prop · H5031 · 2017-09-20 00:00:00 — I genomsnitt arbetade kvinnor mindre än män , vilket motsvarar kortare Fler kvinnor än män arbetar deltid var av alla sysselsatta kvinnor deltidsarbetande medan motsvarande siffra för män var (se diagram 2.4). Diagram 2.4 Andel personer som arbetade deltid Anm.: Statistiken avser åldersgruppen 20–. Med deltid avses överenskommen arbetstid på mindre än . P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 B i l a g a 3 Andelen kvinnor som arbetar deltid minskar dock och var 2016 på den lägsta nivån. har deltidsarbete bland män ökat något. Detta har sammantaget bidragit till minskade skillnader i arbetstid mellan kvinnor och män. Den vanligaste orsaken till deltidsarbete bland kvinnor och män är att de inte erbjuds någon heltidstjänst. arbetade ca 194 000 kvinnor och 85 000 män deltid på grund av att de inte erbjuds någon heltidstjänst (se diagram 2.5). I många kvinnodominerade yrken finns en deltidskultur som kan göra det svårt för både kvinnor och män att bli erbjudna en heltids- tjänst.3 Diagram 2.5 Orsaker till deltidsarbete 2016 Vill ej öka arbetstid Vill öka sin arbetstid Anm.: Statistiken avser åldersgruppen 20–. K avser kvinnor och M avser män. Den näst vanligaste orsaken till att kvinnor arbetar deltid är att de tar hand om ett barn och/eller en vuxen anhörig. 146 000 av de del- tidsarbetande kvinnorna uppgav denna orsak, medan motsvarande siffra för männen var 24 000. Antalet män som anger denna orsak har dock ökat . Bland de som uppger att de arbetar deltid på grund av avsaknad av heltidstjänst är det 75 000 kvinnor och 39 000 män som vill öka sin arbetstid under rådande arbetsvillkor (se tabell 2.1). Denna grupp kan beskrivas som ofrivilligt deltidsarbetande. 3 Hela lönen, - utmaningar för ett jämställt arbetsliv. Slutbetänkande av Delegationen för jämställdhet i arbetslivet (SOU 2015:50). Tabell 2.1 Antal anställda som arbetar ofrivillig deltid 20–29 år 30–49 år 50–64 år Utrikes, flyktingar m.fl. Vård och omsorg; sociala 32,2* 4,5* Handel; reparation av 19,5* 5,8* 17,3* 3,2* 6,1* 3,2* 21,7* 12,7* Anm.: Statistiken avser åldersgruppen 20–. I några delgrupper finns ett partiellt bortfall och därför summerar inte delsummorna till samma värde som Samtliga. * Avser statistik i stället . Antalet ofrivilligt deltidsarbetande har minskat , men bara bland kvinnor. Bland männen har antalet i stället ökat. Antalet ofrivilligt deltidsarbetande varierar mellan olika grupper (se tabell 2.1). Den största förändringen är att antalet ofrivilligt deltidsarbetande har minskat i offentlig sektor. Mönstret att antalet kvinnor som arbetar ofrivilligt deltid minskar, medan antalet deltids- arbetande män ökar något, är detsamma för de flesta grupper. Bland män ökar antalet som arbetar ofrivillig deltid relativt sett mer bland individer som har en svagare ställning på arbetsmarknaden, t.ex. de med högst för- gymnasial utbildning och i den yngsta ålders- gruppen. Bland kvinnor finns inte samma mönster, här dominerar effekten av det minskade antalet ofrivilligt deltidsarbetande kvinnor i offentlig sektor. Ekonomiska effekter av ofrivilligt deltidsarbete I budgetpropositionen uppmärk- sammade regeringen att kvinnors arbete alltför ofta organiseras så att heltid inte erbjuds och att konsekvenserna av detta för bl.a. kvinnors liv och möjligheter till egen försörjning och en god livsinkomst, behöver utredas. har därför genomfört en analys av effekterna av ofrivilligt deltidsarbete där dagens situation jämförs med olika alternativa scenarier. Gruppen ofrivilligt deltidsarbetande definieras i analysen som anställda som arbetar deltid på grund av att de inte erbjuds heltidsarbete och som under rådande arbetsvillkor vill öka sin arbetstid. Analysen visar att den genomsnittliga individuella disponibla inkomsten för alla kvinnor i förvärvsålder inte påverkas nämnvärt av det ofrivilliga deltidsarbetet. Det beror på att de ofrivilligt deltidsarbetande utgör en relativt liten grupp i förhållande till alla kvinnor. För de som får möjlighet att arbeta