prop · H403133 · 2017-03-02 00:00:00 — I gymnasieskolan, gymnasiesärskolan och inom komvux och särvux finns krav på att en individuell studieplan ska upprättas för varje elev. Hur en utbildning är beräknad att pågå för en enskild elev framgår av den individuella studieplanen. Något motsvarande krav på en individuell studieplan finns inte när det gäller deltagare i allmän kurs på folkhögskola, däremot har dessa deltagare ett motsvarande planeringsdokument. Studieplanen, eller det motsvarande planeringsdokumentet, kan revideras under utbildningens gång om det visar sig att den studerande behöver mer tid för att fullfölja sin utbildning. Uppehållstillståndets giltighetstid bör därför bestämmas utöver den tid som återstår på utbildningen enligt utlänningens individuella studieplan, eller, om utlänningen studerar på folkhögskola, enligt motsvarande planeringsdokument. Några remissinstanser, bl.a. , framhåller att det därmed kan vara huvudmannen, rektorn eller läraren som kommer att avgöra uppehållstillståndets längd eftersom de kan besluta att utbildningen på nationella program, som är avsedda att genomgås på tre eller , fördelas . Regeringen konstaterar dock, vilket också anför, att möjligheten att förlänga studietiden på nationella program är reglerad i författning och att det krävs att det finns godtagbara skäl för en sådan förlängning. Det får förutsättas att de berörda aktörerna följer gällande regelverk. Som också framhåller regleras oftast inte introduktionsprogrammens längd i skollagen (2010:800). Regeringen konstaterar att i sitt betänkande En gymnasieutbildning för alla – åtgärder för att alla unga ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning (SOU 2016:77), anför att såväl huvudmannens plan för utbildning som elevens individuella studieplan behöver preciseras för att bli ett tydligare verktyg för utformningen av utbildningen på introduktionsprogram i syfte att underlätta såväl styrningen som uppföljningen av utbildningen, och för 2016/17:133 att stärka elevens rättssäkerhet. Utredningen föreslår därför bl.a. att det introduktionsprogrammen ska innehålla uppgifter om utbildningens syfte, huvudsakliga innehåll och längd. Att det finns en möjlighet till längre uppehållstillstånd för gymnasieungdomar, som studerar på nationella program, gör att det kan bli fråga om olika långa uppehållstillstånd för medlemmar i samma För att undvika att barn blir ensamma kvar i landet om familjemedlemmarnas skyddsskäl har upphört vid en prövning av om ett nytt uppehållstillstånd ska beviljas bör den studerande, för att kunna beviljas ett längre uppehållstillstånd, ha fyllt . familjemedlemmarna enligt den tillfälliga lagen alltid kommer att beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som är giltigt i minst ett år kommer den studerande då att ha fyllt när tiden för familjemedlemmarnas tillstånd löper ut. rätt till uppehållstillstånd som anhöriga och det skulle föra för långt att i nuläget överväga att ändra denna ordning, så som Förvaltningsrätten i Att barn som är mellan 16 och inte omfattas av förslaget beror på överväganden utifrån vikten av familjens enhet och principen om barnets bästa. säkerställer att en familj inte behöver ställas inför valet att lämna kvar ett underårigt barn ensam i landet (för överväganden kring barn som inte har sin familj i , se vidare avsnittet Barnkonsekvensanalys i avsnitt Inte heller bedömer regeringen att en sådan ordning strider mot rätten till familjeliv eftersom en vuxen person har uppnått en sådan ålder att han eller hon själv bör få avgöra frågan om att återvända till hemlandet med sin familj. pekar på att olika tidpunkter får betydelse för om en individ omfattas av förslaget. anför att de nedre åldersgränserna är diskriminerande, bl.a. Även om de nedre åldersgränderna alltså kan uppfattas som diskriminerande är de enligt regeringens uppfattning dock nödvändiga för att inte riskera att barn blir lämnade ensamma kvar i . Förslaget innebär på så sätt en avvägning mellan olika intressen. Enligt regeringens bedömning är förslaget godtagbart ur en likabehandlingssynpunkt. Det går inte att garantera att asylsökande ungdomar som fyller alltid kommer att ha möjlighet att vara kvar i den kommun där de påbörjat sina gymnasiestudier, så som bl.a. FARR föreslår. Ett skäl är att det inte finns anläggningsboenden i alla kommuner. regeringen inte att förutsättningarna för personer att vistas på ett HVB- hem eller stödboende bör ändras, vilket , efterfrågar. Det bör dock noteras att i SOU 2016:77 föreslår att unga som studerar på ett introduktionsprogram och flyttar till en annan kommun ska få rätt att fullfölja introduktionsprogrammet hos den Som framgår ovan är betänkandet på remiss och regeringen avser att återkomma till I sammanhanget kan även nämnas att det är möjligt för den unge att själv ordna sitt boende och på så sätt kunna vara kvar i den kommun där han eller hon påbörjade sina gymnasiestudier. Förslaget tar sikte på personer som studerar. Att utvidga målgruppen till de som inte längre går i skolan, så som föreslår, är inte aktuellt. Den som efter att ha förlorat sin studieplats utan egen förskyllan och som påbörjat en annan utbildning som uppfyller kraven för det aktuella uppehållstillståndet har fortsatt möjlighet till uppehållstillstånd. I och med att den som har fyllt kan beviljas ett permanent uppehållstillstånd vid försörjning enligt 17 § den tillfälliga lagen även utan fullföljd gymnasieutbildning bör möjligheten att få ett längre uppehållstillstånd endast gälla den som är . Ett sådant uppehållstillstånd bör dock kunna fortsätta att löpa efter att personen har fyllt . Möjligheten till längre uppehållstillstånd bör bara finnas för en enda utbildning på gymnasial nivå. En förutsättning för ett längre tillstånd bör därför vara att utlänningen inte har fullföljt en sådan utbildning, i eller en motsvarande utbildning utomlands. Detta innebär att en person som fått ett utlåtande från Universitets- och högskolerådet över att han eller hon har en utländsk utbildning motsvarande en svensk gymnasieutbildning, eller som av en högskola har bedömts behörig till högskoleutbildning, inte bör kunna få ett längre uppehållstillstånd. För den personen finns då i stället en möjlighet att få permanent uppehållstillstånd vid arbete enligt 17 § den tillfälliga lagen. Till skillnad från bedömer regeringen inte att det är viktigt ur rättssäkerhetssynpunkt att även andra personer som fullföljt en gymnasieutbildning bör uteslutas från att omfattas av förslaget eftersom det är av vikt att utbildningen även bedömts motsvara en svensk gymnasieutbildning. ser en risk med att den som genomgått studier på gymnasial nivå i sitt hemland särbehandlas negativt och tvingas ut på arbetsmarknaden. Regeringen konstaterar dock att högre studier även fortsättningsvis är en möjlighet för dessa personer men att möjligheten att beviljas ett permanent uppehållstillstånd enligt den tillfälliga lagen är kopplad till frågan om försörjning. Förslaget innebär inte någon försämring i denna del. Rätten till ett längre uppehållstillstånd bör sammanfattningsvis omfatta en utlänning som beviljas uppehållstillstånd som skyddsbehövande, på grund av synnerligen eller särskilt ömmande omständigheter eller på grund av verkställighetshinder, och vars tillstånd ska tidsbegränsas enligt den tillfälliga lagen, om han eller hon har fyllt 17 men inte , studerar på ett nationellt program i gymnasieskolan eller i gymnasiesärskolan eller på heltid på en annan motsvarande utbildning och inte har fullföljt en sådan utbildning eller en utländsk motsvarande utbildning. Tillståndet bör gälla utöver den tid som återstår på utbildningen enligt utlänningens individuella studieplan. Kammarrätten i anför att förslaget innebär att en flykting kan få ett kortare uppehållstillstånd än . Detta är dock inte avsikten. Bestämmelsen bör därför, som Förvaltningsrätten i föreslår, förtydligas så att det framgår att den endast ska tillämpas när det leder till en längre tillståndstid. I avsnitt 5.2 och 5.3 behandlas möjligheten för ensamkommande barn att beviljas längre uppehållstillstånd. 