prop · H40396 · 2017-01-30 00:00:00 — Dessa oligotrofa sjöar har kraftigt brunfärgat vatten orsakat av utlakade humusämnen. Stora Trehörningen är och är som djupast. Sjön är försurad och har kalkats . Vid Vitsand i norr finns en långgrund sandstrand, på andra ställen finns stenstränder och klipphällar. Abborre, gädda och mört har påträffats vid provfiskning. Utloppet från Stora och Lilla Trehörningen, Fräsebäcken, har öppnats och förbättrat vandringsvägar för fisk och andra vattenorganismer. kommer hela sträckan från sjön , utanför parken, upp till Stora Trehörningen att ha ett mer naturligt utseende och fungera bättre för lek och uppväxt av fisk. I Unden finns ett bestånd av sjövandrande öring som leker i tillrinnande bäckar till sjön. Möjligen kan öringen hitta till och leka i vattendrag inom parken. Av de större däggdjuren förekommer älg, rådjur, lo och varg i området. Uppskattning av bestånden i parken tyder dock på låga populationer. Parken ingår i ett vargrevir med föryngring från ett par vargar som flyttats från ett renskötselområde i . Även fågelfaunan är både art- och individfattig, vilket beror på den karga naturen. Flera typiska barrskogsfåglar, t.ex. de båda skogshönsen tjäder och järpe, och vissa hålbyggare har dock goda populationer i parken. Regionalt har parken stor betydelse för några rödlistade eller känsliga barrskogsfåglar som tretåig hackspett, nattskärra, pärluggla, sparvuggla, tjäder och järpe. Vid provfiske i Stora Trehörningen har tre fiskarter fångats: gädda, abborre och mört. Parkens sjöar ligger i ett område med försurade vatten vilket gör att gäddan innehåller höga halter av kvicksilver. nedfall från luft och nederbörd har orsakat negativa förhållanden för vattenlevande organismer. Parken hyser en mycket skyddsvärd fauna av vedskalbaggar som annars är försvunna eller trängs starkt tillbaka i . Totalt har cirka 775 arter skalbaggar noterats. Av särskilt stort intresse är vissa artförekomster knutna till döda tallar, men även de vedskalbaggar som är bundna till asp och som dessutom är allmänt naturskogsberoende är väl representerade i parken. Mest exklusiv är faunan i äldre tallved. Gemensamt för de intressantaste vedskalbaggarna på tall är att de kräver solexponerad död ved. Det gäller även arter som utnyttjar levande tall och en stor del av den intressanta marklevande insektsfaunan. Vissa arter är sannolikt mycket värmekrävande och kräver lokaler med ett särskilt varmt mikroklimat som sydvända hällmarker. Sannolikt har de kuperade och utbredda hällmarkerna med gles tallskog möjliggjort för dessa arter att överleva i glesa populationer efter det att bränderna upphört. hittas de i extrema lägen som i sydvända branter. Naturvårdsbränning i förväntas gynna dessa arter. Lövinslaget har varit större. En lövinblandning är karakteristisk för brandpåverkade skogar. Faunan på asp är förvånansvärt artrik även om asp numera är ovanlig i parken. Flera rödlistade arter återfinns på asp. Det är ganska få urskogsanknutna barrskogsskalbaggar som är beroende av brandrefuger, dvs. sådana områden som sällan eller aldrig brinner. Dessa s.k. brandrefugarter utgör en relativt liten och exklusiv skara av djur som framförallt är knutna till friska och fuktiga granskogar. Till urskogsarter räknas numera även brandgynnade arter. En indikation på att många arter försvunnit är att många exklusiva arter fanns i det omgivande landskapet men att de numera är utdöda i hela landet eller är kända endast från någon enstaka lokal. Det är dock högst troligt att flera skyddsvärda arter återstår att upptäcka i . Kulturförhållanden och äldre markanvändning utgörs av ett ursprungligen vidsträckt