prop · H403100 · 2017-04-18 00:00:00 — Även innevarande år har det finansiella sparandet reviderats upp. Revideringarna följer i stort sett de prognosavvikelser som uppstod . En lägre prognostiserad lönesumma inne- bär dock att skatteintäkterna har reviderats i mindre utsträckning än vad som följer av avvikelsen . Utgifterna för den offentliga sektorn är netto relativt oförändrade 2017 jäm- fört med prognosen i budgetpropositionen . –2020 beräknas en lägre lönesumma och räntenivå medföra att skatteintäkterna blir lägre än vad som bedömdes i budgetproposi- tionen . Utgifterna –2020 har reviderats ned i större utsträckning i förhållande till bedömningen i budgetpropositionen 2017, vilket sammantaget medför att de offentliga finanserna beräknas förstärkas i förhållande till föregående beräkning. Huvudsakligen är det kostnaderna för integration och migration som beräknas bli lägre . Detta medför att den kommunala konsumtionen blir lägre. minskar de statsbidrag som kommun- sektorn erhåller, vilket medför att kommun- sektorns sparande inte i någon större utsträck- ning påverkas av de lägre kostnaderna. I stället är det statens finansiella sparande som förstärks i och med att statsbidragen bedöms bli lägre än vad som beräknades i budgetpropositionen . Tabell 7.23 Offentliga sektorns inkomster och utgifter. Aktuell prognos och förändringar jämfört med budgetpropositionen Miljarder kronor om inte annat anges -0,2 -0,3 Finansiellt sparande i 2017 1 Inkl. utgifter för kapitalavkastning på på pensionsskulden. Källor: och egna beräkningar. Konsoliderad bruttoskuld och den finansiella nettoförmögenheten jämfört med budget- propositionen Jämfört med bedömningen i budget- propositionen har den finansiella netto- förmögenheten reviderats upp i större utsträck- ning än det ackumulerade finansiella sparandet (se tabell 7.24). Det är huvudskaligen ålders- pensionssystemets värdepappersinnehav som blev högre än beräknat. är överensstämmelsen mellan revideringarna av det ackumulerade finansiella sparandet och netto- ställningen bättre. Maastrichtskulden beräknas bli lägre jämfört med föregående prognos. I första hand avser revideringarna statens lånebehov. beräknas den konsoliderade bruttoskulden minska nominellt. Tabell 7.24 Offentliga sektorns finansiella nettoförmögenhet. Aktuell prognos och förändringar jämfört med budgetpropositionen Miljarder kronor om inte annat anges Källor: och egna beräkningar. Kommunsektorns finanser jämfört med budgetpropositionen I prognosen i budgetpropositionen bedömdes kommunsektorns finansiella sparande avseende 2016 uppgå till samma nivå som det preliminära utfallet i NR. Även om det prelimi- nära utfallet för det finansiella sparandet inte avvek från prognosen blev både inkomster och utgifter högre 2016. I prognosen i budgetpropositionen redovisades medel från regeringens satsning på traineejobb och extratjänster som inkomster från statsbidrag, medan kostnaderna inkluderades i konsumtionen. Dessa medel har dock redovisats på annorlunda sätt i NR, vilket lett till betydande nedrevideringar av prognoserna för statsbidrag och konsumtion för åren 2017–2020. Det finansiella sparandet har reviderats upp något för prognosåren 2017–2020. Kommun- sektorns resultat har däremot enbart reviderats upp 2017. Olika redo- visningsår för vissa statliga ersättningar, samt revideringar av investeringar och avskrivningar gör att resultat och finansiellt sparande revideras med olika belopp. P R O P . 2 0 1 6 / 1 7 : 1 0 0 Tabell 7.25 Kommunsektorns finanser. Förändringar jämfört med budgetpropositionen Källor: och egna beräkningar. Kommunsektorns finanser och sysselsättning P R O P . 