prop · H403179 · 2017-04-19 00:00:00 — Regeringens bedömning: Förslaget från att utesluta mikroanläggningar ur elcertifikatssystemet för att i stället ges en högre skattereduktion bör analyseras vidare. Förslaget kan innebära en positiv förenkling, men för att bl.a. säkerställa att ingen aktör missgynnas beroende på exempelvis ägandeform behövs vidare analys. Rapportens förslag (delredovisning 2) överensstämmer inte med regeringens. föreslår att enbart anläggningar med en installerad effekt högre än ska få stöd genom elcertifikatssystemet . Regeringen anser att frågan bör utredas vidare. Remissinstanserna: E.ON, , , , , , Oberoende elhandlare, , Svensk vindenergi, Energiföretagen , Energi , , Svensk solenergi och tillstyrker helt eller delvis förslag. anser att det finns många olika mikroproducenter som kan beröras och att det är viktigt att dessa får kompensation via andra stödsystem i fall de påverkas av förslaget för att upprätthålla målsättningen med stödet till verksamheten. Energiföretagen anser att det åtminstone borde införas begränsningsregler som innebär att inte investeringsstöd, skattenedsättning och elcertifikat kan kombineras i syfte att behålla den teknikneutrala inriktningen i elcertifikatssystemet. Svensk solenergi är försiktigt positiv till förslag men endast om mikroproducenterna kompenseras i någon annan form, exempelvis genom en höjd skattereduktion för överskottselen eller att stödnivån via föreslagen sol-ROT höjs. anser att små producenter skulle kunna stödjas enbart med andra styrmedel som skatteavdrag eller ROT-avdrag till en lägre administrativ kostnad. E.ON stödjer förslag att mikroanläggningar bör uteslutas ur elcertifikatssystemet, men anser att en förändring av regelverket inte bör påverka mikroproduktionsanläggningar som redan är godkända och registrerade som elcertifikatberättigade i systemet. anser att gränsen bör sättas för vilken normalårsproduktion 2016/17:179 anläggningen har så att produktionsanläggningar med längre driftstider kan klara gränsvärdet. Statkraft och anser att mikroprodukten under även fortsättningsvis ska omfattas av elcertifikatssystemet. Uniper anser att om mikroanläggningar utesluts ur elcertifikatssystemet bör målet om justeras nedåt i motsvarande omfattning. anser att det är fel att exkludera små anläggningar från elcertifikat rent ekonomiskt och för att certifikaten är viktiga ur ett utbildnings- och kunskapsperspektiv. motsätter sig förslaget då de flesta av mikrovattenkraftanläggningar är av hög ålder och står inför renoveringsbehov samt att det inte torde bli någon administrativ lättnad eftersom de redan fått elcertifikat och finns i systemet. Skälen för regeringens bedömning redovisar i sin rapport, delredovisning 2, att småskalig elproduktion från så kallade mikroanläggningar endast utgör en liten andel av den totala elproduktionen inom ramen för elcertifikatssystemet. Däremot är mikroanläggningar till antalet fler än hälften av alla anläggningar i systemet. Exempelvis stod solcellsanläggningar för av det totala antalet anläggningar men endast för av elproduktionen i elcertifikatssystemet. De flesta av dessa anläggningar tillhör privatpersoner. I regel är privatpersoner engångsansökare vilket gör att de inte kan dra nytta av läreffekter när det gäller formulering av ansökningar på samma sätt som företag kan göra. För privatpersoner förekommer även en rad olika situationer som blir administrativt tunga i förhållande till elcertifikatssystemet, exempelvis behöver ändringar göras vid en flytt. Dessa förhållanden skapar en omotiverad stor administrativ börda både för producenten och myndigheten i relation till andel tilldelade certifikat och värdet av dessa. En stor del av mikroproduktionen är också gynnad på flera sätt utöver elcertifikatssystemet som gör att den inte konkurrerar på lika villkor med övriga förnybara kraftslag. Det skapar en viss osäkerhet utöver marknadsrisken för aktörerna på elcertifikatsmarknaden. har i delredovisning 2 hänvisat