prop · H5036 · 2017-09-19 00:00:00 — Stöd lämnas inte heller om det är uppenbart att den bidragsskyldiga föräldern på något annat sätt ser till att barnet får motsvarande underhåll. Om den bidragsskyldiga föräldern i rätt tid betalar det fastställda betalningsbeloppet till lämnas inte längre underhållsstöd. Om det finns särskilda skäl för det, ska dock underhållsstöd ändå lämnas. Underhållsstöd kan lämnas som fullt underhållsstöd, utfyllnadsbidrag eller underhållsstöd vid växelvist boende. Ett fullt underhållsstöd uppgår till och är avsett att tillsammans med barnbidraget täcka hälften av normalkostnaden för ett barn. I proposition 2016/17:216 föreslås att underhållsstödet ska uppgå till från och med månaden efter det att barnet har fyllt . Bestämmelsen föreslås träda i kraft och tillämpas på underhållsstöd som avser februari månad. När stödet lämnas i form av utfyllnadsbidrag görs en avräkning för det underhåll som den bidragsskyldiga föräldern enligt beräkningar har möjlighet att betala direkt till boföräldern eller, vid förlängt underhållsstöd, den studerande. Ingen av föräldrarna blir betalningsskyldig för utfyllnadsbidrag. Underhållsstödet vid växelvist boende inkomstprövas i förhållande till den förälder som ansöker om stödet och kan beviljas till var och en av föräldrarna. Det kan som mest lämnas med hälften av underhållsstödets belopp, , till vardera föräldern (eller 2017/18:6 861 kronor när barnet har fyllt enligt proposition 2016/17:216). Beloppet minskas med halva det belopp som föräldern skulle ha varit skyldig att betala om ett betalningsbelopp hade fastställts (hälften av ett s.k. fiktivt betalningsbelopp). Underhållsstödet minskar också om barnet har egna inkomster. I sådant fall reduceras stödet med hälften av den del som överstiger . Om barnets inkomster uppgår till eller mer , lämnas inte något underhållsstöd. Vid växelvist boende minskas stödet för var och en av föräldrarna med hälften av det belopp med vilket underhållsstödet annars skulle ha minskats på grund av barnets inkomster. I proposition 2016/17:216 föreslås att beloppet ska höjas från till . Underhållsstödet betalas ut av i förskott. Stödet lämnas från och med månaden efter den månad när föräldrarna har flyttat isär eller rätt till stöd annars har uppkommit, dock inte tillbaka än en månad före ansökningsmånaden. Stödet lämnas längst till och med månaden då barnet har fyllt . Förlängt underhållsstöd lämnas från med månaden efter den som barnet har fyllt och längst till och med juni månad det år då barnet fyller . När fullt underhållsstöd lämnas för ett barn ska den bidragsskyldiga föräldern betala ett belopp till som helt eller delvis motsvarar det stöd som lämnats till barnet. Betalningsskyldigheten fastställs av . Enligt huvudregeln bestäms betalningsskyldigheten för varje barn som har rätt till underhållsstöd till ett visst belopp (betalningsbelopp) enligt en schabloniserad metod. Betalningsskyldigheten är beroende av den bidragsskyldiga förälderns inkomst enligt beslutet om slutlig skatt för ett visst i lagen angivet år till den del inkomsten överstiger . I proposition 2016/17:216 föreslås en höjning av beloppet till . Betalningsbeloppet motsvarar en viss procentandel av denna inkomst och är beroende av det totala antalet barn som den bidragsskyldiga föräldern är underhållsskyldig för. Betalningsskyldigheten kan under vissa förhållanden i stället bestämmas genom en skälighetsbedömning. Boförälderns inkomster beaktas inte. Om den bidragsskyldiga föräldern inte fullgör sin betalningsskyldighet, ska utan dröjsmål vidta åtgärder för att driva in fordringen. får emellertid på ansökan av den bidragsskyldiga föräldern under vissa förutsättningar bevilja anstånd med att fullgöra betalningsskyldigheten. 