2016/17:133 5.2 Längre uppehållstillstånd för ensamkommande barn som ansökt om uppehållstillstånd senast Regeringens förslag: Giltighetstiden för ett uppehållstillstånd som beviljas ett ensamkommande barn på grund av verkställighetshinder som består i att det saknas ett ordnat mottagande i hemlandet ska vara , om barnets första ansökan om uppehållstillstånd har hos med registreringsdatum den eller tidigare och barnet har fyllt och studerar i gymnasieskolan eller i gymnasiesärskolan. Utkastets förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Många remissinstanser är positiva till förslaget om att ett längre uppehållstillstånd ska kunna beviljas. remissinstanser lämnar dock synpunkter på förslagets utformning. avstyrker den del som avser den nedre åldersgränsen och menar att den blir särskilt bekymmersam för ensamkommande barn mellan som beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd och som ansökt om asyl eftersom det inte framgår om de kan omfattas av förslaget när de har fyllt Förvaltningsrätten i , och ifrågasätter om det datum en asylansökan har registerats bör få en avgörande betydelse. anser vidare att det ur ett likabehandlingsperspektiv är problematiskt med olika regler beroende på barns formella status. Förvaltningsrätten i ifrågasätter förslagets lämplighet med hänsyn till den tillfälliga lagens syfte och funktion, anser att det inte framstår som motiverat att behandla dessa barn mer fördelaktigt än t.ex. ungdomar med permanent verkställighetshinder eller som är alternativt skyddsbehövande och ifrågasätter att lagstiftningsarbetet på området () efterlyser klargörande av vad som gäller om individen redan vid första prövningen klarat introduktionsprogrammet. Skälen för regeringens förslag: I den tillfälliga lagen har särskild hänsyn tagits till barn genom bl.a. en övergångsbestämmelse som innebär att barn och barnfamiljer som ansökt om uppehållstillstånd senast den inte omfattas av lagens bestämmelser. därför bestämmelserna i utlänningslagen tillämpas. barn som saknar ett ordnat mottagande i hemlandet beviljades tidigare i regel permanent uppehållstillstånd enligt 5 kap. 6 § utlänningslagen (2005:716), förkortad UtlL, eftersom det ansågs föreligga särskilt Kort innan den tillfälliga lagen trädde i kraft aviserade att verket avser att ändra denna tillämpning. beviljar i enlighet med den aviseringen numera ensamkommande barn som är mellan och gamla, och som saknar ett ordnat mottagande i hemlandet, ett tidsbegränsat uppehållstillstånd med stöd av 5 kap. 11 § UtlL, även om barnets ansökan om uppehållstillstånd har registrerats hos med registeringsdatum eller tidigare. barn är beviljar alltjämt permanent uppehållstillstånd. När regeringen beslutade att föreslå den tillfälliga lagen var en av utgångspunkterna att regelverket inte skulle ändras för barn och barnfamiljer som hade kommit till innan aviseringen av lagändringarna. Detta fick också ett genomslag i den nämnda övergångsbestämmelsen. Det har gått sedan den av aviserade förändringen i tillämpningen och det är därför för tidigt att dra några säkra slutsatser om hur rättsläget numera ser ut. Förvaltningsrätten i anser att det inte framstår som motiverat att behandla dessa barn mer fördelaktigt än t.ex. ungdomar med permanent verkställighetshinder eller som är alternativt skyddsbehövande med registreringsdatum efter och ifrågasätter att lagstiftningsarbetet på området styrs av icke-etablerad myndighetspraxis. Det är dock fråga om en grupp barn som är särskilt utsatta och som kommer att vistas i till och går i skola här. Regeringen anser därför att det, i avvaktan på att rättsläget klargörs, är rimligt att göra regelförändringar som säkerställer att denna grupp, som alltså