prop · H5031 · 2017-09-20 00:00:00 — Utfall för anslag 1:1 Biståndsverksamhet var 2016 , en något lägre siffra än föregående år, främst beroende på att 2015 tidigarelade vissa utbetalningar som innebär motsvarande minskning 2016. Långsiktigt har anslaget ökat se diagram 2.1. Situationen med ändrat budgetanslag , till följd av avräkningar för asylkostnader, bedöms av regeringen ha hanterats efter omständigheterna väl av Sida och andra berörda myndigheter. Det bilaterala biståndet ökade 2016. Området demokrati och mänskliga rättigheter inklusive jämställdhet och förvaltning är fortsatt det största inom det bilaterala biståndet. Inom området konstateras också en förskjutning mot ökat stöd till demokratisering, mänskliga rättigheter och civilsamhälle parallellt med ett försvagat fokus på offentlig förvaltning och rättsektorn. Över tid ser vi vidare en ökning av andelen humanitärt bistånd. Betraktat är dock den sektormässiga fördelningen relativt stabil se tabell 2.7 Områdesmässig fördelning av bilaterala bistånd. Volymerna speglar dels innehållet i av regeringen beslutade strategier och dels Sidas val av insatser, detta i sin tur grundat på en bedömning av behoven i den aktuella kontexten och på hur kan göra störst nytta. Då strategier löper , och då det tar tid att bereda insatser för nya strategier speglas nya prioriteringar fullt ut först . Resultat i samarbetsländer bygger inte bara på biståndsfinansiering. Särskilt den nya utvecklingsagendan kräver resurser långt utöver biståndet, inte minst nationell resurs- mobilisering, privata investeringar och åtgärder mot kapital- och skatteflykt. Biståndet bör därför vara katalytiskt och bidra till generering av ytterligare utvecklingsfinansiering i linje med AAAA. Här har bl.a. garantiinstrumentet varit viktigt för att få andra aktörer att bidra i finansieringslösningar i olika insatser och därmed uppfyllande av målen för utvecklings- samarbetet. Utvecklingssamarbetet har i ökad utsträckning präglats och fått draghjälp av åtaganden inom Agenda 2030. har haft positiv inverkan på det globala miljö- och klimatarbetet. Regeringens feministiska utrikespolitik har sänt en tydlig signal till alla aktörer inom biståndet vilket fått genomslag i det svenska arbetet för jämställdhet och för alla kvinnors och flickors fulla åtnjutande av mänskliga rättigheter. Regeringen konstaterar att har en fortsatt nyckelroll internationellt i arbetet med att uppnå global jämställdhet. Stärkande av nationell kapacitet och den systemansats har valt inom bl.a. hälso-, utbildnings- och forskningsområdena har visat sig vara framgångsrik och viktig för långsiktigt hållbar utveckling. rättighetsbaserade ansats framstår som än mer nödvändig mot bakgrund av den P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 U T G I F TS O M R Å D E 7 motvind som råder ifråga om mänskliga rättigheter, inklusive SRHR. Vikten av långsiktighet bekräftas, såväl inom utvecklingssamarbetet som vad gäller behovet av att stärka länken mellan detta och det humanitära biståndet. Även vikten av FN:s närvaro i länder för att stödja demokrati, övervaka mänskliga rättigheter, främja hållbar utveckling och bemöta kriser bekräftas. För att bemöta nya samhällsutmaningar behövs kreativitet, rörlighet och anpassnings- förmåga, liksom arbetsmetoder som kontinuerligt utvecklas i förhållande till en föränderlig omvärld. Erfarenheterna visar att grunden för ett bra bistånd är kunskap och kompetens. Regeringen ser därför att uppföljning och utvärdering, analys, erfarenhetsutbyte och lärande på alla nivåer är betydelsefullt. Utöver finansiering av olika verksamheter ser regeringen att policydialog är ett kraftfullt verktyg för förändring, särskilt i kombination med finansiering av insatser. Den negativa samhällsutveckling som kan ses i vissa samarbetsländer, med avseende på t.ex. demokrati, utrymme för det civila samhället att verka och synen på SRHR, gör biståndet extra viktigt som det utgör utmaningar för genomförande av samarbetet. Även kapacitetsbrist, som