prop · H50349 · 2017-12-05 00:00:00 — Föreskrifter om skyldighet att bevara exemplar av tryckta skrifter för granskning och att lämna exemplar av tryckta skrifter till bibliotek eller arkiv får meddelas i lag. Detsamma gäller föreskrifter om skyldighet att spela in program och bevara tekniska upptagningar som avses i 1 kap. 5 och 6 §§ samt att tillhandahålla dessa. Den som framställer skrift och Den som vid framställningen av därvid bryter mot 2 § första stycket en skrift bryter mot 2 § första eller dömes till böter eller fängelse i andra stycket döms till böter eller fängelse i högst . 5 kap. Rätten att ge ut periodiska skrifter § En periodisk skrift ska ha en utgivare. Utgivaren utses av skriftens ägare. § Varje fysisk och juridisk person får vara ägare till en periodisk skrift. § En utgivare av en periodisk skrift ska ha hemvist i . är underårig eller i konkurs eller som har förvaltare enligt särskilda be- stämmelser i lag får inte vara utgivare. § Utgivaren ska ha befogenhet att utöva tillsyn över skriftens utgivning och bestämma över dess innehåll så att ingenting får föras in i den mot hans eller hennes vilja. Varje inskränkning i denna befogenhet ska vara § När en utgivare har utsetts, ska ägaren anmäla detta till en myndighet som anges i lag. Anmälan ska innehålla uppgift om utgivarens namn och Den ska även innehålla bevis om att utgivaren är behörig enligt § och en förklaring av utgivaren om att han eller hon har åtagit sig § Om utgivaren är behörig eller om utgivarens uppdrag kommer att upphöra av något annat skäl, ska ägaren genast utse en ny utgivare och anmäla detta enligt 5 §. Anmälan ska om möjligt även inne- hålla bevis om att den förra utgivaren har fått del av anmälan. § En utgivare av en periodisk skrift får utse en eller flera ställ- För ställföreträdare gäller 3 §. När en ställföreträdare har utsetts, ska detta anmälas till den myndighet som avses i 5 §. Tillsammans med anmälan ska det lämnas ett bevis om att ställföreträdaren uppfyller behörighetsvillkoren för utgivare och en förklaring dels av ställföreträdaren att han eller hon har åtagit sig upp- draget, dels av ägaren att han eller hon har godkänt ställföreträdaren. Upphör utgivarens uppdrag, upphör också uppdraget som ställ- 8 § Om en anmälan av ställföreträdare har gjorts enligt 7 §, får utgivaren överlämna åt ställföreträdaren eller, om flera ställföreträdare finns, åt någon av dem att i utgivarens ställe utöva den befogenhet som utgivaren har enligt 4 §. Kan det antas att utgivaren på grund av sjukdom eller av annan till- fällig orsak oavbrutet under minst en månad inte kommer att utöva befo- genheten som utgivare, ska han eller hon överlämna denna till en ställföreträdare. Finns det ingen ställföreträdare, ska utgivaren genast utse en ställföreträdare och anmäla detta enligt 7 §. Detsamma gäller om uppdraget för den som har utsetts till ställföreträdare kommer att upp- höra. 9 § På varje nummer eller häfte av en periodisk skrift ska utgivarens namn sättas ut. När en ställföreträdare har trätt in anges i stället ställföre- trädarens namn. 10 § En periodisk skrift får inte ges ut innan det har utfärdats ett bevis om att det inte finns något hinder mot utgivning enligt denna grundlag (utgivningsbevis). Ett utgivningsbevis meddelas av den myndighet som avses i 5 §. Ansökan görs av skriftens ägare. I ansökan ska skriftens titel, utgiv- ningsort och utgivningsplan anges. 11 § Ett utgivningsbevis får inte utfärdas innan det har gjorts en anmälan om utgivare enligt 5 §. En ansökan får avslås om skriftens titel lätt kan förväxlas med titeln på någon annan skrift med utgivningsbevis. 12 § Ett utgivningsbevis gäller . Därefter upphör beviset att gälla. Beviset får förnyas efter ansökan av skriftens ägare, varje gång från utgången av den föregående tioårsperioden. 13 § Ett utgivningsbevis får återkallas i följande fall: 1.Ägaren har anmält att skriftens utgivning har upphört. 2.Äganderätten till skriften har övergått till någon som inte uppfyller föreskrivna behörighetsvillkor. 