skogsområde mellan och . Indelningen i Stora och är känd åtminstone . betecknade området mellan och Unden, medan var landet mellan Unden och . utgör den centrala men mest otillgängliga delen av . (cirka 1050–) tycks Tivedenområdet till stor del ha varit obebott, ett ingenmansland med en i stort sett ursprunglig urskog. I närheten fanns några äldre byar: Ösjö i väster, Tivedstorp i norr och Mon söder om parken. skedde i flera slag, vilkas utgång hade stor betydelse för bildandet av . Några slag avgjordes dock inte i . Den svårframkomliga terrängen kan ha bidragit till det. skog har huvudsakligen använts som betesmark och ved- och virkesförråd. Skriftliga källor till bergsbruket samt skogsindustrins utnyttjande är väl representerade medan få källor beskriver bondebefolkningens naturresursanvändning. I samband med bergsbrukets framväxt skedde en omfattande nykolonisation av både och svenskar i . Ingen av nybyggarna slog sig ner i det område som senare blev nationalpark på grund av brist på lämplig odlingsmark. Skogsbete för djuren och myrslåtter förekom dock. För att gynna betet genomfördes sannolikt även skogsbränningar. Skogen bidrog vidare med ved och virke för husbehov. Tillverkning av tjära har pågått på ett flertal platser och kan ha utgjort en viktig handels- eller bytesvara. Tjärbränningen pågick i nationalparksområdet åtminstone . I samband med bergsbrukens tillkomst ökade naturutnyttjandet av området snabbt mellan åren 1695–1923. Råvaran till järnframställningen kom från myr- och sjömalm. påbörjades de första mera regelbundna avverkningarna för främst träkolstillverkning. Kolningen fortgick sedan till . Träkol var viktigt för järnframställningen. Spåren efter kolarkojor och mer än 200 kolbottnar finns i området. Många delar av området förblev dock orörda till följd av tidigare branddynamik, magra förhållanden och oländig terräng. Inflytandet av skogsbete var som störst under andra halvan av 1800- talet och in . Skogsbetet bidrog efter brändernas upphörande till att hålla skogarna öppnare. Däremot missgynnades föryngring av lövträd av skogsbetet. Jakt och fiske varit viktiga aktiviteter som förekommit i området. Tiden , då masugn lades ned, och framåt karakteriseras av att skogens nyttjande för träkolstillverkning ersattes av produkterna pappersmassa och timmer. Exempel på lämningar från mer modernt skogsutnyttjande är skogsdiken och skogsvägar, för häst såväl som för traktor. Det har även förekommit en viss handel med produkter från Lilla Ti- vedens skogsmarker, omskriven främst . Handeln skedde via sjöfart till handelsstaden tvärs över och pågick . Lingon var den största produkten, men också hasselnötter, träkol och bark till garverierna kunde ingå. Inom fanns ett nätverk av mycket gamla och enkla stigar som började omvandlas till vägar först efter bergsbrukets krav på framkomlighet . Parken berörs av åtminstone en av dessa stigar, nämligen Kyrkstigen, som användes av byarna norr om parken bl.a. som stig till kyrkan i . byggdes kyrkan i . Flera platser längs Kyrkstigen har namn som lever än , exempelvis Kärringudden. anlades vägen Tivedsleden som genomtvärar parken. Inom parken finns fyra kulturhistoriska lämningar registrerade: två platser med muntliga traditioner knutna till sig (Uva kyrkogård och sten), en torplämning vid västra stranden av Stora Trehörningen och en lokal med slaggvarp efter järnframställning i blästugn vid Vitsand. Under arbetets gång har olika förslag till avgränsning av parken övervägts av , kompletteringar har gjorts och föreslagna gränser har justerats efter samrådsförfarande och remiss. vidgning än vad som pekades ut i nationalparksplanen har gjorts i södra