4.2FN:s konvention om barnets rättigheter ratificerade 1990 FN:s konvention om barnets rättigheter () och har därmed förbundit sig att leva upp till konventionens bestämmelser. Dessa bestämmelser omfattar såväl medborgerliga och politiska som ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter för barn. Med barn avses i konventionen som huvudregel varje människa under . I konventionen finns fyra grundläggande principer som inte bara har egna självständiga betydelser, utan som också ska genomsyra de övriga bestämmelserna i konventionen. Dessa principer kommer till uttryck i bestämmelserna om icke-diskriminering (artikel 2), barnets bästa (artikel 3), rätten till liv och utveckling (artikel 6) samt rätten att komma till tals och få sin mening respekterad (artikel 12). I konventionen stadgas vidare bl.a. följande. Konventionsstaterna åtar sig att tillförsäkra barnet sådant skydd och sådan omvårdnad som behövs för dess välfärd, med hänsyn tagen till de rättigheter och skyldigheter som tillkommer föräldrarna, vårdnadshavarna eller andra personer som har lagligt ansvar för barnet. Staterna ska för det ändamålet vidta alla lämpliga lagstiftningsåtgärder och administrativa åtgärder (artikel 3.2). Varje barn har rätt att bli omvårdat av sina föräldrar (artikel 7.1). Konventionsstaterna ska respektera rätten för det barn som är skilt från den ena av eller båda föräldrarna att regelbundet upprätthålla ett personligt förhållande till och direkt kontakt med båda föräldrarna, utom då detta strider mot barnets bästa (artikel 9.3). Konventionsstaterna ska göra sitt bästa för att säkerställa erkännandet av principen att båda föräldrarna har gemensamt ansvar för barnets uppfostran och utveckling. Föräldrar eller, i förekommande fall, vårdnadshavare har huvudansvaret för barnets uppfostran och utveckling (artikel 18.1). För att garantera och främja rättigheterna i konventionen ska konventionsstaterna ge lämpligt bistånd till föräldrar och vårdnadshavare då de fullgör sitt ansvar för barnets uppfostran (artikel 18.2). Konventionsstaterna ska erkänna rätten för varje barn att åtnjuta social trygghet, innefattande socialförsäkring, och ska vidta nödvändiga åtgärder för att förverkliga denna rätt. Förmånerna ska, där så är lämpligt, beviljas med hänsyn till de resurser som barnet och de personer som ansvarar för barnets underhåll har och deras omständigheter i övrigt samt med hänsyn till varje annat förhållande som är av betydelse i samband med en ansökan om en sådan förmån för barnet eller för dess räkning (artikel 26). Konventionsstaterna erkänner varje barns rätt till den levnadsstandard som krävs för barnets fysiska, psykiska, andliga, moraliska och sociala utveckling. Föräldrarna eller andra som är ansvariga för barnet har, inom ramen för sin förmåga och sina ekonomiska resurser, huvudansvaret för att säkerställa de levnadsvillkor som är nödvändiga för barnets utveckling. Konventionsstaterna ska i enlighet med nationella förhållanden och inom ramen för sina resurser vidta lämpliga åtgärder för att bistå föräldrar och andra som är ansvariga för barnet att genomföra nu aktuell rätt och ska vid behov tillhandahålla materiellt bistånd och utarbeta stödprogram, särskilt i fråga om mat, kläder och boende (artikel 27). Enligt den av beslutade propositionen Strategin för att stärka barnets rättigheter i (prop. 2009/10:232) ska all lagstiftning som rör barn utformas i överensstämmelse med . Regeringen beslutade en lagrådsremiss om inkorporering av i svensk rätt. Utvecklingen av barns växelvisa boende I studie Särlevande föräldrar och deras barns boende och underhåll (Socialförsäkringsrapport 2011:5) konstateras att det växelvisa boendet bland barn till särlevande föräldrar har ökat kraftigt, av dessa barn bor enligt rapporten så. Bland föräldrar som separerade 2007 eller senare var det växelvisa boendet vanligare än övriga alternativ tillsammans. föräldrar som uppgett att de separerat eller mindre hade uppgett att barnet bodde ungefär lika mycket hos vardera Utredningen om ekonomi och föräldrasamarbete vid särlevnad () har i sitt betänkande Fortsatt föräldrar – om ansvar, ekonomi och samarbete för barnets skull (SOU 2011:51) visat hur det växelvisa boendet för barn har ökat och att utvecklingen varit