prop · H403217 · 2017-07-04 00:00:00 — El från förnybara energikällor i eldrivna järnvägstransporter ska anses ha 2,5 gånger energiinnehållet, el från förnybara energikällor i eldrivna vägfordon ska anses ha 5 gånger energiinnehållet och biodrivmedel från råvaror som anges i bilaga IX ska anses ha 2 gånger energiinnehållet. Ändringarna avseende el från förnybara energikällor förväntas ge en ökad andel förnybart i transportsektorn om till följd av elanvändning i järnväg. När det gäller bilaga IX har biodrivmedel från sådana råvaror även tidigare dubbelräknats och ändringen förväntas inte påverka måluppfyllelsen. I har det enligt tillgänglig statistik inte använts några drivmedel som uppfyller definitionen av förnybara flytande och gasformiga transportdrivmedel av ickebiologiskt ursprung. Regleringen överensstämmer med de skyldigheter som följer av anslutning till Europeiska unionen. Konsekvenser för företag och näringsliv Ändringarna av kraven på lägsta minsta minskning av utsläppen av växthusgaser kan komma att kräva justeringar av företagens kontrollsystem och inköpsrutiner. Det bedöms dock att kostnaderna är marginella. Det bedöms inte finnas några produktionsanläggningar i som inte klarar kraven på minskning av utsläppen av växthusgaser. Förslaget om nya definitioner för avfall och restprodukter kan innebära att ämnen som anses utgöra restprodukter av , som är tillsynsmyndighet, inte längre kommer göra det, beroende på hur ämnet kommer att förhålla sig till definitionerna i lagen och kommande kriterier för att tydliggöra definitionen av restprodukt på förordnings- eller föreskriftsnivå. har angett att myndigheten bedömer att den föreslagna ändringen framför allt påverkar råvaror som PFAD, FFA (fria fettsyror) och teknisk majsolja. Biodrivmedel från ämnen som inte anses vara restprodukter kommer att behöva spåras tillbaka till där odling av råvara skedde och utsläppen av växthusgaser ska också räknas från denna punkt. Om det inte är möjligt att spåra ämnet tillbaka till där odling skedde kommer ämnet inte kunna användas för produktion av biodrivmedel som uppfyller hållbarhetskriterierna. OKQ8 anser att om 2016/17:217 förutsättningarna gällande vilka råvaror som är aktuella att använda för HVO förändras kraftigt från dagens situation så förändras även möjligheterna att uppfylla den föreslagna reduktionsplikten. anser att det saknas en konsekvensanalys av vilka konsekvenser förslaget till nya definitioner av avfall och restprodukt kommer ha på möjligheterna att få tag på biodrivmedel med låga utsläpp av växthusgaser för att uppfylla reduktionsplikten. anser att förslaget om definition av restprodukt kommer att leda till att råvaror eller restprodukter som PFAD och teknisk majsolja, som används för produktion av HVO, inte längre blir tillgängliga för den svenska biodrivmedelsmarknaden och att ett minskat utbud av HVO kommer att leda till kraftigt höjda priser och hota regeringens målsättning om en omställning till en fossilfri fordonsflotta. framför vidare att erfarenheter från omklassning av PFAD i visar att priset på HVO ökade med per liter vilket innebar att bl.a. bussbolag övergick till att köra på fossil diesel samt att HVO från PFAD ersattes med certifierad palmolja. anser att förslaget om att det ska meddelas ytterligare föreskrifter vad gäller definitionen av restprodukt innebär att regeringens förslag om reduktionsplikt och det övergripande målet för transportsektorn till 2030 kan bli mycket svåra att klara av. efterfrågar en samlad konsekvensanalys av vad genomförandet av ILUC-direktivet i kombination med införandet av reduktionsplikt kommer att innebära på för transportkostnaderna och i förlängningen konkurrensförmågan. Konsekvenserna av den föreslagna reduktionsplikten behandlas i lagrådsremissen Reduktion av växthusgasutsläpp genom inblandning av biodrivmedel i bensin och dieselbränslen. Tillgången på biodrivmedel