prop · H403107 · 2017-02-21 00:00:00 — Arbetsgivaren har även i detta fall ett fritt val och det bör, ur ett EU-rättsligt perspektiv, inte finnas några hinder mot att en arbetsgivare helt frivilligt väljer att gå med i en arbets- givarorganisation med den följden att arbetsgivaren blir bunden av ett avtal. Kollektivavtalsverkningarna bör därför inte heller i den situationen begränsas. Enligt regeringen bör verkningarna av ett kollektivavtal för ut- stationerade arbetstagare därför endast begränsas när avtalet slutits som en följd av stridsåtgärder eller varsel om sådana åtgärder. När en arbets- givare frivilligt väljer att bli bunden av ett kollektivavtal, oavsett kollektivavtalets innehåll och oavsett hur bundenheten av avtalet upp- kommit, bör därför samtliga rättsverkningar som normalt följer av ett kollektivavtal gälla. 5.5Möjligheten till stridsåtgärder och kollektivavtalsverkningarna bör inte begränsas vid tredjelandsutstationering Regeringens förslag: Begränsning av rätten att vidta stridsåtgärder, liksom begränsning av kollektivavtalsverkningarna, ska endast gälla i förhållande till utstationerande arbetsgivare som är etablerade inom EES eller . Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flera remissinstanser anser att det är EU-rättsligt omotiverat att utsträcka begränsningen av rätten att vidta stridsåtgärder till arbetsgivare etablerade i tredjeland och tillstyrker därför förlaget, t.ex. (), (), LO, TCO och . Flera remissinstanser mot- sätter sig förslaget, t.ex. Elektrikernas installatörsorganisation brukarnas riksförbund, , Bygg- industrier och . De anser att det i kommitténs betänkande inte angetts några starka, sakliga skäl för en särbehandling av företag på grund av nationalitet. Företagarna anser att en särbehandling av arbetsgivare från tredjeland i fråga om rätten att vidta stridsåtgärder är diskriminerande. Övriga remissinstanser berör inte särskilt förslaget. Skälen för regeringens förslag: Stridsåtgärdsrätten är en central del i den svenska arbetsmarknadsmodellen som ett medel för att uppnå kollektivavtal. De lagstadgade undantagen från rätten att vidta strids- åtgärder är få. För att kunna upprätthålla ett starkt skydd för arbetstagare inom ramen för den svenska arbetsmarknadsmodellen bör utgångs- punkten därför vara att möjligheten att uppnå ett kollektivavtal i utstationeringssituationer så långt som möjligt bör motsvara vad som Prop. 2016/17:107 gäller i rent inhemska situationer. De begränsningar som följer av bör enligt regeringen gälla endast när kräver det. Utstationeringsdirektivets regler ska tillämpas på företag som är etablerade i en medlemsstat inom EU. Av och ett avtal mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater å ena sidan och å andra sidan om fri rörlighet för personer följer att utstationeringsdirektivet ska tillämpas också när den utstationerande arbetsgivaren är etablerad i en stat inom EES eller i . Artikel 4 i utstationeringsdirektivet anger att företag som är etablerade i en icke-medlemsstat inte får behandlas mer förmånligt än företag som är etablerade i en medlemsstat. Att endast begränsa stridsåtgärdsrätten i förhållande till utstationerande arbetsgivare som är etablerade inom EES eller , kan dock inte anses innebära att arbetsgivare från s.k. tredjeland behandlas förmånligare än arbetsgivare inom EES eller . Mot denna bakgrund bör möjligheten att kräva kollektivavtal, ytterst med stöd av stridsåtgärder, endast begränsas i förhållande till ut- stationerande arbetsgivare som är etablerade inom EES eller . Det innebär att det även bör göras en följdändring i 42 a § andra stycket medbestämmandelagen. Ett kollektivavtal har enligt svensk rätt olika rättsverkningar, t.ex. enligt medbestämmandelagen, anställningsskyddslagen och förtroende- mannalagen. Dessa verkningar har stor betydelse för arbetstagare och för arbetsmarknadens parter. Det är önskvärt att dessa verkningar i så hög utsträckning som möjligt ska gälla alla kollektivavtal som träffas på den svenska