3.Det finns ingen utgivare eller utgivaren uppfyller inte behörighets- villkoren enligt 3 § och en behörig utgivare utses inte . 4.Det har gått då utgivningsbeviset utfärda- des, utan att skriften har kommit ut. 5.Skriften har under något av inte kommit ut med minst fyra nummer eller häften på särskilda tider. 6.Det visas från första gången skriften kom ut att beviset inte borde ha utfärdats med hänsyn till bestämmelsen i 11 § andra stycket. 7.Titeln på en skrift har typografiskt sett getts en sådan likhet med titeln på en annan skrift med utgivningsbevis att förväxling lätt kan ske och rättelse vidtas inte . 14 § Om ett utgivningsbevis har återkallats enligt 13 § första stycket 2, 3, 5 eller 7, krävs medgivande av skriftens ägare för att utgivningsbevis ska utfärdas för en annan skrift med en titel som har en sådan likhet med den första skriftens titel att de lätt kan förväxlas. Medgivande behövs dock inte om det har gått efter återkallelsen. Detsamma gäller om det tidigare utgivningsbeviset har förklarats ha upphört att gälla. 15 § Det får i lag meddelas föreskrifter om 1.skyldighet att anmäla ändrade förhållanden i fråga om utgivningsort och utgivningsplan, 2.giltighet och förnyelse av utgivningsbevis, och 3.återkallelse av utgivningsbevis. 16 § Till böter döms 1.en ägare till en periodisk skrift som ges ut utan att utgivningsbevis finns eller utan att ägaren är behörig, 2.en ägare till en periodisk skrift för vilken en ny utgivare inte utses och anmäls enligt 6 §, 3.en utgivare som inte överlämnar sitt uppdrag till ställföreträdare enligt 8 § andra stycket, 4.den som ger ut en periodisk skrift för vilken utgivningsförbud har meddelats enligt denna grundlag eller som uppenbart utgör en fortsätt- ning av en sådan skrift, eller 5.den som på en periodisk skrift låter ange sitt namn som utgivare eller ställföreträdare utan att vara behörig. Om skriften har förklarats vara brottslig eller omständigheterna annars är synnerligen försvårande, är straffet fängelse i högst . 17 § Till straff enligt 16 § döms även den som i en ansökan, anmälan eller förklaring som avses i detta kapitel medvetet lämnar oriktiga upp- gifter. 18 § Till penningböter döms en utgivare som inte sätter ut uppgifter om utgivarens namn på det sätt som anges i 9 §. Detsamma gäller en ställ- företrädare som har trätt in som utgivare. 19 § I lag får det föreskrivas om straff för den som bryter mot en före- skrift i lag som har meddelats med stöd av 15 § 1. Om tryckta skrifters spridning Rätten att sprida tryckta skrifter Rätt att själv eller med biträde av andra till salu hålla, försända eller annorledes sprida tryckta skrifter skall tillkomma varje svensk medborgare eller svensk juridisk person. Varje fysisk och juridisk person har rätt att själv eller med hjälp av andra sprida tryckta skrifter. Utan hinder av denna förordning Utan hinder av denna grundlag gälle vad i lag är stadgat för det gäller vad som föreskrivs i lag, när 1. förevisar pornografisk bild på 1. visar en pornografisk bild på eller vid allmän plats genom skylt- eller vid en allmän plats genom ning eller annat liknande förfa- skyltning eller annat liknande förfa- rande på sätt som är ägnat att rande på ett sätt som är ägnat att väcka allmän anstöt eller utan väcka allmän anstöt eller utan före- föregående beställning med posten sänder eller på annat sätt tillställer tillställer någon en sådan bild på någon sådan bild; annat sätt, eller 2. bland barn 2. bland barn och ungdom spri- sprider tryckt skrift, som genom der en tryckt skrift som genom sitt sitt innehåll kan verka förråande innehåll kan verka förråande eller eller eljest medföra allvarlig fara för de ungas sedliga fostran. fara för de unga. Beträffande spridande av sådan karta över eller del därav betydelse för rikets försvar, eller av därmed jämförlig ritning eller bild meddelas närmare bestämmel- ser i lag. I lag får det meddelas föreskrif- ter om spridning av kartor, rit- ningar eller