särskilt markant. mitten av ha varit ökade andelen barn som bor bodde drygt en tredjedel av barnen till särlevande föräldrar växelvis, visar en studie gjord av SCB (SCB 2014:1 Olika familjer lever på olika sätt). även att växelvist boende är vanligast bland barn i åldrarna 7–. åldersgruppen bor närmare hälften av barnen till särlevande föräldrar Detsamma gäller barn till separerade föräldrar, liksom barn till högutbildade föräldrar. Även i den gruppen (där båda föräldrarna har eftergymnasial utbildning) bor hälften av barnen växelvis, medan det bland lågutbildade föräldrar (ingen har gymnasieutbildning) endast är vart femte barn som bor växelvis. Rapporten från SCB visar även att drygt hälften av barnen med särlevande föräldrar bor antingen hela eller merparten av tiden med sin Motsvarande andel för barn boende hos pappan är knappt tio Några barn bor på annat sätt, till exempel i familjehem. inte någon större skillnad mellan hur flickor och pojkar bor. föräldrarna har högre inkomster är det vanligare att barnen bor ungefär lika mycket hos sin mamma och sin pappa än om föräldrarna har låga Det finns inga tecken på att de senaste årens utveckling, att allt fler barn bor växelvis, kommer att avstanna. Utvecklingen tyder snarare på att allt fler föräldrar vill ta ett gemensamt ansvar för sitt barn, även i de fall föräldrarna väljer att inte leva tillsammans. har således förändrats och det är mycket vanligare att föräldrarna har ett delat omsorgsansvar om barnet och att barn med särlevande föräldrar tillbringar alltmer tid hos båda sina föräldrar. Det finns flera tänkbara orsaker till den kraftiga ökningen av barns Kvinnors ökade arbetskraftsdeltagande och ett alltmer jämställt föräldraskap som en följd av ett mer jämställt uttag av föräldra- försäkringen, har sannolikt haft stor betydelse för att det gemensamma omsorgsansvaret och viljan att dela den vardagliga omsorgen om barnen De flesta föräldrar fortsätter att ha gemensam vårdnad om barnet även efter en separation och det finns en ökad medvetenhet om barnets behov av båda sina föräldrar. Barnets växelvisa boende erbjuder goda möjligheter att både dela och uppleva vardagen med barnet och att utveckla en personlig relation till barnet. Ett ökat fokus på barns Prop. 2017/18:6 rättigheter och en ökad medvetenhet om barns behov kan också inverka på föräldrarnas val utifrån antagandet att denna boendeform i många fall är bra för barnet. Bland annat visar en rapport från studies (CHESS) på /(Barn i växelvis boende 2015) att det innebär fördelar för barn, i vart fall om de är eller äldre, att bo växelvis jämfört med att bo hos enbart den ena föräldern. För yngre barn än så finns alltför få studier för att kunna uttala sig om vad som är bäst för dem. Rapporten innehåller en genomgång av ett stort antal svenska och internationella studier. I en annan svensk undersökning /10 har studerat det psykiska välbefinnandet hos skolbarn i årskurs 6 och 9. Den visar att barn i kärnfamilj mår allra bäst. Bland barnen i särlevande familjer var barnen med växelvist boende mer tillfreds än de som bodde mest eller enbart med en förälder. Det fanns inga skillnader i psykiskt välbefinnande mellan pojkar och flickor. För de barn som bodde hos enbart en förälder var det ingen större skillnad i välbefinnandet beroende på om det var mamma eller pappa de bodde hos. Även en studie från och av barn i åldrarna visar att barn med växelvist boende har bättre psykisk hälsa än de som bor med enbart en förälder (, 2015). En belgisk undersökning av barn och unga i åldrarna såg däremot inga skillnader i psykisk hälsa mellan unga med växelvist boende och de som bodde med enbart en förälder (Vanassche, Sodermans, , 2013). Sammantaget tyder undersökningarna på att växelvis boende i många fall är en bra boendeform för barn vars föräldrar har separerat och att boendeformen kan komma att bli allt vanligare . 