till det förslag som myndigheten lämnade i rapporten till strategi för ökad användning av solel (ET 2016:16). Det förslaget innebär att anläggningar med en installerad effekt lägre än inte ska få stöd genom elcertifikatssystemet utan i stället ges en högre skattereduktion. förslag kan innebära en positiv förenkling. Flera remissinstanser har dock påpekat att förutsättningarna för mikroanläggningar ser olika ut för olika produktionsslag och ägandeformer. För att bland annat säkerställa att ingen aktör missgynnas beroende på exempelvis ägandeform behöver frågan analyseras vidare. bör få i uppdrag att göra en sådan analys. Torvens roll i elcertifikatssystemet Regeringens bedömning: bör även fortsättningsvis berättiga till Rapporterna (delredovisning 1 och 2) innehåller inget förslag om torvens roll i elcertifikatssystemet. I delredovisning 1 redovisar Energi- myndigheten utvecklingen när det gäller användningen av torv i energi- sektorn särskilt i elcertifikatssystemet. skrivelse om torvutvinningens och torvanvänd- ningens klimat- och miljöpåverkan överensstämmer inte med regeringens Remissinstanserna: Av remissvaren på delredovisning 1 och 2 fram- går att och anser att tilldelningen av elcertifikat för elproduktion baserad på torv bör upphöra med hänsyn till att torv inte kan klassas som ett förnybart kraftslag utan snarare kan jämställas med fossila bränslen vilka bidrar till den globala uppvärm- anser att torvbaserad elproduktion även i fortsättningen bör få elcertifikat samt att torven är ett värdefullt in- hemskt och långsamt förnybart biomassabränsle som har särskilt stort värde vid sameldning med trädbränslen med renare förbränning och Av remissvaren på skrivelse framgår att de flesta länsstyrelserna och kommun ställer sig bakom Naturvårds- verkets förslag att de energipolitiska styrmedel som gynnar energitorv – bl.a. elcertifikat – bör avvecklas så att en mer signalsäker styrning kan ske mot förnybara alternativ. Södra skogsägarna ekonomisk förening (Södra) och () är tveksamma till att förslagen kommer att bidra till miljöförbättringar och ser i stället en risk att torven ersätts med kol eller olja. ser en risk i att förslaget kommer att leda till en snabb avveckling av branschen med sämre möjlighet till god efterbehandling eftersom det finns risk att torv lämnas kvar i pågående täkter. anser att torv även fortsättningsvis ska finnas kvar i elcertifikatssystemet eftersom det finns ett betydande värde av att torv finns som ett komple- ment till trädbränslen. Energiföretagen föreslår att torv bör vara kvar i elcertifikatssystemet för åtminstone sameldning i fasta biobränsle- anläggningar och anläggningar som återvinner energi från avfall. sindustrierna avstyrker förslag och anser att torv är och Neova anser även att för- slaget går emot tidigare riksdags- och regeringsbeslut som slagit fast att torv spelar en viktig roll som komplement till trädbränslen. digheten anser att torven bör vara kvar i elcertifikatssystemet förutsatt att trenden med minskad torvanvändning håller i sig och att konsekvenserna för fjärr- och kraftvärme vid förändring av energipolitiska styrmedel bör analyseras ytterligare innan beslut kan fattas. och verksamheter har svarat på remissen och motsätter sig förslaget att torv inte längre ska få elcertifikat bland annat med motiveringen att det finns en risk att torven ersätts med kol eller olja. Skälen för regeringens bedömning Hanteringen av torv vid införandet av elcertifikatssystemet Lagen (2003:113) om elcertifikat trädde i kraft . Vid remissbehandlingen av departementspromemorian Lag om elcertifikat (Ds 2002:40) ansåg några remissinstanser att torv borde vara ett certifikatberättigande bränsle, medan andra hade motsatt åsikt. I propositionen Elcertifikat för att främja förnybara energikällor aviserade regeringen att den avsåg att överväga torvens eventuella framtida roll i elcertifikatssystemet (prop. 2002/03:40 s. 41). ansåg dock att även torv borde berättiga till elcertifikat