bilder som återger helt eller delvis och inne- för rikets försvar. Skyldighet att befordra tryckta skrifter För tryckt skrifts försändande genom postbefordringsföretag eller annan allmän trafikanstalt skola ej på grund av skriftens inne- håll gälla särskilda inskränkningar eller villkor. Vad nu sagts skall dock ej avse försändande, som innebär överträdelse av vad i 3 § är stadgat. Allmän trafikanstalt, som mot- tagit tryckt skrift för befordran, skall ej anses som skriftens ut- spridare. Den som enligt vad som följer av lag eller annan författning har en skyldighet att befordra tryckta skrifter får inte på grund av inne- hållet vägra eller ställa särskilda villkor för att utföra denna skyl- dighet. Detta gäller dock inte om befordran skulle innebära en sådan överträdelse som avses i 5 eller 6 §. Den som har en skyldighet enligt första stycket och som har tagit emot en tryckt skrift för befordran ska inte anses som skriftens spridare. Saknar skrift, som avses i 4 kap. 2 § första stycket, där föreskriven uppgift eller är sådan uppgift eller uppgift enligt 1 kap. 5 § första stycket 2 å skrift, som där åsyftas, utspridaren veterligt, oriktig, straffes utspridaren med penning- böter. För spridande av tryckt skrift som, utspridaren veterligt, lagts under beslag eller förklarats kon- fiskerad eller utgivits i strid mot förbud som enligt denna förord- ning meddelats för skriftens ut- givning eller uppenbart utgör fortsättning av skrift som avses med sådant förbud, vare straffet böter eller fängelse i högst . Till penningböter döms den som sprider en tryckt skrift som saknar en sådan uppgift som avses i 4 kap. 2 §. Detsamma gäller om en sådan uppgift eller en uppgift som avses i 1 kap. 2 § andra stycket 2 är orik- tig och spridaren känner till detta. Till böter eller fängelse i högst döms den som sprider en tryckt skrift i vetskap om att den 1.har tagits i beslag eller för- klarats konfiskerad, 2.har getts ut i strid med ett ut- givningsförbud som har meddelats enligt denna grundlag, eller 3. uppenbart utgör en fortsätt- ning av en skrift som omfattas av ett sådant förbud som avses i 2. Gärningar som anses vara tryckfrihetsbrott Vad som anses vara tryckfrihetsbrott 1 § Med beaktande av tryckfrihetens syfte att säkerställa ett fritt meningsutbyte, en fri och allsidig upplysning och ett fritt konstnärligt skapande ska de gärningar som anges i 2–20 §§ anses vara tryckfrihets- brott, om de begås i en tryckt skrift och är straffbara enligt lag. 2 § Som tryckfrihetsbrott anses olaga hot som innebär att någon hotar någon annan med brottslig gärning på ett sätt som är ägnat att hos den hotade framkalla allvarlig fruktan för egen eller annans säkerhet till person eller egendom. 3 § Som tryckfrihetsbrott anses förtal som innebär att någon utpekar någon annan som brottslig eller klandervärd i sitt levnadssätt eller annars lämnar en uppgift som är ägnad att utsätta denne för andras missaktning. Förtal av avliden medför ansvar, om gärningen är sårande för de efter- levande eller annars kan anses kränka den frid som bör tillkomma den avlidne. Det ska inte dömas till ansvar om det med hänsyn till omständigheterna var försvarligt att lämna uppgift i saken och han eller hon visar att upp- giften var sann eller att han eller hon hade skälig grund för den. 4 § Som tryckfrihetsbrott anses förolämpning som innebär att någon smädar någon annan genom kränkande tillmäle eller beskyllning eller genom annat skymfligt beteende mot honom eller henne. 5 § Som tryckfrihetsbrott anses uppvigling som innebär att någon upp- manar eller på annat sätt söker förleda till brottslig gärning, svikande av medborgerlig skyldighet eller ohörsamhet mot myndighet eller åsidosät- tande av vad som åligger krigsman i tjänsten. 6 § Som tryckfrihetsbrott anses hets mot folkgrupp som innebär att någon hotar eller uttrycker missaktning för en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer med anspelning på ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller sexuell läggning. 