heltid är dock effekterna positiva och inkomsterna för den enskilde ökar förhållandevis mycket. I ett scenario där det totala antalet timmar i ekonomin är oförändrat skulle dock antalet sysselsatta minska och antalet arbetslösa öka. För de som blir arbetslösa blir den individuella disponibla inkomsten lägre än i dag.4 Även individeffekter för personer har analyserats för individer som arbetat heltid respektive deltid under sitt yrkes- verksamma liv. Resultaten visar att den individuella disponibla inkomsten är högre för de som arbetade heltid före pensionen bland sammanboende pensionärer, men att denna P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 B i l a g a 3 skillnad inte är lika tydlig bland ensamstående pensionärer. Sammansättningen av inkomster skiljer sig åt mellan f.d. hel- och deltidsanställda. Heltids- anställdas inkomster kommer till största delen från olika pensionsrätter som har tjänats ihop under det yrkesverksamma livet. Inkomsterna för f.d. deltidsanställda består till betydligt större del av garantipension och transfereringar. Detta innebär att f.d. deltidsanställda påverkas mer av förändringar i transfereringssystemen än f.d. heltidsanställda. Kvinnor tar ut mer föräldraledighet än män Kvinnor tar ut en större andel av föräldra- penningdagarna än män och är därför av denna anledning i högre grad än män frånvarande från arbetet. Kvinnor tar både ut fler föräldra- penningdagar och fler dagar med obetald ledighet i samband med ett barns födelse. tog kvinnor ut av föräldrapenningdagarna. Kvinnors andel av uttagna föräldrapenningdagar under barnets första två levnadsår är särskilt hög. För barn födda tog kvinnorna ut av föräldrapenningen under barnets två första levnadsår. Skillnaden mellan kvinnors och mäns uttag av föräldrapenningdagar har minskat med det senaste decenniet.6 För- delningen av föräldrapenningen mellan kvinnor och män mot ett mer jämställt uttag går med andra ord långsamt. Kvinnor tar inte bara ut en större andel av föräldrapenningen än män utan är också oftare hemma för vård av barn (VAB), vilket minskar kvinnors arbetstid ytterligare. Skillnaden mellan kvinnors och mäns uttag av VAB-dagar är mindre än för föräldrapenningdagarna, men minskar långsammare. Det har kvinnornas andel minskat med ca 2 procent- enheter, från till . 4 Eftersom utgångspunkten för scenariot är att antalet arbetade timmar i ekonomin inte förändras, blir konsekvensen att några behöver gå ner i arbetstid om andra ökar sin arbetstid. I verkligheten blir utfallet sannolikt mer sammansatt. Deltidsarbete är heller inte ett sätt att minska arbetslös- heten. 5De jämställda föräldrarna (, Socialförsäkringsrapport 2013:8). 6För mer information om föräldrapenningen ur ett könsperspektiv (se prop. 2016/17:1 bilaga 3 s. 12–13). P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 B i l a g a 3 Kvinnor har högre sjukfrånvaro än män 2.3 Kvinnor har lägre lön än män Sjukfrånvaron varierar kraftigt . Det gäller i synnerhet för kvinnor, som även har högre sjukfrånvaro än män. har sjukpenningtalet stigit för både kvinnor och män. Uppgången har emellertid varit starkare för kvinnor och den relativa skillnaden mellan kvinnors och mäns sjukpenningtal har aldrig varit större (se även utg.omr. var sjukfrånvaron bland kvinnor nästan dubbelt så hög som bland män (se diagram 2.6). Antal sjukpenningdagar per försäkrad 95 96 97 98 99 00 01 02 03 04 05 06 07 Anm.: Statistiken avser åldersgruppen 16–. är omräknade till nettodagar, t.ex. blir med halv ersättning en nettodag. Utöver att skillnaden i arbetsinkomst mellan kvinnor och män påverkas av skillnader i sysselsättningsgrad och arbetstid är skillnaden i den ersättning som kvinnor respektive män får för sitt arbete, dvs. tim- eller månadslönen, en viktig faktor. I genomsnitt var kvinnors lön lägre än mäns 2016 (se diagram 2.7).10 Lönegapet har dock minskat från . Diagram 2.7 Totalt lönegap mellan kvinnor och män 95 96 97 98 99 00 01 02 03 04 05 06 07 Anm.: Det totala lönegapet mäter procentuell skillnad mellan kvinnors och mäns