tidigare normalt fick permanent uppehållstillstånd, inte hamnar i ett sämre läge än de barn och ungdomar som omfattas av det nu aktuella förslaget om tidsbegränsade uppehållstillstånd för gymnasiestudier. Även dessa barn bör därför ha möjlighet att beviljas ett längre uppehållstillstånd om de har påbörjat gymnasiestudier. Samma åldersgräns som gäller för övriga ungdomar som kan beviljas ett längre uppehållstillstånd bör gälla även för denna grupp. För att komma i fråga för ett längre uppehållstillstånd bör barnet alltså ha fyllt . Ensamkommande barn som inte har fyllt som beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd och som ansökte om asyl första gången omfattas av förslaget, om det saknas ett ordnat mottagande i hemlandet när barnet ansöker om ett nytt uppehållstillstånd, och om han eller hon då har fyllt . Barn som har ansökt om uppehållstillstånd i och som beviljas uppehållstillstånd på grund av att det saknas ett ordnat mottagande i hemlandet bör alltså beviljas ett längre uppehållstillstånd om de studerar på gymnasial nivå. Det är rimligt att regelverket är något generösare för dessa barn som ju kommit till före aviseringen av den tillfälliga lagen. Därför bör ett längre tillstånd kunna beviljas redan när barnet påbörjat studier på ett introduktionsprogram. Hur länge någon studerar på ett introduktionsprogram innan han eller hon går vidare till ett nationellt program eller motsvarande varierar från individ till individ och är svårt att avgöra i förväg. En rimlig tid för det förlängda tillståndet bedöms vara . Detta bör gälla oavsett om den studerande studerar på ett introduktionsprogram eller på ett nationellt program. I och med att en av regeringens utgångspunkter vid aviseringen av den tillfälliga lagen var att regelverket inte skulle ändras för barn och barnfamiljer som hade kommit till innan aviseringen menar regeringen, till skillnad från Förvaltningsrätten i och Förvaltningsrätten i , att en ordning med något generösare regler för dessa personer är motiverat och även godtagbart ur rättsäkerhetssynpunkt. Vidare bedömer regeringen att 2016/17:133 en sådan ordning inte heller är diskriminerande på det sätt som och befarar. Mot bakgrund av att förslaget endast kommer att omfatta barn som kommit till kommer de flesta redan ha hunnit få ett första uppehållstillstånd enligt 5 kap. 11 § UtlL innan de nu aktuella lagändringarna träder i kraft. I något fall kan det dock tänkas att ett första beslut ännu inte har hunnit fattas. Bestämmelsen bör ge möjlighet till ett förlängt tillstånd enligt 5 kap. 11 § UtlL oavsett om det är fråga om ett första sådant beslut eller ett nytt sådant beslut när giltighetstiden har löpt ut. Eftersom den föreslagna bestämmelsen rör barn bör endast elever i gymnasieskola och i gymnasiesärskola kunna komma i fråga för ett längre uppehållstillstånd. Med tanke på åldern på de som kan komma i fråga för tillståndet är det inte sannolikt att någon av dem redan skulle ha fullföljt en gymnasieutbildning eller en utländsk motsvarande utbildning. Det saknas därför skäl att ställa upp ett krav på att så inte ska ha skett för att tillståndet ska kunna beviljas. Sammanfattningsvis bör en regel med den beskrivna innebörden tas in i den tillfälliga lagen. Längre uppehållstillstånd för ensamkommande barn som ansökt om uppehållstillstånd efter den Regeringens förslag: En utlänning som beviljas ett uppehållstillstånd på grund av verkställighetshinder som består i att det saknas ett ordnat mottagande i hemlandet ska kunna få ett längre uppehållstillstånd än vad som annars hade gällt. Ett sådant tillstånd ska beviljas om utlänningen har fyllt och studerar på ett nationellt program i gymnasieskolan eller i gymnasiesärskolan. bestämmas utöver den tid som återstår av utbildningen enligt utlänningens individuella studieplan. Utkastets förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Många remissinstanser är positiva till förslaget om att ett