prop · H5031 · 2017-09-20 00:00:00 — I tabell 4.4 har alla individer i åldersgruppen 20–delats upp efter två egenskaper, ålder och hushållstyp. För kvinnor har individens ålder ett tydligt samband med sannolikheten att befinna sig i den översta procenten. Yngre kvinnor (20–) är, oavsett hushållstyp, underrepresenterade i toppen av fördelningen i förhållande till deras andel av det totala antalet kvinnor. Det motsatta gäller för de äldre kvinnorna (45–). Tabell 4.4 Kvinnors och mäns representation i den översta procenten efter ålder och hushållstyp 2015 Ålder 20–: Ålder 45–: Anm.: Procentandelarna är avrundade och stämmer därför inte alltid överens med summan. Källor: och egna beräkningar. För män framträder ett liknande mönster som för kvinnor, men det finns några avvikelser. Exempelvis är yngre (i åldersgruppen 20–) män med barn inte underrepresenterade i topprocenten. Vidare är äldre (i åldersgruppen 45–) ensamstående män utan barn, i motsats till kvinnor i motsvarande åldersgrupp och i samma hushållstyp, inte överrepre- senterade i topprocenten. 4.5Sammanboende kvinnors ekonomiska självständighet har ökat Hur mycket tid som ägnas åt förvärvsarbete respektive obetalt hemarbete varierar kraftigt P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 B i l a g a 3 beroende på i vilken fas i livet en person befinner sig. För sammanboende, framför allt med småbarn, innebär arbetsfördelningen ofta att kvinnor minskar tiden i betalt arbete och ökar tiden i obetalt arbete.29 Det medför att kvinnans andel av hushållets totala inkomst blir mindre och att hennes beroende av mannens inkomst ökar. Att kvinnor lägger mindre tid på betalt arbete leder också ofta till skillnader i löneutveckling mellan kvinnor och män på individnivå. För sammanboende är också inkomstgapet mellan kvinnor och män större än för ensamstående (se tabell 4.5). Sammanboende kvinnor stod i genomsnitt för av hushållens disponibla inkomst 2015. Andelen var betydligt lägre 1975, . Ökningen skedde framför allt och . Därefter har kvinnornas andel av hushållsinkomsten legat relativt kring 41–. Utveck- lingen förklaras främst av den kraftiga ökningen av antalet förvärvsarbetande kvinnor som skedde . disponibel inkomst som sin partner, mot- svarande 45–av hushållsinkomsten. Skillnaderna är förhållandevis små mellan yngre och äldre kvinnor och mellan de som har barn i olika åldrar, men lägst andel av hushållsinkomsten har sammanboende kvinnor med små barn (se tabell 4.5). Det kan till stor del förklaras av att många kvinnor i denna grupp är föräldralediga eller arbetar deltid. Att kvinnan har högre inkomst än sin partner är vanligast i de äldre åldergrupperna och mindre vanligt i småbarnshushåll. Andelen kvinnor som har en mindre andel av hushållsinkomsten än mannen är lägst i gruppen flyktingar med kort vistelsetid. Det kan förklaras av att transfereringar utgör en stor del av hushållsinkomsten och att arbetsinkomsten är låg för både kvinnan och mannen. I gruppen utrikes födda med andra skäl för bosättning är det tvärtom vanligt att kvinnorna är starkt beroende av sin partners inkomst, särskilt . En undersökning om svenska folkets tidsanvändning /11 (SCB 2012). P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 B i l a g a 3 Att kvinnor står för den största delen av hushållsinkomsten är vanligast i den nedersta delen av inkomstfördelningen, vilket framgår i slutet av tabell 4.5. Tabell 4.5 Sammanboende kvinnors andel av hushållsinkomsten fördelade efter kvinnans ålder, hushållstyp, födelseland och bosättningsgrund samt hushållets inkomst 2015 20–24 år 25–34 år 35–44 år 45–54 år 55–64 år Med barn 0–6 år Med barn 7–17 år 20–, utan barn 45–, utan barn 0–3 år 4–10 år övriga 0–3 år övriga 4–10 år Anm.: Statistiken avser sammanboende kvinnor i åldersgruppen 20–. Inkomstgruppen avser summan av kvinnans och mannens individuella disponibla inkomst. Källor: och egna beräkningar. har det blivit något vanligare att kvinnan har en högre individuell disponibel inkomst än mannen i hushållet. Andelen sammanboende