månadslöner uppräknade till heltid. Ett lönegap på medför att en kvinna som jobbar heltid tjänar i snitt av lönen för en man som jobbar heltid. Källor: och . Det finns flera orsaker till skillnaden i sjukfrånvaro mellan könen. En är att kvinnor, oftare än män, arbetar i yrken och sektorer med sämre upplevd psykosocial arbetsmiljö.7 En annan är att män och kvinnor ofta utför olika slags arbetsuppgifter med olika typer av belastningar, även inom samma yrke. Exempelvis visar studier att kvinnor i högre utsträckning än män utför arbetsuppgifter som är repetitivt och kräver ett högt arbetstempo.8 Ett större ansvar för hem- och omsorgsarbete i kombination med förvärvsarbete är ytterligare en förklaring till den högre sjukfrånvaron bland kvinnor.9 7Kvinnors sjukfrånvaro, Redovisning av regeringsuppdrag (2013). Se även SOU 2014:74. 8Kunskapssammanställning – Belastning, genus och hälsa i arbetslivet (2013:9). 9Kvinnors och mäns sjukfrånvaro (utvärdering 2011:2) och Kvinnors sjukfrånvaro (2013). Kvinnor och män arbetar inom olika yrken Den enskilt viktigaste orsaken till löneskillnaden mellan kvinnor och män är att kvinnor och män i stor utsträckning arbetar inom olika yrken, samt att kvinnodominerade yrken generellt sett värderas lönemässigt lägre än mansdominerade yrken. Endast en av de fem vanligaste yrkes- grupperna för kvinnor respektive män är gemensam för båda könen (butikspersonal, se tabell 2.2). Inom de fem vanligaste yrkes- grupperna bland kvinnor är genomsnittslönen relativt jämn, mellan ca 26 000 och ca . Detta är betydligt lägre än genomsnittslönen i tre av de fem vanligaste yrkesgrupperna bland män. 10 I detta avsnitt är deltidslöner uppräknade till heltids- och månadslöner. Eftersom många kvinnor arbetar deltid är den faktiska löneskillnaden större. notera är också att löneskillnaderna mellan könen är betydligt mindre inom de vanligaste yrkesgrupperna för kvinnor. Inom fyra av de fem vanligaste yrkesgrupperna bland kvinnor är den genomsnittliga löneskillnaden mellan kvinnor och män inom samma yrkesgrupp inte . Inom de fem vanligaste yrkesgrupperna bland män är den genomsnittliga löneskillnaden mellan . I samtliga fall är kvinnors löner lägre än männens inom de fem vanligaste yrkesgrupperna bland män. Tabell 2.2 De fem vanligaste yrkesgrupperna för kvinnor respektive män 2016 Andel kvinnor i procent och genomsnittlig månadslön i kronor (priser) samt löneskillnader i procent och andel (%)* och testledare m.fl. 109 800 Anm.: Yrkesindelningen baseras på standard för svensk yrkesklassificering, SSYK 2012, nivå 3. *Avser kvinnors löner (uppräknade till heltid) som andel av mäns löner. Källor: och . Skillnaderna i yrkesstrukturen mellan kvinnor och män har tydligt samband med att kvinnor P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 B i l a g a 3 och män gör olika utbildningsval. Även möjligheten till högre befattningar påverkas av utbildningens inriktning och längd.11 Kvinnor är överrepresenterade inom högre utbildningar, och allt fler kvinnor gör inbrytningar i traditionellt mansdominerade högskoleutbildningar. Samma tendenser åter- finns dock inte bland männen, som i betydligt mindre utsträckning gör inbrytningar i traditionellt kvinnodominerade utbildningar. De förändringar som skett i könsfördelningen på tidigare mansdominerade utbildningar har successivt också slagit igenom på arbets- marknaden. Detta får till följd att arbets- marknaden är mer uppdelad för äldre ålders- grupper jämfört med yngre åldersgrupper. Inom flera yrkesgrupper med en övervägande andel män i de äldre åldersgrupperna återfinns en övervägande andel kvinnor i de yngre ålders- grupperna. Detta är särskilt tydligt inom yrken som kräver eftergymnasial utbildning, t.ex. arkitekt och jurist. Färre kvinnor än män är chefer var av alla chefer kvinnor. Andelen chefer som är kvinnor har ökat med . Könsfördel- ningen bland chefer skiljer sig dock betydligt mellan olika sektorer. Inom kommun och landsting är av alla chefer kvinnor medan motsvarande andel i privat sektor endast är (se tabell 2.3). I alla sektorer är andelen chefer som är kvinnor lägre än andelen anställda som är kvinnor. Oavsett sektor är kvinnor alltså underrepresenterade bland cheferna. 