längre uppehållstillstånd ska kunna beviljas. remissinstanser yttrar sig dock inte särskilt i denna del. Förvaltningsrätten i och Förvaltningsrätten i saknar överväganden om varför ungdomar som får uppehållstillstånd på annan grund, t.ex. anknytning, inte också omfattas. anför att det är olyckligt att barn behandlas olika beroende på om de är och eller äldre. FARR anför att giltighetstiden bör vara Skälen för regeringens förslag: Ensamkommande barn är en särskilt Ett ensamkommande barn som saknar ett ordnat mottagande i hemlandet beviljades tidigare i regel permanent uppehållstillstånd enligt 5 kap. 6 § UtlL eftersom det ansågs föreligga särskilt ömmande beviljar numera ensamkommande barn som är mellan och gamla, och som saknar ett ordnat mottagande i hemlandet, ett tidsbegränsat uppehållstillstånd med stöd av 5 kap. 11 § UtlL. I avsnitt 5.2 föreslås att ensamkommande barn som ansökt om uppehållstillstånd ska få ett längre uppehållstillstånd om barnet har fyllt och studerar i gymnasieskolan eller i gymnasiesärskolan. Även ensamkommande barn som har ansökt om uppehållstillstånd i efter och som beviljas uppehållstillstånd på grund av att det saknas ett ordnat mottagande i hemlandet bör kunna beviljas ett längre uppehållstillstånd i vissa fall, om barnet har fyllt . Förvaltningsrätten i och Förvaltningsrätten i saknar överväganden om varför ungdomar som får uppehållstillstånd på annan grund, t.ex. anknytning, inte också omfattas. anför att det är olyckligt att barn behandlas olika och att det kan stå i strid med principer om likabehandling. De som omfattas av de nu aktuella förslagen är personer som hamnar utanför möjligheten att beviljas ett permanent uppehållstillstånd på grund av försörjning enligt den tillfälliga lagen eller som utgör en särskilt utsatt grupp, dvs. Att skyddsbehoven är särskilt stora för just ensamkommande barn har uppmärksammats i barnrättssammanhang, t.ex. i allmänna kommentar nr 6 och i kommitténs rekommendationer till konventionsstaterna, däribland . De ungdomar som inte omfattas av förslagen är bl.a. ungdomar som inte omfattas av begränsningarna i den tillfälliga lagen, som har sina anhöriga i och därför inte kan anses lika utsatta som ensamkommande barn, eller som kan återvända till sina hemländer. Regeringen bedömer därför att nuvarande avgränsning är godtagbar ur en likabehandlingssynpunkt. Eftersom den föreslagna bestämmelsen rör barn bör endast elever i gymnasieskola och i gymnasiesärskola kunna komma i fråga för ett längre uppehållstillstånd. För att skapa ytterligare incitament att påbörja studier på ett nationellt program bör dessa barn kunna beviljas ett längre uppehållstillstånd om de studerar på ett nationellt program i gymnasieskolan eller i gymnasiesärskolan. Till skillnad från FARR anser regeringen att giltighetstiden för de längre uppehållstillstånden bör ha samma längd oavsett om grunden för uppehållstillståndet är tillfälligt verkställighetshinder för att det saknas ett ordnat mottagande i hemlandet, skyddsbehov, synnerligen eller särskilt ömmande omständigheter eller bestående verkställighetshinder för de som ansökt om asyl efter . Den som kan komma i fråga för tillståndet kommer aldrig att kunna vara . Det saknas därför skäl att i lagtext ange någon övre åldersgräns för att kunna få detta uppehållstillstånd. Med tanke på åldern på de som kan komma i fråga för tillståndet är det inte sannolikt att någon av dem redan skulle ha fullföljt en gymnasieutbildning eller en utländsk motsvarande utbildning. Det saknas därför skäl att ställa upp ett krav på att så inte ska ha skett för att tillståndet ska kunna beviljas. En regel med den innebörden bör därför tas in i den tillfälliga lagen. I avsnitt 6.4.1 behandlas möjligheten för vissa ensamkommande barn att beviljas uppehållstillstånd för studier på introduktionsprogram. 