och att , genom ett tillkännagivande, borde uppmana regeringen att vidta åtgärder i enlighet med vad utskottet anfört. tillkännagav som sin mening det som utskottet anfört (bet. 2002/03:NU6, rskr. 2002/03:133). Med anledning av tillkännagivande föreslog regeringen i propositionen och elcertifikat (prop. 2003:04/42 s. 9) att torv skulle inordnas i elcertifikatssystemet. Av propositionen framgår att lagen om elcertifikat dels skulle främja produktion av el med användande av förnybara energikällor, dels skulle främja produktion av el med användande av torv. beslutade i enlighet med regeringens förslag. I produceras torv för bränsleändamål (energitorv), jordförbättring (odlingstorv) och för strö (stallströ). Volymmässigt dominerar energitorven. Skörden av energitorv har legat runt 2008. Ett femtontal svenska producenter tillhandahåller energitorv. Produktion av energitorv är spridd till flera län. De största produktionsarealerna finns emellertid i , och som står för sammanlagt cirka hälften av produktionen. Utvinningen sker i glesbygden. Importen av energitorv har minskat från 3 2012 till . skrivelse om torvutvinningens och torvanvändningens klimat- och miljöpåverkan Regeringen gav i uppdrag att analysera och redovisa torvutvinningens klimat- och miljöpåverkan, särskilt med avseende på miljökvalitetsmålen Begränsad klimatpåverkan och Myllrande våtmarker och att föreslå hur torvutvinningens negativa inverkan på uppfyllelsen av dessa mål kan minska, bland annat genom förslag till styrmedelsförändringar. I redovisningen föreslår att torv inte ska ingå i elcertifikatssystemet som ett stödberättigat bränsle. Enligt Energimyndighetens rapport, delredovisning 1, har produktionen av energitorv varierat mellan 2 och . har torvanvändningen minskat och låg 2015 på 1,3 tera- wattimmar varav användes för produktion av el. 2016/17:179 har som energislag i ungefär halverats . ning av torv för energiproduktion beräknas ge upphov till utsläpp av ungefär 700 kiloton koldioxid vilket motsvarar drygt en procent av de svenska växthusgasutsläppen. Torveldningens samlade klimatpåverkan beror på hur torvmarkens möjlighet att binda respektive avge växthusgaser påverkas av hur och var torven utvinns. Mängden växthusgaser som tas upp eller avgår från torvmarken beror på bland annat på vilken typ av myr det är frågan om, vattenförhållanden samt på vegetation och näringstillgång. Den största delen av energitorven används i ett fåtal kraftvärmeanläggningar (produktion av el och värme). Torvanvändningen i rena fjärrvärmeanläggningar har successivt minskat och utgör endast en liten del av den totala fjärrvärmeproduktionen. Det finns också några större industrier som är torvanvändare. är det väldigt få anläggningar som endast använder torv. I nya pannor blir även andelen torv allt mindre. En stor del av de kraftvärmeverk som har använt torv fasades ut ur elcertifikatssystemet . har 12 kraftvärmeverk tilldelats elcertifikat avseende torv. Ytterligare tre anläggningar fasades ut . använde 17 anläggningar energitorv inom elcertifikatssystemet. bör även fortsättningsvis berättiga till elcertifikat konstaterar i sin rapport, delredovisning 1, att torv endast används för att producera en liten del av elen inom elcertifikatssystemet. Mängden elcertifikatsberättigad elproduktion från torv har även minskat betydligt sedan utfasningen av anläggningar som togs i drift innan elcertifikatssystemet startade. bedömer att under rådande prisbild är intäkter från elcertifikat viktiga för energitorvens konkurrenskraft i kraftvärmeverk. Användningen av torv skulle därför troligtvis minska om elproduktionen med torv inte längre berättigade till elcertifikat. Myndigheten anger också att mängden redan har minskat i och med att anläggningar fasats ut ur elcertifikatssystemet och därmed bytt bränsle. Vid remitteringen av skrivelse angav att torven bör vara kvar i elcertifikatssystemet förutsatt att trenden med minskad torvanvändning håller i sig. Vissa remissinstanser