prop · H403161 · 2017-03-23 00:00:00 — I stället efterfrågar branschorganisationer inom olika yrkesområden möjligheter att ta större ansvar för vissa yrkesutbildningar med stor betydelse för arbetsmarknaden som riskerar att nedprioriteras inom utbildningssystemet. Detta har lett till att utredningen har föreslagit en försöksverksamhet med s.k. branschskolor. Regeringen anser, liksom en majoritet av remissinstanserna, att en sådan försöksverksamhet bör införas. Försöksverksamheten bör avse att den som är huvudman för en gymnasieskola som erbjuder yrkesprogram, med bibehållet huvudmannaskap får sluta avtal med en branschskola om att skolan utför viss undervisning på entreprenad. Vidare bör en branschskola genom entreprenadavtal också få ge viss utbildning inom vuxenutbildning (komvux). Den undervisning som ska få utföras av branschskolor bör avse yrkesområden där det råder brist på arbetskraft och där sådan utbildning på grund av små elevvolymer riskerar att inte komma till stånd i tillräckligt stor utsträckning. Genom att samla yrkesutbildning på en branschskola kan elevunderlaget bli tillräckligt stort för att få ekonomisk bärighet för utbildningen. Utredningen bedömer att branschskolorna bör kunna ta emot gymnasieelever från hela landet för utbildning under 15–, uppdelat per termin under gymnasieskolans år 2 och 3. Även elever som läser en yrkesinriktad gymnasial utbildning inom komvux ska kunna läsa kurser och genomföra gymnasiearbetet vid en branschskola. För elever i gymnasieskolan innebär det att de kommer att läsa huvuddelen av sin utbildning på en gymnasieskola i sin hemkommun eller en närliggande kommun, men att vissa yrkeskurser kommer att kunna ges på en branschskola. Genom att utbildningen förläggs till en branschskola endast under gymnasieskolans andra och tredje år kan eleven undvika att flytta hemifrån redan , vilket kan bli fallet för de elever som väljer en riksrekryterande utbildning som ligger långt bort från hemorten. En elev som väljer en riksrekryterande utbildning läser nämligen hela sin normalt treåriga utbildning hos den huvudman som anordnar utbildningen. Om en elev måste flytta hemifrån för att läsa en viss riksrekryterande utbildning kan detta medföra att elever avstår från att söka sådan utbildning. Utbildning som förläggs till en branschskola kan därmed utgöra ett komplement till de riksrekryterande utbildningarna inom vissa små yrkesområden. Huvudmannens samarbete med en branschskola kan även innebära att huvudmannen själv inte behöver tillhandahålla den specifika utrustning och lärarkompetens som krävs för den särskilda yrkesutbildningen och att utbildning som inriktas mot vissa små yrkesområden kan koncentreras till branschskolor på ett par platser i landet. Det innebär att huvudmannen kommer att kunna erbjuda yrkesutbildningar inom små yrkesområden även om skolan inte själv har ett tillräckligt stort elevunderlag för att anordna hela utbildningen i egen regi. För eleverna innebär det att de kan få mer likvärdiga möjligheter att välja utbildningar inriktade mot små yrkesområden. Ett införande av branschskolor kan även synliggöra utbildningar inom yrkesområden som är relativt okända för ungdomar. Genom att vid branschskolor lyfta fram yrkeskompetenser inom små yrkesområden och marknadsföra branschrekommenderade utbildningar som möjliga utbild- ningsval för elever kan yrkesutbildningens attraktivitet öka. Som framgår finns det alltså flera fördelar med att införa branschskolor och en stor majoritet av remissinstanserna är också positiva till införan- det av en försöksverksamhet med sådana skolor. tagarna att branschskolor kan bidra till att ge den spetskunskap som krävs inom vissa yrken för att elever ska kunna få jobb och flera remiss- instanser pekar på att branschskolor kan fylla en roll för kompetens- försörjningen hos deras medlemsföretag, bl.a. Innovations- och kemi- industrierna, Teknikföretagen och Livsmedelsföretagen. kommun anser att möjligheterna med gymnasial lärlings- utbildning