prop · H5031 · 2017-09-20 00:00:00 — Härledning av anslagsnivån 2018–2020 för 1:4 Stöd med anledning av Anslagsutveckling 1:5 Bidrag för arbete mot långtidsarbetslöshet ......... Härledning av anslagsnivån 2018–2020 för 1:5 Bidrag för arbete mot P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 U T G I F TS O M R Å D E 2 5 Kommunsektorns totala konsumtionsutgifter fördelade efter Årets resultat som andel av skatteintäkter och generella statsbidrag ..... Resultat före extraordinära poster ............................................................ Andelen kommuner och landsting som redovisat positiva resultat ........ Soliditet inklusive hela pensionsåtagandet................................................ Köp av verksamhet i olika kommungrupper ............................................ Statsbidragen till kommunsektorn............................................................ Utbetalade bidrag i utjämningssystemet för LSS-kostnader 2004–2016 19 P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 U T G I F TS O M R Å D E 2 5 1 Förslag till riksdagsbeslut 1.för anvisar ramanslagen under utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner enligt tabell 1.1. Bidrag till kommunalekonomiska organisationer Stöd med anledning av flyktingsituationen Bidrag för arbete mot långtidsarbetslöshet P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 U T G I F TS O M R Å D E 2 5 2 Utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner Utgiftsområdet Allmänna bidrag till kommuner omfattar fem anslag. Inom ramen för anslaget 1:1 Kommunalekonomisk utjämning redovisas flera olika bidrag och avgifter (se avsnitt 2.6.1). Utgiftsområdet omfattar vidare anslaget 1:2 Utjämningsbidrag för LSS-kostnader (se avsnitt 2.6.2). Bidraget finansieras med en utjämningsavgift för kommuner (inkomsttitel 7121 Utjämningsavgift för LSS-kostnader). I utgiftsområdet ingår också anslagen 1:3 Bidrag till kommunalekonomiska organisationer (se avsnitt 2.6.3), 1:4 Stöd med anledning av flyktingsituationen (se avsnitt 2.6.4) och 1:5 Bidrag för arbete mot långtidsarbetslöshet (se avsnitt 2.6.5). Tabell 2.1 Utgiftsutveckling inom utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner 1:2 Utjämningsbidrag för LSS-kostnader 1:3 Bidrag till kommunalekonomiska organisationer 1:4 Stöd med anledning av flyktingsituationen 1:5 Bidrag för arbete mot långtidsarbetslöshet Totalt för utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner 1 Inklusive beslut om ändringar i statens budget 2017 och förslag till ändringar i samband med denna proposition. P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 U T G I F TS O M R Å D E 2 5 Förändringar av ramen för utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner I denna proposition föreslås utgiftsområdet öka med 2018 jämfört med . Ökningen beror i huvudsak på att regeringens förslag om sänkt skatt för pensionärer innebär att det kommunala skatte- underlaget minskar, vilket innebär en minskning av kommunernas och landstingens skatte- intäkter. Regeringen föreslår att kommuner och landsting kompenseras för det intäktsbortfall förslaget medför. Därutöver tillkommer andra ekonomiska regleringar som netto ökar anslags- nivån (se avsnitt 2.6.1). Tabell 2.2 Härledning av ramnivån 2018–2020 utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner Förändring till följd av: Pris- och löneomräkning 2 Överföring till/från andra 1Statens budget enligt beslut (bet. 2016/17:FiU10). Beloppet är således exklusive beslut om ändringar i statens budget. 2Pris- och löneomräkningen baseras på anvisade medel 2017. Övriga förändringskomponenter redovisas i löpande priser och inkluderar därmed en pris- och löneomräkning. Pris- och löneomräkningen –2020 är preliminär. 3Exklusive pris- och löneomräkning. Målet för utgiftsområdet är att skapa goda och likvärdiga ekonomiska förutsättningar för kommuner och landsting som bidrar till en effektiv verksamhet med hög kvalitet (prop. 2008/09:1 utg.omr. 25, bet. 2008/09:FiU3, rskr. 2008/09:150). 