7 § Som tryckfrihetsbrott anses olaga våldsskildring som innebär att någon i bild skildrar sexuellt våld eller tvång med uppsåt att bilden sprids, om inte gärningen med hänsyn till omständigheterna är försvarlig. 8 § Som tryckfrihetsbrott anses hot mot tjänsteman som innebär att någon med hot om våld förgriper sig på någon annan för att tvinga fram, hindra eller hämnas för en åtgärd i hans eller hennes myndig- hetsutövning, i annan verksamhet där det finns samma skydd som är förenat med myndighetsutövning eller vid biträde till åtgärd som om- fattas av sådant skydd. Detsamma gäller om någon på detta sätt förgriper sig mot den som har utövat eller biträtt vid sådan verksamhet, för vad denne då gjort eller underlåtit att göra. För försök eller förberedelse till sådant hot mot tjänsteman döms det till ansvar, såvida inte brottet, om det hade fullbordats, skulle ha varit att anse som ringa. 9 § Som tryckfrihetsbrott anses övergrepp i rättssak som innebär att någon med hot om våld angriper någon annan 1.för att denne har gjort en anmälan, fört talan, avlagt vittnesmål eller annars vid förhör avgett en utsaga hos en domstol eller annan myndighet, eller 2.för att hindra denne från en sådan åtgärd som anges i 1. Detsamma gäller om någon med hot om gärning som medför lidande, skada eller olägenhet angriper någon annan för att denne har avlagt vittnesmål eller annars avgett en utsaga vid förhör hos en myndighet eller för att hindra honom eller henne från att avge en sådan utsaga. 10 § Som tryckfrihetsbrott anses uppror som innebär att någon, med uppsåt att statsskicket med vapenmakt eller annars med våldsamma medel ska omstörtas eller att åtgärd eller beslut av statschefen, regeringen, eller högsta domarmakten på så sätt ska fram- tvingas eller hindras, begår en handling som innebär en fara för uppsåtets förverkligande. För försök, förberedelse eller stämpling till sådant uppror döms det till ansvar. Brott mot medborgerlig frihet 11 § Som tryckfrihetsbrott anses brott mot medborgerlig frihet som inne- bär att någon utövar olaga hot med uppsåt att påverka den allmänna åsiktsbildningen eller inkräkta på handlingsfriheten inom en politisk organisation eller en yrkes- eller näringssammanslutning och därigenom sätter yttrande-, församlings- eller föreningsfriheten i fara. För försök till sådant brott mot medborgerlig frihet döms det till an- svar. 12 § Som tryckfrihetsbrott anses högförräderi som innebär att någon, med uppsåt att riket eller en del av det, med våldsamma eller annars lagstridiga medel eller med utländskt bistånd, ska läggas under främmande makt eller bringas i beroende av sådan makt eller att del av riket på så sätt ska lösryckas, begår en handling som innebär en fara för uppsåtets förverkligande. Som tryckfrihetsbrott anses också högförräderi som begåtts med uppsåt att åtgärd eller beslut av statschefen, regeringen, eller högsta domarmakten ska framtvingas eller hindras med utländskt bistånd, om handlingen innebär en fara för uppsåtets förverkligande. För försök, förberedelse eller stämpling till sådant högförräderi döms det till ansvar. 13 § Som tryckfrihetsbrott anses krigsanstiftan som innebär att någon med utländskt bistånd framkallar fara för att riket ska invecklas i krig eller andra fientligheter. 14 § Som tryckfrihetsbrott anses spioneri som innebär att någon för att gå främmande makt till handa obehörigen befordrar, lämnar eller röjer upp- gift rörande försvarsverk, vapen, förråd, import, export, tillverkningssätt, underhandlingar, beslut, eller något förhållande i övrigt, vars uppen- barande för främmande makt kan medföra men för säkerhet. Detta gäller vare sig uppgiften är riktig eller inte. För försök, förberedelse eller stämpling till sådant spioneri döms det till ansvar. Obehörig befattning med hemlig uppgift 15 § Som tryckfrihetsbrott anses obehörig befattning med hemlig uppgift som innebär att någon, utan syfte att gå främmande makt till handa, obe- hörigen befordrar, lämnar