arbetsmarknaden. Som framgår av avsnitt 5.4 bör dock kollektivavtalsverkningarna begränsas när ett kollektivavtal för ut- stationerade arbetstagare tillkommit som en följd av stridsåtgärder eller varsel om stridsåtgärder. Begränsningar i kollektivavtalsverkningarna, som följer av , behöver dock endast tillämpas när den ut- stationerande arbetsgivaren är etablerad inom EES eller . Inte heller det kan anses stå i strid med artikel 4 i utstationeringsdirektivet som anger att arbetsgivare från s.k. tredjeland inte får behandlas för- månligare än arbetsgivare inom EES eller . Mot denna bakgrund bör kollektivavtalsverkningarna endast begränsas när ett kollektivavtal för utstationerade arbetstagare tillkommit som en följd av stridsåtgärder eller varsel om stridsåtgärder när den ut- stationerande arbetsgivaren är etablerad inom EES eller . 2016/17:107 6 Förbättrad tillgång till information Regeringens förslag: Det ska införas en bestämmelse som upplyser om att regeringen kan meddela föreskrifter om innehållet i och ut- formningen av den information som ska tillhanda- hålla och hjälpa till med enligt lagen om utstationering av arbets- tagare. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: , , , , Akademikers Central- organisation () och () är positiva till förslaget eller har ingen invändning mot det. Övriga remiss- instanser berör inte frågan särskilt. Skälen för regeringens förslag I artikel 4 i utstationeringsdirektivet finns bestämmelser om samarbete i fråga om information. Enligt artikel 4.3 ska varje medlemsstat vidta åtgärder för att informationen om de arbets- och anställningsvillkor som avses i direktivets artikel 3 ska vara allmänt tillgänglig. Artikel 3 behandlar vilka arbets- och anställningsvillkor som ska gälla i värdlandet vid utstationering och innehållet i artikeln behandlas mer utförligt i av- snitt 4.1. Artikel 5 i tillämpningsdirektivet innehåller bestämmelser om vad medlemsstaterna ska göra för att förbättra tillgången till information vid utstationering. Medlemsstaterna ska enligt artikel 5.1 i tillämpningsdirektivet vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att information om tillämpliga arbets- och anställningsvillkor enligt artikel 3 i utstationeringsdirektivet finns allmänt tillgänglig utan kostnad och på ett tydligt, öppet, fullständigt och lättillgängligt sätt på distans och på elektronisk väg. Vidare ska formatet och webbstandarden göra det möjligt för personer med funktions- nedsättning att ta del av informationen samt för förbindelsekontor eller andra behöriga nationella instanser enligt utstationeringsdirektivet att utföra sina arbetsuppgifter effektivt. Av artikel 5.2 i tillämpningsdirektivet framgår att medlemsstaterna ska göra följande i syfte att ytterligare förbättra tillgången till information. a) Medlemsstaterna ska på ett tydligt, detaljerat och användarvänligt sätt och i ett tillgängligt format på en enda officiell nationell webbplats och på andra lämpliga sätt ange vilka arbets- och anställningsvillkor eller vilka delar av deras nationella eller regionala rätt som gäller för arbets- tagare som är utstationerade på deras territorium. b)Medlemsstaterna ska se till att det finns allmänt tillgänglig Prop. 2016/17:107 information på den enda officiella nationella webbplatsen och på andra lämpliga sätt om vilka kollektivavtal som är tillämpliga, och på vilka de är tillämpliga, samt vilka arbets- och anställningsvillkor som tjänste- leverantörer från övriga medlemsstater ska tillämpa i enlighet med utstationeringsdirektivet, inklusive när så är lämpligt länkar till befintliga webbsidor och andra kontaktpunkter, särskilt för de av arbetsmarknadens parter som är berörda. c)Medlemsstaterna ska kostnadsfritt göra informationen tillgänglig för arbetstagare och tjänsteleverantörer på det eller de officiella språken i värdmedlemsstaten och på de mest relevanta språken, med beaktande av behoven på arbetsmarknaden, varvid valet ska överlåtas till värd- medlemsstaten. Den informationen ska om