2.4.1Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder Resultatredovisningen avseende utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner skiljer sig från andra utgiftsområden. Ramarna för den kommunala verksamheten sätts av och regeringen i form av lagar och förordningar. An- svaret för en stor del av den svenska offentliga förvaltningen, såsom hälso- och sjukvård, omsorgsverksamhet samt utbildningsverksam- het, har på detta sätt ålagts kommunerna och landstingen. Utöver de lagreglerade uppgifter finns en fri sektor, inom vilken kommuner och landsting kan ombesörja egna angelägenheter, s.k. frivillig verksamhet. Genom den kommunala beskattningsrätten har kommunerna och landstingen ett långtgående ansvar för finansieringen av sina olika verksamheter. Skatteintäkterna utgör två tredjedelar av de totala intäkterna. Det är fullmäktige i varje kommun och landsting som tar ställning till huruvida kommunallagens (1991:900) krav på balanserad budget och god ekonomisk hushållning har uppfyllts, samt är ansvariga för verksamheternas resultat, kvalitet och innehåll. bidrar till finansieringen av de 1:1 Kommunalekonomisk utjämning), som 2016 utgjorde av intäkterna, dels via riktade statsbidrag, som formation om de olika riktade bidragen finns under andra utgiftsområden. På grund av ansvarsfördelningen mellan staten och kommunsektorn, samt det faktum att större delen av kommunsektorns intäkter utgörs av kommunala skatteintäkter, går det inte att följa upp hur de generella statsbidragen används eller dra slutsatser om sambandet mellan storleken på de generella statsbidragen, fördelningen av dessa och enskilda kommuners och landstings eko- nomiska resultat och finansiella ställning. Den uppföljning som görs i detta avsnitt tar därför i första hand sikte på den första delen av målet för utgiftsområdet, att skapa goda och likvärdiga ekonomiska förutsättningar för kommuner och landsting. Redovisningen omfattar följande: –resursutvecklingen och det demografiska trycket, –vikten av god ekonomisk hushållning, –resultatutvecklingen i kommuner och landsting, –utveckling av tillgångar och skulder, –statsbidragen till kommuner och landsting, –systemet för kommunalekonomisk utjämning, och –systemet för utjämning av LSS-kostnader. Vidare redovisas kommunsektorns köp av verksamhet, insatser som bl.a. syftar till att underlätta jämförelser i kommunsektorn samt ersättningen till kommuner och landsting för mervärdesskatt inom icke skattepliktig verksam- het. Kommunsektorns utgifter motsvarade cirka hälften av den samlade offentliga sektorns utgifter . De kommunala utgifterna mot- svarade av BNP, varav utgjordes av kon- sumtion, som främst omfattar de skatte- finansierade välfärdstjänster som kommuner och landsting ansvarar för. Kommunsektorns kon- sumtionsutgifter fördelas mellan olika verksam- hetsområden. Störst andel avser hälso- och sjukvård, följt av utbildning och omsorg (se diagram 2.1). Diagram 2.1 Kommunsektorns totala konsumtionsutgifter fördelade efter verksamhetsområde Den kommunalt finansierade sysselsättningen, dvs. personer sysselsatta i kommuner och lands- ting samt i näringslivet som finansieras av P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 U T G I F TS O M R Å D E 2 5 kommunsektorn, uppgick till ca 1,3 miljoner personer 2016 och har ökat med ca 43 000 personer . uppgår den genomsnittliga ökningen till 17 000 personer . En majoritet av de anställda i kommun- sektorn är kvinnor. Kommunsektorns konsum- tionsutgifter ökade i fasta priser 2016. Ökningen var betydligt högre än genom- snittet , som uppgick till . Ökat demografiskt tryck i kommunsektorn Den demografiska utvecklingen har stor betydelse för resursbehovet inom olika välfärds- tjänster och därmed för kommunsektorns konsumtionsutgifter. har det demografiskt betingade resursbehovet ökat inom många välfärdstjänster. Det ökade behovet till följd av demografiska förändringar beräknas ha motsvarat i genomsnitt i konsumtionsökning 2006–2015. Under den senare delen av perioden har behovet ökat och 2016 beräknas det ha uppgått till . I regeringens skrivelse Utvecklingen inom den