hushåll där kvinnor står för av hushållsinkomsten ökade från (se diagram 4.8). Det är fortfarande vanligast att mannen står för en större del av hushålls- inkomsten. Andelen sammanboende hushåll där kvinnor står för av hushållsinkomsten var 2015. Jämfört med 1995 är det en större andel kvinnor vars inkomst motsvarar 25–av hushållsinkomsten men också en något större andel kvinnor med av hushållsinkomsten. Diagram 4.8 Sammanboende kvinnor fördelade efter deras andel av hushållsinkomsten Anm.: Statistiken avser sammanboende kvinnor i åldersgruppen 20–. Källor: och egna beräkningar. Redovisningen av individuell disponibel inkomst motiveras av att inkomsten är relevant för den ekonomiska självständigheten. Men inkomst- begreppet tar inte hänsyn till försörjnings- ansvaret, dvs. hur många personer som ska leva på inkomsten. Det tar inte heller hänsyn till att det kan finnas andra personer med inkomster i hushållet och att det sker en omfördelning av inkomster inom hushållet. När fördelningen av befolkningens ekono- miska standard redovisas används därför ett annat inkomstbegrepp, ekvivalerad disponibel inkomst.30 I detta inkomstbegrepp ingår hus- hållets samlade disponibla inkomst. För att ta hänsyn till hur många som ska dela på inkomsten samt att det finns stordriftsfördelar så divideras inkomsten inte med antalet individer utan med 30 Se t.ex. ekonomiska vårproposition (prop. 2016/17:100 bilaga 2). en s.k. ekvivalensskala. Alla individer i ett hushåll antas ha samma ekonomiska standard. Tabell 4.6 Individuell disponibel inkomst och ekonomisk standard i olika hushållstyper 2015 Inkomst i tusental kronor, kvot i procent med barn 0–6 år med barn 7–17 år 20–, utan barn 45–, utan barn med barn 0–6 år med barn 7–17 år 20–, utan barn 45–, utan barn Anm.: Hushåll där alla vuxna är 20–. Hushåll där åldersskillnaden är större än ingår inte och inte heller samkönade sammanboende. Ekonomisk standard är hushållets ekvivalerade disponibla inkomst. Källor: och egna beräkningar. Det är mindre skillnad i ekonomisk standard mellan kvinnor och män än det är i individuell disponibel inkomst. I hushåll där alla vuxna är motsvarar kvinnors individuella disponibla inkomst av männens medan den genomsnittliga ekonomiska standarden är i stort sett densamma (se tabell 4.6). Det beror till stor del på att i sammanboende hushåll blir den ekonomiska standarden densamma för kvinnan och mannen. För ensamstående hushåll sker ingen motsvarande utjämning. För ensamstående med barn blir skillnaden tvärtom något större mellan kvinnor och män, vilket beror på att ensamstående kvinnor med barn i genomsnitt har fler barn än ensamstående män med barn. Skillnaderna mellan olika hushållstyper är större i ekonomisk standard än i individuell disponibel inkomst. Ensamstående kvinnor och män har betydligt lägre ekonomisk standard än sammanboende kvinnor och män. Det gäller framför allt ensamstående kvinnor med barn. P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 B i l a g a 3 4.7Ekonomiska skillnader mellan kvinnor och män bland pensionärer Skillnader mellan kvinnor och män på arbets- marknaden, t.ex. beträffande arbetskrafts- deltagande, löner, befattningar, arbetstid och frånvaro, leder till att kvinnor har betydligt lägre arbetsinkomster än män (se avsnitt 2).31 Pensionssystemet är utformat så att pensionen främst ska spegla tidigare arbetsinkomster. Eftersom det finns skillnader i arbetsinkomst mellan kvinnor och män under arbetslivet, kommer det därför också att finnas skillnader mellan kvinnor och män när de har gått i pension. För personer utgör den inkomstgrundade allmänna pensionen32 i genomsnitt den största inkomstkällan. Den utgör knappt hälften av både kvinnors och mäns samlade inkomster (se diagram 4.9). Pensions- systemets grundskydd33 är av större vikt för kvinnor än för män. Diagram 4.9 Individuell disponibel inkomst för personer 2015 Medelinkomst i kronor (priser) Källor: och egna beräkningar. 