möjligt göras tillgänglig i en broschyr med en sammanfattning av de viktigaste tillämpliga arbets- villkoren, inklusive en beskrivning av förfarandena för inlämning av klagomål, och på begäran även i format som är tillgängliga för personer med funktionsnedsättning. Mer detaljerad information om arbetsvillkor och sociala villkor som gäller för utstationerade arbetstagare, inbegripet arbetsmiljö, ska kostnadsfritt göras lätt att tillgå. d)Medlemsstaterna ska göra den relevanta informationen mer till- gänglig och tydlig, framför allt den information som finns på den enda nationella officiella webbplatsen och som avses i punkten a). e)Medlemsstaterna ska ange en kontaktperson vid förbindelsekontoret som är ansvarig för informationsförfrågningar. f)Medlemsstaterna ska hålla informationen i faktabladen om medlemsstaterna uppdaterad. Kommissionen ska enligt artikel 5.3 i tillämpningsdirektivet fortsätta stödja medlemsstaterna i fråga om tillgång till information. I artikel 5.4 finns en särskild bestämmelse om information om arbets- och anställningsvillkor som anges i kollektivavtal. Den bestämmelsen behandlas i avsnitt 6.2. Medlemsstaterna ska enligt artikel 5.5 i tillämpningsdirektivet ange organ eller myndigheter som arbetstagare och företag kan vända sig till för att få allmän information om nationell rätt och praxis i fråga om sina rättigheter och skyldigheter på medlemsstatens territorium. I skäl 18 i tillämpningsdirektivet anges att svårigheter att få tillgång till information om arbets- och anställningsvillkor mycket ofta brukar vara orsaken till att tjänsteleverantörerna inte tillämpar gällande bestämmelser. Vidare anges att medlemsstaterna därför bör se till att sådan information är allmänt tillgänglig och kostnadsfri och att inte bara tjänsteleverantörer från andra medlemsstater utan även berörda ut- stationerade arbetstagare lätt ska kunna få tillgång till den. När arbets- och anställningsvillkor fastställs genom kollektivavtal som förklarats ha allmän giltighet, bör medlemsstaterna, enligt skäl 19, se till att dessa kollektivavtal offentliggörs på ett tillgängligt och öppet sätt, varvid arbetsmarknadens parters självständighet respekteras. I skäl 20 anges att medlemsstaterna, för att förbättra informationens tillgänglighet, bör inrätta en enda informationskälla. Vidare anges att varje medlemsstat bör inrätta en enda officiell nationell webbplats i enlighet med standarderna för webbtillgänglighet, och andra lämpliga Den enda officiella nationella webbplatsen bör utformas som en webbportal som fungerar som nätportal eller samlande punkt och ger tydliga och exakta länkar till de relevanta informations- källorna och kortfattad information om innehållet på webbplatsen och de länkar det hänvisas till. Det kan till exempel handla om webbplatser som skapats i enlighet med unionslagstiftning och i syfte att främja företagande eller utveckling av gränsöverskridande tillhandahållande av tjänster. Värdmedlemsstaterna bör informera om vad som stadgas i deras nationella rätt om hur länge tjänsteleverantörerna måste bevara dokument efter utstationeringsperioden. Enligt skäl 21 bör utstationerade arbets- tagare ha rätt att av värdmedlemsstaten få allmän information om vilken nationell rätt och praxis som gäller för dem. Enligt 9 § lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare, ut- stationeringslagen, är förbindelsekontor och ska till- handahålla information om arbets- och anställningsvillkor som kan bli tillämpliga vid utstationering i . ska även hjälpa till med information om sådana kollektivavtalsvillkor som kan komma att krävas med stöd av stridsåtgärder enligt nuvarande 5 a eller 5 b § utstationeringslagen, eller som annars kan komma att bli tillämpliga vid en utstationering i . Regleringen av skyldigheten att ge in kollektivavtalsvillkor till behandlas i avsnitt 6.2. Det finns skäl att förtydliga informationsuppdrag Det ska vara förutsebart för de utstationerande arbetsgivarna och de ut- stationerade arbetstagarna vilka