2 0 1 6 / 1 7 : 1 0 0 8 Kommunsektorns finanser och sysselsättning –Kommunsektorn redovisade ett starkt resultat 2016. Det uppgick preliminärt till och var därmed nästan högre än . Kommunernas resultat uppgick till nästan , medan landstingens resultat uppgick till . –Andelen kommuner och landsting som redovisade positiva resultat uppgick till respektive 2016. Det var en förbättring jämfört med . –Kommunsektorns långfristiga skulder fortsatte att öka förhållandevis starkt 2016 och uppgick till . Höga investeringsnivåer och vidareutlåning till de kommunala företagen är de främsta förklaringarna till att låneskulden ökat. –Skatteinkomsterna bedöms öka relativt starkt . Detta beror på att det goda arbetsmarknadsläget ger ökade intäkter från inkomstskatt till kommuner och landsting. –2020 fortsätter skatteinkomsterna att öka, men i en något långsammare takt. –Även statsbidragen bedöms öka 2017. Detta beror till stor del på den nivåhöjning av det generella statsbidraget om 10 miljarder som beslutades . –2020 minskar statsbidragen eftersom de migrationsrelaterade ersätt- ningarna minskar kraftigt till följd av ett minskat antal asylsökande och nyanlända. –De kommunala konsumtionsutgifterna bedöms fortsätta öka starkt 2017, för att därefter utvecklas långsammare. Den demografiska utvecklingen bedöms dock skapa ett ökat behov av service . –Den starka inkomstutvecklingen ger utrymme att kraftigt öka den kommunala konsumtionen och ändå bibehålla ett oförändrat finansiellt sparande 2017. Därefter ökar utgifterna mer än inkoms- terna, varför kommunsektorns finansiella sparande och resultat minskar fram . –Arbetsinsatsen per brukare, mätt som antal kommunalt finansierade sysselsatta per invånare, har ökat kraftigt , med en svag utveckling. P R O P . 2 0 1 6 / 1 7 : 1 0 0 8.1Kommunerna och landstingen – räkningen för den period då tjänsten utförs eller en viktig del i svensk ekonomi Kommunsektorn, dvs. kommunerna och lands- tingen, ansvarar för merparten av de skatte- finansierade välfärdstjänsterna. Sektorn utgör därmed en viktig del av den svenska ekonomin och dess totala utgifter motsvarade 2016 av BNP, varav utgjordes av konsumtionsutgifter. Resterande del utgjordes av transfereringar, investeringar och ränteutgifter. De kommunala konsumtionsutgifterna består till stor del av utgifter för obligatoriska verksam- heter, som hälso- och sjukvård, utbildning samt social verksamhet. Andra obligatoriska verksam- heter är t.ex. räddningstjänst och kollektivtrafik. Frivilliga verksamheter, som kultur- och fritids- verksamhet, utgör en mindre del av de kommunala verksamheterna. Kommunerna och landstingen sysselsätter ungefär en fjärdedel av det totala antalet syssel- satta i . av dessa är kvinnor. Till detta kommer personer anställda i privata företag som utför tjänster som finansieras av kommuner och landsting. Totalt var drygt 1,3 miljoner personer sysselsatta i kommunalt finansierad verksamhet 2016. Kommunerna och landstingen finansierar till två tredjedelar sin verksamhet med inkomstskatt. Statsbidragen utgör omkring en sjättedel av de sammanlagda inkomsterna. Där- utöver kan kommuner och landsting finansiera sina verksamheter med avgifter. Möjligheten att använda avgiftsfinansiering är dock begränsad i lag och varierar mellan olika verksamheter. Av kommunallagen (1991:900) följer att kom- muner och landsting ska ha en god ekonomisk hushållning och en budget i balans. De krav som uppställs i kommunallagen har stor betydelse för att säkerställa en ansvarsfull ekonomisk för- valtning i kommunsektorn. Kraven minskar risken för underskott och bidrar till att nå överskottsmålet för hela den offentliga sektorn. Kommuner och landsting tillämpar en bok- föringsmässig redovisning, vilket