eller röjer uppgift rörande något förhållande av hemlig natur, vars uppenbarande för främmande makt kan medföra men för säkerhet. Detta gäller vare sig uppgiften är riktig eller inte. För försök eller förberedelse till sådan obehörig befattning med hemlig uppgift döms det till ansvar. Detsamma gäller stämpling till sådant brott, om detta är att anse som grovt. Vid denna bedömning ska det särskilt beaktas, om gärningen inne- fattade tillhandagående av främmande makt eller var av synnerligen farlig beskaffenhet med hänsyn till pågående krig eller rörde något för- hållande av stor betydelse eller om den brottslige röjde vad som på grund av allmän eller enskild tjänst hade betrotts honom eller henne. Vårdslöshet med hemlig uppgift 16 § Som tryckfrihetsbrott anses vårdslöshet med hemlig uppgift som innebär att någon av grov oaktsamhet begår en gärning som avses i 15 §. 17 § Som tryckfrihetsbrott anses landsförräderi eller landssvek som inne- bär att någon, när riket är i krig eller bestämmelser i lag om sådant brott annars är tillämpliga, 1.missleder eller förråder dem som är verksamma för rikets försvar eller förleder dem till myteri, trolöshet eller modlöshet, 2.förråder egendom som är av betydelse för totalförsvaret, eller 3.begår någon annan liknande förrädisk gärning som är ägnad att med- föra men för totalförsvaret eller innefattar bistånd åt fienden. För försök, förberedelse eller stämpling till sådant landsförräderi eller landssvek döms det till ansvar. 18 § Som tryckfrihetsbrott anses landsskadlig vårdslöshet som innebär att någon av oaktsamhet begår en gärning som avses i 17 §. Ryktesspridning till fara för rikets säkerhet 19 § Som tryckfrihetsbrott anses ryktesspridning till fara för rikets säker- het som innebär att någon, när riket är i krig eller bestämmelser i lag om sådant brott annars är tillämpliga, 1.bland allmänheten sprider eller till främmande makt framför eller låter framkomma falska rykten eller andra osanna påståenden som är ägnade att framkalla fara för rikets säkerhet, eller 2.bland krigsmän sprider falska rykten eller andra osanna påståenden som är ägnade att framkalla trolöshet eller modlöshet. 20 § Som tryckfrihetsbrott anses att någon 1.uppsåtligen offentliggör en allmän handling som inte är tillgänglig för var och en, om han eller hon har fått tillgång till handlingen i allmän tjänst, under utövande av tjänsteplikt eller i något därmed jämförbart förhållande, 2.offentliggör en uppgift och därvid uppsåtligen åsidosätter en tyst- nadsplikt som anges i en särskild lag, eller 3.när riket är i krig eller omedelbar krigsfara offentliggör en uppgift om förhållanden vars röjande enligt lag innefattar annat brott mot säkerhet än de som anges i detta kapitel. 21 § Ett tillkännagivande i en annons eller i ett annat sådant meddelande ska inte anses vara ett tryckfrihetsbrott om det inte av med- delandets innehåll framgår att ansvar för ett sådant brott kan bli aktuellt. Är meddelandet straffbart tillsammans med en omständighet som inte framgår av meddelandets innehåll, gäller vad som föreskrivs i lag. Detsamma gäller ett meddelande genom chiffer eller på något annat sätt, som är hemligt för allmänheten. 22 § Om någon enligt 1 kap. 7 § första stycket meddelar en uppgift i syfte att den ska göras offentlig i en tryckt skrift och därigenom gör sig skyldig till något av följande brott, gäller vad som föreskrivs i lag om ansvar för det brottet: 1.högförräderi, spioneri, grovt spioneri, grov obehörig befattning med hemlig uppgift, uppror, landsförräderi, landssvek eller försök, förbere- delse eller stämpling till ett sådant brott, 2.oriktigt utlämnande av en allmän handling som inte är tillgänglig för var och en eller tillhandahållande av en sådan handling i strid med en myndighets förbehåll vid dess utlämnande, när gärningen är uppsåtlig, eller 3.uppsåtligt åsidosättande av tystnadsplikt i de fall som anges i en sär- skild lag. Första stycket gäller också om brottet begås av någon som, utan att vara ansvarig enligt 8 kap., medverkar som författare eller annan upp- hovsman eller som utgivare till en framställning som är avsedd att införas ien tryckt skrift. I fråga om föreskrifter som avses i första stycket 3 tillämpas 2 kap. 22 § första stycket regeringsformen. 