delen. Regeringens förslag till avgränsning (bilaga 2) överensstämmer med den gränsdragning som slutligt föreslagit. I nationalparkerna finns mest sevärda och värdefulla natur. Parkerna är till för alla, såväl närboende som mer långväga turister. Möjligheterna för allmänheten att besöka parkerna och att där få en högkvalitativ naturupplevelse är grundläggande. Genom att tillföra information, kunskap och service förstärks besökarnas helhetsupplevelse. Besöket ska stimulera till ökat intresse för natur, naturupplevelser och naturvård. Detta ska enligt riktlinjer för nationalparker ske bland annat genom värdsledande pedagogik i naturen. betydelse har förändrats från en täkt av råvaror till en källa av upplevelser och äventyr. har lång historik med friluftsliv och turism. roddes turister över Stora Trehörningen från Ösjönäs för att besöka Stenkälla, senare blev berömt efter att greven och forskningsresanden besökte platsen . Stenkälla blev förklarat som s.k. domänreservat av . Både Stora och Lilla Trollkyrka var kända sjömärken för medeltida Vätterfarare. Namnet Trollkyrka nedtecknades . Det är det enda kända namn av äldre datum från som innehåller ordet troll. Ett område runt Trollkyrka fredades som domänreservat 1937 och ytterligare ett vid Tärnekullen 1955. Tillsammans med domänreservatet vid Stenkälla omfattade dessa områden tillsammans och utgjorde kärnan till när den bildades . Med sin kombination av naturskog, dramatiska och fantasieggande topografi samt tysta läge erbjuder parken besökaren möjlighet att uppleva sydsvensk vildmark. Omkring 75 000–120 000 personer gästar parken . har antalet besökare nästan fördubblats. Besöksundersökningar 2013–2014 visar att besökare kommer för att få uppleva den gamla skogen och dess flora och fauna samt att få uppleva avkoppling och stillhet. Den vanligaste aktiviteten vid ett besök i är vandring. erbjuder besökare ostörda naturupplevelser med möjlighet att uppleva orördhet och trolskhet, skogskänsla, utblickar över landskapet, variationsrikedom och artrikedom i ett skogs- och sprickdalslandskap som är relativt opåverkat av människan. ska parken göras tillgänglig för alla kategorier av besökare. Med indirekt styrning och kanalisering genom stigar och anläggningar, erbjuds besökare olika grader av tillgänglighet och orördhet, som de skyddsvärda naturförhållandena bevaras. Utgångspunkten är att det rörliga friluftslivet i form av bland annat vandringar och andra naturupplevelser ska underlättas. Parken ska därmed användas i sitt naturliga tillstånd, utan större anläggningar för friluftslivet utöver de anordningar såsom spänger och eldstäder som finns inom vissa zoner. Entréer och rastplatser ska ha hög tillgänglighet för alla oavsett funktionsförmåga. 2016/17:96 De tydligast framträdande upplevelsevärdena i den utvidgade parken är upplevelser av trolskhet och orördhet, skogskänsla samt variationsrikedom och möjlighet till naturpedagogik. Trolskhet och orördhet kan beskrivas som möjligheten att uppleva att en plats är orörd av människor och att man i positiv bemärkelse är ensam med naturen. Detta kan upplevas i stora delar av parken, både i de gamla skogarna och längs . storblockiga och blockrika terräng tillsammans med dess kala hällmarkstallskogar sammanfattar något av de starkaste visuella upplevelserna. I synnerhet den naturskogsartade skogen och den övriga skogens utveckling är viktiga sevärdheter som har ett naturpedagogiskt värde. Även de områden som planeras för naturvårdsbränning förväntas få en betydelse för naturpedagogiken. Förutom dessa överordnade upplevelsevärden finns det också stora möjligheter att uppleva vackra utblickar och öppna