11 I tidigare års bilagor om ekonomisk jämställdhet ges en översikt över utvecklingen avseende utbildningsinriktning och längd. Se också Underlag till jämställdhetsutredningen och SOU 2015:50 för en beskrivning av mäns och kvinnors utbildningsval, samt SCB, Tema: Utbildning; Könsstruktur per utbildning och yrke 1990–2030. P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 B i l a g a 3 Tabell 2.3 Könsfördelning bland chefer och anställda efter sektor 2015 Anm.: Anställda utgör alla anställda exklusive chefer. Källor: och . Den ojämna könsfördelningen bland chefer är särskilt påtaglig på de allra högsta chefsposterna. Av börsföretagen är det som har en kvinna som styrelseordförande och som har en kvinna som 19 kvinnor som styrelseordförande 15 kvinnor som verkställande direktör. Männens dominans i börsföretagens styrelser har emellertid minskat . har andelen styrelseledamöter som är kvinnor ökat till . Även andelen kvinnor i börsbolagens ledningsgrupper har ökat och är . De vanligaste chefsyrkena bland kvinnor återfinns främst inom de kvinnodominerade vård- och omsorgsyrkena så som chef inom hälso- och sjukvård, men även ekonomi- och finanschefer är vanliga chefsyrken bland kvinnor. Bland män är de vanligaste chefsyrkena verkställande direktör och försäljnings- och marknadschef. I likhet med löneskillnaderna för de vanligaste yrkena bland kvinnor respektive män är lönenivåerna inom de chefsyrken som är vanligast bland kvinnor lägre än inom de chefsyrken som är vanligast bland män. Dessutom är medellönen lägre för kvinnor även inom samma chefsyrke.13 Det tyder på att möjligheterna att göra lönekarriär är mindre för kvinnor än för män, både på grund av skillnaderna mellan de vanligaste chefsyrkena bland kvinnor respektive män och inom samma chefsyrke. Det kan finnas flera olika förklaringar till varför kvinnor är underrepresenterade i chefs- positioner. En förklaring kan exempelvis vara utbildningsvalet, där män tidigare varit överrepresenterade bland utbildningar som är vanliga bland högre chefsbefattningar i näringslivet. En annan kan vara att kvinnor tar en större del av föräldraledigheten och oftare än män arbetar deltid under småbarnsåren. Den högre frånvaron leder till ett minskat arbets- utbud under småbarnsåren som arbetsgivarens förväntningar på hur kvinnor ska bete sig på arbetsmarknaden kan påverkas, s.k. statistisk diskriminering. En konsekvens av detta kan vara att en kvinna i barnafödande ålder inte erbjuds samma möjligheter i yrkeslivet som en man oavsett om hon har barn eller inte och oavsett hur hon planerar att förlägga sin föräldraledighet. En ytterligare förklaring handlar om normer och att det sannolikt fortfarande finns en föreställning om att chefen är en man. Eftersom en viss typ av maskulinitet fortfarande kan utgöra för chefskap, riskerar kvinnor att inte uppfylla kriterierna. Följden kan bli att kvinnor, som inte stämmer överrens med chefsidealet, utesluts från rekryteringsprocesserna (se SOU 2014:80). Förutom yrke och befattning kan skillnaderna mellan kvinnors och mäns löner bl.a. förklaras statistiskt av att kvinnor och män har olika utbildningar, arbetar olika mycket samt arbetar inom olika sektorer. När hänsyn tas till ålder, utbildning, sektor, yrke samt arbetstid minskar lönegapet mellan kvinnor och män från . Det lönegap som kvarstår kallas för oförklarat lönegap. Det oförklarade lönegapet har minskat från (se diagram 2.8). 12Andra AP-fondens Kvinnoindex . 