23 § Om någon enligt 1 kap. 7 § andra stycket anskaffar en uppgift i syfte att göra den offentlig i en tryckt skrift eller för att lämna ett meddelande och därigenom gör sig skyldig till ett brott som anges i 22 § första stycket 1, gäller vad som föreskrivs i lag om det brottet. Ytterligare bestämmelser om tryckfrihetsbrott 24 § Vad som föreskrivs i lag om påföljd för brott som anges i 2-20 §§ gäller även när dessa anses vara tryckfrihetsbrott. Vid bestämmande av påföljd ska det särskilt beaktas om en publicerad uppgift har rättats och rättelsen därefter offentliggjorts på ett lämpligt sätt. 25 § Om den tilltalade döms för förtal eller förolämpning i en periodisk skrift enligt 3 eller 4 §, får domstolen efter yrkande av motparten besluta att domen ska föras in i skriften. 26 § En tryckt skrift som innefattar tryckfrihetsbrott får konfiskeras. Konfiskering innebär att alla exemplar av skriften som är avsedda att spridas ska förstöras. Konfiskering innebär även att åtgärder ska vidtas så att formar, stenar, stereotyper, plåtar och annan liknande utrustning som kan användas uteslutande för tryckning av skriften inte kan missbrukas. Vid bedömning av frågan om konfiskering ska det särskilt beaktas om en publicerad uppgift har rättats och rättelsen därefter offentliggjorts på ett lämpligt sätt. Borttagande ur en databas som innehåller bilagor 27 § Om ett sådant tillhandahållande ur en databas som avses i 1 kap. 5 eller 6 § innefattar tryckfrihetsbrott, får domstolen besluta att den som ansvarar enligt 8 kap. för det brottsliga yttrandet ska ta bort det ur data- basen som domstolen bestämmer. Om preskription har inträtt ska ett beslut enligt första stycket riktas mot den som annars skulle ha ansvarat för brottet. 28 § Till böter eller fängelse i högst döms den som inte följer ett beslut enligt 27 §. 29 § Om riket befinner sig i krig, får rätten i samband med konfiskering av en periodisk skrift meddela förbud mot att ge ut skriften . Ett sådant förbud får meddelas endast vid brott som avses i 10 §, 12– 14 §§, 15 §, om brottet är att anse som grovt, och 17 §. Förbudet får gälla från det att domen i tryckfrihetsmålet har fått laga kraft. I fråga om konfiskering av en periodisk skrift som sprids i strid med ett utgivningsförbud eller uppenbart utgör en fortsättning av en skrift som avses med ett sådant förbud, gäller vad som föreskrivs i lag om förver- kande av föremål på grund av brott. För tryckfrihetsbrott genom periodisk skrift svare den som var anmäld som utgivare, då skriften utgavs. Var ställföreträdare anmäld och har han inträtt som utgivare, svare ställföreträdaren. Ansvarig för tryckfrihetsbrott i en periodisk skrift är den som var anmäld som utgivare när skriften gavs ut. Om en ställföreträdare har anmälts och inträtt som utgivare, är i stället han eller hon ansvarig. Utgivaren är ansvarig för tryck- frihetsbrott, trots att en ställ- företrädare har inträtt som ut- givare, om ställföreträdaren Kan det ej visas vem som var ägare, då skriften utgavs, svare i ägarens ställe den som tryckt skriften. Sprider någon periodisk skrift, varå uppgift om vem som tryckt skriften saknas eller, utspridaren veterligt, är oriktig, och kan det ej utrönas vem som tryckt skriften, svare i stället för den som tryckt skriften utspridaren. 1.inte längre var behörig när skriften gavs ut eller uppdraget annars upphört, eller 2.var utsedd för skens skull eller uppenbarligen inte hade de befo- genheter som anges i 5 kap. 4 §. Skriftens ägare är ansvarig för tryckfrihetsbrott om det inte fanns utgivningsbevis när skriften gavs ut. Om utgivningsbevis fanns, är ägaren ansvarig för tryckfrihets– brott om 1.det inte fanns någon behörig utgivare när skriften gavs ut, eller