landskap i anslutning till myrarnas öppna partier, tjärnar och sjöar, framför allt Trehörningen. Spår kan ses efter människors olika aktiviteter i området , exempelvis i form av tjärdalar, kolbottnar och stigar. Lederna är betydelsefulla för tillgänglighet. Redan innan parken bildades fanns vandringsleder vid Stenkälla, Trollkyrka och Tärnekullen. Dessutom passerade den regionala Bergslagsleden i nordsydlig riktning genom hela parken. I samband med parkens bildande utökades stigsystemet med som även bands samman med Bergslagsleden. Två nya entréer med tillhörande parkeringsplatser skapades. För att underlätta framkomligheten har stigarna försetts med spänger, trappor, broar och liknande anordningar. Förbindelseleder finns mellan parkens ledsystem och Berglagsleden, vars etapp 17 går genom parken. Inom parken finns även rid- och cykelleder som dessutom ingår i större ledsystem. Parken är enligt skötselplanen indelad i tre zoner. Syftet med zonindelningen är att inom parkens olika delar avväga behovet av tillgänglighet och behovet av ostördhet och bevarande. Zonindelningen ger även besökare en uppfattning om vad de kan förvänta sig i form av anläggningar och tillgänglighet respektive vildmarkskänsla. är med sina naturskogar, geologiska formationer, våtmarker och sjöar ett unikt landskapsavsnitt i denna del av som i övrigt är kraftigt omvandlat av modernt skogsbruk. Området hyser värdefull flora och fauna som delvis är betingad av historiken med skogsbränder. Många rödlistade arter finns i de olika naturtyperna. Området är även av mycket stor betydelse för friluftslivet. Upplevelsevärdena av orördhet och trolskhet framträder särskilt. Genom utvidgningen tillförs parken väl dokumenterade, höga kvaliteter i form av större naturskogslika områden, värdefulla våtmarker, särskilda block- och urbergsdominerade geologiska formationer och en större sjö. Syftet med den utvidgade är som tidigare att bevara ett sammanhängande skogs-, sjö- och sprickdalslandskap i väsentligen orört skick där skogen ska få utvecklas mot urskog. Genom utvidgningen ges också nya, förbättrade möjligheter till att ta emot besökare och till att erbjuda goda naturupplevelser i till gagn för Prop. 2016/17:96 det rörliga friluftslivet och naturbaserad turism. Utvidgningen innebär väsentligt höjda värden av som ett representativt område för det sydsvenska barrskogs- och myrlandskapet. Utvidgningen är väl motiverad. bör därför godkänna att utvidgas i enlighet med det som framgår av den bilagda kartan (bilaga 2). Frågor om EU:s naturvårdsdirektiv och om selektiv jakt på varg Regeringens bedömning: Det är inte möjligt att från svensk sida göra mer nu för att ändra naturvårdsdirektivens klassificering av hotade I fråga om selektiv jakt på varg har lagstiftningen ändrats och befo- genheten att besluta om selektiv jakt på varg har delegerats till läns- Länsstyrelserna har beslutat om såväl skyddsjakt som Selektiv jakt på varg är möjlig. Skälen för regeringens bedömning har lämnat två tillkännagivanden som rör frågor om natur- skydd och artskydd – det ena avser EU:s naturvårdsdirektiv och det andra avser selektiv jakt på varg (bet. 2014/15:MJU12, rskr. 104/15:182). I tillkännagivandet om EU:s naturvårdsdirektiv (bet. 2014/15:MJU12, punkt 4) har anfört att regeringen bör verka inom EU för att förändra art- och habitatdirektivet så att klassificeringen av hotade djur och växter i högre grad kan avgöras i . presenterade en färdplan för genomför- ande av EU-strategin för biologisk mångfald till 2020. håller aktiviteter för att stärka genomförandet av naturvårdsdirektiven. Aktiviteterna diskuterades informellt mellan kommissionen och