bör utvecklas ytterligare innan en ny utbildningsvariant införs. Regeringen anser att lärlingsutbildning förvisso kan vara ett bra sätt att erbjuda yrkesutbildning inom små yrkesområden, men menar att även lärlingar kan behöva undervisning som kan ges på branschskolor som leder till specifikt yrkeskunnande inom små yrken. Lagrådet konstaterar att avsikten inte är att skolorna ska drivas av företag eller organisationer inom respektive bransch. uttrycket branschskola kan skapa osäkerhet om hur utbildningen i dessa skolor förhåller sig till annan yrkesutbildning och hur den är organiserad och anför att en annan beteckning bör övervägas. ska utföras på entreprenad ska avse yrkesämnen och gymnasiearbete inom yrkesområden som är små. Det är således fråga om sådana delar av en yrkesutbildning som specifikt tar sikte på en viss bransch. Lagrådet påpekar är avsikten att anknytningen till branschen ska bestå i att branschföreträdare vid behandlingen av en ansökan att få bedriva branschskola ska få yttra sig om behovet av yrkesutbildning inom det aktuella området och att en sökande ska ha en rekommendation från branschen för att kunna bli godkänd. Ett alternativ kan t.ex. vara att sökanden kan uppvisa ett brett samarbete om utbildning med flera arbetsgivare inom den bransch som yrkesområdet tillhör. undervisning som kommer att bedrivas på en branschskola är således Såvitt regeringen kan bedöma finns det inte någon risk att branschskolor förväxlas med någon annan yrkesutbildning inom det Inte heller har någon av de remissinstanser som har yttrat sig framfört att det är otydligt vad som avses med benämningen Som regeringen kommer att utveckla senare kommer vidare innebörden av benämningen branschskola att konkretiseras på Om verksamheten permanentas och en reglering förs in i skollagen kan dock ytterligare överväganden i fråga om terminologin behöva göras. Sammanfattningsvis bedömer regeringen, i likhet med utredningen, att införandet av s.k. branschskolor kan öka attraktiviteten och förbättra tillgången till yrkesutbildning inom yrkesområden som är små. säkerställa att det finns yrkesutbildning av hög kvalitet inom vissa yrkesområden som är små och för att motverka en framtida kompetensbrist inom sådana yrkesområden föreslår regeringen därför att en försöksverksamhet med branschskolor inom gymnasieskolan och komvux ska införas. Försöksverksamheten bör påbörjas höstterminen 2018 och pågå . Regeringen har för avsikt att inrätta ett särskilt statsbidrag för försöksverksamheten. har i ett tillkännagivande anfört att regeringen ska utreda om en breddad och förstärkt gymnasial lärlingsutbildning kan införas och vilka konsekvenser det skulle medföra. I betänkandet anförs bl.a. att lärlingssystem som exempelvis i kan vara en inspiration för och skulle kunna hjälpa unga att träda in i yrkeslivet som företagen får skräddarsydd kompetens (bet. 2015/16:UbU13, punkt 6, rskr. 2015/16:169). Som framgår ovan har utredningen fört diskussioner med ett flertal branschorganisationer om hur den gymnasiala lärlingsutbildningen kan utvecklas och har funnit att det inte finns något större intresse av att utveckla en lärlingsmodell av centraleuropeiskt snitt. Olika branschorganisationer efterfrågar i stället möjligheter att ta större ansvar för yrkesutbildningar med stor betydelse för arbetsmarknaden som riskerar att nedprioriteras inom utbildningssystemet och utredningen har därför föreslagit branschskolor. Som nämnts i avsnitt 3 har bl.a. beretts tillfälle att yttra sig över ett utkast till lagrådsremiss. anför därvid att det vid en rad möten med stora arbetsgivare som lärlingscentrum har haft har visat sig finnas ett mycket stort intresse för gymnasial lärlingsanställning. Regeringen anser att det är positivt att det finns ett intresse bland arbetsgivare för gymnasial lärlingsanställning. Det innebär emellertid inte att det krävs ändringar av hur lärlingsutbildningen inom gymnasieskolan regleras. Frågan om lärlingsutbildningens behov av