prop · H403171 · 2017-04-11 00:00:00 — Paragrafen motsvarar i huvudsak 5 kap. 13 § KL (prop. 1990/91:117 s. 175). Av paragrafen framgår att ersättarna tjänstgör enligt den ordning som bestämts i valet. En ersättare som börjat tjänstgöra får dock fortsätta oberoende av att en ersättare som står på tur enligt den bestämda ordningen blir tillgänglig. Detta kan ske t.ex. genom att en ersättare kommer för sent till sammanträdet och en annan ersättare då tagit platsen eller om en ersättare får avbryta sin tjänstgöring på grund av att ledamoten trätt in enligt 19 § och en annan ersättare börjat tjänstgöra för en annan ledamot. Om en ersättare avbryter sin tjänstgöring på grund av jäv får denna tjänstgöra igen efter att ärendet handlagts. Om en ersättare avbryter sin tjänstgöring av någon annan anledning får denne inte tjänstgöra igen (prop. 1975/76:187 s. 367). Detta motsvarar vad som gäller för ledamöter, se nedan under 20 §. Om en ledamot enligt 19 § inställer sig har den ersättare som då inträtt dock rätt att tjänstgöra igen . 19 § En ledamot som inställer sig under ett pågående sammanträde eller till ett fortsatt sammanträde har rätt att tjänstgöra även om en ersättare har trätt in i ledamotens ställe. I paragrafen regleras ledamöters rätt att inleda tjänstgöring under pågående sammanträde även om en ersättare inträtt. Paragrafen motsvarar 5 kap. 14 § KL (prop. 1990/91:117 s. 175). 20 § En ledamot som har avbrutit tjänstgöringen vid ett sammanträde på grund av något annat hinder än jäv får därefter under inte tjänstgöra vid sammanträdet. I paragrafen regleras förhållandet att en ledamot avbryter sin tjänstgöring under pågående sammanträde. Paragrafen motsvarar 5 kap. 15 § KL (prop. 1990/91:117 s. 175). Bestämmelsen innebär att s.k. växel- tjänstgöring är tillåten när en ledamot avbryter sin tjänstgöring på grund av jäv men inte under några andra förhållanden, se dock 19 §. 21 § I kommunfullmäktige har ersättare från samma valkrets som ledamoten företräde till tjänstgöring. Om samtliga ersättare för en ledamot i kommunfullmäktige är förhindrade att inställa sig eller att fortsätta delta i ett sammanträde, ska i ledamotens ställe den ersättare inträda som enligt den bestämda ordningen står i tur att tjänstgöra för den ledamot som har fått den första platsen för partiet i valkretsen. Om en sådan ersättare inte kan tjänstgöra, ska den ersättare inträda som står i tur att tjänstgöra för den ledamot som har fått den andra platsen för partiet i valkretsen och så vidare efter samma grund. Om partiets samtliga ersättare i valkretsen är förhindrade att inställa sig eller att fortsätta delta i ett sammanträde, ska den ersättare inträda som har utsetts för partiet i någon annan valkrets efter den grund som anges i första och andra stycket. 2016/17:171 Den ersättare som har utsetts i den valkrets där partiets röstetal är högst har då I paragrafen anges hur ersättare i kommunfullmäktige ska tjänstgöra när ingen av de utsedda ersättarna kan tjänstgöra. Paragrafen motsvarar i huvudsak 5 kap. 16 § KL (prop. 1990/91:117 s.175 och prop. Paragrafen är endast tillämplig på kommunfullmäktige. Paragrafen innebär att en ersättare som utsetts för en annan ledamot från samma parti ska kallas in och då i första hand en ersättare från samma valkrets som den frånvarande ledamoten och i andra hand från en annan valkrets. I det sistnämnda fallet har ersättare från den valkrets där partiets röstetal är högst företräde. 