kan vara anledningen till att bistånd ges till ett land, utgör ibland ett hinder för genomförande av utvecklingssamarbete. En allt större del av biståndet går till sviktande stater eller länder där det råder konflikt. Detta skapar en rad utmaningar såsom ökad oförutsägbarhet, svårigheter att finna lämpliga nationella samarbetsorganisationer, säkerhets- risker, högre kostnader, begränsat tillträde och därmed även problem att följa upp resultat. Ett väl fungerande humanitärt system är centralt för att möta framtida kriser Förbättringar behövs inte minst inom humanitär samordning, säker- ställandet av mer tillförlitliga behovs- bedömningar och närmare samverkan med utvecklingssektorn. En nära koordinering mellan olika områden inom utrikespolitiken är därför central. Ett bistånd med kvalitet kräver gedigna beredningar av insatser och bra uppföljning. P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 U T G I F TS O M R Å D E 7 Biståndet måste också kunna omfatta mindre katalytiska insatser, även om dessa kräver mer resurser för hantering. Förvaltningsanslagets storlek och utveckling i förhållande till den ökande biståndsvolymen utgör i det sammanhanget en utmaning. Verksamheter som stödjer är ofta beroende av finansiering även från andra. Utebliven finansiering riskerar att påverka genomförande och resultat. Den internationella underfinansieringen av det humanitära systemet har lett till prioritering av de mest akuta insatserna, på bekostnad av förebyggande arbete vilket minskar kostnadseffektiviteten. Regeringens erfarenhet är att icke-öronmärkta kärnstöd förbättrar såväl effektivitet som flexibilitet och snabbhet i verksamheten. Det syns dock en trend att givare i ökad utsträckning öronmärker bidrag till multilaterala organisationer från givare. behöver fortsätta att motverka en alltmer splittrad och öronmärkt finansiering inom FN-systemet. Vikten av principerna för bistånds- och utvecklingseffektivitet bekräftas ständigt. Ett effektivt bistånd kräver starkt ägarskap i samarbetsländerna, resultatfokus, givar- harmonisering, dialog, breda partnerskap och ömsesidigt ansvarsutkrävande. Regeringen ser dock en internationell trend av att grundläggande biståndspolitiska principer såsom principerna för biståndseffektivitet och definition av vad som utgör bistånd, ifrågasätts i allt högre utsträckning. Det är därför viktigt att fortsatt står upp för dessa principer. 2.5Den årliga revisionens iakttagelser har lämnat en revisionsberättelse med reservation avseende (FBA) årsredovisning . Reservationen gäller att FBA i årsredovisningen inte har redovisat en sammanställning över väsentliga uppgifter enligt 2 kap. 4 § förordningen om (2000:605) om årsredovisning och budgetunderlag. Regeringen har haft en dialog med myndigheten gällande den bristande redovisningen och inga ytterligare åtgärder har bedömts vara nödvändiga. Omvärld och perspektiv inom utvecklingssamarbetet Det är regeringens ansvar att anpassa politiken till nya utmaningar och möjligheter. I större utsträckning än tidigare behöver politiken relatera till fredsbyggande och ett aktivt miljö- och klimatarbete, samt jämställdhetsfrågor i linje med regeringens skrivelse för svenskt utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd (skr. 2016/17:60). Utvecklingssamarbetet ska bidra till genomförandet av Agenda 2030, det rättsligt bindande klimatavtalet från (COP21) och slutdokumentet från konferensen om utvecklingsfinansiering (Action Agenda (AAAA). För att nå målen om hållbar utveckling måste biståndets begränsade resurser användas strategiskt och mer katalytiskt. Genomförandet av Agenda 2030 förstärker behovet av en samstämmig politik som tar hänsyn till fattiga människors perspektiv, mänskliga rättigheter och planetens gränser. Politiken för global utveckling (PGU) är liksom biståndet viktiga verktyg för genomförandet av den nya utvecklingsagendan, såväl nationellt som globalt. Världen har i många avseenden upplevt en positiv utveckling . Bland annat har den extrema fattigdomen