13Chefens chef är en man, Ledarnas jämställdhetsbarometer 2013, Ledarna. Diagram 2.8 Oförklarat lönegap mellan kvinnor och män 95 96 97 98 99 00 01 02 03 04 05 06 07 Anm.: Det oförklarade lönegapet är det lönegap som kvartstår när hänsyn tagits till att kvinnor och män har olika ålder, utbildning, arbetstid och arbetar inom olika yrken. Källor: och . Storleken på det oförklarade lönegapet skiljer sig mellan olika sektorer och är störst inom privat sektor () och minst inom sektor (). Den största skillnaden mellan totalt och oförklarat lönegap finns inom utbildning, arbetstid och yrke. Det är till stor del ett resultat av att kvinnor och män i större utsträckning än i andra sektorer arbetar inom olika yrken inom . I privat sektor är det oförklarade lönegapet betydligt högre för tjänstemän () än för arbetare (). Det kan bero på att användandet av individuell lönesättning skiljer sig mellan grupperna, men också på att lönespridningen generellt sett är större inom tjänstemannayrken än arbetaryrken.14 När hänsyn tas till ålder, utbildning, arbetstid och sektor inom de vanligaste yrkesgrupperna bland kvinnor kvartstår ett oförklarat lönegap på 1–inom samtliga av dessa yrkes- grupper (se tabell 2.4). Inom de vanligaste yrkesgrupperna bland män är det oförklarade lönegapet ännu större, mellan . Det oförklarade lönegapet är dessutom större vid högre lönenivåer. 14 Lönebildningsrapporten , . Lönebildningsrapportens analys inkluderar förutom ålder, utbildning, yrke och arbetstid (beräknat som hel- eller deltid), även region, näringsgren, födelseland, utbildningsinriktning, arbetsplatsstorlek samt om arbetstagaren får tim- eller månadslön. Se även utgiftsområde 14 för en beskrivning av den standardvägda löneskillnaden fördelad på sektorer –2016. P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 B i l a g a 3 chefsyrkena, både bland kvinnor respektive män, är lönen bland kvinnor lägre när hänsyn tagits till ålder, utbildning, arbetstid och sektortill- hörighet. Tabell 2.4 Totalt och oförklarat lönegap i de vanligaste yrkesgrupperna 2016 Kvinnors lön i procent av mäns lön Skötare, vårdare och personliga Snickare, murare och Anm.: Det oförklarade lönegapet är det lönegap som kvartstår när hänsyn tagits till att kvinnor och män har olika ålder, utbildning, arbetstid och arbetar inom olika yrken. Källor: och . Faktorer som kan påverka det oförklarade lönegapet, men som är svåra att mäta, är diskriminering, skillnader i arbetsuppgifter, individuella egenskaper och förväntningar på kvinnors respektive mäns karriärer. På liknande sätt som kvinnors längre föräldraledighet och deltidsarbete kan påverka kvinnors möjligheter till chefspositioner kan detta också påverka löneutvecklingen. Den negativa effekten av sådana faktorer på lönen tycks dock vara mindre än den var , och är ungefär lika stor för män som för kvinnor, givet lika lång ledighet. En förklaring till de minskade skillnaderna kan vara att det blivit allt vanligare att både kvinnor och män är föräldralediga, vilket kan minska den statistiska diskrimineringen (se SOU 2014:28). I såväl svensk som internationell forskning har det konstaterats att deltidsarbete har en negativ effekt på timlönen. P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 B i l a g a 3 effekten tenderar att öka allteftersom deltids- arbetet pågår. Kvinnors deltidsarbete utgör därför även en förklaring till kvinnors lägre löner.15 Kvinnors större ansvartagande för hem- och omsorgsarbete kan också vara en orsak till att kvinnor i högre utsträckning än män arbetar på arbetsplatser som tillåter mer flexibilitet i termer av exempelvis arbetstid och tjänsteresor. Detta kan vara en bidragande orsak till lägre löner bland kvinnor.16 2.4Färre företagande kvinnor än män Föregående avsnitt handlar om anställda och löneinkomster. Men det finns också en grupp sysselsatta vars främsta inkomstkälla är inkomster från företagande. var 290 000 män och 123 000 kvinnor företagare. Antalet män som är företagare har minskat något , medan antalet kvinnor varit relativt (se diagram 2.9). Diagram 2.9 Antal kvinnor och män som är företagare 95 96 97 98 99 00 01 02 03 04 05 06 07 Anm.: Statistiken avser åldersgruppen 20–. Bland företagare ingår också Kvinnor och män som är företagare är verk- samma inom olika näringsgrenar. Kvinnorna är flest inom näringsgrenarna utbildning, vård och omsorg samt personliga och kulturella tjänster, 15Frånvaroeffekter på lönen för kvinnor och män (). 