prop · H403191 · 2017-05-18 00:00:00 — Regeringens proposition 2016/17:191 Tydligare befogenheter för polisen när beslut om avvisning eller utvisning verkställs Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen lämnas förslag på förtydligande i lag av och Säkerhetspolisens möjligheter att använda tvångsåtgärder vid verkställighet av beslut om avvisning eller utvisning. För att ett sådant beslut ska kunna verkställas får en utlänning, om det behövs, omhändertas under högst , och om det finns särskilda skäl . Efter ett beslut om omhändertagande eller ett beslut om förvar ska de åtgärder få vidtas som behövs för att utlänningen ska kunna få nödvändiga resehandlingar för utresan och för att hans eller hennes identitet ska kunna klarläggas. Det föreslås också att alltid ska vara verkställande myndighet vid ny verkställighet av ett avvisnings- eller utvisningsbeslut och handläggande myndighet när det gäller förvar i dessa situationer, samt att myndigheten ska kunna återlämna ett ärende om verkställighet till om det visar sig att det finns förutsättningar för ett frivilligt återvändande. Vidare föreslås att samma förutsättningar ska gälla för att ta ett barn i förvar för att genomföra en avvisning som kan verkställas , oavsett om det är eller som har fattat beslutet om avvisning. Slutligen föreslås en regel som säger att en placering av transporttekniska skäl – en placering i en kriminalvårdsanstalt, ett häkte eller en polisarrest i syfte att en transport ska kunna genomföras – ska vara så kort som möjligt. Den får aldrig pågå än och precis som tidigare gäller att barn inte får vara föremål för en sådan placering. Förslagen föreslås träda i kraft . 2016/17:191 Innehållsförteckning Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) .......................................................................... Förslag till lag om ändring i lagen (1991:572) om Ärendet ............................................................och dess beredning Ett tydligare lagstöd för användning av tvångsåtgärder vid verkställighet .........................av avvisnings- och utvisningsbeslut Gällande regler om verkställighet av avvisnings - och Det finns ett behov av att förtydliga regelverket Omhändertagande för att verkställa en avvisning Tvång för att skaffa nödvändiga handlingar för verkställigheten och utreda identiteten Återlämnande ......eller överlämnande av ett verkställighetsärende Polisen ska vara ansvarig myndighet för ny verkställighet av beslut som ...............................................inte har upphört att gälla bör ha samma förutsättningar som ...............................................att ta barn i förvar Säkerhetspolisens möjlighet att omhänderta en utlännings pass eller ...............................................andra identitetshandlingar Placering ............utanför en förvarslokal av transporttekniska skäl Ikraftträdande ...................................- och övergångsbestämmelser Förslaget till lag om ändring i utlänningslagen Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:572) om Sammanfattning av utkastet till lagrådsremiss Lagförslagen i utkast till lagrådsremiss Sammanfattning av slutbetänkande av (SOU 2011:17) i relevanta delar Lagförslagen i slutbetänkande av (SOU:2011:17), i relevanta Förteckning över remissinstanser i slutbetänkande av (SOU 2011:17) ............................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde .......... 2016/17:191 1 Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i utlänningslagen (2005:716), 2.lag om ändring i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. 