minskat med drygt en miljard människor. Även utvecklingen av andra dimensioner av fattigdom har överlag varit positiv om än ojämn. Regeringen ser dessvärre en rad oroande utmaningar som motverkar fortsatta framsteg. Antalet konflikter är fortfarande högt och de humanitära behoven fortsätter öka alltjämt. Effekterna av klimatförändringarna drabbar i synnerhet människor som lever i fattigdom. Miljöproblem i hav och på land hotar biologisk mångfald samt tillgången på naturresurser och livsmedel, och är en risk för global hälsa. En oroväckande utveckling syns också vad gäller mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Regeringen ser även med oro på den systematiska diskrimineringen av kvinnor och flickor, samt inskränkningen av deras fulla åtnjutande av sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR). Utvecklingssamarbetet ska bidra till att stärka migrationens positiva utvecklingseffekter och motverka de negativa effekter som kan följa av irreguljär och ofrivillig migration. Den ojämlika fördelningen av välstånd är fortsatt en stor utmaning inom och mellan länder trots relativt god global tillväxt . Ett grundläggande problem är också att kunskap om hur ett effektivt utvecklings- samarbete bedrivs i ökad utsträckning får stå tillbaka för intressen som saknar ägarförankring, obundenhet eller fattigdomsinriktning. Oroande är också den underminering av globala normer och rättigheter – liksom av det multilaterala systemet – som vi bevittnar. Gruppen av traditionellt likasinnade länder inom utvecklings- området minskar och behöver tänka nytt och söka nya allianser. Mot denna bakgrund ska fortsatt driva en aktiv utvecklingspolitik som bevarar centrala värden för inkluderande och hållbar utveckling, fattigdomsbekämpning och demokratisk utveckling. Regeringen anser att ska gå i täten för arbetet kring genomförandet av Agenda 2030 och för ett innovativt och effektivt utvecklingssamarbete. Regeringen kommer fortsatt verka för ett stärkt globalt engagemang för utvecklings- och biståndseffektivitet samt stärkt samverkan mellan det långsiktiga utvecklingssamarbetet och det humanitära biståndet. Utvecklingssamarbetet ska i huvudsak vara inriktat på de länder som har störst utmaningar vad gäller egna resurser, där behoven är mest omfattande och där svenskt mervärde är som störst. kommer höjningen av biståndsanslaget, och regeringens nya riktlinjer för strategier, samt nya och gällande tematiska, geografiska och multilaterala strategier att bidra till ett förstärkt genomslag av regeringens utvecklingspolitik. Regeringen lägger ett ökat fokus på hur biståndet och PGU ska bidra till genomförandet av Agenda 2030 med breda och långsiktiga relationer mellan och P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 U T G I F TS O M R Å D E 7 Samverkan med den svenska resursbasen såsom civilsamhällesorganisationer, forskarsamhället, näringslivet och svenska myndigheter, är central. Regeringen betonar särskilt de områden som framgår nedan: Mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer Regeringen kommer öka sina ansträngningar för att på olika sätt motverka den negativa utvecklingen vad gäller mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Det kräver stöd till demokratins aktörer, anpassat efter varje given situation. Regeringen avser fortsatt vara en stark röst för att motverka diskriminering i alla dess former. Ett centralt instrument för detta stöd blir den tematiska strategin för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer i utvecklingssamarbetet. Strategin kompletterar de omfattande insatser som görs inom ramen för bilaterala och regionala strategier. När flera givarländer prioriterar ner detta område får stöd till globala och regionala aktörer ökad betydelse. Kvinnors och flickors åtnjutande av mänskliga rättigheter utgör fortsatt en prioritering för regeringen i linje med den feministiska utrikespolitiken. Rättsstatens principer ska värnas bl.a. genom stöd till demokratiska och välfungerande offentliga