motsätter sig att torv inte längre ska berättiga till elcertifikat och framhåller torvens positiva effekter vid samförbränning. Användningen av torv i elcertifikatssystemet är mycket liten och har successivt minskat framförallt genom att anläggningar där torv används för samförbränning har fasats ut ur elcertifikatssystemet. Någon ändring av den bedömning som gjordes i regeringens proposition Ambitionshöjning för förnybar el och kontrollstation för elcertifikatssystemet 2015 att torvbaserad elproduktion även i fortsättningen ska berättiga till tilldelning av elcertifikat (prop. 2014/15:123 s. 26) bör därför inte göras. Frågan bör dock fortsatt bevakas. 12Förenklingar i kvotplikten för bland annat leveranser av el till laddstationer Regeringens förslag: I lagen betyder elleverantör den som yrkesmässigt levererar el i en elanvändares uttagspunkt. Elproducenter som producerar el i ett nät som används utan stöd av nätkoncession är kvotpliktiga, om mängden levererad el uppgår till per beräkningsår och om elen yrkesmässigt levereras vidare till användare som tar ut elen på samma nät. Kvotplikten inträder när elproducenten börjar leverera sådan el och upphör när elproducenten upphör att leverera sådan el. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian finns dock inget förslag om när kvotplikten ska inträda och upphöra för elproducenter som producerar och yrkesmässigt levererar el vidare i ett nät som används utan stöd av nätkoncession. I promemorian finns inte heller något förslag om att sådana leveranser av el ska överstiga under ett beräkningsår för att elproducenterna ska bli kvotpliktiga. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker eller har inga synpunkter på förslaget. och föreslår att det sätts en gräns för när kvotplikten ska inträda för elproducenter som producerar el i ett internt nät för att minska den administrativa bördan för berörda elproducenter och myndigheten. HSB anser att gränsen bör sättas så att den avser både mängden el, per beräkningsår, och anläggningens effekt, högre än . anser att gränsen bör sättas så att den endast avser mängden el, dvs. Energiföretagen är positiva till att aktörer som t.ex. enbart levererar laddel undantas från kvotplikt men anser att det behöver klargöras vad som avses med yrkesmässig leverans. HSB anser att lagtexten bör kompletteras så att det framgår att en mikroproducent, till exempel en bostadsrättsförening, inte anses vara yrkesmässig om bara fördelning av elen sker. Energiföretagen och anser att det inte framgår när kvotplikten inträder och upphör för de elproducenter som producerar el i ett internt nät som används utan stöd av nätkoncession. Skogsindustrierna önskar ett förtydligande om att den nya bestämmelsen om kvotplikt i interna nät inte negativt påverkar skogsindustriella anläggningars möjlighet att från kvotplikt undanta den el som används i den industriella tillverkningsprocessen. Skälen för regeringens förslag Ändringar i kvotplikten för leveranser av el till t.ex. laddstationer Energiföretagen har begärt att lagen ska ändras så att aktörer som endast levererar el via laddningsstationer undantas från kvotplikt. Energiföretagen anser att kvotplikten innebär en onödig administrativ börda som riskerar att hindra utvecklingen av laddstationer. Som en del av arbetet med att modernisera det svenska transportsystemet så att det blir långsiktigt hållbart är det angeläget att förenkla regelverket och undvika en onödig administrativ börda för aktörer som vill leverera el via laddstationer. Därför bör lagen om elcertifikat ändras så att dessa aktörer, i största möjliga utsträckning, inte omfattas av kvotplikt. Ett lämpligt sätt att reglera ett undantag är att ändra lagens definition av elleverantör så att kvotplikten flyttas till den som levererar el i uttagspunkten i anslutning till det koncessionspliktiga elnätet. anges att en elleverantör är den som yrkesmässigt levererar el. Detta innebär att den som tillhandahåller laddningstjänster