fortsatt utveckling har utredningen redan behandlat i tät kontakt med ett flertal branschorganisationer och utredningen har dragit slutsatsen att branscherna efterfrågar sådana branschskolor som föreslås i denna proposition. Mot bakgrund av detta anser regeringen att det inte bör utredas vidare om en breddad och förstärkt gymnasial lärlingsutbildning kan införas. Tillkännagivandet får därmed anses slutbehandlat. Närmare om utbildningsinnehållet vid branschskolan Inom gymnasieskolans nationella program ingår olika ämnen och kurser. De gymnasiegemensamma ämnena som finns på samtliga nationella program inom gymnasieskolan är svenska eller svenska som andraspråk, engelska, matematik, idrott och hälsa, historia, samhällskunskap, religionskunskap och naturkunskap (bilaga 3 till skollagen). Därutöver finns programgemensamma ämnen för respektive nationellt program (se bilaga 1 till gymnasieförordningen [2010:2039]). Inom varje program finns dessutom ett valbart utrymme av ämnen eller kurser som benämns programfördjupning (1 kap. 3 § gymnasieförordningen). Inom de flesta program finns också olika inriktningar som innehåller karaktärsämneskurser. Elever på gymnasieskolans yrkesprogram genomför i slutet av gymnasieutbildningen ett gymnasiearbete som syftar till att visa att eleverna har förmåga att utföra vanligt förekommande arbetsuppgifter inom yrkesområdet. När det gäller komvux på gymnasial nivå syftar utbildningen till att ge vuxna kunskaper på en nivå som motsvarar utbildningen i gymnasieskolan. Det innebär att de ämnen och kurser som finns i gymnasieskolan också finns i komvux. Även inom komvux kan gymnasiearbete ingå i utbildningen. Den undervisning som bör förläggas till en branschskola bedömer Prop. 2016/17:161 regeringen vara ämnen och kurser som ingår i en viss inriktning eller Regeringen anser därför att den undervisning inom gymnasieskolan och komvux som bör kunna överlämnas på entreprenad till branschskolor är undervisning i karaktärsämnen som har en yrkesinriktad profil (yrkesämnen). Undervisningen bör även få avse gymnasiearbetet. I sitt yttrande över utkastet till lagrådsremiss anför att det bör tydliggöras i vilken omfattning undervisning i karaktärsämnen och gymnasiearbete kan läggas ut på entreprenad till en branschskola. anför att om kurser inom inriktningen och programfördjupningen kan ingå skulle detta kunna innebära att en större del av utbildningen kan läggas ut på entreprenad. Av betänkandet framgår att utredningen har bedömt att branschskolor bör kunna ta emot elever cirka 15–, uppdelat per termin under gymnasieskolans år 2 och 3, samt att även elever som läser en yrkesinriktad gymnasial utbildning inom komvux ska kunna läsa kurser och genomföra gymnasiearbetet vid en branschskola. Regeringen anser inte att det finns skäl att i lagen om försöksverksamhet närmare reglera hur stor del av utbildningen som får läggas ut på entreprenad. Med hänsyn till att försöksverksamheten bl.a. är avsedd att tilltala elever som vill bo kvar hemma, men som kan tänka sig att delta i delar av utbildningen på en branschskola, anser regeringen att frågan hur stor del av utbildningen som ska läggas ut på entreprenad kommer att vara relativt självreglerande. I likhet med utredningen anser regeringen att det bör räcka att det av lagen framgår att försöksverksamheten avser överlämnande av undervisning i karaktärsämnen som har en yrkesinriktad profil (yrkesämnen) och undervisning som avser sådant gymnasiearbete som ingår i utbildningen enligt skollagen. Som regeringen återkommer till i avsnitt 7 har regeringen även för avsikt att inrätta ett särskilt statsbidrag för försöksverksamheten. Avsikten är att huvudmän för en gymnasieskola som ingår avtal med en branschskola om att utföra vissa uppgifter på entreprenad ska kunna söka ett statsbidrag för att ersätta branschskolan. Storleken på statsbidraget kan komma att ha viss betydelse för hur stor del av utbildningen som huvudmännen kommer att välja att lägga ut på entreprenad. anför