kommunala sektorn (skr. 2016/17:102) redovisas den demografiska utvecklingen i kommunsektorn. Befolkningstillväxten har varit hög , framför allt beroende på flyktinginvandringen. Befolkningstillväxten har varit högst i storstäder och deras krans- kommuner. Tillväxttakten har ökat i nästan alla kommuner. Särskilt stor har ökningen i tillväxt- takt varit i befolkningsmässigt mindre kom- muner med ett högt mottagande av nyanlända. Flera av dessa har haft en negativ befolkningstillväxt på grund av stor utflyttning och födelseunderskott. Ett trettiotal kommuner hade en negativ befolkningsutveckling även 2016. God ekonomisk hushållning – för en långsiktigt hållbar ekonomi Det övergripande målet för den kommunala ekonomin anges i kommunallagen. Kommuner och landsting ska enligt lagen ha en god ekonomisk hushållning i sin verksamhet och i P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 U T G I F TS O M R Å D E 2 5 sådan verksamhet som bedrivs genom andra juridiska personer, t.ex. kommunala företag. Lagens krav på god ekonomisk hushållning innebär bl.a. att kommuner och landsting ska fastställa egna finansiella mål och ha en lång- siktigt hållbar ekonomi. En grundläggande prin- cip är att varje generation själv ska bära sina kostnader. För verksamheten ska sådana mål och riktlinjer anges som är av betydelse för en god ekonomisk hushållning för kommunen eller . Ekonomiskt utgångsläge och framtida utmaningar påverkar resultatmålen För att en god ekonomisk hushållning ska uppnås bör resultatet ligga på en tillräckligt hög nivå som gör att kommunen respektive lands- tinget bl.a. klarar att finansiera sin pensionsskuld och sina investeringar. Investeringsnivån är hög i kommunsektorn. Investeringar medför löpande kostnader för avskrivningar, drift och underhåll. För att finansiera investeringarna behövs likviditet. När investeringar inte kan finansieras med t.ex. positiva resultat eller försäljning av tillgångar, måste lån tas upp. Kommuner och landsting behöver också beakta att det alltid finns en osäkerhet gällande framtida kostnads- ökningar och åtagande till kommunala företag. Resultatets andel av skatteintäkter och generella statsbidrag ökade 2016 Kommuner och landsting kan fastställa olika finansiella mål för att nå god ekonomisk hus- hållning. Ett vanligt förekommande mål är att resultatet ska uppgå till en viss andel av de sammanlagda skatteintäkterna och de generella statsbidragen. uppgick kommun- sektorns resultat till av de samman- lagda skatteintäkterna och generella stats- bidragen (se diagram 2.2). Den genomsnittliga resultatandelen –uppgick till för sektorn som helhet. För kommunerna uppgick andelen 2016 till i genomsnitt och för landstingen till . Diagram 2.2 Årets resultat som andel av skatteintäkter och generella statsbidrag Starkt resultat i kommunsektorn 2016 Kommunsektorn har sammantaget redovisat positiva resultat . redovisade kommunsektorn ett starkt resultat före extraordinära poster, totalt (se diagram 2.3). Kommunernas resultat uppgick till nästan och landstingens till . Även årets resultat, dvs. inklusive extra- ordinära poster, uppgick till 2016. Diagram 2.3 Resultat före extraordinära poster Resultatet före extraordinära poster har 2000– 2016 varierat mellan -2002 och 2016. Den kraftiga försämringen av resultatet 2002 berodde framför allt på en svagare tillväxt i skatteunderlaget, men också på nedskrivningar av värdet på finansiella tillgångar. Därefter har sektorns resultat på- verkats av tillfälliga händelser i både positiv och negativ riktning. Exempelvis sänktes diskon- teringsräntan som används vid värdering av P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 U T G I F TS O M R Å D E 2 5 pensionsskulden och 2013, vilket ökade skulderna och påverkade landstingens resultat mer negativt än kommunernas. Statliga tillfälliga bidrag, t.ex. konjunkturstöd och stöd till följd av flyktingsituationen 2015, samt återbetalningar av från AFA-försäkring , har påverkat resultatet i positiv riktning. Kommunernas resultat uppgick – 2015 till i genomsnitt och landstingens till i