villkor som ska tillämpas vid ut- stationering i . Förutsebara villkor är allmänt sett en viktig faktor när det gäller att underlätta den fria rörligheten för tjänster. En ut- stationerande arbetsgivare behöver kunna förutse och beräkna vilka kostnader och skyldigheter som i praktiken kan bli aktuella vid en utstationering till och en utstationerad arbetstagare har också ett befogat intresse av att på förhand kunna veta vilka villkor som kan komma att tillämpas i . uppdrag att vara förbindelsekontor och att informera om utstationering har utvecklats sedan utstationerings- direktivet antogs. Vid direktivets genomförande i svensk rätt konstatera- des att det måste vara möjligt för en arbetsgivare, som ska skicka arbets- tagare till en annan medlemsstat, att förutse vilka villkor som ska iakttas vid utstationeringen. Det ansågs nödvändigt att göra arbetsgivaren medveten om att även villkor i kollektivavtal kan bli tillämpliga. Av den anledningen skulle förbindelsekontoret upplysa även om förekomsten av kollektivavtal och hänvisa till kollektivavtalsparterna för närmare information (prop. 1998/99:90 s. 28). ansågs det ligga i sakens natur att informationen om tillämpliga regler blev ganska allmänt hållen. Någon skyldighet att översätta informationen till andra språk infördes inte, men visst in- formationsmaterial på annat språk ansåg regeringen behövdes, åtminstone på engelska. fick på egen hand avgöra om det fanns behov av och resurser för att tillhandahålla översättningar i övrigt (prop. 1998/99:90 s. 31). Förbindelsekontorets roll förstärktes genom de ändringar som gjordes i utstationeringslagen till följd av Lavaldomen (un mot , 1, Byggettan och , C- 341/05, EU:C:2007:809). gavs en aktivare roll och fick även i uppgift att hjälpa till med information om sådana kollektiv- avtalsvillkor som kan komma att krävas med stöd av stridsåtgärder enligt 5 a § utstationeringslagen, eller som annars kan komma att bli tillämpliga vid utstationering i (prop. 2009/10:48 s. 47 f.). Genom de ändringar som gjordes i samband med genomförandet av Europa- parlamentets och rådets direktiv /104/EG av om arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag (bemannings- direktivet) kom uppgift i detta avseende också att omfatta information om sådana villkor som kan krävas med stöd av stridsåtgärder enligt 5 b § utstationeringslagen, dvs. i syfte att få till stånd en reglering av villkoren för utstationerade uthyrda arbetstagare (prop. 2011/12:178). En särskild fråga är om nuvarande reglering är tillräcklig för att upp- fylla artiklarna 5.1, 5.2 och 5.5 i tillämpningsdirektivet. Artikel 5.3 anger att Kommissionen ska fortsätta stödja medlemsstaterna i fråga om till- gång till information och kräver inte något aktivt genomförande från medlemsstaternas sida. Artikel 5.4 behandlas i avsnitt 6.2. Artiklarna 5.1, 5.2 och 5.5 innehåller flera detaljerade bestämmelser om hur informationen ska tillhandahållas. Vid en jämförelse av vad som krävs i informationshänseende enligt tillämpningsdirektivet och vad erbjuder kan särskilt nämnas följande. Medlemsstaterna ska på ett lämpligt sätt tillhandahålla information om vilka arbets- och anställningsvillkor och vilka regler som gäller för arbetstagare som är utstationerade på deras territorium. Informationen ska, enligt artikel 5.2 a, tillhandahållas på en enda officiell nationell webbplats och på andra lämpliga sätt. tillhandahåller information om utstationering i både elektroniskt via sin webbsida och i tryckt format. Det finns information om vilka svenska regler som gäller vid utstationering. På finns en särskild temasida om ut- stationering. Här finns grundläggande information om bl.a. den svenska arbetsmarknadsmodellen, länkar till tillämplig svensk lagstiftning, länkar till arbetstagarorganisationer m.m. Enligt artikel 5.2 b ska det finnas information på den enda officiella nationella webbplatsen och på andra lämpliga sätt om vid utstationering tillämpliga kollektivavtal och om vilka arbets- och anställningsvillkor som tjänsteleverantörer från övriga medlemsstater ska tillämpa i enlighet med utstationeringsdirektivet. På finns information bl.a. om de kollektivavtalsvillkor som arbetstagarorganisationer lämnat in. Se vidare om information om villkor i kollektivavtal i avsnitt 6.2. Enligt tillämpningsdirektivet ska information tillhandahållas kostnads- fritt (artikel 5.1 och 5.2 c). Den information om utstationering som tillhandahåller är kostnadsfri. Informationen ska vidare tillhandahållas på det eller de officiella språken och på de mest relevanta språken i värdmedlemsstaten. 