16Goldin och , The cost of workplace flexibility for high-powered professionals, The ANNALS of Science, 2011. medan männen är fler inom de andra näringsgrenarna, särskilt inom byggverksamhet och transporter. Fördelningen är i stort sett densamma som för anställda, och har inte förändrats mycket (se tabell 2.5). Tabell 2.5 Företagare i olika näringsgrenar utvinning, energi o Anm.: Statistiken avser åldersgruppen 20–. Alla har inte svarat på frågan, därför stämmer inte summan av delgrupperna med det totala antalet. Även bolagsformen skiljer sig åt mellan kvinnor och män. Kvinnor driver i högre utsträckning sitt företag som egen firma, medan män i större utsträckning driver sitt företag som bolag. Andelen som driver sitt företag som bolag har ökat , både bland kvinnor och bland män (se tabell 2.6). Tabell 2.6 Företagare i olika företagsformer Anm.: Statistiken avser åldersgruppen 20–. Alla har inte svarat på frågan, därför stämmer inte summan av delgrupperna med det totala antalet. Storleken på kvinnor och mäns företag skiljer sig åt. har i genomsnitt färre antal anställda än mäns. Den största andelen företagare har dock inga anställda, vare sig bland kvinnor eller bland män (se tabell 2.7). Tabell 2.7 Antal anställda i företagares företag Anm.: Statistiken avser åldersgruppen 20–. Alla har inte svarat på frågan, därför stämmer inte summan av delgrupperna med det totala antalet. 3Kvinnors och mäns marknadsinkomster P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 B i l a g a 3 hade kvinnor i genomsnitt av mäns arbetsinkomst, vilket motsvarar en skillnad på ca . –2015 har dock arbetsinkomsterna i genomsnitt ökat relativt snabbare för kvinnor () än för män (). Det procentuella gapet mellan kvinnors och mäns genomsnittliga arbetsin- komster har därför minskat , från (se diagram 3.1).17 Diagram 3.1 Arbetsinkomst för kvinnor och män Medelinkomst i kronor (priser) och kvinnors andel av mäns inkomst i procent (höger axel) Andel Kv/M 95 96 97 98 99 00 01 02 03 04 05 06 07 Anm.: Statistiken avser åldersgruppen 20–. Källor: och egna beräkningar. Tillsammans utgör arbets- och kapitalinkomster marknadsinkomster. Kvinnor har i genomsnitt både lägre arbetsinkomster och lägre kapital- inkomster än män. I detta avsnitt redovisas kvinnor och mäns arbetsinkomster, därefter kapitalinkomster och sist en samlad beskrivning av marknads- inkomsterna. Inkomster från företagande, dvs. från fåmans- bolag och enskild näringsverksamhet, varierar relativt mycket . hade kvinnor i genomsnitt av mäns inkomster från företagande. –2015 har dock kvinnors inkomster från företagande ökat relativt mer () än för män (). Detta innebär att det relativa gapet mellan kvinnors och mäns genomsnittliga 3.1Utvecklingen av kvinnors och mäns inkomster från företagande har minskat under För de flesta utgör arbetsinkomsten, dvs. summan av löne- och företagarinkomst, den största delen av marknadsinkomsten. av kvinnorna och av männen i åldersgruppen 20–hade arbets- inkomster . De skillnader mellan kvinnor och män som finns på arbetsmarknaden beträffande t.ex. löner, befattningar, arbetstid och frånvaro leder till att kvinnor i genomsnitt har lägre arbetsinkomster än män. perioden, från (se diagram 3.2). 17 har medianinkomster i stället för medelinkomster redovisats. Om jämförelsen görs för medianinkomster i stället för medelinkomster kvarstår den trendmässiga minskningen av det relativa gapet mellan kvinnors och mäns arbetsinkomster, men gapet blir generellt något mindre. Är 2015 var t.ex. gapet mellan kvinnors och mäns medianinkomster , vilket motsvarar en skillnad på ca . P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 B i l a g a 3 Diagram 3.2 Inkomst av fåmansbolag och företagarinkomst för kvinnor och män Medelinkomst i kronor (priser) och kvinnors andel av mäns inkomst i procent (höger axel) Andel Kv/M 95 96 97 98 99 00 01 02 03 04 05 06 07 Anm.: Statistiken avser åldersgruppen 20–. Källor: och egna beräkningar. Det kan finnas flera orsaker till att kvinnors inkomster från företagande är lägre än mäns.