22 § Ärenden i fullmäktige får väckas av 2.en ledamot genom motion, 3.en revisor, om ärendet gäller förvaltning som har samband med revisionsuppdraget eller om ärendet gäller granskningen, 4.en fullmäktigeberedning, om fullmäktige har beslutat det, eller 5.styrelsen i en sådan juridisk person som avses i 10 kap. 2–6 §§, om fullmäktige har beslutat det för särskilda fall. Ärenden i fullmäktige får även väckas genom medborgarförslag och folkinitiativ enligt 8 kap. 1 och 2 §§. I paragrafen anges vilka som kan väcka ärenden i fullmäktige. Paragrafen motsvarar delvis 5 kap. 23 § första stycket KL (prop. 1990/91:117 s. 182, prop. 1998/99:66 s. 95 och prop. 2005/06:55 s. 55). I paragrafen uppräknas vilka organ och personer som har rätt att väcka ärenden hos fullmäktige. Ärende ska väckas skriftligt. I första stycket tredje punkten regleras revisorernas rätt att väcka ärenden som har samband revisionsuppdraget eller om ärendet gäller granskningen. Med granskningen avses revisorernas granskning inom nämndernas verksamhetsområden, fullmäktigeberedningarnas verksamhet och lekmannarevisorernas granskning av de kommunala företagen. Initiativrätten omfattar ärenden som väcks för debatt men också ärenden där revisorerna anser att fullmäktige bör fatta beslut och där revisorerna också lämnat förslag till beslut. Av bestämmelserna om beredningsplikt i detta kapitel följer att sådana ärenden som initieras av revisorerna och som innebär att fullmäktige ska besluta i sak ska beredas. Rätten i femte punkten för styrelsen i kommunala bolag, stiftelser och föreningar att väcka ärende hänger samman med bestämmelserna i 10 kap. 3 och 4 §§ om att fullmäktiges yttrande ska inhämtas innan vissa beslut fattas. För att yttranden ska få inhämtas måste det finnas en motsvarande rätt att anhängiggöra ärenden hos fullmäktige. Rätten gäller endast om fullmäktige har beslutat det. Andra stycket hänvisar till bestämmelserna om medborgarförslag och folkinitiativ i 8 kap. 1 och 2 §§. 23 § Fullmäktige ska besluta i ärenden som avses i 22 §. Fullmäktige får dock överlåta till styrelsen eller en annan nämnd att besluta i ett ärende som har väckts genom medborgarförslag, utom i de fall som anges i Paragrafen motsvarar i huvudsak 5 kap. 25 § KL (prop. 1990/91:117 s. 182 och prop. 2006/07:24 s. 18). Av första stycket framgår att fullmäktige har en skyldighet att besluta i de ärenden som får väckas enligt 22 §. Om en statlig myndighet tar initiativ till ett ärende hos en kommun eller ett landsting, får det anses följa av allmänna förvaltningsrättsliga principer att kommunen eller ska handlägga ärendet. Hur ärendet sedan ska behandlas, bestäms av uppgiftsfördelningen mellan de kommunala organen. Andra stycket innebär att fullmäktige får välja att överlåta till styrelsen eller till den nämnd vars ansvarsområde berörs av ett medborgarförslag att besluta i ärendet. Om medborgarförslaget berör flera nämnder får ärendet överlämnas till den mest berörda nämnden. Nämnden får i sådana fall bereda sitt förslag till ställningstagande med andra berörda nämnder. Med "överlåta" avses dels ren delegation av fullmäktiges beslutanderätt, dels överlämnande av frågor för vidare handläggning hos det organ som är behörigt att befatta sig med frågan i sak. Ärenden som enligt 1 § ska beslutas av fullmäktige får dock inte överlåtas med stöd av denna Fullmäktige får fatta beslut i alla typer av medborgarförslagsärenden, även i de som är av enklare beskaffenhet. Det är upp till fullmäktige att avgöra om man anser att ett medborgarförslagsärende, oavsett beskaffenhet, har ett sådant värde eller intresse att man inte överlåter på en nämnd att fatta beslut i ärendet. beslutanderätten bör användas med stor försiktighet. 24 § Fullmäktige ska vid ett sammanträde före utgången av juni månad året efter det år som revisionen avser, besluta om ansvarsfrihet ska beviljas eller vägras. Beslutet ska motiveras om det inte är uppenbart obehövligt. Om revisorerna enligt 12 kap. 13 § riktat anmärkning mot en nämnd eller en fullmäktigeberedning eller mot enskilda förtroendevalda i sådana organ, ska fullmäktige besluta om även fullmäktige ska rikta anmärkningen. rikta anmärkning även om revisorerna inte gjort det. Beslut om anmärkning ska Paragrafen behandlar fullmäktiges prövning av frågan om ansvarsfrihet Paragrafen motsvarar 5 kap. 25 a § första–tredje styckena KL (prop. 1990/91:117 s. 222, prop. 1998/99:66 s. 96 och prop. 2005/06:55 s. 56). Enligt första stycket ska fullmäktige vid ett sammanträde före utgången