med- lemsstaterna i samordningsgruppen för biologisk mångfald och natur. framhöll att aktiviteterna bör förfinas gemensamt, i ljuset av kommissionens kommande rapport om utvärderingen av art- och habitat- direktivet (”fitness check”). upprepade där den ståndpunkt som togs fram i samband med miljörådsmötet , nämli- gen att det är viktigt att skapa förankring och acceptans i lokalsamhället för naturresursernas förvaltning. EU:s kommissionär för miljö, havs- och fiskerifrågor uttalade i ett pressmeddelande att naturvårdsdirektiven inte kommer att öppnas för översyn. Kommissionen publicerade den 16 dec- ember utvärderingen (”fitness check”) av naturvårdsdirektiven. deringen drar kommissionen slutsatsen att naturvårdsdirektiven fortfar- ande är mycket relevanta och ändamålsenliga. 2016/17:96 tidigt slutsatsen att genomförandet av naturvårdsdirektiven behöver förbättras väsentligt i medlemsstaterna för att direktivens mål ska uppnås fullt ut. För att kunna leverera konkreta resultat för natur, människor och för ekonomin inom hela EU behöver genomförandet förbättras i nära samarbete med lokala myndigheter och med olika aktörer i medlemsstaterna. Mot bakgrund av detta är det inte möjligt att från svensk sida göra något mer nu för att ändra naturvårdsdirektivens klassificering av hotade arter. Tillkännagivandet har därmed omhändertagits och föranleder ingen ytterligare åtgärd. Tillkännagivandet är därmed slutbehandlat. Selektiv jakt på varg I tillkännagivandet om selektiv jakt efter varg (bet. 2014/15:MJU12, punkt 5) har anfört att regeringen bör säkerställa att det går att bedriva en riktad och selektiv jakt på varg. ändrades lagstiftningen på så sätt att beslut om licensjakt efter varg som huvudregel får fattas , beslut om jakt efter de fem stora rovdjuren får överklagas till domstol (Förvaltningsrätten i är s.k. specialforum och överprövar bl.a. beslut om jakt efter varg och andra stora rovdjur) och beslut om jakt på varg och andra arter som skyddas av art- och habitatdirektivet eller fågeldirektivet ska handläggas skyndsamt. har delegerat rätten att besluta om licensjakt och skyddsjakt på stora rovdjur, bland annat varg, till länsstyrelserna. Länsstyrelserna har fattat beslut om både licensjakt och skyddsjakt på varg. Det är därmed säkerställt att det går att bedriva en riktad och selektiv jakt på varg. Tillkännagivandet är därmed slutbehandlat. Hela det område som omfattas av den utvidgade ägs av staten (). De åtgärder som föreslås i skötselplanen ska finansieras av anslaget 1:3 Åtgärder för värdefull natur inom utgiftsområde 20. Bidraget från hanteras genom ordinarie hantering av bidrag för förvaltning av skyddade områden i länet. ska således i sin ordinarie ansökan om bidrag till förvaltning av skyddade områden i länet också ansöka om bidrag till förvaltningen av . Länsstyrelsernas insats i övrigt ska rymmas inom ramen för befintliga anslag. Åtgärder kan även komma att bekostas genom projektmedel och av andra aktörer. Förslaget innebär inget nytt krav på kommunerna. Den ökade marknadsföringen av bidra till en positiv utveckling av sysselsättning och offentlig service i regionen. Utvidgningen av parken bidrar till etappmålet om skydd av landområden, sötvattensområden och områden (M2014/593/Nm). Enligt etappmålet ska av land- och sötvattensområden och av områden bidra till att nå nationella och internationella mål för biologisk mångfald. Detta ska ske genom skydd eller annat bevarande av områden som har särskild betydelse för biologisk mångfald eller ekosystemtjänster. Förslaget att utvidga parken innebär att de värdefulla naturområden som tillförs parken får ett starkt skydd. De nya områdena, främst