avvika från målet för tillgångsallokering. (86)För att ta hänsyn till marknadsutvecklingen och säkerställa samma nivå av investerarskyddet bör det klargöras att värdepappersföretag bör förbli ansvariga för att göra lämplighetsbedömningar när investeringsrådgivning eller portföljförvaltningstjänster tillhandahålls helt eller delvis genom ett automatiskt eller halvautomatiskt system. (87)Enligt lämplighetsbedömningen i enlighet med kravet i artikel 25.2 i direktiv /65/EU bör det också klargöras att värdepappersföretag bör göra en lämplighetsbedömning, inte bara när rekommendationer om att köpa ett finansiellt instrument lämnas, utan för alla beslut om att handla inklusive om de ska köpa, behålla eller sälja en investering. (88)Vid tillämpningen av artikel 25.2 i direktiv /65/EG kan en transaktion vara olämplig för en kund eller en presumtiv kund på grund av riskerna med de därtill hörande finansiella instrumenten, transaktionens typ, orderns särdrag eller handelns frekvens. Ett antal transaktioner som var för sig är lämpliga kan vara olämpliga om rekommendationen eller beslutet att handla fattas med en frekvens som inte ligger i kundens bästa intresse. När det gäller portföljförvaltning kan en transaktion också vara olämplig om den skulle leda till en portfölj med olämplig sammansättning. (89)En portföljförvaltares rekommendation, anmodan eller råd till en kund som innebär att kunden bör ge portföljförvaltaren en befogenhet eller förändra den befogenhet som utgör gränserna för portföljförvaltarens diskretionära bedömning, bör detta betraktas som en rekommendation i den mening som avses i artikel 25.2 i direktiv /65/EG. (90)För att skapa rättssäkerhet och göra det möjligt för kunderna att bättre förstå hur de tjänster som tillhandahålls är beskaffade, bör värdepappersföretag som tillhandahåller investeringstjänster eller sidotjänster till kunder ingå ett skriftligt ramavtal med kunden, där företagets och kundens viktigaste rättigheter och skyldigheter anges. (91)Denna förordning bör inte innehålla några krav på att de behöriga myndigheterna ska godkänna innehållet i ramavtalet mellan ett värdepappersföretag och dess kunder. Inte heller bör den förhindra dem från att godkänna detta, i den utsträckning ett sådant godkännande enbart är baserat på företagets uppfyllande av skyldigheterna enligt direktiv /65/EG om att handla hederligt, rättvist och professionellt i enlighet med sina kunders bästa intresse och att dokumentera uppgifter om värdepappersföretagens och deras kunders rättigheter och skyldigheter, samt övriga villkor som gäller när företagen tillhandahåller tjänster till sina kunder. (92)De uppgifter ett värdepappersföretag är skyldigt att bevara bör vara anpassade till typen av verksamhet och de olika investeringstjänster och investeringsverksamheter som utförs, förutsatt att dokumenteringskraven i direktiv /65/EU, och rådets förordning (EU) nr 600/201410, och rådets förordning nr 596/2014, och rådets direktiv 10Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 600/2014 av om marknader för finansiella instrument och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (EUT L 173, , s. 84). 2014/57/EU11 och i denna förordning är uppfyllda och att de behöriga myndigheterna kan utföra sina tillsynsuppgifter och vidta åtgärder för efterlevnad i syfte att säkerställa både investerarskyddet och marknadsintegriteten. (93)Med tanke på betydelsen av rapporter och regelbundna meddelanden till alla kunder, och utvidgningen av artikel 25.6 i direktiv /65/EU till att omfatta relationen till godtagbara motparter, bör de rapporteringskrav som fastställs i denna förordning tillämpas på alla kategorier av kunder. Med beaktande av karaktären på samspelet med godtagbara motparter bör värdepappersföretag tillåtas att ingå avtal om specifikt innehåll och tidpunkt för rapportering som skiljer sig från vad som gäller för icke- professionella och professionella kunder. (94)Om ett värdepappersföretag som tillhandahåller portföljförvaltningstjänster är skyldigt att tillhandahålla kunder eller presumtiva kunder med information om de olika slags finansiella instrument som kan ingå i kundportföljen och om de olika slags transaktioner som kan utföras i dessa instrument, bör denna information separat ange om värdepappersföretaget har befogenhet att investera i finansiella instrument som inte har tagits upp till handel på en reglerad marknad, i derivat eller i