4.4Familjeekonomiska stöd vid växelvist boende 4.4.1 Barnfamiljer med bostadsbidrag Enligt statistik från var det knappt 180 000 hushåll som mottog bostadsbidrag . Av dessa var 145 000 Den övervägande delen av barnhushållen utgörs av hushåll med hemmavarande barn, 135 000. I de flesta av dessa hushåll, 59 procent, finns ensamstående kvinnor medan det i finns ensamstående män och i resterande del, , makar eller sambor. av hushållen har ett barn, har två barn och resterande av hushållen har tre eller fler barn. Antalet hushåll med umgängesbarn var betydligt mindre, 10 000. I den gruppen är förhållandet mellan män och kvinnor som tar emot bostadsbidrag omvänt på så sätt att den innehåller nästan dubbelt så många ensamstående män jämfört med ensamstående kvinnor. Andelen sammanboende med umgängesbarn som får bostadsbidrag är Att den övervägande andelen barnhushåll är ensamförälderhushåll beror inte enbart på att ensamstående ofta har låg ekonomisk standard (även om det är vanligare i den gruppen), utan även på att de individuella 2017/18:6 inkomstgränserna inom bostadsbidraget för makar eller sambor enligt lag är bestämda till en nivå som motsvarar hälften av inkomstgränsen för en ensamstående förälder. Den genomsnittliga bidragsgrundande inkomsten för samtliga barnhushåll var . av samtliga barnhushåll hade en bidragsgrundande inkomst som var lägre än , vilket motsvarar . Bland såväl ensamstående kvinnor som ensamstående män var denna andel något högre, . Bland de 10 000 hushåll som får bostadsbidrag för att de har umgängesbarn var den genomsnittliga bidragsgrundande inkomsten . av såväl ensamstående kvinnor som ensamstående män med umgängesbidrag hade en bidragsgrundande inkomst som var lägre än . För hushåll med två vuxna var andelen högre än så, . fann att det bland föräldrar med bostadsbidrag uppskattningsvis var som har barnen boende växelvis (SOU 2011:51 s. 440), vilket motsvarade 26 100 hushåll . Detta är en lägre andel än bland särlevande föräldrar i stort, där andelen som har barn boende växelvis ligger mellan . En förklaring kan emellertid vara att växelvist boende är fyra gånger vanligare bland barn med svenskfödda än utlandsfödda föräldrar (CHESS Barn i växelvis boende – en forskningsöversikt, 2015). Statistik från visar att andelen utlandsfödda föräldrar är högre bland hushåll med bostadsbidrag än bland hushåll utan bostadsbidrag. 4.4.2Underhållsstöd vid växelvist boende Underhållsstöd betalades ut för 221 500 barn, varav drygt 202 000 (91,) barn fick fullt underhållsstöd, 3 000 (1,) fick utfyllnadsbidrag och 16 500 (7,) barn fick underhållsstöd på grund av växelvist boende. Antalet barn med underhållsstöd vid växelvist boende ökade för att därefter minska fram då en ökning återigen kunde skönjas. minskade antalet underhållsstöd vid växelvist boende med . Andelen underhållsstöd vid växelvist boende ligger dock relativt mellan . En fjärdedel av föräldrarna som tog emot underhållsstöd vid växelvist boende var män och tre fjärdedelar var kvinnor. Av de barn som det lämnas underhållsstöd vid växelvist boende för, får drygt en tredjedel det maximala beloppet om . Genomsnittsbeloppet (beroende på inkomstprövningen) som lämnades var . Drygt hälften av föräldrarna som mottog underhållsstöd vid växelvist boende mottog också bostadsbidrag 2016. 4.5 Identifierade problem med nuvarande bestämmelser Vissa familjeekonomiska stöd kan lämnas till båda föräldrarna eller fördelas mellan dem när barnet bor växelvis. växelvist boende gäller det bl.a. barnbidrag och fördelning av föräldrapenningens ersättningsnivåer. För hushåll med låg ekonomisk standard har behovsprövade stöd som bostadsbidrag och underhållsstöd stor betydelse. Det är inte ovanligt att särlevande föräldrar uppbär såväl bostadsbidrag som underhållsstöd vid växelvist boende. hade i uppdrag att bland annat belysa hur omsorgs- och försörjningsansvaret för barnet faktiskt fördelas mellan särlevande föräldrar och i vilken utsträckning de familjeekonomiska regelverken påverkar föräldrarnas överväganden rörande barnets boende och ekonomi. Utredningen hade också i uppdrag att belysa vilka möjligheter