2016/17:107 språk i är enligt 13 § språklagen (2009:600) svenska. Information om utstationering på finns på flera språk vid sidan av svenska. Informationen ska om möjligt göras tillgänglig i en broschyr med en sammanfattning av de viktigaste tillämpliga arbetsvillkoren. Via Arbets- miljöverkets webbsida kan broschyren ”Your rights at work as posted worker” laddas ned och kostnadsfritt beställas på ett antal språk. Boken ”Utstationering – regler för utlandsanställda som arbetar i en begränsad tid” kan också laddas ned eller beställas utan kostnad på svenska och engelska. Regeringen bedömer, liksom utredningen, att åtminstone delar av de krav som ställs i artiklarna 5.1, 5.2 och 5.5 i tillämpningsdirektivet uppfylls genom den information som till- handahåller. Det är dock, som utredningen påtalar, svårare att bedöma om direktivet är uppfyllt vad gäller kraven som avser hur informationen ska vara tillgänglig på ett tydligt, öppet, fullständigt och lättillgängligt sätt samt i format som är anpassade för personer med funktions- nedsättning. Regeringen instämmer också med utredningen om att den detaljerade utformningen av kraven i artikel 5 i tillämpningsdirektivet innebär att det finns skäl för att förtydliga uppdrag att tillhandahålla information. Regeringen bör kunna ha möjlighet att meddela närmare föreskrifter om de detaljerade kraven i artikel 5. Föreskrifter om innehållet i och utformningen av den information som ska tillhanda- hålla utgör sådana tillämpningsföreskrifter av administrativt slag som riktar sig till en myndighet. Sådana föreskrifter förutsätter inte något särskilt normgivningsbemyndigande i lag, utan kan meddelas av regeringen med stöd av den s.k. restkompetensen eller genom verk- ställighetsföreskrifter. Regeringen anser dock att det i utstationerings- lagen bör införas en bestämmelse som upplyser om att regeringen med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen kan meddela sådana föreskrifter. En sådan upplysning är lämplig eftersom det gör det tydligt att det kan finnas kompletterande bestämmelser i frågan utöver själva lagen. Regeringen avser också att i förordning förtydliga uppdrag. Frågan om en myndighetsgemensam webbportal Som utredningen konstaterar ansvarar utöver flera andra svenska myndigheter för och tillhandahåller information som riktar sig till utländska företag och arbetstagare – exempelvis , , och . Några remissinstanser, TCO, Arbetsförmedlingen och Kommers- kollegium, är positiva till vidare samverkan mellan berörda myndigheter och en myndighetsgemensam webbportal eller välkomnar att den frågan övervägs ytterligare. uppger att verket gärna deltar i en samverkan i syfte att nå ut till företagen med lättillgänglig och relevant information. Ett regeringsuppdrag har tagits fram inom ramen för regeringens arbetsmiljöstrategiarbete av innebörd att ett antal myndigheter ska analysera och lämna ett gemensamt förslag på hur webbaserad information till utländska arbetstagare, arbetsgivare och egenföretagare som verkar eller avser att verka i kan samordnas Prop. 2016/17:107 och utformas på ett lättillgängligt sätt (dnr A2016/00159/ARM). frågan behandlas alltså i ett annat sammanhang. 