icke-likvida eller mycket volatila instrument eller att genomföra blankning, förvärv med lånade medel, transaktioner för värdepappersfinansiering, eller någon annan transaktion som inbegriper marginalbetalningar, ställande av säkerheter eller valutarisker. (95)Kunderna bör informeras om resultatutvecklingen för deras portfölj och värdeminskningen på deras ursprungliga investeringar. När det gäller portföljförvaltning, bör detta fastställas vid en depreciering på , och därefter i multiplar av av hela portföljens samlade värde och bör inte gälla för individuella innehav. (96)Vid tillämpning av rapporteringskraven med avseende på portföljförvaltning avses med eventualförpliktelsetransaktion en transaktion som innebär en faktisk eller potentiell förpliktelse för kunden som överstiger kostnaden för att förvärva instrumentet. (97)Vid tillämpning av bestämmelserna om rapportering till kunder bör en hänvisning till orderns typ tolkas som en hänvisning till dess status som limiterad order, börsorder eller en annan specifik ordertyp. (98)Vid tillämpning av bestämmelserna om rapportering till kunder bör en hänvisning till orderns beskaffenhet tolkas som en hänvisning till order för att teckna sig för värdepapper eller att utnyttja en option eller liknande kundorder. (99)När ett värdepappersföretag fastställer sina riktlinjer för utförande av ordern i enlighet med artikel 27.4 i direktiv /65/EG, bör företaget bedöma den relativa betydelsen av de faktorer som nämns i artikel 27.1 i det direktivet, eller åtminstone fastställa ett förfarande genom vilket det bestämmer dessa faktorers relativa betydelse, så att företaget kan uppnå bästa möjliga resultat för sina kunder. För att riktlinjerna ska få effekt bör värdepappersföretaget välja de handelsplatser som gör det möjligt för företaget att konsekvent uppnå bästa möjliga resultat vad gäller utförandet av kundorder. För att uppfylla de rättsliga förpliktelserna för bästa möjliga resultat kommer värdepappersföretagen, när de tillämpar kriterier för bästa möjliga resultat för professionella kunder, normalt inte att använda samma handelsplatser för transaktioner för värdepappersfinansiering som för andra transaktioner. Det beror på att 11Europaparlamentets och rådets direktiv /57/EU av om straffrättsliga påföljder för marknadsmissbruk (EUT L 173, , s. 179). transaktioner för värdepappersfinansiering används som en finansieringskälla mot ett åtagande att låntagaren lämnar tillbaka likvärdiga värdepapper och att villkoren för transaktioner för värdepappersfinansiering normalt fastställs bilateralt mellan motparterna innan ordern verkställs. Valet av handelsplatser för transaktioner för värdepappersfinansiering är därför mer begränsat än i fallet med andra transaktioner, eftersom det beror på de särskilda villkor som på förhand fastställs mellan motparterna och om det finns en särskild efterfrågan på dessa handelsplatser för de finansiella instrument som avses. Följaktligen bör det i de riktlinjer för utförande av order som värdepappersföretagen infört tas hänsyn till de särskilda egenskaperna i transaktioner för värdepappersfinansiering och en separat förteckning bör föras över de handelsplatser som används för transaktioner för värdepappersfinansiering. Ett värdepappersföretag bör tillämpa riktlinjerna för utförande på varje kundorder som det utför med avseende på att uppnå bästa möjliga resultat för kunden i enlighet med dessa riktlinjer. (100)För att säkerställa att värdepappersföretagen, när de överför eller placerar kundernas order hos andra enheter för utförande, agerar i sina kunders bästa intresse i enlighet med artikel 24.1 i direktiv /65/EU och artikel 24.4 i direktiv /65/EU vad gäller att tillhandahålla ändamålsenlig information till kunder om företaget och dess tjänster, bör värdepappersföretag tillhandahålla kunder ändamålsenlig information om de fem största handelsplatserna för varje klass av finansiella instrument till vilka de överför eller placerar kundorder och till sina kunder lämna information om kvaliteten på utförandet, i enlighet med artikel 27.6 i direktiv /65/EG och motsvarande genomförandeåtgärder. Värdepappersföretag som överför eller lägger order hos andra enheter för utförande får välja en enda enhet för utförande bara om de kan visa att detta gör det möjligt för dem att stadigvarande uppnå bästa möjliga resultat för sina kunder och när de rimligen kan förvänta sig att den valda enheten