31För mer information om ekonomisk ojämlikhet bland pensionärer se prop. 2016/17:1 bilaga 3 s. 26–30 samt Jämställda pensioner (Ds. 32För personer födda eller senare består den inkomstgrundade allmänna pensionen av inkomstpension och premiepension. För personer födda –1953 kan även tilläggspension ingå. Tilläggspension ersätter ATP som fanns i det pensionssystemet. För personer födda eller tidigare består den allmänna inkomstgrundade pensionen av tilläggspension. 33Grundskyddet är definierat som summan garantipension, änkepension, bostadstillägg och äldreförsörjningsstöd. P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 B i l a g a 3 I genomsnitt uppgår grundskyddet till av kvinnliga pensionärers inkomster men av männens inkomster. Den individuella disponibla inkomsten har ökat för såväl kvinnliga som manliga pensionärer (se diagram 4.10). hade kvinnliga pensionärer i genomsnitt en individuell disponibel inkomst som motsvarade av männens. Det betyder att inkomstgapet mellan kvinnor och män är större bland pensionärer än i åldersgruppen 20–. Likt åldersgruppen 20–har den relativa inkomstskillnaden mellan kvinnor och män varit oförändrad bland pensionärer . Diagram 4.10 Individuell disponibel inkomst för personer Medelinkomst i kronor (priser) 95 96 97 98 99 00 01 02 03 04 05 06 07 Källor: Statitiska centralbyrån och egna beräkningar. 5Ett vidgat inkomstbegrepp fångar värdet av välfärdstjänster En viktig del av välfärdsstatens omfördelande roll är att tillhandahålla generella välfärdstjänster. Subventionerade välfärdstjänster, som barn- omsorg och äldreomsorg, underlättar arbets- kraftsdeltagande och inkomstmöjligheter för både kvinnor och män. Välfärdstjänster bidrar också till människors välstånd och trygghet. Den offentliga sektorns omfördelning sker till stor del i form av subventionerade tjänster, som skola, omsorg och hälsovård. De individuellt inriktade välfärdstjänsterna motsvarade av BNP 2015. Eftersom värdet av de offentligt finansierade tjänsterna inte ingår i den disponibla inkomsten, tenderar analyser som använder disponibel inkomst som enda inkomstbegrepp att underskatta välfärden. Eftersom välfärdstjänsterna är generella och tillfaller alla utan hänsyn till betalningsförmåga, kommer också skillnader i välfärd mellan olika grupper i befolkningen att överskattas. Välfärdstjänsternas betydelse för inkomst- fördelningen har analyserats i flera fördelningspolitiska redogörelser.34 Där räknas de totala subventionerna samman för varje hushåll och fördelas sedan lika mellan medlemmarna i hushållet. Ur ett jämställd- hetsperspektiv är det mer relevant att studera hur stora resurser individen förfogar över. Begreppet individuell utökad inkomst, som avser summan av individuell disponibel inkomst och värdet av välfärdstjänster per person kan, liksom begreppet individuell disponibel inkomst, användas för att jämföra den ekonomiska situationen mellan kvinnor och män. I individ- uell utökad inkomst inkluderas välfärdstjänster inom områdena utbildning, barnomsorg, hälso- och sjukvård, socialt skydd (främst äldre- omsorg), samt fritid och kultur. Tjänster som kan konsumeras av många personer gemensamt (kollektiva tjänster), såsom infrastruktur, försvar och rättsväsende, beaktas däremot inte här. 5.1De offentliga tjänsternas omfattning och fördelning på individnivå Kvinnor mottar totalt sett mer subventionerade välfärdstjänster än män. Det har en utjämnande effekt på skillnaderna i välstånd mellan könen, dvs. skillnaden mellan kvinnors och mäns individuella utökade inkomst är mindre än skillnaden mellan individuell disponibel inkomst (se diagram 5.1). Att kvinnor mottar mer välfärdstjänster än män förklaras av att det bland särlevande föräl- drar är vanligare att barnen är skrivna hos kvinnan än hos mannen, att fler kvinnor än män studerar och att kvinnor lever än män. Särskilt stor är skillnaden vad gäller barnomsorg och utbildning. 