2.1Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) Härigenom föreskrivs i fråga om utlänningslagen (2005:716) dels att 10 kap. 2, 13 och 20 §§ och 12 kap. 14 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas två nya paragrafer, 9 kap. 12 och 13 §§, och närmast före 9 kap. 12 och 13 §§ nya rubriker av följande lydelse. Omhändertagande för att verkställa ett avvisnings- eller utvisningsbeslut När ett beslut om avvisning eller utvisning ska verkställas av eller Säkerhetspolisen enligt 12 kap. 14 §, får utlänningen omhändertas av den verkställande myndigheten om det är nödvändigt för att verkställigheten av beslutet ska kunna förberedas eller genomföras. Utlänningen får omhändertas under högst eller om det finns särskilda skäl . Andra åtgärder för att möjliggöra verkställighet har tagits i förvar med stöd av beslut om avvisning eller utvisning hetspolisen, om det är lämpligt, vidta sådana åtgärder som behövs utlänningens identitet eller med- borgarskap ska kunna klarläggas. Ett barn får tas i förvar, om är fråga om att förbereda eller 2. risken är uppenbar att barnet annars håller sig undan och därigenom äventyrar en verkställighet som inte bör fördröjas, och 3. det inte är tillräckligt att barnet ställs under uppsikt enligt bestämmelserna i 7 §. Ett barn får också tas i förvar, om 1.det är fråga om att förbereda eller genomföra verkställigheten av ett beslut om avvisning i andra fall än enligt första stycket eller ett beslut om utvisning enligt 8 kap. 6 eller 10 § eller 8 a kap. 1 eller 5 §, och 2.det vid ett tidigare försök att verkställa beslutet inte visat sig tillräckligt att barnet ställts under uppsikt enligt bestämmelserna i 7 § andra 13 §2 är handläggande myndighet 1. från det att en utlänning begär att få resa in i landet och till dess att ett ärende som ska prövas av tas emot av verket eller utlänningen har lämnat landet, och 2. från det att myndigheten tar emot ett beslut om avvisning eller utvisning för verkställighet och till dess att verkställighet har skett, även om ärendet är föremål för prövning enligt 12 kap. 18–20 §§, dock inte då beslutet inte får verkställas på grund av ett beslut om inhibition eller ny prövning. 1. från det att en utlänning begär att få resa in i landet till dess att ett ärende som ska prövas av tas emot av verket eller utlänningen har lämnat landet, 2. från det att myndigheten tar emot ett beslut om avvisning eller utvisning för verkställighet till dess att verkställighet har skett, och, 1Senaste lydelse 2014:198. 2Senaste lydelse 2014:655. Även Säkerhetspolisen kan vara handläggande myndighet enligt första stycket 2. 3. från det att en utlänning efter Prop. 2016/17:191 verkställighet har återvänt till , om beslutet ska verkställas på nytt, till dess att verkställighet har skett. Första stycket 2 och 3 gäller även om ärendet är föremål för prövning enligt 12 kap. 18–20 §§, dock inte då beslutet inte får verkställas på grund av ett beslut om inhibition eller ny prövning. Även Säkerhetspolisen kan vara handläggande myndighet enligt första stycket 2 och 3. får besluta att en utlänning som hålls i förvar ska placeras i kriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest, om 1. utlänningen av allmän domstol har utvisats på grund av brott, enligt 11 kap. 7 § och av enligt 11 kap. 7 § och av säkerhetsskäl inte kan vistas i en säkerhetsskäl inte kan vistas i en sådan särskild lokal som avses i sådan särskild lokal som avses i 11 kap. 2 § första stycket, eller 11 kap. 2 § första stycket, 3. det annars transporttekniska skäl, dock längst 4. det annars finns synnerliga En utlänning som placerats i En utlänning som placerats i kriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest med stöd av första polisarrest med stöd av första stycket 2 eller 3 ska hållas avskild stycket 2, 3 eller 4 ska hållas från övriga intagna. avskild från övriga intagna. Barn som hålls i förvar får inte placeras i kriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest. Beslut om avvisning eller utvisning ska verkställas av , om inte annat föreskrivs i andra, tredje eller fjärde stycket. Säkerhetspolisen ska verkställa beslut om avvisning eller utvisning i säkerhetsärenden. eller den domstol som avgör ärendet får dock i beslutet om avvisning eller utvisning bestämma att en annan myndighet ska ombesörja verkställigheten. 