genomsnitt . Anm. Beloppen är avrundade till miljarder kronor. Det innebär att det inte alltid går att summera raderna till en totalsumma. Generella statsbidrag redovisas enligt redovisningen i kommuner och landsting. Det innebär att statsbidraget för läkemedelsförmånen och fastighetsavgiften ingår i de generella bidragen. Verksamhetens intäkter ökade 2016 . Det var en relativt kraftig ökning jämfört med genomsnittet 2006–2015. Ökning- en av intäkterna 2016 berodde främst på ökade statliga migrationsrelaterade ersättningar till följd av det stora antalet asylsökande och nyanlända, satsningar inom utbildningsområdet samt ett extra statsbidrag på för att förstärka hälso- och sjukvården. Flera kommuner genomförde 2016 dessutom försäljningar av exploateringsfastigheter och tomträtter, vilket också ökade intäkterna. Skatteintäkterna, som 2016 motsvarade två tredjedelar av intäkterna, ökade jämfört med . Det var en relativt stark ökning jämfört med genomsnittet 2006–2015, som främst berodde på att skatteunderlaget ökade och inte en ökning av den genomsnittliga skattesatsen. Av ökningen berodde på att den genom- snittliga skattesatsen höjdes med 0,11 procent- enheter. De generella statsbidragen, som de redovisas av kommuner och landsting, ökade . Det var en relativt stor ökning jämfört med genomsnittet 2006–2015. Orsaken till ökningen 2016 var det tillfälliga statsbidraget för att hantera flykting- situationen som utbetalades . Av bidraget om totalt valde kommun- erna och landstingen att periodisera till 2016 varav nästan av kommunerna och av landstingen. Därutöver utbetalades ett statligt bidrag på totalt för att främja bostadsbyggandet, vilket också bidrog till ökningen. Verksamhetens kostnader ökade också relativt kraftigt, , 2016, men lång- sammare än intäkterna. Det var en förhållandevis hög ökningstakt jämfört med genomsnittet 2006–2015. Den största andelen av kommun- ernas kostnader är hänförliga till utbildnings- området, t.ex. kostnader för förskoleverksamhet, grundskola och gymnasieskola, samt till äldre- omsorg. De största kostnaderna för landstingen avser specialiserad somatisk vård följt av kostnader för primärvård. Till följd av ett ökat antal barn och ungdomar ökade kommunernas kostnader för utbildning relativt kraftigt . Som en följd av det stora flyktingmottagandet ökade även kommunernas kostnader för flykting- mottagande. Dessa kostnader ersätts dock av staten och ersättningen redovisas som en intäkt hos kommunerna. Även antalet personer med behov av äldreomsorg ökade, vilket medförde att kommunernas kostnader för äldreomsorgen ökade . Landstingens kostnader för den specialiserade somatiska vården ökade måttligt, medan kostnaderna för primärvården, psykiatrisk vård och för kollektivtrafiken ökade. P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 U T G I F TS O M R Å D E 2 5 Stor andel kommuner och landsting redovisade positiva resultat 2016 har en större andel kommuner än landsting uppnått positiva resultat. För landstingen har resultaten varierat i större omfattning än bland kommunerna, vilket främst berott på förändringar av den diskonteringsränta som används för att värde- säkra pensionsskulden. Landstingens kostnader påverkas i högre grad än kommunernas av förändringar av detta slag, eftersom landstingen har fler anställda i de högre inkomstgrupperna, vilket medför en högre pensionsskuld. och 17 landsting () positiva resultat (se diagram 2.4). redovisade majoriteten av kommunerna och ett fåtal landsting positiva resultat eller nollresultat under samtliga år. redovisade 29 kommuner och 11 landsting negativa resultat två eller fler år. Diagram 2.4 Andelen kommuner och landsting som redovisat positiva resultat Balanskravet – den lägsta godtagbara resultatnivån Balanskravet anger den lägsta godtagbara resultatnivån på kort sikt. Kommunallagens balanskrav innebär att enskilda kommuner och landsting som huvudregel ska besluta om en budget där intäkterna överstiger kostnaderna. Ett negativt resultat ska regleras . Det finns dock möjlighet, om synnerliga skäl föreligger, att inte reglera ett negativt resultat. Vid utgången av 2016 var det 11 kommuner som angav att de sammanlagt hade i ackumulerade negativa resultat som Det var 16 kommuner färre och en minskning med jämfört med . Det var 6 landsting som angav att de vid utgången av 2016 hade ett underskott på sammanlagt att återställa. Det var 2 landsting färre och en minskning med jämfört med . 