institutioner. Ett exempel är reformsamarbetet med länderna i och på västra . Arbetet med att integrera jämställdhet, demokrati och mänskliga rättigheter med miljö och klimat är fortsatt prioriterat, t.ex. i strategierna för regionalt utvecklingssamarbete i söder om samt och . Regeringens feministiska utrikespolitik ska drivas med oförminskad kraft för att bidra till global jämställdhet och alla kvinnors och flickors fulla åtnjutande av de mänskliga rättigheterna. Detta ska bl.a. ske genom att ett jämställdhets- perspektiv ännu tydligare genomsyrar allt utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd samt genom riktade insatser. Det svenska stödet ska gå till en bredd av insatser och aktörer på olika nivåer, inte minst till kvinnoorganisationer. Arbete med maskulinitetsnormer samt mäns och pojkars ansvar för att uppnå jämställdhet är centralt. P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 U T G I F TS O M R Å D E 7 Särskilt viktiga områden är kvinnors och flickors politiska aktörskap och ekonomiska egenmakt, frihet från alla former av våld samt medverkan i fredsarbetet. ska bl.a. fortsätta att stödja kvinnors deltagande i fredsprocesser i t.ex. Sydsudan, och . ska också vara fortsatt starkt drivande för SRHR. Jämställdhet, inte minst kvinnors deltagande i fredsbyggande och demokratiska processer, är en central del av den nya Irakstrategin. Regeringen har för avsikt att ta fram en ny tematisk strategi för jämställdhet och kvinnors och flickors rättigheter, för att komplettera och förstärka det katalytiska, normativa och strategiska arbetet för global jämställdhet. Inom EU kommer fortsätta driva integrering av och satsningar på jämställdhet i utvecklingssamarbetet. Ytterligare fokus läggs på jämställdhetsfrågor inom multilaterala fora. Miljö, klimat, hav och naturresurser Klimatförändringarna är vår tids ödesfråga. Regeringen kommer att fortsatt öka stödet till miljö- och klimatområdet. Insatser som bistår utvecklingsländerna i genomförandet av sina nationella åtaganden under klimatavtalet från och andra internationella miljö- konventioner kommer att öka. Stöd till klimatanpassning och förnybar energi är viktiga verktyg i detta sammanhang för att styra om finansiella flöden från utsläppsintensiva och förorenande aktiviteter till att bidra i omställningen till en klimatmässigt hållbar utveckling. Även insatserna för att möjliggöra utvecklingsländers hållbara förvaltning av hav och resurser kommer att öka, bl.a. som en uppföljning av . kommer fortsätta att ha en aktiv roll i det internationella havsarbetet för stärkta och mer integrerade insatser på området. Vidare avser regeringen tillsammans med andra givare att bidra till en ambitiös finansiell påfyllnad av den Globala miljöfonden, GEF. Ett hållbart nyttjande av jord och skog kan minska klimatförändringarnas och naturkatastrofers negativa konsekvenser, bidra till minskad fattigdom, trygga livsmedelsförsörjningen och därmed minska risken för humanitära kriser. Insatser för att främja ett hållbart nyttjande av landbaserade naturresurser fortsätter. I flera länder i söder om satsar på att öka tillgången till elektricitet baserad på förnybar energi i samarbete med den privata sektorn. Regeringen fortsätter verka för ett integrerat arbetssätt, bl.a. mellan miljö och mänskliga rättigheter, inom t.ex. det regionala utvecklingssamarbetet i och . Även i ska utvecklingssamarbetet bidra till begränsad klimatpåverkan, t.ex. genom stöd till kvinnors och urfolks småskaliga lantbruk med ett hållbart nyttjande av naturresurser. Regeringen stärker ytterligare arbetet med att integrera ett klimatperspektiv i bl.a. det Östliga partnerskapet och avser även öka andelen miljö- och klimatinvesteringar inom ramen för reformsamarbetet med t.ex. länderna i och på västra . Regeringen kommer att ta initiativ till ett stärkt inter- nationellt engagemang kring länken mellan klimatförändringar och säkerhet. fäster i detta sammanhang stor vikt vid vatten- och livsmedelsförsörjningsfrågorna, då bristande vatten- och