vidare att det är otydligt om försöksverksamheten avser en kursutformad vuxenutbildning eller en sammanhållen yrkesutbildning för vuxna. Utbildning inom komvux bedrivs i form av kurser och på gymnasial nivå även i form av ett gymnasiearbete (20 kap. 5 § skollagen). Regeringen har dock gett i uppdrag att vidta vissa förberedelser för tillämpningen av förordningen (2016:937) om statsbidrag för regional yrkesinriktad vuxenutbildning (U2016/04619/GV). Uppdraget innebär bl.a. att ska utforma förslag till s.k. sammanhållna yrkesutbildningar för vuxna. Det innebär att ska ta fram förslag till kombinationer av kurser som motsvarar behoven på arbetsmarknaden, dvs. motsvarar kraven för anställning. För det fall att föreslår en kombination av kurser som är lämpliga att förlägga till en branschskola bedömer regeringen att förslagen i denna proposition inte hindrar det. Information till eleven och rätt att fullfölja utbildningen anser att det är viktigt att elever som söker till ett yrkesprogram där en del av utbildningen ska genomföras på en branschskola på annan ort känner till detta innan de väljer utbildningen och att de bör garanteras att få fullfölja utbildningen enligt de premisser som gällde vid ansökningstillfället. Regeringen anser att det är huvudmannens uppgift att informera de elever som söker utbildningen hur utbildningen ska förläggas och om eleverna förutsätts genomföra en del av utbildningen på en annan ort. I likhet med vad som redan gäller kommer huvudmannen vidare att alltjämt ansvara för att eleven kan fullfölja sin utbildning i enlighet med bestämmelserna i 16 kap. 37 § skollagen. Regeringens förslag innebär att en huvudman för utbildning på ett yrkesprogram inom gymnasieskolan eller för vuxenutbildning inom ramen för en försöksverksamhet ska få överlämna viss undervisning på ett yrkesprogram inom gymnasieskolan eller inom vuxenutbildning på entreprenad till en branschskola. Enligt regeringsformen (RF) ska föreskrifter som avser kommunernas befogenheter och åligganden meddelas i lag eller med stöd av bemyndigande för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer (8 kap. 2 § första stycket 3 samt 3 och 10 §§ RF). Att utbildning inom gymnasieskola och komvux som utgångspunkt ska bedrivas av huvudmannen själv följer av att skollagens bestämmelser om utbildning nästan uteslutande riktar sig till en huvudman eller anställda hos huvudmannen. Principen att en huvudman inom gymnasieskolan eller för komvux själv ska bedriva undervisningen kan även motsatsvis anses följa av de undantagsfall i form av vissa entreprenadmöjligheter, som regleras i 23 kap. skollagen. Av 23 kap. 1 § följer att kommuner, landsting och enskilda huvudmän, med bibehållet huvudmannaskap, får sluta avtal om att någon annan än kommunen, eller den enskilde huvudmannen ska utföra uppgifter inom utbildning eller annan verksamhet enligt skollagen (entreprenad) enligt vad som närmare anges i kapitlet. Paragrafen anger således inte i vilka skolformer och för vilka uppgifter entreprenad är tillåtet utan detta anges i andra bestämmelser i kapitlet. När det gäller gymnasieskolan får uppgifter som inte är hänförliga till undervisningen överlämnas på entreprenad till en enskild fysisk eller juridisk person (23 kap. 3 §). Därmed avses t.ex. skolmåltider, skolskjuts och elevhälsa (se prop. 2009/10:165 s. 872). Vidare får bl.a. uppgifter som avser undervisning i karaktärsämnen som har en yrkesinriktad profil (yrkesämnen) överlämnas på entreprenad till en enskild fysisk eller juridisk person (23 kap. 3 b §). När det gäller komvux får enligt 23 kap. 2 § uppgifter överlämnas på entreprenad till en enskild fysisk eller juridisk person. Huvudmannen kan således, när det gäller sådan utbildning, själv avgöra vilka uppgifter som ska lämnas över på entreprenad. När det gäller försöksverksamheten anser regeringen, i likhet med utredningen, att inte bara enskilda fysiska och juridiska personer ska kunna få ett godkännande att bedriva branschskola utan även