2.4.4Växande skulder i kommunsektorn Kommunernas och landstingens balansräkningar visar den finansiella ställningen och ger en bild av vilka tillgångar som kommunerna respektive landstingen förfogar över och hur de har finansierats. Kommunsektorns tillgångar utgörs till största delen av anläggningstillgångar, såsom mark, byggnader, gator och vägar, vatten- och avlopps- nät, samt långfristiga fordringar, främst på kommunala företag. Enligt de kommunala redovisningsreglerna värderas inte kommunala anläggningstillgångar till marknadsvärdet. I stället ligger det historiska anskaffningsvärdet till grund för värderingen. Kommunsektorns tillgångar uppgick till . Sektorns tillgångar ökade jämfört med . Den genomsnittliga ökningen den senaste tioårs- perioden uppgick till . Kommunernas tillgångar utgör av de totala tillgångarna. Summa eget kapital, Varje enskild rad är avrundad till miljarder kronor. Det innebär att det inte alltid går att summera raderna till en totalsumma. Kommunsektorns investeringar fortsätter att öka En förklaring till att kommunernas och lands- tingens tillgångar har ökat är att investerings- utgifterna legat på en hög nivå . Den höga investeringstakten är främst en följd av urbaniseringen och befolknings- ökningen, som kräver nybyggnation. Även det faktum att stora delar av kommunernas fastig- hetsinnehav och infrastruktur, som byggdes , nu är i behov av renovering påverkar investeringsnivån. med 2015, vilket jämföras med genomsnittet –2015 om . Störst investeringar sker i de kommunala och landstingsägda företagen (se avsnitt 2.4.5). Enligt de senast publicerade uppgifterna uppgick investeringsutgifterna i företagen till totalt 2015, varav de kommunägda P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 U T G I F TS O M R Å D E 2 5 företagen stod för (se diagram 2.5). Till följd av ökade investeringar har även avskrivningskostnaderna ökat (se tabell 2.3). Kostnaderna för avskrivningar ska avspegla hur en tillgång successivt förbrukas. Ökad skuldsättning i kommunsektorn Kommunsektorns totala skulder uppgick till , vilket var en ökning jämfört med . Den genom- snittliga ökningstakten 2006–uppgick till . Skulderna består av av- sättningar samt långfristiga och kortfristiga skulder. Avsättningar är skulder för vilka det finns en osäkerhet kring till vilket belopp som de uppgår till och/eller vilket datum som de förfaller till betalning. Av kommunsektorns totala av- sättningar 2016, sammanlagt , utgjorde pensionsskulderna den största delen, . Med pensions- skulder avses här pensionsförpliktelser intjänade . Pensionsskulderna ökade 2016. Den genomsnittliga öknings- takten 2006–uppgick till . De långfristiga skulderna i kommunsektorn fortsatte att öka och uppgick till (se diagram 2.6). Kommunsektorns långfristiga skulder ökade 2016. Den genomsnittliga ökningen 2006–uppgick till . Kommunerna står för av de långfristiga skulderna. P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 U T G I F TS O M R Å D E 2 5 Diagram 2.6 Långfristiga skulder Diagram 2.7 Soliditet inklusive hela pensionsåtagandet Drygt tre fjärdedelar av kommunsektorns lång- fristiga skulder utgjordes av lån i banker och kreditinstitut. Ökningen av de långfristiga skulderna kan till stor del förklaras av att kommunernas och landstingens investeringar delvis lånefinansierats. En annan förklaring är att kommuner och landsting vidareförmedlar lån till de kommunala företagen. Dessa lån redovisas som långfristiga fordringar och uppgick till . Ytterligare en orsak till ökningen av de långfristiga skulderna kan vara en ökad medfinansiering av statlig infrastruktur. Soliditeten inklusive hela pensionsskulden Soliditeten anger hur stor del av de totala tillgångarna