kan vara en elleverantör i lagens mening och därför omfattas av kvotplikt. Detta kan ändras genom ett tillägg i definitionen av elleverantör så att en elleverantör är den som yrkesmässigt levererar el i en elanvändares uttagspunkt. I 8 kap. 4 § ellagen (1997:857) definieras uttagspunkt som den punkt där en elanvändare, enligt avtal med nätkoncessionshavaren, tar ut el för förbrukning. Genom att anknyta till ellagens definition av uttagspunkt, kommer exempelvis en bostadsrättsförening som levererar el till laddstationer inte längre att vara en elleverantör eftersom den leveransen inte sker i den uttagspunkt som omfattas av ett avtal med nätkoncessionshavaren. De förändringar som föreslås avser inte endast el som levereras till laddstationer. Förslaget innebär att den som levererar el på andra sidan uttagspunkten, exempelvis till hyresgäster, inte längre kommer att vara en elleverantör enligt lagen och därmed inte kvotpliktig. Kvotplikten för sådan el kommer i stället att hanteras av den elleverantör som levererar el i uttagspunkten i anslutning till det koncessionspliktiga elnätet. Både Energiföretagen och HSB anser att det behöver klargöras vad som avses med uttrycket yrkesmässig. HSB anser också att lagtexten bör kompletteras så att det framgår att en mikroproducent, till exempel en bostadrättsförening, inte anses vara yrkesmässig om bara fördelning av elen sker. Med yrkesmässig avses samma sak som i lagen (1994:1776) om skatt på energi. Detta framgår av författningskommentaren. Enligt 1 kap. 4 § lagen om skatt på energi är en verksamhet yrkesmässig, om den utgör näringsverksamhet enligt 13 kap. inkomstskattelagen (1999:1229), eller bedrivs i former som är jämförliga med en rörelse som är hänförlig till en sådan näringsverksamhet och ersättningen för omsättningen i verksamheten under ett kalenderår överstiger . har lämnat uppgift om att enligt myndighetens praxis ska den el som levereras debiteras till ett belopp överstigande för att leveransen ska anses vara yrkesmässig. 2016/17:179 Den som både producerar och yrkesmässigt levererar el i ett nät som används utan stöd av nätkoncession undantas inte från kvotplikt Den som både producerar och yrkesmässigt levererar el i ett nät som inte omfattas av koncessionsplikt kan dock inte undantas från kvotplikt. Det finns inget tidigare led där kvotplikten skulle kunna hanteras för denna el. I lagen måste det därför införas en bestämmelse som särskilt anger att den som producerar el i ett nät som används utan stöd av nätkoncession och som yrkesmässigt levererar elen vidare till användare som tar ut elen på samma nät ska omfattas av kvotplikt. och föreslår att det sätts en gräns för när kvotplikten ska inträda för sådana elproducenter för att minska den administrativa bördan för producenten och myndigheten. HSB anser att gränsen ska sättas så den avser både mängden el, per beräkningsår, och anläggningens effekt, högre än . anser att gränsen ska sättas så den endast avser mängden el och föreslår att den sammanlagda leveransen av el till användare inom samma nät ska överstiga per beräkningsår för att elproducenten ska bli kvotpliktig. Det är viktigt att minska den administrativa bördan även för producenter som yrkesmässigt levererar el i nät som inte omfattas av koncessionsplikt. Därför bör remissinstansernas förslag tas om hand. Det bör dock räcka att sätta en gräns för mängden el som ska levereras. Denna gräns bör lämpligen sättas till som föreslagit. Genom kravet på att elen yrkesmässigt ska levereras vidare i samma nät blir det samma aktörer som kommer att omfattas av kvotplikt som . Detta beror på att den som producerar och yrkesmässigt levererar el vidare i ett nät som används utan stöd av nätkoncession enligt dagens regelverk är att anse som elleverantör. Det blir dock en skillnad gentemot dagens reglering genom gränsen på förs in i lagen. De som producerar och yrkesmässigt levererar el understigande denna gräns kommer inte längre att vara kvotpliktiga. Skogsindustrierna