kommuner och landsting. Det innebär alltså att sådana aktörer som bedriver gymnasial yrkesutbildning ska kunna godkännas som branschskola. Utredningen har föreslagit att även högskolor ska kunna godkännas som branschskola. Då utbildning inom högskolan väsentligen ska bygga på kunskaper som eleverna får på nationella program i gymnasieskolan eller motsvarande kunskaper (1 kap. 8 § högskolelagen) delar regeringen uppfattning att en högskola inte bör få delta i försöksverksamheten. Om en huvudman för utbildning på ett yrkesprogram inom gymnasieskolan eller för vuxenutbildning inom ramen för försöksverksamheten överlämnar viss undervisning på ett yrkesprogram inom gymnasieskolan eller inom vuxenutbildning på entreprenad till en branschskola bör huvudmannen, liksom vid entreprenad enligt 23 kap. skollagen, även kunna överlämna uppgifter som inte är hänförliga till undervisningen, t.ex. skolmåltider, skolskjuts och elevhälsa. Vidare bör, liksom vid entreprenad enligt 23 kap. skollagen, de lärare som är verksamma hos en entreprenör ha samma uppgifter som lärare anställda hos en kommun, ett landsting eller en enskild huvudman (jfr 23 kap. 6 § skollagen och prop. 2009/10: 165 s. 873 f.). En huvudman bör därför även i försöksverksamheten kunna överlämna den myndighetsutövning som hör till en lärares undervisningsuppgift på entreprenad. Den myndighetsutövning som hör till lärares undervisningsuppgift är främst betygssättning, men även disciplinära och andra särskilda åtgärder. Exempel på lärares myndighetsutövning är att en lärare i en undervisningssituation visar ut en elev ur undervisningslokalen eller omhändertar ett föremål som stör undervisningen (5 kap. 7 och 22 §§ skollagen). Som framgått ovan innebär den föreslagna försöksverksamheten bl.a. att kommunala skolhuvudmän får möjligheter att ingå entreprenadavtal inte bara med enskilda utan även med andra kommuner och landsting. Den innebär vidare att kommuner och landsting får befogenhet att vara utförare av en entreprenad inom ramen för försöksverksamheten. Då detta avviker från vad som är möjligt enligt skollagen måste försöksverksamhet med branschskolor ha stöd i lag. Försöksverksamheten ska regleras i en särskild lag Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får enligt skollagen meddela föreskrifter om försöksverksamhet inom skolväsendet. I sådana föreskrifter får undantag göras från organisatoriska bestämmelser i skollagen. Undantag får göras även från andra bestämmelser i den lagen för att möjliggöra en försöksverksamhet med sådan utbildning i gymnasieskolan som inte utgörs av utbildning på nationella program eller introduktionsprogram (29 kap. 23 §). Den föreslagna försöksverksamheten avser undervisning på yrkesprogram som enligt 15 kap. 7 § skollagen är nationella program. Bemyndigandet i 29 kap. 23 § skollagen är därför inte tillämpligt. För försöksverksamheten behöver det alltså införas lagstöd. Då det är fråga om en försöksverksamhet med tillfälliga utökningar av de kommunala befogenheterna anser regeringen att det inte är lämpligt att reglera försöksverksamheten i skollagen. Regeringen föreslår därför, i likhet med utredningen, att det ska införas en ny lag om försöksverksamhet med branschskolor. De särskilda bestämmelserna om entreprenad som bör gälla under försöksverksamheten bör regleras i lagen om försöksverksamhet. Som nämnts ovan bör inte bara enskilda utan även en kommun eller ett landsting kunna bedriva verksamhet som branschskola och därmed vara utförare av entreprenad inom ramen för försöksverksamheten. Det kommunala självstyret innebär bl.a. att kommunerna och landstingen har en relativt stor frihet att själva organisera sin verksamhet. Bestämmelserna i 2 kap. 1 § kommunallagen begränsar emellertid den kommunala kompetensen till angelägenheter som är av allmänt intresse, har anknytning till kommunens område eller medlemmar och inte enbart ska hanteras av en annan särskilt utpekad. Att utföra utbildning inom ramen för försöksverksamheten