är beroende av utvecklingen på de globala och regionala biodrivmedelsmarknaderna och svår att kvantifiera. Ökad efterfrågan från andra länder, t.ex. genom kommissionens förslag om ett uppdaterat förnybartdirektiv med en gemensam kvotplikt inom EU för avancerade biodrivmedel kan minska tillgången kortsiktigt men leder till förutsättningar för ökad produktion. På samma sätt förväntas införandet av reduktionsplikten leda till förutsättningar för ökad produktion i . Det bedöms inte att föreslagna ändringar innebär någon risk för att inte kan nå det övergripande målet för transportsektorn till 2030. Konsekvenser för myndigheter och domstolar kan få vissa tillkommande arbetsuppgifter till följd av de ändringar som föreslås främst i fråga om rapportering. De eventuella tillkommande arbetsuppgifterna bedöms kunna finansieras inom befintliga anslag. beslut enligt hållbarhetslagen får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Detta innebär att förslaget om att ett hållbarhetsbesked får återkallas av myndigheten om rapporteringsskyldigheten har upphört kan komma att medföra överklaganden till domstol. Hållbarhetssystemet har funnits . har endast ett beslut överklagats. När det gäller den nya återkallelsegrunden är bedömningen att förslaget inte kommer att påverka antalet överklagade beslut annat än Förslaget bedöms därför inte få några konsekvenser för dom- Prop. 2016/17:217 stolarna. Definitionerna av avfall, restprodukter och produktionskedja ändras. Definitionen av avfall är densamma som tidigare med tillägget att äm- nen som avsiktligt har manipulerats eller kontaminerats för att anses som avfall inte ska anses vara avfall vid tillämpningen av lagen. Första delen i definitionen är hämtad från och rådets direktiv (EU) 2015/1513 av om ändring av direktiv /70/EG om kvaliteten på bensin och dieselbränslen och om ändring av direktiv /28/EG om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (ILUC-direktivet). Denna del av definitionen överensstämmer med hur uttrycket avfall bestäms enligt 15 kap. . Bedömningen av huruvida ett ämne eller föremål är att anse som avfall bör därför, i denna del, göras med utgångspunkt i bestämmelser. Formuleringen om att ämnen som avsiktligt har manipulerats eller kontaminerats för att anses som avfall inte ska anses vara avfall har vid framtagandet av ILUC-direktivet hämtats från Meddelande från kommissionen om det praktiska genomförandet av EU:s hållbarhetssystem för biodrivmedel och flytande biobränslen och om beräkningsregler för biodrivmedel (2010/C160/02) och tillämpas därför redan av medlemsstaterna. Den nya definitionen i lagen innebär därför inte någon ändring i sak av hur regelverket ska tillämpas. Definitionen av restprodukter har anpassats till ILUC-direktivets definition. Om ett ämne anses vara en restprodukt eller inte får betydelse vid växthusgasberäkningen enligt 2 kap. 1 § eftersom minskningen ska bedömas för hela produktionskedjan och denna kedja börjar först vid omhändertagandet av ett ämne som anses vara en restprodukt. Om ett ämne anses vara en restprodukt eller inte får också betydelse vid bedömningen av huruvida de s.k. markkriterierna i 2 kap. 2–5 §§ gäller. Markkriterierna gäller inte om ett ämne anses vara en restprodukt. Dock ska kriterierna gälla om restprodukten kommer från jordbruk, vattenbruk, fiske eller skogsbruk förutsatt att den har uppkommit direkt i en sådan verksamhet och inte i en därmed förknippad industri eller vid bearbetning. Detta framgår av 1 kap. 3 § andra stycket. Jfr regeringens proposition Införande av hållbarhetsbesked i lagen (2010:598) om hållbarhetskriterier för biodrivmedel och flytande biobränslen (prop. 2010/11:152 s. 23) i fråga om att processen inte avsiktligt får ha ändrats för att producera materialet. I 2 a § får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ett bemyndigande att, i fråga om restprodukt, meddela ytterligare föreskrifter om vad som i lagen avses med ett ämne som inte är den eller de slutprodukter som en produktionsprocess direkt ska producera, eller vad som avses med huvudsyftet med processen. 