livsmedelstillgång kan vara konfliktdrivande. Regeringen har tagit fram en ny global strategi för hållbar fred, som kombinerar strategiskt globalt stöd med flexibla och tidskritiska insatser på landnivå och innebär en ökad volym inom detta område . Genomförandet innehåller stärkt samordning av svenska aktörer för att förena politisk dialog och utvecklings- samarbete och på så sätt skapa mer sammanhållet stöd till förebyggande av väpnad konflikt och inkluderande fredsprocesser. Ökad samverkan och synergier mellan det humanitära biståndet och det långsiktiga utvecklingssamarbetet är nödvändigt. Torkan och hungersnöden på är en pågående omfattande katastrof som kräver långsiktiga lösningar. Regeringen har därför för avsikt att stärka sitt engagemang på med nya strategier för och och öka stödet till att motverka humanitära kriser i bl.a. och Sydsudan. Regeringen avser fortsätta att utveckla satsningen på politisk dialog och fredsprocesser med särskilt fokus på kvinnors deltagande och inflytande. Ett exempel på detta är stödet till den syriska oppositionens WAC (Women’s ) inom ramen för Syrien- krisstrategin, som möjliggör deltagande i fredssamtal. Dialog och medlingsinsatser tillsammans med stöd till lokala aktörer ska Ett annat exempel på engagemang för medlingsinsatser är den nya Irakstrategin. Regeringen utvecklar praktiska genom- förandeformer för insatser som förebygger väpnad konflikt, liksom för hållbar freds- och statsbyggnad. Erfarenheter från den internationella dialogen för freds- och statsbyggnad och ramverket New kommer att användas, liksom från FN:s fredsbyggande kommission. Genomförandet av handlingsplan för kvinnor, fred och säkerhet samt att stärka ansatsen kring unga, fred och säkerhet är centralt. Insatser genomförs för minhantering och till stöd för vapenkontroll vilket är av stor vikt för att främja hållbar fred. I t.ex. kommer insatser för freds- och konfliktförebyggande att stärkas eftersom konfliktmiljön förvärras. I kommer regeringens stöd till genomförandet av fredsavtalet med , med fokus på bl.a. mänskliga rättigheter och jämställdhet, fortsatt vara centralt för att uppnå en hållbar fred. I pågår ett arbete med att anpassa verksamheten till de utmanande förut- sättningarna för utvecklingssamarbetet . Regeringen ger stöd för att främja reformer i . är aktivt bl.a. inom EU för att främja ett fredligt slut på den väpnade konflikten i östra . utvecklingssamarbete ska bidra till en mer inkluderande hållbar ekonomisk utveckling. Utvecklingssamarbetet har en central roll i regeringens arbete för fri och rättvis handel genom att stärka låg- och medelinkomstländers kapacitet att dra nytta av regional och internationell handel och värdekedjor. Utvecklingssamarbetet ska bidra till hållbara, ansvarsfulla och produktiva investeringar samt hållbart företagande. Utvecklingssamarbetet ska vidare bidra till hållbar utveckling inom jordbruk, skogsbruk och fiske samt av landsbygden. Utvecklingssamarbetet ska också bidra till en resurseffektiv, cirkulär och biobaserad ekonomi. Digitaliseringens potential ska tillvaratas, speciellt för kvinnor. I enlighet med regeringens initiativ Global ska arbetet för produktiv sysselsättning med anständiga arbetsvillkor stärkas. Fokus kommer att ligga på social dialog och goda arbetsmarknadsrelationer som verktyg för P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 U T G I F TS O M R Å D E 7 skapandet av fler och bättre jobb, minskad social oro, ökad jämlikhet och en inkluderande ekonomisk utveckling. ska bidra till förebyggande av korruption och verka för ökad hållbarhet (miljömässigt, socialt och ekonomiskt) i biståndsfinansierade upphandlingar. ska bidra till att stärka låg- och medelinkomstländers inhemska resursmobilisering, och har i anslutning till detta aviserat att man avser att anordna en internationell konferens om kapacitetsutveckling på skatteområdet 2018. kommer följa upp den senaste, mycket stora påfyllnaden av fond för de fattigaste länderna (). Fokus ska läggas på att