prop · H40378 · 2017-02-28 00:00:00 — 2016/17:78 förutsätter EU-förordningen att medlemsstaterna kompletterar förordningen genom att ge den behöriga myndigheten de utrednings- och tillsynsbefogenheter som den behöver ha med anledning av förordningen. För att ge EU-förordningen genomslag i svensk rätt krävs därför att det införs regler i de relevanta avseendena. Eftersom den nya reglering som krävs har inslag av skyldigheter för enskilda och av ingrepp i enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden behövs lagstöd för sådana föreskrifter (jfr 8 kap. 2 § första stycket 2 och 3 § första stycket regeringsformen). Genom den föreslagna nya lagen tillgodoses EU- förordningens krav avseende kompletterande reglering i nationell rätt. När det gäller alternativa lösningar begränsar sig förslaget i huvudsak till det som är nödvändigt med hänsyn till förordningen. Enligt bedömningen i denna proposition finns det inte några alternativa lösningar som skulle vara lämpliga när det gäller de åtgärder som är nödvändiga för att anpassa svensk rätt till EU-förordningen. Om väljer att inte göra någon anpassning till EU-förordningen, löper risken att kommissionen inleder ett förfarande om fördragsbrott. Enligt den bedömning som görs i propositionen överensstämmer de förslag som läggs fram med de skyldigheter som följer av medlemskap i . 8.3Kostnader och andra konsekvenser Förslagen i denna proposition bedöms inte leda till några omedelbara effekter på samhällsekonomin. Förslagen innebär dock att tillsyn och övervakning av finansmarknaderna utvidgas till att omfatta att EU-förordningen följs. Detta kommer att innebära ytterligare arbetsuppgifter för inspektionen, vilka beräknas medföra kostnader om ca . Enligt tillkommer därutöver ca för administrativa kringkostnader. föreslås få ökat anslag i budgetpropositionen (prop. 2016/17:1, utgiftsområde 2 s. 46). Eventuellt ökade kostnader som har samband med det nya regelverket ska hanteras inom befintliga budgetramar. För sin verksamhet enligt den nya lagen med kompletterande bestämmelser till EU-förordningen föreslås att ska ta ut en årlig avgift av företag under tillsyn. Avgiften redovisas mot inkomsttitel på statens budget. Eventuella ökade kostnader för med anledning av detta ska rymmas inom befintliga budgetramar. Av EU-förordningen följer att ska samarbeta med tillsynsmyndigheter i andra medlemsstater och med de europeiska tillsynsmyndigheterna. Eventuella ökade kostnader för med anledning av detta ska rymmas inom befintliga budgetramar. Eftersom olika beslut kan komma att överklagas, kan förslagen medföra en ökning av antalet mål hos allmänna förvaltningsdomstolar. Det bedöms dock endast bli fråga om ett fåtal beslut som kommer att överprövas i domstol. Vidare tillgodoses EU-förordningens krav på effektiva förfaranden för rättslig prövning vid gränsöverskridande tvister bl.a. genom möjligheten att väcka talan vid allmän domstol. Även här kan det dock bedömas bli fråga om ett begränsat antal Eventuella ökade kostnader för domstolar med Prop. 2016/17:78 anledning av detta ska rymmas inom befintliga budgetramar. kan det inte förutses att de förslag som lämnas i propositionen medför några ytterligare konsekvenser för stat, kommuner, landsting, företag eller enskilda. 9.1Förslaget till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om faktablad för Priip-produkter I paragrafen anges den EU-rättsakt som lagen kompletterar. Bestämmelsen klargör att termer och uttryck har samma betydelse som i EU-förord- ningen. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Hänvisningarna i lagen till EU-förordningen är utformade på så sätt att de avser förordningen i den gällande lydelsen, s.k. dynamisk hänvisning. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. Paragrafen innehåller en hänvisning till marknadsföringslagen som klargör att även den lagens sanktionssystem (förutom 29–36 §§) inklusive skadeståndsbestämmelse (37 §) kan komma att tillämpas om kraven på information i EU-förordningen inte följs. Genom ordet även i första meningen tydliggörs att marknadsföringslagen är parallellt tillämplig i det fall bestämmelsen reglerar. Andra meningen innebär att sådan information enligt EU-förordningen anses vara väsentlig enligt 10 § tredje stycket marknadsföringslagen, vilket förenklar för / att utöva tillsyn över den information som ska lämnas enligt EU-förordningen. Bestämmelsen syftar till att förstärka konsumentskyddet på området. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Paragrafen är utformad efter förebild av 4 kap. 20 § tredje stycket lagen (2004:46) om värdepappersfonder. Motsvarande bestämmelser finns även i bl.a. prisinformationslagen (2004:347) (12 §), lagen (2005:405) om försäkringsförmedling (6 kap. 8 §) och lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder (10 kap. 3 § tredje stycket). Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Paragrafen innebär att , för svenskt vidkommande, är den behöriga myndighet som avses i EU-förordningen. När det gäller marknadsrättslig tillsyn, se författningskommentaren till 2 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Genom första stycket får möjlighet att förelägga såväl finansiella företag som andra företag och fysiska personer att till- handahålla t.ex. olika handlingar. bl.a. 10 kap. 3 § lagen om värdepappersfonder och 23 kap. 3 § (2007:528) om värdepappersmarknaden. Genom paragrafen får Finans- Prop. 2016/17:78 inspektionen samma befogenhet i fråga om övervakningen av att före- varande lag följs som inspektionen har i de båda lagarna. I andra stycket tydliggörs att ett föreläggande inte får beslutas om uppgiftslämnandet skulle strida mot den i lag reglerade tystnadsplikten för advokater. Med termen uppgiftslämnande avses samtliga upplysningar som får begära att någon lämnar, dvs. såväl uppgifter och handlingar som annat. Rätten att få in uppgifter är inte begränsad till en specifik grupp fysiska och juridiska personer, utan gäller vem som helst såvida inte anmodan strider mot tystnadsplikten för advokater. Bestämmelsen är inte avsedd att tolkas motsatsvis, dvs. den utesluter inte att även andra tystnadsplikter kan upprätthållas. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Genom paragrafen får den befogenhet som den behöriga myndigheten ska ha enligt artikel 24 i EU-förordningen. Paragrafen är utformad efter förebild av motsvarande bestämmelser i andra lagar på finansmarknadsområdet, se t.ex. 4 § lagen (2012:735) med kompletterande bestämmelser till EU:s blankningsförordning och 9 kap. 14 § lagen (1998:1479) om värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella instrument. Paragrafen innebär att får besluta om de förelägganden som behövs för att se till att EU-förordningen följs. kan således ingripa genom att förelägga den som har överträtt förordningen att göra rättelse, antingen genom att vidta viss åtgärd eller genom att upphöra med ett visst agerande. Med stöd av bestämmelsen kan bl.a. besluta om ett förbud mot att tillhandahålla ett faktablad eller besluta att ett nytt faktablad ska tas fram för en Priipprodukt. Paragrafen ger således möjlighet att ingripa mot överträdelser av EU-förordningen som inspektionen bedömer kan rättas till genom föreläggande. I 11 § anges att får avstå från att ingripa genom beslut om sanktionsavgift om ett föreläggande bedöms som en tillräcklig åtgärd. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.1. Enligt paragrafen har möjlighet att förena ett föreläggande enligt lagen med vite. har inte rätt att besluta om utdömande av vite, utan får ansöka hos allmän förvaltningsdomstol om att vitet ska dömas ut. Allmänna bestämmelser om vite finns i lagen (1985:206) om viten. Paragrafen har utformats med beaktande av Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.1. I paragrafen anges att får bestämma att ett föreläggande ska gälla . Motsvarande bestämmelse finns bl.a. i 21 kap. 4 § försäkringsrörelselagen (2010:2043). Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.1. 8–10 §§ I paragraferna anges de olika överträdelser av EU-förordningen där ska besluta om sanktionsavgift. Genom paragraferna har befogenhet att ingripa mot juridiska och fysiska personer som utvecklar, ger råd om eller säljer Priip-produkter. De skyldigheter som gäller för en Priip-produktutvecklare eller den som ger råd om eller säljer en Priip-produkt följer dock direkt av EU-förord- ningen och inte av förevarande lag. Paragraferna, i kombination med att har möjlighet att enligt 5 § bl.a. besluta om marknadsföringsförbud av en Priip-produkt eller att förbjuda tillhandahållandet av ett faktablad, tillgodoser det krav som ställs i artikel 22 i EU-förordningen på att medlemsstaterna ska fastställa administrativa sanktioner som är effektiva, proportionella och avskräckande. Paragraferna har utformats med beaktande av Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.1 och 5.4.3. I paragrafen anges i vilka situationer som kan underlåta att ingripa genom beslut om sanktionsavgift, bl.a. om en överträdelse är ringa eller ursäktlig eller om föreläggande enligt 5 § bedöms vara en tillräcklig åtgärd. Möjligheten till undantag innebär att sanktionssystemet blir nyanserat och att kan ingripa mot olika typer av överträdelser av EU-förordningen. Vissa överträdelser är det lämpligare att ingripa mot genom föreläggande, exempelvis sådana