2016/17:217 I definitionen av produktionskedja införs en precisering från direktivet i fråga om att restprodukter från jordbruk, vattenbruk, fiske och skogsbruk ska ha uppkommit direkt i verksamheten vilket innebär att de inte får ha uppkommit i en därmed förknippad industri eller vid bearbetning. Definitionen ändras även redaktionellt. Övervägandena finns i avsnitt 8. Paragrafen är ny. Det finns ytterligare föreskrifter på lägre nivå än i lag om vad som avses med att ett ämne inte är den eller de slutprodukter som en produktionsprocess direkt ska producera, eller vad som avses med huvudsyftet med processen. Övervägandena finns i avsnitt 8. Hänvisningen till rapporteringskraven i förnybartdirektivet i första stycket tas bort och det anges i stället att hållbarhetskriterierna, dvs. kraven i 2 kap. 1–5 §§, ska vara uppfyllda för att biodrivmedel eller flytande biobränslen ska anses som hållbara. Andra stycket har anpassats till den nya definitionen av restprodukter från jordbruk, vattenbruk, fiske eller skogsbruk i ILUC-direktivet, dvs. om en restprodukt från en sådan verksamhet har uppkommit direkt i verksamheten och inte i en därmed förknippad industri eller vid bearbetning så gäller de s.k. markkriterierna i 2 kap. 2–5 §§. Nuvarande tredje stycke tas bort. Paragrafen ändras även redaktionellt. Övervägandena finns i avsnitt 8. Paragrafen anpassas till ILUC-direktivets krav på minskade växthusgasutsläpp. Utsläppen från avfall och restprodukter ska räknas först från den produktionsprocess som börjar med omhändertagandet och detta gäller för samtliga restprodukter, även sådana från jordbruk, vattenbruk, fiske och skogsbruk som uppkommit direkt i verksamheten och inte i en därmed förknippad industri eller vid bearbetning. Denna reglering överensstämmer med beräkningsreglerna i bilaga V, punkten C 18 i förnybartdirektivet. Paragrafen ändras även redaktionellt. Jfr 2 kap. 1 a § när det gäller uttrycket tagits i drift. Övervägandena finns i avsnitt 9. Paragrafen är ny. Av artikel 2.5 ILUC-direktivet framgår att en anläggning ska anses vara tagen i drift så snart det har förekommit fysisk produktion av biodrivmedel. Fysisk produktion bör omfatta de delar av en produktionskedja som sker på anläggningen i fråga. Produktionskedja definieras i 1 kap. 2 § som den produktionsprocess som börjar med odling av biomassan, inbegripet framställning av gödsel för odlingen, och som pågår fram till och med användningen av biodrivmedlet eller det flytande Detta innebär att om exempelvis hantering av råvaror har Prop. 2016/17:217 påbörjats på en anläggning bör den kunna anses vara tagen i drift. Övervägandena finns i avsnitt 9. En ny återkallelsegrund införs i andra stycket. Ett hållbarhetsbesked får återkallas av tillsynsmyndigheten om rapporteringsskyldigheten har upphört. Rapporteringsskyldigheten upphör när aktören är skattskyldig enligt 4 kap. lagen (1994:1776) om skatt på energi för bränsle som helt eller delvis utgörs av biodrivmedel eller flytande biobränsle eller inte längre i yrkesmässig verksamhet använder flytande biobränsle som varken utgör eller ingår i bränsle som är skattepliktigt, jfr 3 kap. 1 §. reglering i andra stycket flyttas till ett nytt tredje stycke där en hänvisning till första stycket läggs till. Bestämmelsen ändras även redaktionellt. Övervägandena finns i avsnitt 11. Paragrafen ändras genom att två nya punkter läggs till i första stycket. I tredje punkten regleras att den som är rapporteringsskyldig ska lämna uppgifter för bedömningen av hållbarhetskriterier enligt lagen och i fjärde punkten regleras att uppgifter ska lämnas för rapportering enligt och rådets direktiv /28/EG, i lydelsen enligt och rådets direktiv (EU) 2015/1513. De