innebär att inkomster och utgifter periodiseras så att intäkter och kostnader redovisas i resultat- Skillnaden mellan resultat och finansiellt sparande Balanskravet och kravet på god ekonomisk hushållning för kommuner och landsting är kopplade till resultatet, medan överskottsmålet för hela den offentliga sektorn är kopplat till det finansiella sparandet. Det finansiella sparandet motsvarar skillnaden mellan inkomsterna och utgifterna. Den större delen av skillnaden mellan resultatet och det finansiella sparandet förklaras av investeringar och avskrivningar. I resultatet ingår endast årets avskrivningar, och således inte årets investeringsutgifter. I det finansiella sparandet ingår däremot investeringarna som en utgift, vilket drar ned det finansiella sparandet som investeringen görs. Däremot belastar inte avskrivningarna det finansiella sparandet. Starkt resultat i kommunsektorn 2016 Resultatet för kommunsektorn som helhet har varit positivt (se diagram 8.1). redovisade sektorn ett starkt resultat, som preliminärt uppgick till (se diagram 8.1 och tabell 8.1). Kommunernas resultat uppgick till nästan , medan landstingens resultat uppgick till . Kommunernas resultat var högre än 2015. Landstingens resultat var nästan högre än 2015. Resultatet för kommunsektorn som helhet var således nästan högre än 2015. Diagram 8.1 Årets resultat Medelresultatet 2012–uppgick till , varav kommuner- nas resultat uppgick till och landstingens till . Tabell 8.1 Kommunsektorns resultaträkning Anm.: Utfallet är preliminärt. Varje enskild rad är avrundad till miljarder kronor. Det innebär att det inte alltid går att summera delraderna till en totalsumma. Generella statsbidrag redovisas enligt redovisningen i kommuner och landsting och inte enligt nationalräkenskaperna. Det innebär att bidraget för läkemedelsförmånerna och fastighetsavgiften ingår. och kommuner har inte lämnat uppgifter. Verksamhetens nettokostnader ökade 2016 i löpande priser. Både verksamhetens intäkter och kostnader ökade relativt kraftigt. Intäkterna ökade bl.a. till följd av de statliga bidrag som kommunerna erhållit för att finansi- era de kostnader som det stora mottagandet av asylsökande och nyanlända gett upphov till, men också till följd av att kommunerna sålt fastig- heter. Kostnaderna ökade något långsammare. Det kan till viss del bero på att verksamheterna P R O P . 2 0 1 6 / 1 7 : 1 0 0 ännu inte hunnit anpassats till den starka befolkningsutvecklingen. Skatteintäkterna ökade 2016. Det berodde främst på att skatteunderlaget ökade. Av ökningen berodde dock 0,4 procent- enheter på att den genomsnittliga skattesatsen höjdes till 32,10 pro- cent. De generella statsbidragen, som de redovisas av kommuner och landsting, ökade . Av det extra statsbidrag om som betalades ut med anledning av flyktingsituationen redovisades nästan 8 milj- arder kronor som en intäkt 2016. Av detta belopp redovisade kommunerna nästan 7 milj- arder kronor och landstingen . Därutöver utbetalades ett statligt bidrag på totalt till kommunerna för att främja ett ökat bostads- byggande. Generella statsbidrag bör vara utgångs- punkten när staten förmedlar pengar till kommunerna, även om det finns tillfällen när riktade bidrag är lämpligt. En viktig del i regeringens tillitsreform är att minska detaljeringsgraden i styrningen och det totala antalet styrsignaler som kommuner och lands- ting möter. En omfattande styrning ger i många fall upphov till betungande administration och ett begränsat handlingsutrymme att göra lokala prioriteringar. Andelen kommuner med positivt resultat ökade Andelen kommuner som redovisat positiva resultat har varit högre och mer stabil än andelen landsting (se