och hinder för samarbete som finns i regelverken för de familjeekonomiska stöden. visade i sitt betänkande (SOU 2011:51) att föräldrar vars barn bor växelvis efter en separation får ett större ekonomiskt stöd än vad den som har barnet boende på heltid får. Orsaken till detta missförhållande är att systemen för bostadsbidrag och underhållsstöd inte är synkroniserade med varandra. Bostadsbidrag och underhållsstöd vid växelvist boende har olika metoder för inkomstprövning, och folkbokföringen har en inkonsekvent betydelse för rätten till stöd. Stöden är inte heller tillräckligt anpassade till de förändrade boendemönster och olika familjekonstellationer som förekommer och till den antagna fördelningen av kostnadsansvar mellan särlevande föräldrar vars barn bor växelvis. Föräldrar som tar emot särskilt bidrag för hemmavarande barn, men vars barn i själva verket bor växelvis, har en relativ fördel i förhållande till de föräldrar vars barn bor i hushållet. Av nedanstående tabell framgår vilka skillnader det är mellan stöden beroende på barnets boende och folkbokföring samt omfattningen av antaget kostnadsansvar för barnet beroende på i vilken omfattning barnet bor i hushållet. Undersökningar som gjort visar att de flesta föräldrar med växelvist boende barn ansvarar för de kostnader som uppstår för barnet när det vistas i hushållet (SOU 2011:51 s. 227). Till exempel får en förälder med två barn som bor hos föräldern mindre (3 572 – 2 000) än en förälder med två barn boende halva tiden. Bidragsbelopp, kronor för olika hushållstyper 2017. Särskilt bidrag inom BoB (SB), umgängesbidrag inom BoB (UMG) och underhållsstöd vid växelvist boende (US vxv) för 1, 2 resp. 3 barn. Den nuvarande utformningen av bostadsbidraget tillsammans med underhållsstöd vid växelvist boende ger oönskade effekter. Det finns därför behov av att modernisera de behovsprövade stöden till särlevande föräldrar och bättre anpassa dem efter barnets boende och föräldrarnas antagna kostnadsansvar. 5Modernisering av stöd till barnfamiljer vid växelvist boende 5.1Förslag om ett nytt särskilt bidrag inom bostadsbidraget för barn som bor växelvis Regeringens förslag: Det ska inom bostadsbidraget införas ett nytt särskilt bidrag för barn som bor växelvis hos sina särlevande föräldrar. Bidraget ska på motsvarande sätt som bostadsbidrag i form av särskilt bidrag för hemmavarande barn och umgängesbidrag lämnas för ett ökat kostnadsansvar med anledning av att det finns barn i hushållet. Ett krav för att få det nya särskilda bidraget ska vara att föräldern har vårdnaden om barnet. Det särskilda bidraget för barn som bor växelvis ska kunna lämnas med för ett barn, för två barn och för tre eller fler barn. Om det i hushållet finns såväl hemmavarande barn som växelvist boende barn, lämnas särskilt bidrag för barn som bor växelvis med –till familjer med ett hemmavarande barn och ett barn som bor växelvis, –till familjer med två hemmavarande barn och ett barn som bor växelvis, och – till familjer med ett hemmavarande barn och två barn som bor växelvis. Ett barn som bor växelvis och har fyllt ska i en ansökan om särskilt bidrag intyga lämnade uppgifter som rör barnet om det inte finns särskilda skäl mot det. Utredningens förslag: Överensstämmer i sak med regeringens förslag men beloppen skiljer sig åt. föreslog att bidrag för barn som bor växelvis ska lämnas med för ett barn, för två barn och för tre eller fler barn. Om det finns såväl hemmavarande barn som växelvist boende barn, skulle det nya särskilda bidraget lämnas med till hushåll med ett hemmavarande och ett växelvist boende barn, till familjer med två hemmavarande och ett växelvist boende barn och till familjer med ett hemmavarande och två växelvist boende barn. Utredningens bedömning var att de hushåll som får bostadsbidrag i form av särskilt bidrag för hemmavarande barn trots att barnet bor växelvis i hushållet, får ett minskat bidrag med det föreslagna bidraget för barn som bor växelvis. Enligt utredningen fanns det ett antal möjliga lösningar för att begränsa den ekonomiska försämring som vissa hushåll kan komma att göra. Utredningen föreslog även att det särskilda bidraget för hemmavarande barn skulle höjas. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna som har svarat ställer sig positiva till förslagen i betänkandet i stort eller har inget att invända mot det nu aktuella förslaget (25 stycken): , Förvaltningsrätten i , , , , Juridiska fakultetsstyrelsen vid , , , kommun, kommun, kommun, , kommun, , kommun, kommun, , kommun, TCO, , Makalösa Föräldrar, , Kvinno- och , och vid . Tre instanser ställer sig positiva till förslaget i dess helhet: , kommun och , bisexuellas och transpersoners rättigheter. Några instanser (13 stycken enligt nedan) ställer sig positiva till förslaget med vissa förbehåll alternativt avstyrker vissa delar av förslaget: tillstyrker förslaget men nämner att närmare riktlinjer för när ett boende ska betraktas som växelvist bör utformas. Kammarrätten i ställer sig allmänt positiv till förslaget men vill peka på att konsekvenserna för domstolarna ännu inte är klarlagda. framför liknande synpunkter beträffande konsekvenserna för Domstolars verksamhet. ifrågasätter om det i lagtexten är nödvändigt att ange vad som avses med växelvist boende. tillstyrker förslaget men anser att handläggningen blir mer resurskrävande med utredningar om växelvist boende. Det försvårar myndighetens inriktning mot en ökad automatisering av 2017/18:6 bostadsbidraget. pekar även på att konflikter kan uppstå mellan föräldrarna om de inte är överens om hur mycket barnet bor hos respektive förälder. är positivt till förslaget men vill betona att det är angeläget att överväga övergångslösningar för de personer som kommer att förlora ekonomiskt på förslaget. Inspektionen för Socialförsäkringen (ISF) tillstyrker förslaget men pekar på att de bedömningssvårigheter som kan uppstå för kan skapa rättsosäkerhet för enskilda. ISF anser att effekterna av reformen måste utvärderas, bl.a. för att bedöma risken för skenseparationer. Statskontoret bedömer att förslaget kan förbättra dagens familjeekonomiska system men vill betona vikten av att utreda de samlade konsekvenserna för de berörda myndigheterna, framför allt . instämmer i utredningens bedömning att det behövs ett bidrag som i större utsträckning återspeglar båda föräldrarnas kostnader vid växelvist boende. Konsekvenserna kan dock bli alltför negativa för barn i familjer som lever i ekonomisk utsatthet. Utredningens övervägande om alternativa övergångslösningar för att mildra de negativa konsekvenserna är inte tillfredsställande. Kommuner och Landsting (SKL) och ställer sig positiva till intentionen i utredningens förslag men anser att det saknas en fullständig konsekvensanalys av vilka effekter förslaget får för det ekonomiska biståndet. () instämmer i utredningens bedömning att dagens system inte överensstämmer med syftet att likabehandla föräldrar som delar på omsorgen om barnen men anser att det är ett problem att reformen slår mot ensamstående kvinnor med låga inkomster. Kvinnolobby och Forum för Feministiska Föräldrar/Pappor för Individuell Föräldraförsäkring anser att de socioekonomiska konsekvenserna inte är tillräckligt utredda då en stor grupp ensamstående föräldrar kommer att få sitt bostadsbidrag sänkt. och är negativa till förslaget. anser att utredningens förslag har ett vällovligt syfte men har invändningar mot att de som förlorar på reformen (framför allt kvinnor) kan komma att kompenseras via ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen. anser att ensamstående mammor med låg inkomst blir förlorare. Skälen för regeringens förslag Många särlevande föräldrar har behov av olika familjeekonomiska stöd för att kunna ta försörjningsansvaret för sitt barn. För hushåll med låg ekonomisk standard har behovsprövade stöd som bostadsbidrag och underhållsstöd stor betydelse. Bostadsbidraget fyller i det avseendet en viktig funktion genom sitt syfte att kompensera ekonomiskt utsatta hushåll.