6.2Bättre information om villkor i kollektivavtal Regeringens förslag: En arbetstagarorganisation ska ge in sådana arbets- och anställningsvillkor till som får krävas med stöd av stridsåtgärder vid utstationering. Berörda arbetstagar- och arbetsgivarorganisationer ska anmäla var sin kontaktfunktion till . Genom kontaktfunktionen ska information om sådana arbets- och anställningsvillkor som får krävas med stöd av stridsåtgärder vid utstationering kunna lämnas. ska hjälpa till med information om sådana kontaktfunktioner. Utredningens förslag och bedömning: Överensstämmer delvis med Utredningen föreslår att arbetstagarorganisationer, men inte arbetsgivarorganisationer, ska vara skyldiga att anmäla en kontaktperson Enligt utredningen bör regeringen också överväga medling, tillsättande av en arbetsgrupp eller någon liknande åtgärd i syfte att försöka få arbetsmarknadens parter att nå överenskommelse om villkoren i den hårda kärnan i relevanta branscher. () tillstyrker förslaget. förslaget kunna medföra ökad tydlighet både för utstationerade arbets- tagare och utstationerande företag. invändning mot att det genomförs bestämmelser om förbättrad information men avstyrker den föreslagna konstruktionen. sammantaget förslagen, men kan ställa sig bakom förslagen under förut- sättning att den nuvarande skyldigheten att ge in kollektivavtalsvillkor och avstyrker förslagen, utom vad gäller förtydligandet av skyldigheten att ge in kollektivavtalsvillkor. och () anser att förslagen inte kan anses uppfylla krav på transparens och förutsebarhet eller ifrågasätter om så är fallet. kan det vara meningsfullt att söka inspiration i den norska konstruktionen med en s.k. tariffnämnd, som skulle kunna utsträcka kollektivavtals- villkor i särskilda branscher eller regioner och även avgöra vad som utgör den hårda kärnan i ett kollektivavtal. tillstyrker utredningens förslag att förtydliga bestämmelsen om skyldighet att ge in kollektivavtalsvillkor till . är dock tveksamt till om förslagen räcker för att upp- fylla kraven på transparens och förutsebarhet och anser att frågan bör och Företagarna är positiva till förslaget men anser att det bör förstärkas. anser att det vore bra om arbetstagarorganisationerna, i den mån sådan information saknas i dag, tillhandahöll relevanta kollektivavtal på 2016/17:107 i (LO), TCO och är kritiska till för- slaget i den delen och anser att skyldigheten att ge in kollektivavtals- villkor till bör ersättas med ett system med kontakt- för europapolitiska studier (Sieps) har ingen invändning mot utredningens förslag att arbetstagarorganisationer ska tillstyrker eller är positiva till förslaget i den delen. tillstyrker även förslaget om skyldighet för att tillhandahålla information om anmälda kontakt- , , , Lunds universitet () och (Juridiska fakulteten) har kritiska synpunkter på eller avstyrker förslaget. Företagarna anser att kravet på transparens inte uppfylls genom förslaget. Enligt Kommuner och Landsting (SKL) är det tveksamt om förslaget uppfyller krav. inte framgår vad som händer om någon kontaktperson inte utses och efterfrågar förtydliganden i detta avseende. och är positiva till ett system med kontaktpersoner som alternativ till dagens krav på inlämnande av kollektivavtalsvillkor. en skyldighet att anmäla kontaktpersoner gälla såväl arbetstagar- som Enligt Datainspektionen, som har synpunkter på förslaget i denna del, verkar det gå utöver de krav som ställs i . (), SKL och Företagarna tillstyrker eller ställer sig positiva till utredningens förslag om medling eller tillsättande av en och är kritiska till förslaget i den delen. Övriga remissinstanser berör inte frågorna särskilt. Kommitténs förslag: Överensstämmer inte med Kommittén föreslår att , i den utsträckning en arbets- tagarorganisation inte redan har lämnat in kollektivavtalsvillkor, ska analysera vilka villkor i centrala kollektivavtal som tillämpas i hela som en arbetstagarorganisation får kräva med stöd av en strids- åtgärd vid utstationering. Om finner skäl till det ska verket enligt Kommitténs förslag göra en sådan analys även i andra fall. Remissinstanserna: , (Juridiska fakulteten), Företagarna, – organisationer, Kommunala Företagens , Svenskt Näringsliv, , Byggindustrier, Elektriska installatörs-