diagram 8.2). De stora svängningarna i landstingens resultat beror till stor del på förändringar av diskonteringsräntan, som används vid beräk- ningen av pensionsskulden. Jämfört med kom- munerna har landstingen fler anställda i de högre inkomstgrupperna som tjänar in förmåns- bestämd pension, vilket innebär att förändringar av diskonteringsräntan får större påverkan på landstingens pensionsskuld och därmed på deras resultat. Antalet kommuner med positiva resultat uppgick till 283 (), vilket var 17 kommuner fler än 2015. Av landstingen redovisade 17 () positiva resultat, P R O P . 2 0 1 6 / 1 7 : 1 0 0 vilket var 5 fler än 2015. –2016 redovisade majoriteten av kommuner och ett fåtal landsting positiva resultat eller nollresultat samtliga år. redovisade ett fåtal kommuner och hälften av landstingen negativa resultat två eller fler år. Diagram 8.2 Andelen kommuner och landsting som redovisar positiva resultat Andelen av kommunerna och landstingen med positiva respektive negativa resultat säger dock inget om skillnaden i resultatnivå mellan enskilda kommuner och landsting. Skillnader mellan de högsta respektive lägsta resultaten varierar mellan åren, exempelvis till följd av stora realisationsvinster och kostnader för att lösa in (försäkra bort) pensioner. Skillnaderna mellan enskilda kommuner och mellan enskilda lands- ting har minskat jämfört med , men är fortfarande stor (se tabell 8.2). Spridningen är inte lika stor mellan landstingen som mellan kommunerna. Tabell 8.2 Årets resultat Befolkningsmässigt mindre kommuner redovi- sade det högsta genomsnittliga resultatet per invånare 2016. Detta avviker , då det genomsnittliga resultatet varit högst i de befolkningsmässigt större kommunerna. Detta kan bero på att många av de befolkningsmässigt mindre kommunerna har tagit emot ett stort antal asylsökande och nyanlända och kompen- serats med statsbidrag för detta. Kommunallagens krav på god ekonomisk hus- hållning innebär bl.a. att kommunerna och landstingen ska fastställa egna finansiella mål och ta ansvar för en långsiktigt hållbar ekonomi. Kommuner och landsting har olika ekonomiska utgångslägen och förutsättningar. Ett bland kommuner och landsting vanligt förekommande finansiellt mål för god ekonomisk hushållning är att årets resultat bör uppgå till av skatteintäkterna och de generella statsbidragen. Vilket ekonomiskt resultat som är förenligt med god ekonomisk hushållning beror dock på vilka utmaningar som väntas bl.a. till följd av demo- grafiska förändringar. Sådana förändringar kan för vissa kommuner och landsting innebära krav på högre resultat, vilket de i så fall bör planera för. uppgick årets resultat som andel av skatteintäkterna och de generella statsbidragen för kommunsektorn sammantaget till 3,1 pro- cent, vilket var högre än 2015 (se diagram 8.3). Diagram 8.3 Resultatets andel av skatteintäkter och generella statsbidrag Det var en stor skillnad mellan enskilda kommuner respektive mellan enskilda landsting när det gäller resultatets andel av skatteintäkter och generella statsbidrag 2016 (se tabell 8.3). I vissa fall kan tillfälliga åtgärder, som att lösa in pensionsåtaganden, medföra stora negativa resultat för en enskild kommun eller ett enskilt landsting. Tabell 8.3 Resultatets andel av skatteintäkter och generella statsbidrag -13,6 -5,2 8.3Kommunsektorns tillgångar och skulder Kommunernas och landstingens balansräkningar visar den ekonomiska ställningen . Balansräkningen beskriver vilka tillgångar som kommunerna respektive landstingen förfogar över och hur dessa tillgångar har finansierats. Kommunsektorns tillgångar utgörs till största del av anläggningstillgångar, som mark, byggna- der, gator, vägar, vatten- och