uppgifter som avses är bl.a. uppgifter om råvaror. Nuvarande andra stycket tas bort. I det nya andra stycket får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ett bemyndigande att meddela föreskrifter om skyldigheten att lämna uppgifter. Bestämmelser om uppgiftsskyldigheten, bl.a. om vilka uppgifter som ska lämnas, framgår därför av förordning eller myndighetsföreskrifter. Övervägandena finns i avsnitt 10. Paragrafen ändras och formuleras som en uppgiftsskyldighet, jfr 10 kap. 28 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Syftet är att den myndighet som utövar tillsyn enligt hållbarhetslagen ska kunna ta del av vissa sekretessbelagda uppgifter som finns hos annan myndighet. De uppgifter som åsyftas är uppgifter hos om vilka som gjort avdrag i deklarationen enligt lagen (1994:1776) om skatt på energi för att tillsynsmyndigheten på så sätt ska kunna ta reda på vilka som omfattas av rapporteringsskyldighet men även uppgifter om den mängd biodrivmedel och flytande biobränsle som utgör eller ingår i bränsle för vilket den rapporteringsskyldiges skattskyldighet har inträtt enligt 5 kap. lagen om skatt på energi. Övervägandena finns i avsnitt 11. Europeiska unionens officiella tidning L 239/1 OCH RÅDETS DIREKTIV (EU) 2015/1513 av om ändring av direktiv /70/EG om kvaliteten på bensin och dieselbränslen och om ändring av direktiv /28/EG om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 192.1 och artikel 114 jämförd med artikel 1.3–1.13 och artikel 2.5–2.7 i detta direktiv, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1), efter att ha hört , i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och av följande skäl: (1)Enligt artikel 3.4 i och rådets direktiv /28/EG (3) ska varje medlemsstat se till att andelen energi från förnybara källor när det gäller alla former av transporter är av den slutliga energianvändningen i transporter i den medlemsstaten. Blandning av biodrivmedel i andra bränslen är en av de metoder som medlemsstaterna kan använda för att uppnå detta mål, och det väntas bidra mest till målet. I direktiv /28/EG betonas det också att det är synnerligen viktigt med energieffektivitet inom transportsektorn, eftersom ett bindande procentmål för energi från förnybara energikällor sannolikt kommer att bli allt svårare att uppnå på ett hållbart sätt om den totala efterfrågan på energi inom transportsektorn fortsätter att öka. På grund av att energieffektivitet också är viktigt för att minska utsläppen av växthusgaser uppmuntras därför medlemsstaterna och kommissionen att inkludera mer ingående information om energieffektivitetsåtgärder inom transportsektorn i sina rapporter som ska läggas fram i enlighet med bilaga IV till och rådets direktiv /27/EU (4) och annan unionslagstiftning med relevans för främjandet av energieffektivitet inom transportsektorn. (1) EUT C 198, 10.7.2013, s. 56. (2) ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av (EUT C 50, , s. 1). ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av . (3) och rådets direktiv /28/EG av om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor och om ändring och ett senare upphävande av direktiven /77/EG och 2003/30/EG (EUT L 140, , s. 16). (4) och rådets direktiv /27/EU av om energieffektivitet, om ändring av direktiven /125/EG och 2010/30/EU och om upphävande av direktiven /8/EG och 2006/32/EG (EUT L 315, 14.11.2012, s. 1). L 239/2 Europeiska unionens officiella tidning (2)Mot bakgrund av unionens mål att ytterligare minska utsläppen av växthusgaser och drivmedlens stora andel av dessa utsläpp ska medlemsstaterna, enligt artikel 7a.2 i och rådets direktiv /70/EG (1), ålägga leverantörerna av bränsle eller energi att minska växthusgasutsläppen per energienhet under hela livscykeln med fram till för drivmedel som används i unionen av vägfordon, mobila maskiner som inte är avsedda att användas för vägtransport, jordbruks- och