påfyllnaden bidrar till att stärka kvinnors ekonomiska egenmakt, främja klimatsmart hållbar ekonomisk utveckling, och för att skapa fler och bättre jobb, i bl.a. konfliktutsatta länder. Utvecklingssamarbetet ska bidra till att stärka migrationens positiva utvecklingseffekter och motverka de negativa effekterna som kan följa av irreguljär och ofrivillig migration. Utvecklings- samarbetet ska bidra till att skapa förutsättningar för att de som väljer att migrera ska kunna göra så på ett säkert, ordnat och reglerat sätt. ska stödja utvecklingsländers förmåga att hantera olika aspekter av migration på ett sätt som säkrar migranters och flyktingars rättigheter, särskilt kvinnors och flickors rättigheter, samt som bidrar till ländernas utveckling. Utvecklingssamarbetet ska också bidra till alternativ till ofrivillig migration genom förbättrade livsvillkor och ökad sysselsättning samt verka för hållbara lösningar till utdragna flyktingsituationer. Sammantaget kräver dessa målsättningar insatser inom det svenska utvecklingssamarbetet, men också genom EU och det multilaterala samarbetet. ska bl.a. bidra till genomförande av de globala ramverken för migranter respektive flyktingar (Global Compact for Safe, Orderly and Regular Migration och Global Compact on Responsibility Sharing for Refugees) som ska antas av FN:s medlemsstater 2018. Regeringen kommer fortsätta att värna rätten till god hälsa. Det svenska utvecklingssamarbetet ska bidra till starka, P R O P . 2 0 17 / 1 8: 1 U T G I F TS O M R Å D E 7 hållbara och effektiva nationella hälsosystem och institutioner på lokal och global nivå, som främjar en jämlik och jämställd tillgång till hälso- och sjukvård. stöd till barn- och mödrahälsovård samt SRHR är viktigare än någonsin, både som en hälso- och rättighets- fråga. Ett exempel är engagemang i She Decides-rörelsen. SRHR kommer fortsatt att ha hög prioritet, med tydliga synergier mellan hälsa, SRHR, utbildning samt vatten, sanitet och hygien (WASH). Regeringen satsar på att öka motståndskraften mot kriser, katastrofer och hälsohot genom att bidra till hälso- och sjukvård och stärkta hälsosystem i bl.a. sviktande stater. Detta arbete stödjer regeringen främst genom multilaterala organisationer, men även genom bilaterala insatser i t.ex. ska fortsatt visa ledarskap och verka för fortsatta åtgärder mot antimikrobiell resistens (AMR) samt verka för att säkerställa genomförande av det internationella hälsoreglementet (IHR). Genomförandet av svenskt stöd till utbildning tar sin utgångspunkt i en helhetssyn på lärande med fokus på nationella utbildningssystem. ska stödja en inkluderande och jämlik utbildning av god kvalitet och främja livslångt lärande för alla. Utifrån svenskt mervärde kommer detta bl.a. omfatta ett ökat fokus på barns tidiga lärande och yrkesutbildning samt att främja utbildning för hållbar utveckling. Utbildningens betydelse ska särskilt uppmärksammas i konfliktdrabbade och sviktande stater där flickor och kvinnor är speciellt utsatta. Forsknings- och innovationskapacitet är grunden för ett lands ägarskap av den egna utvecklingen. Genom ökade resurser till detta område 2018 kan ytterligare stärka sin position som ledande aktör i långsiktig uppbyggnad av forskningskapacitet och forskningssystem i låginkomstländer. Stödet används till forskning och innovation kring miljö, klimat och andra områden av särskild relevans för fattigdomsminskning och hållbar utveckling. Ökade resurser 2018 möjliggör även en ny ansats, baserad på befintliga bilaterala erfarenheter, för stöd till uppbyggnad av forskningskapacitet i fragila stater. ska fortsatt vara en ledande aktör bilateralt, multilateralt och inom EU på det humanitära området. Svenska humanitära medel ska fortsatt användas i de krissituationer där behoven är som störst. Flera av de stora humanitära kriserna , såsom , Sydsudan, norra , och , bedöms fortsätta . Kriserna bakom behoven är komplexa och det humanitära systemet måste kunna verka med maximal effektivitet. humanitära bistånd ökar .