avloppsnät samt långfristiga fordringar på kommunala företag. Övriga tillgångar är främst omsättningstillgångar som utgörs av förråd, lager, kortfristiga fordringar och placeringar samt kapital i kassa eller bank. Kommunsektorns totala tillgångar uppgick till . Kommunernas tillgångar uppgick till och landstingens till . Till- gångarna ökade för sektorn som helhet jämfört med . Investeringsutgifterna fortsatte att öka Investeringsnivån är hög i kommunsektorn, vilket bidrar till ökade tillgångar, men också till ökade skulder. Den höga investeringstakten är främst en följd av urbaniseringen och befolkningsökningen som kräver nybyggnation. Även det faktum att stora delar av kommunernas fastighetsinnehav och infrastruktur byggdes under 1960- och 1970- talen, och är i behov av renovering, påverkar investeringsnivån. Kommunsektorns utgifter för investeringar uppgick till , varav kommunerna stod för 53 miljarder P R O P . 2 0 1 6 / 1 7 : 1 0 0 Utgifterna för investeringar ökade 2016. görs också stora investeringar i de kommunala och landstingsägda företagen. Enligt de senast publicerade uppgifterna uppgick dessa investeringar till totalt 2014, varav de kommunägda företagen stod för . Om en kommun eller ett landsting lånar ut medel till företagen för att dessa ska investera ökar de långfristiga fordring- arna som är en del av anläggningstillgångarna. Enligt de senast publicerade uppgifterna uppgick dessa fordringar till 2015. Kommuner och landsting tillåts att bygga upp resultatutjämningsreserver som gör det möjligt att sätta av en del av överskottet i goda tider för att användas under en lågkonjunk- tur. Den sammanlagda storleken på resultatut- jämningsreserverna ökade preliminärt 2016 med jämfört med . Kommunerna stod för hela ökningen. Reser- verna uppgick preliminärt till i kommunerna och till i landstingen vid utgången av 2016. Knappt hälften av kommunerna och en fjärdedel av landstingen har avsatt medel till resultat- utjämningsreserver. Kommunsektorns skulder fortsätter att öka Kommunsektorns skulder uppgick till 2016, vilket var en ökning jämfört med . Skulderna består av avsättningar samt långfristiga och kortfristiga skulder. Avsättningar är långfristiga skulder som är okända till exakt belopp och/eller vilket datum de förfaller till betalning. för den största delen, . Pensionsskulderna ökade jäm- fört med 2015. Med pensionsskulder avses här pensionsförpliktelser intjänade . Enligt blandmodellen ska pensionsförpliktelser intjänade redovisas som en ansvars- förbindelse och pensionsförpliktelser intjänade efter 1998 som en avsättning i balansräkningen. P R O P . 2 0 1 6 / 1 7 : 1 0 0 Skulderna har ökat kraftigt (se diagram 8.4). De långfristiga skulderna i kommunsektorn fortsatte att öka 2016 och uppgick till . Den största delen utgjordes av lån i banker och kreditinstitut. Kommunsektorns långfristiga skulder ökade 2016. Kommunerna har den största delen av de långfristiga skulderna. Diagram 8.4 Långfristiga skulder Ökningen av de långfristiga skulderna kan till stor del förklaras av att kommunernas och landstingens investeringar ökat och att de till viss del lånefinansierats. En annan förklaring är att det har skett en ökning av de vidareförmedlade lånen från kommuner och landsting till de kommunala företagen. Ytterligare en orsak till de långfristiga skuldernas ökning kan vara en ökad medfinansiering av statlig infra- struktur. De totala långfristiga skulderna varierade mellan enskilda kommuner och mellan enskilda landsting. Totalt hade 12 kommuner inga skulder 2016. Över två tredjedelar av kommu- nerna har ökat skuldsättningen . Generellt har befolkningsmässigt större kommuner de högsta skulderna per invånare. Av