skogsbrukstraktorer och fritidsbåtar när de inte är till sjöss. Blandning av biodrivmedel i fossila bränslen är en av de metoder som leverantörer har tillgång till för att minska växthusgasintensiteten för de fossila bränslen som de tillhandahåller. (3)I direktiv /28/EG fastställs hållbarhetskriterier som biodrivmedel och flytande biobränslen måste uppfylla för att räknas in med avseende på målen i det direktivet och för att kunna tas med i systemen för offentligt stöd. Dessa kriterier inbegriper krav på minimivärdet för minskade växthusgasutsläpp som biodrivmedel och flytande biobränslen måste uppnå jämfört med fossila bränslen. Identiska hållbarhetskriterier för biodrivmedel fastställs i direktiv /70/EG. (4)Om betesmark eller jordbruksmark som var avsedd för livsmedels-, foder- och fibermarknaderna leds om till produktion av biodrivmedel, kommer efterfrågan för andra ändamål än bränsleändamål behöva uppfyllas antingen genom intensifiering av den nuvarande produktionen eller genom att icke-jordbruksmark tas i bruk på annat håll. Det sistnämnda fallet utgör indirekt ändring av markanvändning och vid omställning av mark med stora kollager kan det leda till betydande utsläpp av växthusgaser. Direktiven /70/EG och 2009/28/EG bör därför ändras så att de innehåller bestämmelser för att hantera effekterna av indirekt ändring av markanvändning med tanke på att de biodrivmedel som finns huvudsakligen produceras från grödor som odlas på befintlig jordbruksmark. I dessa bestämmelser bör vederbörlig hänsyn tas till behovet av att skydda redan gjorda investeringar. (5)Utifrån de prognoser för efterfrågan av biodrivmedel som tillhandahållits av medlemsstaterna och de uppskattade utsläpp till följd av indirekt ändring av markanvändning för olika typer av råvaror till biodrivmedel, är det troligt att utsläppen av växthusgaser till följd av indirekt ändring av markanvändning är betydande, och skulle kunna innebära att vinsterna i form av minskade utsläpp av växthusgaser för enskilda biodrivmedel helt eller delvis går förlorade. Detta beror på att nästan hela produktionen av biodrivmedel 2020 förväntas komma från grödor som odlats på mark som skulle kunna användas för att försörja livsmedels- och fodermarknaderna. För att minska sådana utsläpp är det lämpligt att skilja mellan olika grupper av grödor, såsom oljeväxter, socker och spannmål och andra stärkelserika grödor i enlighet med detta. Det är även nödvändigt att uppmuntra forskning om och utveckling av nya avancerade biodrivmedel som inte konkurrerar med livsmedelsgrödor, och fortsätta att undersöka hur olika grupper av grödor påverkar både direkt och indirekt ändring av markanvändning. (6)I syfte att undvika incitament för en avsiktligt ökad produktion av restprodukter från bearbetning på bekostnad av huvudprodukten bör man i definitionen av restprodukt från bearbetning utesluta restprodukter som är resultatet av en produktionsprocess som avsiktligt har ändrats i det syftet. (7)Flytande förnybara bränslen kommer troligtvis att krävas för att transportsektorn ska minska sina utsläpp av växthusgaser. Avancerade biodrivmedel, till exempel sådana som framställs från avfall och alger, ger stora minskningar av växthusgasutsläpp med låg risk för indirekt ändring av markanvändning och de konkurrerar inte direkt med livsmedels- och fodermarknaderna om jordbruksmarken. Det är därför lämpligt att uppmuntra till mer forskning om och ökad utveckling och produktion av sådana avancerade biodrivmedel eftersom dessa inte är kommersiellt tillgängliga i större mängder, vilket delvis beror på konkurrensen om offentligt stöd med etablerad livsmedels- och grödobaserad biodrivmedelsteknik. (8)Det vore önskvärt att nå en betydligt högre konsumtionsnivå av avancerade biodrivmedel i unionen jämfört med nuvarande förbrukning. Varje medlemsstat bör främja förbrukning av avancerade biodrivmedel och sträva