av juni månad året som revisionen avser besluta om ansvarsfrihet ska beviljas eller vägras. ansvarsfrihet ska motiveras. Kravet på motivering innebär att det av fullmäktiges beslut ska framgå vilka omständigheter som legat till grund Omfattningen av fullmäktiges motivering får bedömas utifrån omständigheterna i det enskilda fallet. I de fall man följer revisorernas förslag kan fullmäktiges motivering bestå av en hänvisning I de fall fullmäktige avviker från revisorernas bedömning måste det av fullmäktiges motivering framgå i vilket avseende man gör en annan bedömning än revisorerna. framstår som uppenbart obehövligt kan fullmäktige avstå från att motivera sitt beslut. Så kan exempelvis vara fallet när revisorerna inte riktat någon anmärkning eller framfört kritik på annat sätt mot någon del av den kommunala verksamheten och det under fullmäktiges behandling inte heller kommit fram någon omständighet som föranleder annan Av 57 § andra stycket framgår att ordföranden kan vägra att lägga fram ett förslag till beslut om ordföranden bedömer att detta strider Detta innebär att det ytterst är fullmäktiges ordförandes ansvar att tillse att beslutet är motiverat för att ärendet ska kunna behandlas av Bestämmelsen i andra stycket innebär att när revisionsberättelsen behandlas på fullmäktigesammanträde ska fullmäktige ta ställning till om de ställer sig bakom revisorernas anmärkning eller inte. inte delar revisorernas uppfattning kan fullmäktige avstå från att rikta Revisorernas anmärkning kvarstår dock även om anmärkning inte riktas från fullmäktiges sida. anmärkning även om revisorerna inte riktat någon anmärkning. om att ställa sig bakom eller att inte ställa sig bakom revisorernas anmärkning samt att rikta en egen anmärkning ska alltid motiveras. Omfattningen av motiveringen får bedömas utifrån förhållanden i det Om fullmäktige beslutar att rikta anmärkning utan föregående förslag från revisorerna måste det framgå vilka bedömningar och eventuella nya omständigheter som motiverar fullmäktiges beslut. 25 § Om ansvarsfrihet vägras, får fullmäktige besluta att skadeståndstalan ska Talan som inte grundas på brott ska väckas från det att beslutet om vägrad ansvarsfrihet fattades. Bestämmelser om att fullmäktige får återkalla uppdraget vid vägrad ansvarsfrihet finns i 4 kap. 9 §. Paragrafen reglerar fullmäktiges rätt att fatta beslut om att väcka skadeståndstalan om ansvarsfrihet vägrats och om tidsfristen för att väcka sådan talan. Paragrafen motsvarar delvis 5 kap. 25 b § KL (prop. 1990/91:117 s. 222 och prop. 1998/99:66 s. 96). Bestämmelsen innebär inte något krav på att framställa en I tredje stycket finns en hänvisning till 4 kap. 9 §, av vilken det framgår att fullmäktige får återkalla uppdraget för en förtroendevald som valts av fullmäktige, om den förtroendevalde har 26 § Innan ett ärende avgörs av fullmäktige, ska det ha beretts antingen av en nämnd vars verksamhetsområde ärendet berör eller av en fullmäktigeberedning. Av paragrafen framgår kravet på att ärenden i fullmäktige ska vara Paragrafen motsvarar 5 kap. 26 § KL (prop. 183–186). I paragrafen anges ett beredningstvång. Alla ärenden som fullmäktige avgör måste först ha beretts av någon nämnd vars verksamhetsområde ärendet berör eller av en fullmäktigeberedning. är att ge fullmäktige ett tillförlitligt och allsidigt belyst underlag för Det är fullmäktige som bestämmer vilka nämnder som ska delta i beredningen av ärendena. Urvalet måste dock ske på saklig grund. Styrelsen är alltid den sista instansen i beredningsprocessen och ytterst ansvarig för beredningen av alla ärenden, vilket framgår av 28 § och 6 kap. 13 § 1. Vilken eller vilka nämnder i övrigt som bör delta i beredningen beror på det aktuella ärendet. En nämnd bör i normalfallet alltid få yttra sig i ett ärende som berör nämndens verksamhetsområde, detta gäller särskilt om nämnden ansvarar för en obligatorisk verksamhet 1990/91:117 s. 183). I kommuner och landsting som har många lokala nämnder får fullmäktige välja ut ett lämpligt antal nämnder som får yttra sig, även om samtliga lokala nämnder är berörda. 