som är finansierade med eget kapital och är därmed ett mått på den långsiktiga finansiella styrkan. Soliditeten, inklusive hela pensionsskulden, uppgick för kommun- sektorn som helhet (se diagram 2.7). Det var en ökning jämfört med . Kommunernas soliditet uppgick sammantaget till , medan landstingens soliditet uppgick till -. Landstingen har en i förhållande till kommunerna liten balans- omslutning och en stor pensionsskuld. hade 59 kommuner och 18 landsting en negativ soliditet. Kommunsektorns egna kapital uppgick till , vilket var en ökning jämfört med . Det var högre än den genomsnittliga årliga ökningstakten 2006– 2015. Det totala pensionsåtagandet uppgick till för kommunsektorn som helhet. minskade den totala pensionsskulden med nästan eller . Kommunsektorns avsättningar till pensioner ökade, medan ansvarsförbindelserna minskade. 2.4.5Starkt resultat i koncernerna De flesta kommuner och landsting bedriver den största delen av sin verksamhet i förvaltnings- form. har majoriteten av kommunerna också valt att organisera delar av verksamheten i företagsform. Till exempel har de flesta kommuner ett bostadsföretag. Företagens ekonomiska ställning omfattas inte av kommunens eller egen resultat- och balansräkning. Resultatet för kommunsektorn inklusive sektorns företag beskrivs i stället i den sammanställda redo- visningen, koncernredovisningen. I denna kon- solideras räkenskaperna för att ge en bild av kommunens eller samlade ekonomi. Då de kommun- och landstingsägda företagen kan påverka kommunernas och landstingens ekonomiska resultat är koncernredovisningen viktig att följa. Flertalet av kommunerna, men färre än hälften av landstingen, upprättar en koncernredovisning. Det finns knappt 1 800 kommunägda företag och drygt 140 landstingsägda företag. Maj- oriteten, , av företagen är helägda Drygt hälften av de kommunägda företagen är fastighets- och bostadsbolag. Den näst största gruppen är företag inom energi- och vattenområdet som utgör en fjärdedel av det totala antalet företag. De flesta av de landstingsägda företagen är fastighetsbolag. Kommun- och landstingskoncernerna redo- visade ett starkt resultat 2016. Enligt koncern- redovisningarna uppgick resultatet 2016 till för sektorn som helhet, varav kommunkoncernernas resultat uppgick till . Jämfört med 2015 förbättrades resultatet för sektorn med totalt , varav kommun- koncernernas del utgjorde . Det genomsnittliga totala resultatet uppgick –2015 till , varav kommunkoncernerna stod för . Soliditeten, inklusive hela pensionsskulden, stärktes 2016 och uppgick till , varav kommunkoncernernas soliditet uppgick till och landstingskoncernernas till -. Kommuner och landsting köper verksamhet, t.ex. inom utbildningsområdet, vård och omsorg samt hälso- och sjukvård, som en del i att genomföra sitt uppdrag gentemot sina invånare. Med köp av verksamhet avses, utöver upphandlad verksamhet där kommuner och landsting behåller huvudmannaskapet, även bidrag som ges till enskilda huvudmän inom skolväsendet. Köpen görs från föreningar, stiftelser, privata företag och enskilda personer, men även från andra kommuner, landsting, kommunalförbund och i viss utsträckning från staten. Kostnaderna för köp av verksamhet i kommuner och landsting, exklusive affärs- verksamhet och köp från andra kommuner och landsting, uppgick till , varav avsåg köp av kommunerna och avsåg köp av landstingen. Kostnaderna för köp av verksamhet ökade för kommunsektorn som helhet jämfört med . ökade kostnaderna med i genomsnitt . Kostnaderna för köp av verksamhet har ökat i en snabbare takt än P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 U T G I F TS O M R Å D E 2 5 de sammanlagda kostnaderna för kommun- sektorns verksamhet, varför kostnaderna för köp av verksamhet har ökat som andel av dessa. motsvarade kostnaderna för köp av verksamhet av kommunsektorns kostnader. Det är framför allt i storstäder och kommuner nära storstäder som köp av verksamhet utgör en betydande andel av verksamheternas kostnader (se diagram 2.8), och köpen sker där till största del från privata företag.