kommer att göra det möjligt för dem att uppnå resultat för kunderna som är minst lika goda som de resultat som de rimligen skulle kunna förvänta sig av att använda alternativa enheter för utförande. Denna rimliga förväntan bör underbyggas av relevanta data som offentliggörs i enlighet med artikel 27 i direktiv /65EG eller genom internanalys som utförs av dessa värdepappersföretag. (101)För att säkerställa att ett värdepappersföretag uppnår bästa möjliga resultat för kunden när det utför en icke-professionell kundorder där kunden inte har lämnat några specifika instruktioner, bör företaget beakta alla faktorer som gör det möjligt för företaget att uppnå bästa möjliga resultat med hänsyn till den totala ersättningen, dvs. priset på det finansiella instrumentet och kostnaderna i samband med utförandet. Snabbheten, sannolikheten för utförande och avslut, orderns storlek och egenskaper, marknadseffekten och alla övriga implicita transaktionskostnader bör bara ges företräde framför det omedelbara priset och de omedelbara kostnaderna när de bidrar till att uppnå bästa möjliga resultat med hänsyn till den totala betalningen för den icke- professionella kunden. (102)Om ett värdepappersföretag utför en order enligt specifika instruktioner från en kund bör företaget bara anses ha uppfyllt sina skyldigheter i fråga om bästa utförande med avseende på den del eller aspekt av ordern som kundinstruktionerna avser. Det faktum att kunden har gett specifika instruktioner som omfattar en del eller en aspekt av ordern bör inte anses lösa värdepappersföretaget från dess skyldigheter i fråga om bästa utförande med avseende på andra delar eller aspekter av kundordern som inte omfattas av dessa instruktioner. Ett värdepappersföretag bör inte ge en kund incitament att ge det instruktioner om att utföra en order på ett särskilt sätt genom att det antingen uttryckligen anger eller underförstått antyder innehållet i instruktionen för kunden, om företaget rimligen bör vara medvetet om att en instruktion med ett sådant innehåll troligen kommer att hindra företaget från att uppnå bästa resultat för den kunden. Detta bör dock inte hindra ett företag från att uppmana en kund att välja mellan två eller flera angivna handelsplatser, förutsatt att dessa handelsplatser är förenliga med företagets riktlinjer för utförande. (103)Om ett värdepappersföretag utför transaktioner för egen räkning med kunder bör detta betraktas som utförande av kundorder, och därför omfattas av kraven i direktiv /65/EG och i denna förordning, särskilt kraven med avseende på bästa utförande. Om ett värdepappersföretag emellertid lämnar ett bud till en kund, och detta bud skulle uppfylla värdepappersföretagets skyldigheter i enlighet med artikel 27.1 i direktiv /65/EG om företaget utförde transaktionen som budet lämnades, bör i så fall företaget uppfylla samma skyldigheter om det utför budet efter det att kunden har godtagit budet, förutsatt att det, med hänsyn till de föränderliga marknadsvillkoren och den tid som löpt från det att budet lämnades till dess att det accepterades, inte är uppenbart föråldrat. (104)Kravet på att uppnå bästa möjliga resultat när kundorder utförs gäller för alla typer av finansiella instrument. Med tanke på olikheterna i marknadsstrukturerna och i de finansiella instrumentens struktur kan det dock vara svårt att fastställa och tillämpa en enhetlig standard och ett enhetligt förfarande för bästa utförande som är gångbart och effektivt för alla kategorier av instrument. Skyldigheterna beträffande bästa utförande bör därför tillämpas på ett sådant sätt att hänsyn tas till de olika omständigheterna i samband med utförande av order som avser särskilda typer av finansiella instrument. När det exempelvis gäller bästa utförande kan man inte jämföra transaktioner med ett skräddarsytt OTC-instrument, som innebär ett unikt kontraktsförhållande som är skräddarsytt efter kundens och värdepappersföretagets behov, med transaktioner som avser aktier som handlas på centraliserade handelsplatser. Eftersom skyldigheter beträffande bästa utförande tillämpas på alla finansiella instrument, oavsett om de handlas på handelsplatser eller OTC, bör värdepappersföretag samla in relevanta marknadsdata för att kontrollera om det erbjudna till en kund är rättvist och bidrar till skyldigheten beträffande bästa möjliga utförande. (105)Bestämmelserna i denna förordning om riktlinjerna för utförande påverkar