27 § Om ett ärende har beretts bara av en fullmäktigeberedning, ska en nämnd vars verksamhetsområde ärendet berör alltid ges tillfälle att yttra sig. I paragrafen regleras nämnders rätt att få yttra sig över förslag som beretts av en fullmäktigeberedning. Paragrafen motsvarar 5 kap. 27 § KL 1990/91:117 s. 183–186). Att bereda de ärenden som ska avgöras av fullmäktige är en av Om en fullmäktigeberedning ensam har svarat för beredningen av ett ärende, ska därför nämnden eller de nämnder vars verksamhetsområde ärendet berör alltid ges tillfälle att 28 § Styrelsen ska alltid ges tillfälle att yttra sig i ett ärende som har beretts av en annan nämnd eller av en fullmäktigeberedning. Styrelsen ska lägga fram förslag till beslut i ett ärende, om inte någon annan nämnd eller en fullmäktigeberedning har gjort det. I paragrafen behandlas styrelsens yttranderätt och skyldighet att lägga fram förslag till beslut. Paragrafen motsvarar 5 kap. 28 § KL (prop. 1990/91:117 s.183–186). Första stycket anger att styrelsen, som den sista instansen i beredningsprocessen, alltid ska ges möjlighet att yttra sig i alla ärenden Av andra stycket framgår att nämnder och fullmäktigeberedningar som bereder ett ärende till fullmäktige även förutsätts utforma ett förslag till Om något förslag till beslut inte finns är styrelsen skyldig att lägga fram ett sådant. 29 § Fullmäktige får hålla val utan föregående beredning. Ett ärende som avser avsägelse från ett uppdrag som förtroendevald behöver inte heller beredas. Paragrafen innebär undantag från beredningstvånget i ärenden om val och avsägelse av uppdrag. Paragrafen motsvarar 5 kap. 29 § KL (prop. 1990/91:117 s.183–186). Övervägandena finns avsnitt 14.2. 30 § De år val av fullmäktige har hållits i hela landet får nyvalda fullmäktige besluta att ändra mandattiden för en nämnd eller att ändra antalet ledamöter eller ersättare i en nämnd utan föregående beredning. Paragrafen innebär undantag från beredningstvånget i ärenden där nyvalda fullmäktige under valår beslutar om ändrad mandattid för nämnd eller att ändra antalet ledamöter eller ersättare i en nämnd. Paragrafen motsvarar huvudsakligen 5 kap. 30 § KL (prop. 1990/91:117 s.183–186). Övervägandena finns avsnitt 14.2. Syftet med detta undantag är att nyvalda fullmäktige ska kunna ändra sammansättningen av en befintlig nämnd före valet av ledamöter i nämnden och ändra mandattiden för att möjliggöra ett snabbare valgenomslag (prop. 1975/76:187 s. 386). Bestämmelsen är inte tillämplig på ärenden som innebär att antalet ledamöter eller ersättare i en nämnd ska ändras under löpande mandatperiod. Den är inte heller tillämplig på andra förändringar av nämndorganisationen, t.ex. inrättandet av nya nämnder. Bestämmelser om mandattider för styrelsen finns i 6 kap. 18 § och för andra nämnder i 6 kap. 19 §. Bestämmelser om antalet ledamöter och ersättare finns i 6 kap. 16 §. 31 § Fullmäktige får besluta om extra val till fullmäktige utan föregående beredning. Paragrafen innebär undantag från beredningstvånget vid beslut om extra val. Paragrafen motsvarar 5 kap. 30 a § KL (prop. 2009/10:80 s. 320). 32 § Fullmäktige får behandla revisionsberättelsen utan föregående beredning. Fullmäktige ska dock från de ansvariga hämta in förklaring över 1.anmärkning som framställts i revisionsberättelsen, och 2.revisorernas uttalande att ansvarsfrihet inte tillstyrks. Revisorerna och deras sakkunniga ska alltid ges tillfälle att yttra sig vid fullmäktiges behandling av revisionsberättelsen. Om en förtroendevald har vägrats ansvarsfrihet, får fullmäktige också utan ytterligare beredning besluta att den förtroendevaldes uppdrag ska återkallas enligt 4 kap. 9 §. I paragrafen regleras att fullmäktiges behandling av revisionsberättelsen i normalfallet inte behöver beredas. Paragrafen motsvarar delvis 5 kap. 31 § KL (prop. 1990/91:117 s. 183–186 och 222, prop. 