34 Se t.ex. prop. 1999/2000:1 bilaga 4 och ekonomiska vårproposition (prop. 2012/13:100 bilaga 2). Diagram 5.1 Individuell utökad inkomst för kvinnor och män 2015 Anm.: Statistiken avser åldersgruppen . Källor: och egna beräkningar. Behovet av välfärdstjänster varierar kraftigt i olika faser av livet. Sammansättningen av välfärdstjänsterna varierar därför med ålder och med familjesituation. I tabell 5.1 redovisas värdet av de samlade välfärdstjänsterna 2015, uppdelat efter kön, åldersgrupp och förekomst av hemmaboende barn . Värdet av välfärdstjänster som mottogs av kvinnor uppgick i genomsnitt till ca per person. För män uppgick värdet i genomsnitt till per person. Kvinnor i alla grupper mottar välfärdstjänster till ett högre värde än män. Värdet av välfärdstjänsterna redovisas också uppdelat efter det individuella värdet av tjänsterna för de vuxna respektive värdet föräldrar får indirekt för att de har hemmaboende barn. Subventionerad barn- omsorg och utbildning är mycket betydelsefullt och ökar föräldrarnas och barnens välfärd i förhållande till kvinnor och män utan barn. Att kvinnor tillgodoräknas barnomsorg och utbildning i högre utsträckning än män förklaras som nämnts av att barn med särlevande föräldrar oftare är folkbokförda hos modern. Kvinnor mottar i genomsnitt mer väl- färdstjänster än män även om barnens välfärdstjänster inte beaktas. Det förklaras av att värdet för hälso- och sjukvårdstjänster och för utbildning är högre för kvinnor än för män. Kvinnor mottar även mer socialt skydd, där bl.a. äldreomsorg ingår, jämfört med män. P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 B i l a g a 3 Tabell 5.1 Välfärdstjänster till kvinnor och män fördelade efter ålder och hushålltyp 2015 Samtliga 20+ år utan barn Samtliga 20+ år med barn 20–utan barn 20–med barn 65+ år utan barn 65+ år med barn Anm.: I analysen beaktas välfärdstjänster inom områdena utbildning inklusive barnomsorg, hälso- och sjukvård, socialt skydd (främst äldreomsorg) samt fritid och kultur. I hushåll med sammanboende fördelas välfärdstjänsterna lika mellan de vuxna. Om dessa dessutom har barn fördelas välfärdstjänsterna riktade till barnen lika mellan de vuxna. * Värdet från barns välfärdstjänster är olika i olika grupper, vilket främst beror på att antalet barn i genomsnitt är olika i de olika grupperna. Källor: och egna beräkningar. 6Konsekvenser av regeringens politik för den ekonomiska jämställdheten Regeringens reformer i denna proposition väntas sammantaget minska skillnaderna i de individuella disponibla inkomsterna mellan kvinnor och män genom att kvinnors individuella disponibla inkomster ökar något mer än mäns. Bland kvinnor väntas få högre individuell disponibel inkomst till följd av regeringens reformer. För av kvinnorna påverkas individuell disponibel inkomst lite eller inte alls. Ett fåtal individer får lägre individuell disponibel inkomst. Bland männen beräknas få högre individuell P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 B i l a g a 3 disponibel inkomst och påverkas lite eller inte alls (se diagram 6.1). Diagram 6.1 Andel kvinnor och män med förändrad individuell disponibel inkomst Anm.: Statistiken avser åldersgruppen 2018. Individer som beräknas öka eller minska sin individuella disponibla inkomst med placeras i kategorin Oförändrad/marginell. Källor: och egna beräkningar. Höjningen av barnbidraget och det höjda grundavdraget för personer höjer den individuella disponibla inkomsten för stora grupper. Barnbidraget påverkar kvinnor och män i ungefär samma utsträckning, medan grundavdraget ökar kvinnors individuella disponibla inkomst något mer än mäns. Både kvinnor och män får i genomsnitt en högre utökad inkomst till följd av de reformer som föreslås i denna proposition. När satsningarna på bl.a. vård, skola och omsorg beaktas, påverkas en större andel kvinnor respektive män positivt av regeringens politik än om analysen begränsas till individuell disponibel inkomst. Den individuella utökade inkomsten väntas öka för av kvinnorna medan påverkas lite eller inte alls till följd av regeringens politik (se diagram 6.2). Bland männen bedöms få höjd individuell utökad inkomst, medan bedöms påverkas lite eller inte alls. Diagram 6.2 Andel kvinnor