inte ett värdepappersföretags allmänna skyldighet i enlighet med artikel 27.7 i direktiv /65/EG att övervaka hur effektivt deras system och riktlinjer för utförande av order fungerar och regelbundet bedöma de handelsplatser som anges i riktlinjerna för utförande av order. (106)I denna förordning bör det inte att krävas en dubblering av insatserna för bästa utförande mellan ett värdepappersföretag som tillhandahåller tjänsten att ta emot och vidarebefordra order eller portföljförvaltning och varje värdepappersföretag till vilket det värdepappersföretaget vidarebefordrar sina order för utförande. (107)Skyldigheten att tillhandahålla bästa möjliga utförande av order enligt direktiv /65/EG kräver att värdepappersföretagen vidtar alla lämpliga åtgärder för att uppnå bästa möjliga resultat för sina kunder. Kvaliteten på utförandet, som innefattar sådana aspekter som snabbhet och sannolikhet för utförande (verkställighetsgrad) samt möjlighet till och förekomst av prisförbättring, är en viktig faktor när det gäller bästa utförande. Hur tillgängliga, jämförbara och konsoliderade datauppgifterna är vad gäller kvaliteten på de olika handelsplatsernas utförande, är avgörande för om värdepappersföretagen och investerarna ska kunna identifiera de handelsplatser som tillhandahåller högsta kvalitet på utförandet för sina kunder. För att få bästa möjliga utföranderesultat för en kund bör värdepappersföretag jämföra och analysera relevanta data, däribland de som offentliggjorts i enlighet med artikel 27.3 i direktiv /65/EU och motsvarande genomförandeåtgärder. (108)Värdepappersföretag som utför order bör kunna inkludera en enda handelsplats i sina riktlinjer endast om de kan visa att detta gör det möjligt för dem att stadigvarande uppnå bästa möjliga utförande för sina kunder. Värdepappersföretag bör välja en enda handelsplats bara om de har skäl att misstänka att den utvalda handelsplatsen kommer att göra det möjligt för dem att få fram resultat för kunder som är minst lika bra som de resultat som de rimligen kunde förvänta sig av att använda alternativa handelsplatser. Denna rimliga förväntning måste understödjas genom relevanta data som offentliggjorts i enlighet med artikel 27 i direktiv /65/EG eller från andra interna analyser som företagen utför. (109)Omfördelning av transaktioner bör anses vara till nackdel för kunden om värdepappersföretaget eller en särskild kund ges otillbörligt företräde som en effekt av omfördelningen. (110)Utan att det påverkar förordning (EU) nr 596/2014 bör kundorder, vid tillämpning av bestämmelserna i denna förordning om hantering av kundorder, inte behandlas som i övrigt jämförbara kundorder om de tas emot via olika medier och det inte är praktiskt möjligt för dem att hantera kundorderna fortlöpande. Dessutom bör ett värdepappersföretags användning av information avseende en ännu inte utförd kundorder för att handla för egen räkning i de finansiella instrument som kundordern avser, eller i därmed relaterade finansiella instrument, betraktas som missbruk av den informationen. Enbart det faktum att marknadsgaranter eller marknadsorgan, som auktoriserats att agera som motparter, begränsar sig till att bedriva sin legitima verksamhet att köpa och sälja finansiella instrument eller att personer, som auktoriserats att utföra order för tredje parts räkning, begränsar sig till att utföra en order på lämpligt sätt, bör dock inte i sig självt anses utgöra missbruk av information. (111)Vid bedömningen av huruvida en marknad uppfyller de krav som anges i artikel 33.3 a i direktiv /65/EU, att av de emittenter vars värdepapper är upptagna till handel på marknaden är små och medelstora företag, bör behöriga myndigheter använda sig av ett flexibelt tillvägagångssätt när det gäller marknader som inte tidigare bedrivit någon affärsverksamhet, nybildade små och medelstora företag vars finansiella instrument har tagits upp till handel för en period på mindre än och emittenter som bara utfärdar icke-aktierelaterade finansiella instrument. (112)Med tanke på mångfalden handelsmodeller för befintliga MTF-plattformar med fokus på små och medelstora företag i unionen och för att säkerställa goda resultat för den nya kategorin tillväxtmarknad för små och medelstora företag är det ändamålsenligt att ge tillväxtmarknader för små och medelstora företag ett visst mått av flexibilitet vid bedömningen av om emittenterna är passande för deras handelsplats.