där inspektionen behöver besluta om förbud mot marknadsföring. Vid bedömningen av om ska underlåta att fatta beslut om sanktionsavgift ska alla relevanta omständigheter beaktas, bl.a. överträdelsens svårighetsgrad och varaktighet (jfr artikel 25 i EU-förordningen). Paragrafen har utformats med beaktande av Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitten 5.4.1 och 5.4.3. Paragrafen innebär att den högsta sanktionsavgift som får tas ut för juridiska personer enligt lagen motsvarar de krav som anges i artikel 24 i EU-förordningen. Paragrafen är utformad efter förebild av bl.a. 25 kap. 9 § lagen om värdepappersmarknaden. I första stycket anges det högsta beloppet på den sanktionsavgift som får besluta för juridiska personer som driver verksamhet som Priip-produktutvecklare eller ger råd om eller säljer Priip-produkter. Avgifterna i beräkningsmodellerna anges som maximi- belopp, vilket innebär att har möjlighet att fastställa Prop. 2016/17:78 sanktionsavgiften upp till det högsta av de beräknade beloppen. Beloppet i punkten 1 motsvarar per omräknat till svenska kronor. Enligt den s.k. mittkursen som fastställs av (Stockholmsbörsen) motsvarade det datumet. Det innebär att EU-förord- ningen ställer krav på att den behöriga myndigheten ska ha befogenhet att besluta om sanktionsavgift som uppgår till för juridiska personer (artikel 24.2 första stycket e i första strecksatsen). I punkten är beloppet avrundat uppåt. I andra stycket anges det lägsta beloppet på den sanktionsavgift som får besluta för juridiska personer som driver verksamhet som Priip-produktutvecklare eller ger råd om eller säljer Priipprodukter. Av tredje stycket följer att inte får besluta om ett så högt sanktionsbelopp för kreditinstitut och värdepappersbolag att företagets förmåga att fullgöra sina förpliktelser äventyras. Av fjärde stycket följer att inte får besluta om ett så högt sanktionsbelopp för försäkringsföretag att företaget inte kan fullgöra sina åtaganden mot försäkringstagarna och andra ersättningsberättigade på grund av försäkringar. Paragrafen har utformats i linje med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.3. Paragrafen innebär att den högsta sanktionsavgift som får tas ut för fysiska personer enligt lagen motsvarar de krav som anges i artikel 24 i EU-förordningen. Paragrafen är utformad efter förebild av bl.a. 25 kap. 9 a § lagen om värdpappersmarknaden. I paragrafen anges det högsta beloppet på den sanktionsavgift som får besluta för fysiska personer som driver verksamhet som Priip-produktutvecklare eller ger råd om eller säljer Priipprodukter. Sättet att beräkna sanktionsavgiftens storlek är alternativa. Avgifterna i beräkningsmodellerna anges som maximibelopp, vilket innebär att har möjlighet att fastställa sanktionsavgiften upp till det högsta av de beräknade beloppen. Beloppet i punkten 1 motsvarar per omräknat till svenska kronor. Enligt den s.k. mittkursen som fastställs av (Stockholmsbörsen) motsvarade det datumet. Det innebär att EU-förord- ningen ställer krav på att den behöriga myndigheten ska ha befogenhet att besluta om sanktionsavgift som uppgår till för fysiska personer (artikel 24.2 första stycket e ii första strecksatsen). I punkten är beloppet avrundat uppåt. Paragrafen har utformats i linje med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.3. Av paragrafen framgår vilka omständigheter som ska beaktas när sanktionsavgiftens storlek fastställs. Medan 12 och 13 §§ reglerar hur den högsta sanktionsavgift som får tas ut ska beräknas anger förevarande paragraf vad som ska beaktas när det belopp som faktiskt ska tas ut ska bestämmas. I paragrafen finns en upplysning om att de omständigheter som anges i EU-förordningen (artikel 25), som är direkt tillämplig, ska beaktas. Utöver de omständigheter som anges i EU-förordningen anger paragrafen ett antal omständigheter som i förekommande fall ska beaktas när sanktionsavgiftens storlek fastställs. Bestämmelsen utgör inte hinder för att ta hänsyn till andra omständigheter än de som anges särskilt. Det är samma omständigheter som ska beaktas när sanktionsavgift fastställs enligt andra lagar på finansmarknadsområdet, se t.ex. 15 kap. 9 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.3. Av paragrafen framgår att de sanktionsavgifter som beslutar om enligt förevarande lag tillfaller staten. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.3. 16–19 §§ Paragraferna innehåller bestämmelser om verkställighet av beslut om sanktionsavgift. Paragraferna är utformade efter förebild av 25 kap. 25–28 §§ lagen om värdepappersmarknaden. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.3. I paragrafen regleras tystnadsplikt. Enligt första stycket gäller tystnadsplikt för den som är eller har varit knuten till en Priip-produktutvecklare. Enligt andra stycket gäller tystnadsplikt också för den som ger råd om eller säljer Priip-produkter som anställd eller uppdragstagare. Av paragrafen följer att tystnadsplikt gäller för uppgifter i en anmälan eller utsaga om en misstänkt överträdelse av EU-förordningen, om uppgiften kan avslöja anmälarens eller den utpekade personens identitet. Genom bestämmelsen uppfylls EU-förordningens krav på ett identitetsskydd i alla skeenden av förfarandet (artikel 28.2 c). Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 6. I paragrafen regleras Priip-produktutvecklares skadeståndsskyldighet för uppgifter i ett faktablad. Genom bestämmelsen uppfylls EU-förordning- ens krav på att en icke-professionell investerare i enlighet med nationell Prop. 2016/17:78 rätt ska kunna kräva skadestånd för förlust som uppkommit till följd av att denne förlitat sig på ett faktablad som är vilseledande, innehåller felaktigheter eller är oförenligt med avtalshandlingarna eller med kraven i artikel 8 i förordningen (artikel 11.1 och 11.2). Med ren förmögenhetsskada avses detsamma som i 1 kap. 2 § skade- ståndslagen (1972:207), dvs. en ekonomisk skada som uppkommer utan samband med att någon lider person- eller sakskada. Avtalsvillkor som begränsar Priip-produktutvecklarens skadestånds- skyldighet i förhållande till vad som framgår av paragrafen är enligt artikel 11.5 i EU-förordningen utan verkan. Paragrafen har utformats i linje med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 5.5. Paragrafen innehåller bestämmelser om reklamation och preskription vid framförande av krav på skadestånd. Paragrafen är utformad efter förebild av bl.a. 5 kap. 8 § lagen om försäkringsförmedling. Övervägandena finns i avsnitt 5.5. Av första stycket följer att får ta ut årliga avgifter med anledning av sin verksamhet enligt lagen. Avgiftsskyldiga är de som utvecklar, ger råd om och säljer Priip-produkter och som står under I promemorians förslag anges att de årliga avgifterna ska avse finansiering av övervakning. I paragrafen anges att finansieringen i stället ska avse inspektionens Den skillnaden är endast av författningsteknisk art. I andra stycket bemyndigas regeringen att meddela föreskrifter om Föreskrifter om uttag av sådana avgifter kommer att finnas i förordningen (2007:1135) om årliga avgifter för finansiering av Övervägandena finns i avsnitt 5.10. I paragrafen regleras möjligheten att överklaga beslut enligt lagen. I första stycket anges att beslut som fattar enligt lagen får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Av andra stycket följer att det krävs att kammarrätten har meddelat prövningstillstånd för att ett överklagande ska tas upp till prövning i sak. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 5.11. I bestämmelsen anges att lagen träder i kraft . fysiska och juridiska personer som omfattas av artikel 32 i EU-förord- ningen ska lagen tillämpas . Övervägandena finns i avsnitt 7. 2016/17:78 9.2 Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) 30 kap. 4 b § I första stycket finns bestämmelser om sekretess i en statlig myndighets verksamhet avseende bl.a. tillsyn i fråga om bank- och kreditväsendet, värdepappersmarknaden eller försäkringsväsendet. Den myndighet som åsyftas är . Sekretesskyddet enligt paragrafen gäller dock endast uppgifter i en anmälan eller en utsaga om överträdelser av bestämmelser som gäller för den som myndighetens verksamhet avser, om uppgiften kan avslöja anmälarens identitet. Andra stycket innebär att sekretess gäller i en statlig myndighets verksamhet enligt lagen om värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella instrument för uppgift om enskilds personliga och ekonomiska förhållanden i en anmälan eller utsaga om överträdelse av bestämmelse i lag eller författning som gäller för värdepapperscentralers och utsedda kreditinstituts verksamhet, om uppgiften kan avslöja den anmäldes identitet och det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att denne lider skada eller men. Bestämmelsen avser tillsyn enligt lagen om värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella instrument, dvs. tillsyn av verksamhet som drivs av värdepapperscentraler och utsedda kreditinstitut. Denna tillsyn är en del av den verksamhet avseende värdepappersmarknaden som avses i första stycket. Andra stycket avser den omvända situationen jämfört med första stycket, dvs. skydd för den anmälda personen i stället för skydd för anmälaren. Tredje stycket, som är nytt, medför att sekretess gäller i en statlig myndighets verksamhet enligt lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om faktablad för Priip-produkter för uppgift om en enskilds personliga och ekonomiska förhållanden i en anmälan eller utsaga om överträdelse av bestämmelse som gäller för den som myndigheten utövar tillsyn över enligt den lagen, om uppgiften kan avslöja den anmäldes identitet och det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att denne lider skada eller men. Bestämmelsen avser tillsyn enligt lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om faktablad för Priip-produkter. Sekretesskyddet gäller för den fysiska person som utpekas i en anmälan eller utsaga. Liksom det andra stycket avser tredje stycket alltså den omvända situationen jämfört med första stycket som avser skydd för anmälaren. Tredje stycket införs med anledning av artikel 28.2 c i EU-förord- ningen. Som framgår av den artikeln finns det en begränsning av sekretesskyddet för det fall att ett offentliggörande av identiteten krävs i samband med bl.a. rättsliga förfaranden. Det innebär att paragrafen inte hindrar att namnet på en ansvarig person offentliggörs i samband med ett beslut om sanktioner eller sanktionsförelägganden. Det sistnämnda framgår av fjärde stycket. Övervägandena finns i avsnitt 6. Europeiska unionens officiella tidning L 352/1 OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 1286/2014 av om faktablad för paketerade och försäkringsbaserade investeringsprodukter för icke-professionella investerare (Priip-produkter) (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska yttrande (1), med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och av följande skäl: (1)Icke-professionella investerare erbjuds allt oftare en rad olika paketerade och försäkringsbaserade investerings produkter för icke-professionella investerare (Priip-produkter) när de överväger att göra en investering. Vissa av dessa produkter erbjuder särskilda investeringslösningar för icke-professionella investerares behov, kombineras med försäkringsskydd eller kan vara komplicerade och svårbegripliga. Den information icke-pro fessionella investerare tillhandahålls om sådana Priip-produkter är inte samordnad och hjälper ofta inte ickeprofessionella investerare att jämföra olika produkter eller att förstå deras särdrag. Följaktligen har icke-profes sionella investerare ofta gjort investeringar utan att ha förstått de därmed förbundna riskerna och kostnaderna, och har ibland åsamkats oförutsedda förluster. (2)En viktig åtgärd för att skydda investerare och för att återvinna icke-professionella investerares förtroende för finansmarknaden, särskilt i finanskrisens efterdyningar, är att förbättra insynen och öppenheten när det gäller Priipprodukter som erbjuds icke-professionella investerare. På unionsnivå har de första stegen redan tagits i denna riktning genom utvecklandet av den ordning med basfakta för investerare som inrättades genom Europaparlamen tets och rådets direktiv /65/EG (3). (3)Olika regler om Priip-produkter som skiljer sig från varandra beroende på vilken bransch som erbjuder Priipprodukterna samt skillnader i de nationella bestämmelserna på området skapar skilda förutsättningar för de olika produkterna och distributionskanalerna samt fler hinder för en inre marknad för finansiella tjänster och produkter. (1) EUT C 70, , s. 2. (2) EUT C 11, , s. 59. (3) och rådets direktiv /65/EG av om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) (EUT L 302, 17.11.2009, s. 32). L 352/2 Europeiska unionens officiella tidning Medlemsstaterna har redan vidtagit olika och inte samordnade åtgärder för att ta itu med brister i investerarskyddet och denna utveckling skulle sannolikt fortsätta. Olika förhållningssätt till information om Priip-produkter hindrar utvecklingen av likvärdiga förutsättningar mellan olika Priip-produktutvecklare och dem som ger råd om eller säljer dessa produkter, vilket snedvrider konkurrensen och leder till att investerarskyddet inte blir enhetligt i unionen. Sådana skillnader utgör ett hinder för upprättandet av den inre marknaden och dess smidiga funktionssätt. (4)För att förhindra avvikelser är det nödvändigt att på unionsnivå införa enhetliga bestämmelser om insyn och öppenhet som kommer att gälla för alla aktörer på marknaden för Priip-produkter och därigenom förbättra investeringsskyddet. För att kunna harmonisera faktabladens utformning och innehåll krävs det en förordning som säkerställer att det för dessa dokument införs en gemensam standard på ett enhetligt sätt. En förordnings direkt tillämpliga regler bör säkerställa att alla som ger råd om eller säljer Priip-produkter omfattas av enhetliga krav, när faktablad tillhandahålls till icke-professionella investerare.