1998/99:66 s. 97 2005/06:55 s. 56 f.). Paragrafen har fått sin utformning efter synpunkter från Lagrådet. Av första stycket framgår att revisionsberättelsen kan behandlas utan Om en anmärkning framställts ska fullmäktige dock hämta in förklaringar över den från det organ eller, i förekommande fall, den enskilde befattningshavare som anmärkningen avser dvs. revisorerna i revisionsberättelsen håller ansvarig för någon konstaterad Detsamma gäller när revisorerna har uttalat att ansvarsfrihet inte Tillsammans med revisionsberättelsen utgör dessa förklaringar underlaget för fullmäktiges ställningstagande till frågorna om anmärkning och ansvarsfrihet enligt 24 §. De allmänna reglerna i 26– 28 §§ gäller således inte för handläggningen av revisionsberättelsen och 2016/17:171 inhämtande av förklaringar enligt denna bestämmelse. Inget hindrar att nämnden på eget initiativ redovisar sin syn på en sådan kritik genom en skrivelse till fullmäktige. Förslag till beslut i dessa ärenden kan läggas t.ex. av fullmäktiges presidium. I andra stycket anges att revisorerna och deras sakkunniga alltid ska ges tillfälle att yttra sig vid fullmäktiges behandling av revisionsberättelsen. Övervägandena finns i avsnitt 11.4.1. Bestämmelsen ger alla revisorer och sakkunniga biträden en ovillkorlig rätt att delta vid det fullmäktigesammanträde där revisionsberättelsen behandlas. Bestämmelsen innebär en möjlighet, men ingen skyldighet att delta. Ett beslut kan inte upphävas efter laglighetsprövning enligt 13 kap. enbart på den grunden att revisorerna eller de sakkunniga inte yttrat sig vid sammanträdet. Av tredje stycket framgår ett annat undantag från beredningstvånget. Det gäller för ärenden i vilka fullmäktige utnyttjar sin möjlighet enligt 4 kap. 9 § att återkalla en förtroendevalds uppdrag på grund av att denne vägrats ansvarsfrihet. Bestämmelsen är inte tillämplig på ärenden som avser återkallande av uppdrag på grund av brott. 33 § Ett brådskande ärende får avgöras trots att ärendet inte har beretts, om samtliga närvarande ledamöter är ense om beslutet. I paragrafen finns undantag från beredningskravet vid brådskande ärenden. Paragrafen motsvarar 5 kap. 32 § KL (prop. 1990/91:117 s. 183–186). Enligt bestämmelsen får ärenden som är brådskande avgöras utan beredning. Det ankommer på fullmäktige att bedöma vilka ärenden som ska anses vara brådskande. För att ett brådskande ärende ska få avgöras utan beredning enligt denna bestämmelse krävs att samtliga närvarande ledamöter i sak är ense om beslutet i ärendet. Om ett ärende inte har tillkännagetts enligt 13 och 14 §§, krävs även ett enhälligt beslut för ärendet ska kunna tas upp till handläggning vilket framgår av 52 §. 34 § Fullmäktiges beslut att enligt 23 § andra stycket överlåta till styrelsen eller en annan nämnd att besluta i ett ärende som har väckts genom medborgarförslag får fattas utan föregående beredning. I paragrafen finns undantag från beredningskravet för beslut om att överlåta till styrelsen eller annan nämnd att besluta om ett ärende som väckts genom medborgarförslag. Paragrafen motsvarar i huvudsak 5 kap. 32 a § KL (prop. 2006/07:24 s. 19). Bestämmelsen utgör inget hinder mot att fullmäktige låter bereda medborgarförslagsärendet om fullmäktige bedömer att det är lämpligt. 35 § En motion eller ett medborgarförslag ska om möjligt beredas på sådant sätt att fullmäktige kan fatta beslut från det att motionen eller medborgarförslaget väcktes. Om beredningen inte kan avslutas , ska detta och vad som har kommit fram vid beredningen anmälas till fullmäktige . Fullmäktige får då avskriva motionen eller medborgarförslaget från vidare I paragrafen regleras beredningen av motioner och medborgarförslag och möjligheten att avskriva dessa från vidare handläggning. Paragrafen motsvarar huvudsakligen 5 kap. 33 § KL (prop. 1990/91:117 s. 186 och prop. 2001/02:80 s. 143). Paragrafen innebär en ettårig beredningsfrist för motioner och medborgarförslag och en plikt för styrelse och