6Uppehållstillstånd för studier på gymnasial nivå 6.1Ett tidigare uppehållstillstånd har tidsbegränsats enligt den tillfälliga lagen Regeringens förslag: En utlänning som har haft ett uppehållstillstånd på grund av skyddsskäl, synnerligen eller särskilt ömmande omständigheter eller bestående verkställighetshinder, och vars uppehållstillstånd har tidsbegränsats enligt den tillfälliga lagen, och som inte kan få ett nytt sådant tillstånd, ska kunna få ett uppehållstillstånd för studier på gymnasial nivå. Ett sådant tillstånd ska beviljas om han eller hon har fyllt 18 men inte , studerar på ett introduktionsprogram i gymnasieskolan och inte har fullföljt en gymnasieutbildning eller en utländsk motsvarande utbildning. Uppehållstillståndet ska vara tidsbegränsat och gälla . Ett sådant uppehållstillstånd kan bara beviljas en gång. Utkastets förslag överensstämmer delvis med regeringens. Förslaget i utkastet omfattar även personer som alltjämt är alternativt skyddsbehövande, personer som annars skulle beviljas uppehållstillstånd på grund av synnerligen eller särskilt ömmande omständigheter och personer med bestående verkställighetshinder. För vissa av dessa kategorier föreslås i utkastet särregler rörande nedre åldersgräns respektive tillståndets längd. Remissinstanserna: Många remissinstanser är positiva till att det föreslås en ny grund för uppehållstillstånd. Flertalet remissinstanser yttrar sig dock inte särskilt i denna del. Kammarrätten i anför att det är den skyddsbehövandes skyddsskäl som bör utgöra grund för att vistas i , oavsett om denne studerar eller inte. anför att dubbla bedömningar kan medföra tillämpningssvårigheter. ser en risk för att asylrätten urholkas genom att personer som har skyddsskäl beviljas villkorade uppehållstillstånd. menar att formuleringen om studier på gymnasial nivå för studier på ett introduktionsprogram är missvisande eftersom introduktionsprogram kan innehålla studier i grundskoleämnen. föreslår tillägg rörande folkhögskola i lagtexten. Förvaltningsrätten i efterlyser klargöranden av hur de föreslagna tillståndsgrunderna förhåller sig till övriga grunder för uppehållstillstånd och i vilken ordning de ska prövas, särskilt vad gäller uppehållstillstånd för studier på gymnasial nivå för studier på ett introduktionsprogram om personen är alternativt skyddsbehövande, något även Förvaltningsrätten i efterlyser anvisning om. Några remissinstanser, bl.a. TCO, anför att tillståndstiden bör vara längre. Kammarrätten i anser att det är mycket olyckligt att fokus flyttas från en persons skyddsbehov till andra faktorer. menar att uppehållstillstånd ska beviljas flyktingar och alternativt skyddsbehövande men inte personer som inte har asylskäl. Skälen för regeringens förslag: I gymnasieskolan finns två sorters program, introduktionsprogram och nationella program. Den som inte har de godkända betyg som krävs för behörighet till ett nationellt program har möjlighet att gå på introduktionsprogram för att få sådan behörighet. I avsnitt 5.1 föreslås att en utlänning som har påbörjat studier på ett nationellt program ska kunna få ett längre uppehållstillstånd än vad som annars hade gällt enligt den tillfälliga lagen för att säkerställa att han eller hon ska hinna slutföra sina studier. I princip alla nyanlända i gymnasieåldern som påbörjar gymnasiestudier gör det på ett introduktionsprogram. Utbildningen på introduktionsprogram kan innehålla såväl grundskoleämnen som gymnasiekurser. I propositionen betraktas studier på gymnasieskolans introduktionsprogram som studier på gymnasial nivå, eftersom introduktionsprogrammen ingår i gymnasieskolan som skolform. Det är av stort värde för nyanländas etablering på arbetsmarknaden att de efter introduktionsprogrammen går över till ett nationellt program och sedan fullföljer en gymnasieutbildning, dvs. får ett examensbevis eller studiebevis från ett nationellt program. För den som inte har fyllt är en fullföljd gymnasieutbildning dessutom en förutsättning för att kunna beviljas ett permanent uppehållstillstånd vid försörjning.