3Senaste lydelse 2012:129. 4Senaste lydelse 2014:655. 2016/17:191 ska verkställa 1. myndighetens beslut om avvisning, 2. en allmän domstols beslut om 2. en allmän domstols beslut om utvisning på grund av brott. utvisning på grund av brott, eller 3. ett beslut om avvisning eller utvisning som ska verkställas på nytt enligt 23 § första stycket. får lämna över ett avvisnings- eller utvisningsärende för verkställighet till , om den som ska avvisas eller utvisas håller sig undan och inte kan anträffas utan myndighetens medverkan eller om det kan antas att tvång kommer att behövas för att verkställa beslutet. får överlämna ett ärende enligt tredje stycket 3, eller återlämna ett ärende enligt fjärde stycket, till om samtycker till det. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (1991:572) Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (1991:572) om särskild utlännings- kontroll ska ha följande lydelse. I ärenden enligt denna lag gäller följande föreskrifter i utlänningslagen (2005:716) i tillämpliga delar: 1 kap. 3 b § om EES-medborgare, 1 kap. 13 § om skyndsam handläggning, 3a kap. 2 § om familjemedlemmar till EES-medborgare, 1–4 §§ om flyktingar och andra skyddsbehövande, 1–1 c, 2 a–d, 3–10, 12–16 och 17–19 §§ om uppehållstillstånd, 5 a kap. 1–4 och 6 §§ om ställning som varaktigt bosatt, 6 kap. 3 § om arbetstillstånd, 6 a kap. 1–11 §§ om EU-blåkort, 8 kap. 12 och 13 §§ om utvisning av EES-medborgare och sådana medborgares familjemedlemmar, 8 kap. 14 § om utvisning av utlänningar med permanent uppehållsrätt, EES-medborgare som har vistats i under de tio närmast föregående åren och EES-medborgare som är barn, 8 a kap. 2 § första stycket om sådana hänsyn som ska tas till anknytningen till det svenska samhället, om fråga uppkommit om utvisning av en utlänning som har ställning som varaktigt bosatt i , 9 kap. 4 och 5 §§ om omhändertagande av pass och andra identitetshandlingar, 9 kap. 8 § om fotografi och fingeravtryck, 9 kap. 12 § om omhändertagande för att verkställa ett avvisnings- eller utvisningsbeslut, 9 kap. 13 § om andra åtgärder för att möjliggöra verkställighet, 10 kap. 1, 2, 4–11 och 17 §§ om förvar och uppsikt, 12 kap. 1–5, 13 a och 21–23 §§ om verkställighet av beslut om utvisning, 13 kap. 1–7 §§ om muntlig handläggning hos förvaltningsmyndighet, 13 kap. 10 § om motivering av beslut, 13 kap. 11 § om tolkersättning, 13 kap. 12 § om rättelse av beslut på grund av oriktig uppgift, 13 kap. 15 och 16 §§ om DNA-analys, 16 kap. 1 § andra stycket om Migrationsöverdomstolen, 1 Senaste lydelse 2016:1240. 2016/17:191 17 kap. 1 och 2 §§ om skyldighet att lämna uppgifter, 18 kap. 1 § andra och tredje styckena om offentligt biträde för barn, och 19 kap. 1–4 §§ om kostnadsansvar. Skyldigheten enligt 17 kap. 1 § utlänningslagen att lämna uppgifter gäller vid tillämpningen av denna lag även i förhållande till regeringen. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning ombudsmän () har i tre beslut från gjort vissa uttalanden om möjligheter att använda tvångsåtgärder när avvisnings- och utvisningsbeslut ska verkställas (JO 2016- 06-22, dnr 836-2015, 1548-2015 och 2488-2014). Med anledning av bl.a. JO:s uttalanden har ett utkast till lagrådsremiss utarbetats inom . I utkastet har även behandlats frågor om återlämnande eller överlämnande till av verkställighetsärenden, att polisen ska vara ansvarig myndighet för ny verkställighet av beslut som inte har upphört att gälla, förutsättningar för att ta barn i förvar och Säkerhetspolisens möjlighet att omhänderta pass eller andra identitetshandlingar. Utkastet har remissbehandlats. En sammanfattning av utkastets innehåll finns i bilaga 1 och utkastets lagförslag finns i bilaga 2. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr Ju2016/09295/L7). Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av reglerna om förvar i utlänningslagen (2005:716), förkortad UtlL. Utredningen, som tog namnet , föreslog i sitt slutbetänkande, SOU 2011:17, bl.a. ett utvidgande av möjligheten att placera en utlänning utanför en förvarslokal av transporttekniska skäl. Betänkandet har remissbehandlats. En sammanfattning i denna del av utredningens förslag finns i bilaga 4 och utredningens lagförslag i bilaga 5. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 6. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr Ju2011/01340/). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de förslag som finns i bilaga 7. Lagrådets yttrande finns i bilaga 8. Lagrådets synpunkter behandlas i författningskommentaren. Regeringen följer i allt väsentligt Lagrådets förslag. I förhållande till lagrådsremissen har det gjorts vissa redaktionella ändringar. 4Ett tydligare lagstöd för användning av tvångsåtgärder vid verkställighet av avvisnings- och utvisningsbeslut 4.1Gällande regler om verkställighet av avvisnings- och utvisningsbeslut Ansvaret för verkställighet av ett avvisnings- eller utvisningsbeslut Vilken myndighet som ansvarar för att verkställa ett beslut om avvisning eller utvisning regleras i 12 kap. 14 § UtlL. Enligt huvudregeln i första stycket ska ett sådant beslut verkställas av om inte annat föreskrivs i paragrafens övriga stycken. Enligt andra stycket ska Säkerhetspolisen verkställa beslut om avvisning eller utvisning i säkerhetsärenden enligt utlänningslagen. eller den domstol som avgör ärendet får dock i beslutet om avvisning eller utvisning bestämma att en annan myndighet ska sköta verkställigheten av beslutet. I tredje stycket anges att ska verkställa myndighetens egna beslut om avvisning och en allmän domstols beslut om utvisning på grund av brott. Fjärde stycket innehåller en möjlighet för att lämna över ansvaret för verkställigheten i ett enskilt ärende till . Detta får ske om den som ska avvisas eller utvisas håller sig undan och inte kan anträffas utan myndighetens medverkan eller om gör bedömningen att det kan antas att tvång kommer att behövas för att verkställa beslutet. är bunden av bedömning och kan inte neka att ta över ansvaret för verkställigheten. Inte heller anses kunna lämna tillbaka ärendet till om det senare visar sig att det inte behövs några tvångsåtgärder för att verkställa beslutet (se prop. 1997/98:173 s. 63). När det gäller säkerhetsärenden enligt lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll anges i 13 § första stycket att det är Säkerhetspolisen som är verkställande myndighet om inte den beslutande myndigheten bestämmer något annat. Möjligheten att överlämna ansvaret för verkställigheten av ett konkret ärende infördes i samband med att (numera ) övertog huvudansvaret för verkställigheten av beslut om avvisning och utvisning. hade ansvaret legat enbart på polismyndigheterna. Regleringen överfördes senare utan att ändras i sak till utlänningslag. I förarbetena uttalades att det alltid kommer att finnas de som inte respekterar myndigheternas beslut och därför kommer att vägra att lämna landet självmant. Behovet av polisiär kompetens kommer därför att finnas kvar och måste kunna tillgodoses även om anförtros huvudansvaret för att beslut om avvisning och utvisning verkställs. Med uttrycket ”polisiär kompetens” avsågs här dels förmågan och behörigheten att bedriva polisiärt spanings- och eftersökningsarbete, dels förmågan och behörigheten att tillgripa tvångsmedel. Det uttalades särskilt att möjligheten till husrannsakan enligt 20 § polislagen (1984:387) sannolikt skulle behöva användas (prop. 1997/98:173 s. 41– 43). Möjligheten att ta en utlänning med ett verkställbart avvisnings- eller utvisningsbeslut i förvar Enligt utlänningslagen får en utlänning som fyllt tas i förvar om det är fråga om att förbereda eller genomföra verkställigheten av ett beslut om avvisning eller utvisning. En förutsättning är dock att det finns en risk att utlänningen bedriver brottslig verksamhet i , avviker, Prop. 2016/17:191 håller sig undan eller på annat sätt hindrar verkställigheten (10 kap. 1 § andra