större naturskogslika områden, våtmarker och en större sjö, bidrar till att nå de miljökvalitetsmål som framför allt rör biologisk mångfald, skogar, sjöar och vattendrag, skyddade områden, friluftsliv m.m. I parken ska sammanhängande skogs-, sjö- och sprickdalslandskap bevaras i väsentligen orört skick. Naturskogslika områden ska få utvecklas mot urskog. De främst berörda miljökvalitetsmålen är Levande sjöar och vattendrag, Myllrande våtmarker, Levande skogar och Ett rikt växt- och djurliv. Utvidgningen följer dessutom både Nationell strategi för formellt skydd av skog samt Strategin för formellt skydd av skogsmark i . Förslaget bidrar till att nå flera av friluftslivspolitikens mål, främst målen Skyddade områden som en resurs för friluftslivet, Tillgänglig natur för alla, Friluftsliv för god folkhälsa och Hållbar regional tillväxt och landsbygdsutveckling. Utvidgningen medverkar till att säkra ytterligare tillgång till skyddad natur och att tillgängliggöra värdefull natur för olika besökskategorier. Stor tyngd läggs på tillgänglighetsaspekter, som också är viktiga från folkhälsosynpunkt. Utvidgningen bidrar även till att stärka den lokala och regionala attraktiviteten och därmed medverka till regional tillväxt främst inom besöksnäringen genom natur- och kulturturism. Vid en utvidgning av parken ökas marknadsföringen av området. Det kan få positiv effekt på sysselsättning, särskilt avseende turismutvecklingen, besöks- och upplevelsenäringen, samt såväl offentlig och som kommersiell service i regionen. Effekterna för små företag bedöms vara övervägande positiva. Camping , Etour , fastighetsägare till och Ösjö 1:29, 1:33, 1:43 och 1:44, (Rikskansliet), Försvarsmakten, Havs- och vattenmyndigheten, Hemma hos och , , , , , kommun, LRF , i , (Askersundskretsen och Laxåkretsen), Region län (f.d. läns landsting), Ridleder , Samfälligheten , , , , , , , Tivedstorp, Svenskt Friluftsliv, geologiska undersökning, kommuner och landsting, , guider, Tiveds utvecklings AB, Tiveds utvecklingsgrupp, , Transportstyrelsen, Världsnaturfonden WWF, . Därutöver har ett antal privatpersoner, föreningar och Polisen region väst yttrat sig. 2016/17:96 Bilaga 2 Karta över utvidgade nationalpark I förordningen (1998:1252) om områdesskydd enligt m.m. finns en förteckning över naturtyper som är sådana livsmiljötyper att de enligt har ett sådant unionsintresse att särskilda bevarandeområden behöver utses. I denna tabell anges de livsmiljötyper som förekommer i den utvidgade . Dystrofa sjöar och småvatten Öppna mossar & kärr * = Särskilt prioriterade naturtyper inom Natura 2000. 2016/17:96 Bilaga 4 I artskyddsförordningen (2007:845) finns en förteckning över fågelarter som ska skyddas enligt EU-rättsliga förpliktelser. I denna tabell anges de arter som förekommer i den utvidgade . Fridlysta eller rödlistade arter i nationalpark I artskyddsförordningen (2007:845) finns en förteckning över fridlysta arter. Därutöver har Artdatabanken en förteckning över arter som är sällsynta eller hotade och därför behöver skyddas, den s.k. rödlistan. I denna tabell anges de fridlysta eller rödlistade arter som förekommer i den utvidgade . Fridlysta arter anges med bokstaven F i kolumnen F. För rödlistade arter anges rödlistekategorin i kolumnen RK med följande betydelser: AH = akut hotad, SH = starkt hotad, S = sårbar, M = missgynnad, RU = regionalt utrotad. Dactylorhiza maculata subsp. Lycopodium annotinum subsp. Ulmus glabra subsp. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , , Y , M , Baylan, Bucht, , , , Hellmark , Ygeman, A , , , Bah Kuhnke, Shekarabi, , , , Regeringen beslutar proposition Utvidgning av nationalpark