nämnder att anmäla till fullmäktige om fristen inte kan hållas. När fullmäktige får en sådan anmälan kan fullmäktige besluta att beredningen ska fortsätta och bestämma en ny tid inom vilken motionen åter ska redovisas för fullmäktige. Fullmäktige får också besluta att avskriva motionen eller medborgarförslaget från vidare handläggning. Den ettåriga beredningsfristen är knuten till varje enskild motion. Motioner kan innehålla flera olika yrkanden. Bestämmelsen utgör inget hinder mot att fullmäktige, om yrkandena kan hållas isär från varandra, tar ställning till ett yrkande och beslutar att motionen i övrigt ska beredas ytterligare (prop. 1975/76:187 s. 387). Närmare föreskrifter om handläggningen av motioner ska tas in i fullmäktiges arbetsordning enligt 72 §. Fullmäktige kan i arbetsordningen närmare reglera t.ex. återkommande anmälan och redovisning av motioner som inte är färdigberedda. Paragrafen utgör inte något hinder mot att fullmäktige i arbetsordningen bestämmer att motioner normalt ska beredas än (prop. 1975/76:187 s. 387). 36 § Fullmäktige får besluta att det, som ett led i beredningen av ett ärende som fullmäktige ska handlägga, ska hämtas in synpunkter från medlemmarna. Detta kan ske genom folkomröstning, opinionsundersökning eller något liknande förfarande. Vid opinionsundersökning eller liknande förfarande får valnämnden i kommunen anlitas, om nämndens verksamhet i övrigt inte hindras av det. Ska synpunkter hämtas in genom en folkomröstning får fullmäktige besluta att röstlängd och röstkort ska framställas för omröstningen enligt 5 kap. vallagen (2005:837). I paragrafen anges att fullmäktige kan besluta att hämta in synpunkter från medlemmarna som ett led i beredningen av ett ärende. Paragrafen motsvarar huvudsakligen 5 kap. 34 § första–tredje styckena KL (prop. 1990/91:117 s. 186, prop. 1996/97:70 s. 253 och prop. 2004/05:163 s. 138). Första stycket innebär att fullmäktige får ta initiativ till olika slag av undersökningar av opinionsläget i kommunen eller . En förutsättning är att synpunkter hämtas in i ett ärende som ankommer på fullmäktige att besluta om. Enligt andra stycket kan medlemmarnas synpunkter tas in genom folkomröstning, opinionsundersökning eller något liknande förfarande. Undersökningen kan begränsas till en del av kommunen eller t.ex. om frågan endast har intresse för medlemmarna där(prop. 1975/76:187 s. 389). Grundläggande förutsättningar är att alla som ska ges tillfälle att yttra sig får en reell möjlighet att göra det, garanterad anonymitet och rätt till likvärdig information. 2016/17:171 närmare hur opinionsundersökning eller liknande förfarande ska genomföras, detta är upp till fullmäktige att besluta om. i en kommun får anlitas för att genomföra en opinionsundersökning eller liknande förfarande under förutsättning att detta inte hindrar nämndens övriga verksamhet. Landsting har inte någon valnämnd, de får därför under samma förutsättningar anlita en kommuns valnämnd. Om det sker har kommunen rätt till ersättning för sina kostnader enligt 38 §. Enligt tredje stycket får fullmäktige besluta om att röstlängder och röstkort enligt vallagen (2005:837) ska framställas för en folkomröstning. 37 § Har ett folkinitiativ väckts enligt 8 kap. 2 § ska fullmäktige besluta att folkomröstning ska hållas, om 1.den fråga som initiativet avser är sådan att fullmäktige kan besluta om den, 2.inte minst två tredjedelar av de närvarande ledamöterna röstar mot förslaget. Vid sådan folkomröstning ska 36 § tredje stycket tillämpas. I paragrafen regleras förfarandet i fullmäktige om ett folkinitiativ väckts. Paragrafen motsvarar delvis nuvarande 5 kap. 34 a § KL (prop. 2009/10:80 s. 321). I första stycket anges att om ett folkinitiativ har väckts ska fullmäktige besluta att en folkomröstning ska hållas om den fråga som folkinitiativet avser är sådan att fullmäktige kan besluta om den (första punkten) och inte minst två tredjedelar av de närvarande ledamöterna röstar mot förslaget (andra punkten).