efter att uppnå en lägsta konsumtionsnivå av avancerade biodrivmedel på sina territorier, genom att fastställa ett icke rättsligt bindande nationellt mål som de ska försöka nå inom ramen för skyldigheten att se till att andelen energi från förnybara källor när det gäller alla former av transporter är av den slutliga energianvändningen i transporter i den medlemsstaten. Om medlemsstaterna har planer för att nå sina nationella mål, bör de offentliggöras för att öka öppenheten och förutsägbarheten för marknaden. (1) och rådets direktiv /70/EG av om kvaliteten på bensin och dieselbränslen och om ändring av rådets direktiv /12/EEG (EGT L 350, 28.12.1998, s. 58). Europeiska unionens officiella tidning L 239/3 (9)Det är också lämpligt att medlemsstaterna rapporterar till kommissionen om konsumtionsnivån av avancerade biodrivmedel på sina territorier för fastställandet av de nationella målen och om vad de uppnått i fråga om dessa nationella mål 2020, om vilket en sammanfattande rapport bör offentliggöras, för att bedöma ändamålsenligheten av de åtgärder som införts genom detta direktiv när det gäller minskning av risken för växthusgasutsläpp på grund av indirekt ändring av markanvändning genom främjandet av avancerade biodrivmedel. Avancerade biodrivmedel som påverkar indirekt ändring av markanvändning i liten utsträckning och som ger stora totala minskningar av växthusgasutsläpp och främjandet av dessa förväntas att även fortsätt ningsvis spela en viktig roll för att minska användningen av fossila drivmedel i transportsektorn och utvecklingen av koldioxidsnål transportteknik efter 2020. (10)betonar i sina slutsatser från att det inom ramen för klimat- och energipolitiken är viktigt att minska växthusgasutsläppen och riskerna med beroendet av fossila bränslen i transportsektorn, och uppmanar kommissionen att ytterligare studera instrument och åtgärder för ett heltäckande och teknikneutralt tillvägagångssätt för att främja utsläppsminskning och energieffektivitet i transportsektorn, för eldrivna transporter och för förnybara energikällor i transportsektorn även efter 2020. (11)Det är också viktigt att färdplanen för energi från förnybara energikällor för perioden , som kommissionen ska lägga fram 2018 i enlighet med artikel 23.9 i direktiv /28/EG, även för transportsektorn, utarbetas som en del av en bredare energi- och klimatrelaterad teknik- och innovationsstrategi för unionen, som ska utarbetas i enlighet med Europeiska rådets slutsatser från . Därför bör man se över ändamålsenligheten i incitamenten för utveckling och spridning av avancerad biodrivmedelsteknik så att slutsatserna av den översynen kan beaktas fullt ut när färdplanen för perioden utarbetas. (12)Skillnaderna i de uppskattade utsläppen till följd av indirekt ändring av markanvändning uppkommer av att olika indata och huvudantaganden använts i fråga om jordbrukets utveckling, till exempel trenderna för jordbrukets avkastning och produktivitet, allokering till samprodukter och observerad global ändrad markanvändning och avskogningstakt, vilka är utanför biodrivmedelstillverkarnas kontroll. De flesta råvarorna för biodrivmedel produceras i unionen, men de uppskattade utsläppen på grund av indirekt ändring av markanvändning förväntas i första hand uppstå utanför unionen, i områden där produktionsökningen sannolikt kommer att åstadkommas till lägsta kostnad. Särskilt antagandena om omvandlingen av tropiska skogar och dräneringen av torvmark utanför unionen påverkar kraftigt de uppskattade utsläpp på grund av indirekt ändring av markanvändning som hör samman med tillverkning av biodiesel från oljegrödor och det är därför ytterst viktigt att se till att sådana data och antaganden ses över i linje med senaste tillgängliga informationen om ändrad markanvändning och avskogning, inbegripet tillvaratagande av framstegen på dessa områden genom pågående internationella program.