önskar ett förtydligande om att den nya bestämmelsen om kvotplikt i interna nät inte negativt påverkar skogsindustriella anläggningars möjlighet undanta den el som används i den industriella tillverkningsprocessen att från kvotplikt. Denna fråga ska bedömas av den myndighet som tillämpar lagen om elcertifikat, dvs. De ändringar som görs omfattar dock inte den bestämmelse i lagen som styr vilken el som en registrerad elintensiv industri får undanta vid beräkning av kvotplikten. Den nya bestämmelsen om kvotplikt för den som producerar och yrkesmässigt levererar el vidare inom ett nät som används utan stöd av nätkoncession finns i 4 kap. 1 § lagen om elcertifikat. I denna paragraf föreslås även redaktionella ändringar genom att nuvarande andra och tredje styckena flyttas till två nya bestämmelser. Synpunkten från Energiföretagen och om att det bör framgå när kvotplikten inträder och upphör för elproducenter som producerar el i nät som används utan stöd av nätkoncession tas om hand i de nya bestämmelserna. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker eller har inga synpunkter på förslaget. Skälen för regeringens förslag: I proposition 2014/15:123 gjordes bedömningen att nästa kontrollstation inom elcertifikatssystemet bör genomföras så att eventuella lagändringar ska kunna träda i kraft . De lagändringarna som föreslås inom ramen för kontrollstation 2017 bör därför träda i kraft . Elcertifikatssystemet är ett marknadsbaserat stödsystem som infördes för att främja en ökad elproduktion från förnybara energikällor. Kvotplikten har funnits sedan elcertifikatssystemet infördes. Kvoterna kan behöva ändras av två anledningar. Den ena är om det kommer nya mål för systemet. Den andra är om de prognoser som ligger till grund för beräkningar av kvoter framåt i tiden avviker från faktiska värden eller tidigare prognostiserade värden. Detta händer när faktiska värden blir kända och nya prognoser tas fram. Propositionen behandlar bl.a. de förslag som lämnat i samband med arbetet inför kontrollstation 2017. har lämnat två rapporter inom ramen för detta arbete, den första (delredovisning 1) överlämnades och den andra (delredovisning 2) överlämnades . Samarbetet med om en gemensam elcertifikatsmarknad regleras i ett bilaterat avtal mellan och . har i sin delredovisning 1, bland annat redovisat nödvändiga justeringar av kvoter så att uppfyller de åtaganden som finns enligt avtalet från med . Regeringen föreslår i enlighet med förslag att flytta den så kallade kvotkurvan från lag till förordning, därför behandlas inte tekniska justeringar (volym) i denna proposition och därmed inte heller i denna konsekvensanalys. Däremot redogörs här för vilka konsekvenser som en flytt av kvotkurvan till förordning och fastställande av principer för framtida tekniska justeringar får på elcertifikatsmarknadens aktörer inklusive myndigheter och domstolar med flera. Förslaget innebär också att även fortsättningsvis kommer att besluta om nya mål för förnybar elproduktion, inom ramen för elcertifikatssystemet och målen bör fastställas i lagen. Fördelningen av efterfrågan för att genomföra de av beslutade målen föreslås även fortsättningsvis fastställas i lagen. Hur den ökade efterfrågan utfor- 2016/17:179 mas kan komma att inverka på elcertifikatspriset och handelspriset på el. Det innebär att samtliga producenter och elanvändare på den nordiska elmarknaden kan komma att påverkas. Exempelvis kan ny förnybar elproduktion med lägre marginalkostnader tränga undan andra dyrare kraftslag på elmarknaden, vilket skulle innebära lägre elpris och lägre kostnader för elavändarna. Förändrat elcertifikatspris påverkar däremot i första hand endast aktörer inom elcertifikatssystemet, dvs. elcertifikatsberättigade producenter och kvotpliktiga elanvändare i både och . I , delredovisning 2, lämnas förslag till hur systemet vid en förlängning och utökning bör utformas. I samma rapport lämnar myndigheten andra förslag rörande systemets utveckling .