får anses vara en angelägenhet av allmänt intresse som inte enbart ska hanteras av en särskilt utpekad. En kommun eller ett landsting kan dock enligt lokaliseringsprincipen inte utföra undervisning om angelägenheten inte har anknytning till kommunens område eller medlemmar. Till skillnad från utredningens förslag bör ett uttryckligt undantag från lokaliseringsprincipen införas som tydliggör att en kommun eller ett landsting kan vara utförare av entreprenad inom ramen för försöksverksamheten (jfr 23 kap. 1 § andra stycket skollagen). Enligt 23 kap. 1 § tredje stycket skollagen ska de bestämmelser som finns för en utbildning enligt skollagen, med de undantag som anges i 23 kap., gälla även vid entreprenad. En motsvarande bestämmelse bör tas in lagen om försöksverksamhet med branschskolor. Det innebär att bl.a. bestämmelserna i 15 kap. 32 § om att hemkommunen ska lämna ekonomiskt stöd till elever i en gymnasieskola med offentlig huvudman som behöver inackordering pga. skolgången samt bestämmelserna i 28 kap. 5 § skollagen om att beslut av en kommun eller ett landsting i fråga om sådant stöd får överklagas till allmän förvaltningsdomstol, blir tillämpliga i försöksverksamheten. Det innebär vidare att sistnämnda bestämmelser, till skillnad från utredningens förslag, inte behöver tas i den nya lagen. Därutöver får inackorderingstillägg lämnas för elever som går i en fristående gymnasieskola i enlighet med bestämmelserna i 2 kap 2 § studiestödslagen (1999:395) och 2 kap. 2 § studiestödsförordningen (2000:655). För de elever som studerar hos en fristående huvudman står staten för utgifter för eventuella inackorderingstillägg som betalas ut av . I sitt yttrande över ett utkast till lagrådsremiss anför att det kan behövas ytterligare reglering för att säkerställa att skollagens bestämmelser tillämpas fullt ut också vid en branschskola. Regeringen konstaterar att skolhuvudmän som överlämnar uppgifter på entreprenad har att följa övriga bestämmelser i skollagen i en entreprenadsituation samt att detsamma även kommer att gälla enligt den nya lagen om försöksverksamhet. Regeringen anser inte att någon ytterligare reglering är nödvändig. Utredningen har vidare föreslagit att huvudmannen för en gymnasieskola som överlåter uppgifter på entreprenad till en branschskola ska ersätta branschskolan för elevens utbildning och i utredningens lagförslag uppställs vissa villkor för bestämmandet av ersättningens storlek. Regeringen anser dock att det inom försöksverksamheten, liksom i entreprenadförhållanden enligt 23 kap. skollagen, bör vara en fråga för av- talande parter, dvs. huvudmän och branschskolor, att bestämma ersättningen. Försöksverksamheten bör bygga på frivillighet. Det bör dock finnas vissa begränsningar när det gäller vilka som får bedriva branschskolor. Utredningen föreslår att det ska regleras på lagnivå vilka krav som ska uppställas för att en utbildningsanordnare ska få godkännas som branschskola och att ska pröva sådana ärenden. Regeringen anser dock att inte fler frågor än nödvändigt bör regleras på lagnivå. I lagen om försöksverksamhet bör det anges att endast en kommun, ett landsting eller en enskild fysisk eller juridisk person som uppfyller vissa villkor ska, efter ansökan till den myndighet som regeringen bestämmer, kunna godkännas att bedriva branschskola. Regeringen föreslås bemyndigas att få meddela föreskrifter om sådana villkor och om urval. Genom föreskrifter om sådana villkor kommer begreppet branschskola att konkretiseras på förordningsnivå. , som tillstyrker förslaget, anför att det är positivt att regeringen får meddela föreskrifter om villkor och urval. anser dock att det finns behov av precisering när det gäller vad som avses med små yrkesområden och vilka yrkesområden som kan vara aktuella för branschskolor. I utredningens förslag förekommer formuleringen ”yrkesområden som är små” i en inledande bestämmelse i förslaget till lag om försöksverksamhet och formuleringens innebörd utvecklas i betänkandet.