och män med förändrad individuell utökad inkomst Anm.: Statistiken avser åldersgruppen 2018. Individer som beräknas öka eller minska sin individuella disponibla inkomst med placeras i kategorin Oförändrad/marginell. Källor: och egna beräkningar. Satsningar på välfärdstjänster bidrar till att höja den individuella utökade inkomsten för både kvinnor och män. Även förändringar av andra transfereringar än barnbidraget, t.ex. höjt bostadstillägg, bidrar till att öka den individuella disponibla inkomsten. Resultatet blir att den utökade disponibla inkomsten ökar för både kvinnor och män, och något mer för kvinnor än för män. Detta innebär att reformerna i budgeten sammantaget bidrar till att minska skillnaderna mellan kvinnor och män i både individuell disponibel inkomst och individuell utökad inkomst (se diagram 6.3). Diagram 6.3 Effekt på individuell utökad inkomst för kvinnor respektive män Bidrag från individuell disponibel inkomst Anm.: Statistiken avser åldersgruppen 2018. Källor: och egna beräkningar. Underbilaga 1: Begrepp och data Disponibel inkomst: Hushållens sammanlagda inkomst från arbete, kapital, näringsverksamhet och positiva transfereringar minus negativa transfereringar såsom skatt, betalt underhålls- bidrag och återbetalda studielån. Erhållna studie- lån ingår som en positiv transferering. Individuell disponibel inkomst (även kallad nettoinkomst): För att kunna jämföra individers ekonomiska situation, utan den utjämnande effekt som erhålls vid studier av hushålls- inkomster, beräknas den individuella disponibla inkomsten. Det sker genom en summering av alla individuella inkomster och genom att fördela hushållsgemensamma inkomster, som t.ex. bostadsbidrag eller barnbidrag, lika mellan hushållets vuxna. Den individuella disponibla inkomsten är särskilt viktig för att jämföra inkomstsituationen mellan kvinnor och män. Individuell utökad inkomst: Individuell dispo- nibel inkomst kompletteras så att hushållets inkomst även omfattar subventioner för indivi- duella välfärdstjänster som t.ex. barnomsorg, utbildning och hälso- och sjukvård. De totala subventionerna räknas samman för varje hushåll och fördelas sedan lika på varje medlem i hus- hållet. Värdet av offentliga tjänster antas inte bero på familjens storlek eller sammansättning, dvs. det uppstår inga stordriftsfördelar för denna typ av resursomfördelning. Ekonomisk standard (ekvivalerad disponibel inkomst): Hushållets disponibla inkomst divideras med konsumtionsvikten enligt den svenska konsumtionsenhetsskalan . Genom att justera den disponibla inkomsten för försörjningsansvar skapas ett mått som är jäm- förbart mellan hushåll av olika storlek. Begreppet är framtaget för att på ett så rätt- visande sätt som möjligt spegla den ekonomiska standard som hushållen lever under. Ekvivalerad disponibel inkomst och ekonomisk standard används därför synonymt i texterna. Individens ekonomiska standard: Det inkomstbegrepp som huvudsakligen används är hushållsbaserat, men redovisningen sker i regel på individnivå. Hushållets ekonomiska standard tilldelas då samtliga hushållsmedlemmar. Lön: Överenskommen månadslön omräknad till heltid. Lönestrukturstatistikens månadslön innehåller flera olika lönekomponenter. P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 B i l a g a 3 Förutom fast lön ingår även fasta lönetillägg och ett stort antal rörliga lönetillägg som t.ex. tillägg för obekväm arbetstid. Årsvisa belöningssystem som t.ex. bonus, vinstdelning eller tilldelning av aktier/optioner ingår inte i lönestruktur- statistiken. Standardvägd månadslön: För att få en mer nyanserad bild av löneskillnaderna mellan kvinnor och män kan strukturella skillnader i form av yrke, ålder och utbildning rensas bort genom s.k. standardvägning. Detta sker genom att genomsnittlig månadslön för respektive kön beräknas för kombinationer av fyra ålders- grupper, två utbildningskategorier, två arbets- tidsgrupper, två sektorsgrupper och inom varje yrke (429 yrken inom standard för svensk yrkesklassificering [SSYK 12]). Dessa