stycket 3 UtlL). Ett barn får tas i förvar om det är fråga om att förbereda eller genomföra verkställigheten av ett beslut om avvisning med omedelbar verkställighet. Det krävs dock att risken är uppenbar att barnet annars håller sig undan och därigenom äventyrar en verkställighet som inte bör fördröjas och att det inte är tillräckligt att barnet i stället ställs under uppsikt (10 kap. 2 § första stycket UtlL). Ett barn får också tas i förvar om det är fråga om att förbereda eller genomföra verkställigheten av ett beslut om avvisning som inte är verkställbart eller ett beslut om utvisning om det vid ett tidigare försök att verkställa beslutet inte visat sig tillräckligt att barnet ställts under uppsikt (10 kap. 2 § andra stycket UtlL). Ett barn får inte skiljas från båda sina vårdnadshavare genom att barnet eller vårdnadshavaren tas i förvar. Ett barn som inte har någon vårdnadshavare i får tas i förvar endast om det finns synnerliga skäl (10 kap. 3 § UtlL). Bestämmelser om hur länge en utlänning får hållas i förvar finns i 10 kap. 4 § UtlL. När det gäller verkställighetsförvar i syfte att förbereda eller genomföra verkställigheten av ett beslut om avvisning eller utvisning finns en första tidsgräns som emellertid får förlängas om det finns synnerliga skäl. Även om det finns synnerliga skäl får utlänningen inte hållas i förvar än , eller om det är sannolikt att verkställigheten kommer att ta på grund av bristande samarbete från utlänningen eller om det tar tid att införskaffa nödvändiga handlingar, maximalt . Dessa yttersta tidsgränser gäller dock inte om utlänningen av allmän domstol utvisats på grund av brott. Ett barn får inte hållas i förvar än 72 immar eller, om det finns synnerliga skäl, (10 kap. 5 § UtlL). ombudsmän har ifrågasatt lagstödet för ombudsmän () har i tre beslut från bl.a. ansett att det är oklart vilket stöd 12 kap. 14 § UtlL ger för Polismyndig- heten att använda tvång och våld vid verkställighet av avvisnings- och utvisningsbeslut (JO , dnr 836-2015, 1548-2015 och 2488- Verkställighet av ett beslut om utvisning av en barnfamilj (JO:s beslut med dnr 836-2015) Efter att fattat beslut om att avvisa en asylsökande kvinna och hennes minderåriga barn överlämnades ärendet till Polis- myndigheten för verkställighet. På den tänkta avresedagen genomförde en husrannsakan och hämtade kvinnan och barnen i De kördes till polisstationen och därefter till flygplatsen. 2016/17:191 Som grund för beslutet om hämtning angavs 9 kap. 9 § UtlL. Något beslut om förvar fattades inte. JO bedömde att 9 kap. 9 § UtlL inte kunde användas som stöd för att hämta familjen, eftersom avsikten inte var att höra kvinnan om hennes vistelse i , utan att verkställa avvisningsbeslutet. Enligt JO låg det närmare till hands att pröva grunden för besluten om husrannsakan och behörigheten att omhänderta kvinnan och barnen med utgångspunkt i bestämmelsen i 12 kap. 14 § UtlL. JO noterade i detta sammanhang att polisen i det praktiska arbetet anser att bestämmelsen ger stöd för sådana åtgärder. JO konstaterade härefter att 12 kap. 14 § UtlL inte i sig ger någon rätt för polisen att använda tvång eller våld. I bestämmelsen anges bara att ett ärende kan lämnas över till bl.a. om det kan antas att tvång kommer att behöva användas för att verkställa beslutet. Dock stod det enligt JO klart att syftet med bestämmelsen, med hänsyn till vad som uttalades i förarbetena när den infördes, är att polisen ska kunna tillgripa tvångsmedel för att verkställa ett avvisnings- eller utvisningsbeslut. Det var enligt JO vidare självklart att det kan vara nödvändigt att inskränka en persons rörelsefrihet för att sådana beslut ska kunna verkställas, t.ex. genom att hämta en person som inte vill inställa sig frivilligt för en utresa. Det skulle därför kunna framstå som naturligt att se dessa åtgärder som ett nödvändigt led i verkställigheten av ett avvisnings- eller utvisningsbeslut. JO kunde dock inte se att bestämmelsen i 12 kap. 14 § UtlL utgör det stöd i lag som måste krävas för sådana åtgärder, oavsett vad syftet med införandet av bestämmelsen varit. Enligt JO borde därför utlänningslagen förtydligas så att stödet för de tvångsåtgärder har rätt att vidta för att verkställa ett avvisnings- eller utvisningsbeslut som överlämnas till myndigheten med stöd av 12 kap. 14 § UtlL klart framgår. JO konstaterade också att förutsättningarna hade varit annorlunda om hade fattat ett beslut om förvar. I ett sådant fall har enligt 20 § polislagen stöd för husrannsakan liksom för ett omhändertagande. Ambassadbesök mot den enskildes vilja (JO:s beslut med dnr 2488-2014) Efter att fattat beslut om att utvisa en asylsökande överlämnades ärendet till . Myndigheten tog mannen i förvar med stöd av 10 kap. 1 § UtlL för att förbereda och genomföra verkställigheten. Eftersom mannen saknade de resehandlingar som behövdes för att beslutet skulle kunna verkställas transporterade mannen till hans hemlandsambassad där en personlig intervju skulle hållas med honom. Transporten och besöket på ambassaden skedde mot mannens vilja. Liksom i det ovan redovisade beslutet konstaterade JO att 12 kap. 14 § UtlL inte i sig kan anses ge någon rätt för polisen att använda våld eller tvång vid verkställigheten, men att i detta fall främst hänvisat till bestämmelsen om förvar i 10 kap. 1 § UtlL. JO framhöll att har möjlighet att ta en person i förvar för att kunna verkställa ett avvisnings- eller utvisningsbeslut bl.a. om personen inte medverkar vid verkställigheten. Enligt JO var dock innebörden av ett för- varstagande inte närmare preciserad i lagstiftningen, även om det står klart att det handlar om ett frihetsberövande och att syftet med åtgärden är att förbereda och genomföra verkställigheten av ett avvisnings- eller utvisningsbeslut. Enligt JO kunde det mot den bakgrunden framstå som en rimlig tolkning att polisen inom ramen för den tvångsåtgärd som ett beslut om förvar innebär har rätt att genomföra ett besök på en ambassad, om detta är en nödvändig förutsättning för att avvisnings- eller utvisningsbeslutet ska kunna verkställas. Det förarbetsuttalande som redovisats om att förvarstiden kan förlängas om en utlänning vägrar att besöka en ambassad talar dock, ansåg JO, i motsatt riktning (prop. 2011/12:60 s. 92). Enligt JO:s mening var det otillfredsställande att varken lagtext eller förarbeten tydligt ger besked om vilka befogenheter polisen har i detta avseende. I sammanhanget hänvisade JO till regeringens uttalande i propositionen Förstärkt rättssäkerhet och effektivitet i förundersökningsförfarandet om att inskränkningar i enskildas rörelsefrihet av konstitutionella hänsyn inte endast tolkningsvis bör följa av en bestämmelse (prop. 2015/16:68 s. 61). Enligt JO var det av samma skäl otillfredsställande om det endast tolkningsvis kan utläsas av bestämmelsen i 10 kap. 1 § UtlL vilka tvångsåtgärder har möjlighet att vidta för att verkställa ett avvisnings- eller utvisningsbeslut. Enligt JO var det vidare inte självklart att en tolkning av bestämmelsen leder till slutsatsen att det finns stöd för att genomföra ett besök på en ambassad. Det fanns därför enligt JO starka skäl att tydliggöra i utlänningslagen vilka tvångsåtgärder som polisen kan vidta som ett led i verkställigheten i förhållande till den som är tagen i förvar. När det gäller sekretessfrågor uttalade JO att det av 7 kap. 20 § utlänningsförordningen (2006:97) framgår att polisen har rätt att lämna vissa uppgifter om en utlännings personliga förhållanden till den stat som en avvisning eller utvisning ska ske till, så att de resehandlingar som behövs kan utfärdas. Enligt JO fanns det inget som hindrar att detta sker vid ett besök med den förvarstagne på ambassaden, under förutsättning att de sekretessbestämmelser som gäller iakttas. JO ställde sig dock tveksam till om sekretessen helt kan upprätthållas i en intervjusituation som polisen inte har någon rådighet över och som sker på ett annat språk.