genom- snittslöner vägs för respektive kön samman med antalet anställda inom varje grupp. Yrkes- grupperna i statistiken har ändrats 2004 och 2014. Percentiler: De värden på inkomsten som delar in befolkningen i 100 lika stora grupper sorterade efter stigande inkomst. Medianinkomsten: Inkomsten för den . De som tjänar mer är lika många som de som tjänar mindre än detta värde. Svensk standard för yrkesklassificering (SSYK): SSYK 2012 är en uppdatering av den tidigare yrkesklassifikationen SSYK 96, som den också ersätter. SSYK 2012 bygger på en internationell yrkesstandard. I den nya standarden finns fler yrkesområden, yrkesgrupper och yrken än i den tidigare standarden och den omfattar 147 yrkesgrupper och 429 olika yrken. Födelseland och grund för bosättning: För att vistas i behöver utomnordiska medborgare ha antingen uppehållstillstånd eller uppehållsrätt. Migrations- verket fattar beslut om vilken grund för bosättning individen har. Följande grunder bildar tillsammans gruppen Utrikes födda, flyktingar m.fl.: 55Tillstånd enligt tillfällig lag 56Övriga tillstånd, flyktingar m.fl. 60Övriga tillstånd (förlängningar m.m.) P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 B i l a g a 3 Övriga som inte är födda i räknas till gruppen Utrikes födda, övriga. HEK – Hushållens ekonomi Urvalsundersökningen Hushållens ekonomi (HEK) var 1975–2013 källan till offi- ciella inkomstfördelningsstatistik. Från och med undersökningsår 2014 ersätts emellertid HEK med ny totalräknad inkomstfördelningsstatistik (TRIF, se nedan). HEK var en urvalsundersökning som genom- fördes . Urvalet bestod av individer som var eller äldre bland samtliga hushåll och individer som var folkbokförda i landet i slutet av undersökningsåret. Både urvalspersonen och tillhörande hushållsmedlemmar ingick i under- sökningen. Uppgifterna samlades in från deklarationsuppgifter, telefonintervjuer och olika administrativa register. I den sista versionen av HEK (2013) ingick ca 39 000 indi- vider fördelade på ca 17 000 hushåll. Hushållsbegreppet i HEK bygger på s.k. kosthushåll. Ett kosthushåll utgörs av alla personer som bor i samma bostad och har gemensam hushållning. I kosthushållet ingår t.ex. kvarboende ungdomar. Ett kosthushåll kan också bestå av flera generationer, syskon eller kompisar som bor tillsammans och har gemen- sam hushållning. Barn som bor lika mycket hos båda föräldrarna räknas till det hushåll där de är folkbokförda och ingår således endast i den ene förälderns hushåll. TRIF – Totalräknad inkomstfördelningsstatistik SCB beslutade att lägga ner urvalsundersökningen HEK och ersätta den med totalräknad registerbaserad inkomstfördelnings- statistik (TRIF). HEK och TRIF har samma syfte, nämligen att beskriva utvecklingen och fördelningen av hushållens inkomster. Framställningen av statistiken skiljer sig dock åt, vilket medför att de båda datakällorna inte är fullt jämförbara. De huvudsakliga skillnaderna i framställningen av statistik är undersökningarnas upplägg, konstruktionen av hushållsbegrepp samt tillämpningen av inkomstbegreppet för disponibel inkomst. TRIF baseras helt och hållet på administrativa register från bl.a. och Försäkrings- kassan, medan HEK var en urvalsundersökning som samlade in uppgifter både via telefon- intervjuer (t.ex. uppgifter om hushållssamman- sättning) och administrativa register. Hushållsbegreppet i TRIF bygger på s.k. bo- stadshushåll. Bostadshushållet utgörs av samtliga personer som är folkbokförda på samma fastig- het och lägenhet. Det speglar således personers folkbokförda boende, och till skillnad från hus- hållsbegreppet i HEK finns det inte några krav på gemensam hushållning inom hushållet.35 Skillnaden i disponibel inkomst mellan HEK och TRIF är hanteringen av sådana inkomster som inte finns i administrativa register, vilket i det här fallet handlar om transferering av under- hållsbidrag mellan separerade föräldrar. I HEK samlas data om underhållsbidrag in i intervjun. I TRIF används i stället en modell för simulering av underhållsbidrag.