landstingen hade 1 inga långfristiga skulder 2016. Spridningen mellan enskilda kommuner har minskat jämfört med , medan de ökat mellan enskilda landsting. Tabell 8.4 Långfristiga skulder Soliditeten, inklusive hela pensionsförpliktelsen, förbättrades Soliditet anger hur stor del av tillgångarna som är finansierade med eget kapital och är ett mått på det långsiktiga finansiella utrymmet. uppgick soliditeten för kommun- sektorn som helhet till och låg därmed i princip på samma nivå som 2015. Kommunernas genomsnittliga soliditet uppgick till och landstingens till . Inklusive hela den kommunala pensions- förpliktelsen, dvs. även den del av pensionerna som tjänats in , uppgick soliditeten för kommunsektorn till 2016 (se Det var en ökning jämfört med . , medan landstingens soliditet främst på pensionsåtaganden intjänade . Landstingen har, i förhållande till kommunerna, en liten balansomslutning i kombination med en stor pensionsskuld. Den pensionsskuld som avser pensioner intjänade kommer dock succesivt att minska framöver när antalet pensionärer blir fler och pensionsutbetalningarna ökar. Diagram 8.5 Soliditet inklusive hela pensionsförpliktelsen P R O P . 2 0 1 6 / 1 7 : 1 0 0 Soliditeten varierade mellan enskilda kommuner och mellan enskilda landsting (se tabell 8.5). Soliditeten var generellt lägst i befolknings- mässigt mindre kommuner. Av kommunerna hade 230 () en positiv soliditet 2016 när hela pensionsskulden inkluderades. Av landstingen var det 2 som hade en positiv soliditet. Skillnaden mellan den kommun respektive det landsting som hade högst respektive lägst soliditet minskade jämfört med . Tabell 8.5 Soliditet inklusive hela pensionsförpliktelsen P R O P . 2 0 1 6 / 1 7 : 1 0 0 Den demografiska utvecklingen i kommunsektorn 2000–2016 Den demografiska utvecklingen har en stor påverkan på kommunsektorn. Åldersstrukturen i befolkningen påverkar såväl kostnader som intäkter. Både en befolkningstillväxt och en befolkningsminskning kan innebära utmaningar för ekonomin och verksamheterna, exempelvis för kompetens-, bostads- och lokalförsörjning. Ett väl fungerande kommunalekonomiskt utjämningssystem är en förutsättning för att kommuner och landsting ska kunna tillhanda- hålla likvärdig service till invånarna, trots olikheter i strukturella faktorer, som demo- 2000–2016. De tre största länen, , och län, stod för tre fjärdedelar av tillväxten. I kommungruppen storstäder var befolknings- tillväxten i genomsnitt , medan den var -0,i kommungruppen lands- bygdskommuner. Den urbanisering som länge pågått i fortsatte således . bodde av befolkningen i storstäder eller pendlingskommuner nära storstäder, jämfört 2000. I samtliga län och i 264 kommuner ökade andelen av befolkningen som bodde i tätort. Av länen hade 3 och av kommunerna 105 en befolkningsminskning 2000–2016. I diagram 8.6 anges orsakerna till befolkningsutvecklingen i olika kommungrupper. Diagram 8.6 Orsaker till befolkningsutveckling per kommungrupp, rangordnade efter summa av total tillväxt, 2000–2016 Antal personer per 1 000 inv. Pendlingskommun nära större stad Mindre stad/tätort Pendlingskommun nära mindre… Lågpendlingskommun nära större stad -20 -15 -10 -5 0 5 10 15 Källa: , Kommuner och Landstings kommungruppsindelning samt egna beräkningar. Skillnaderna medför att åldersstrukturen utvecklas på olika sätt i olika län och kommuner. I de län och kommuner som hade en svag eller negativ befolkningsutveckling –2016 minskade andelen barn och personer i förvärvs- aktiv ålder, medan andelen personer som var ökade. I storstäderna, som växte mest , var utvecklingen den motsatta. I mindre städer/tätorter, pendlings- kommuner nära dessa och landsbygdskommuner steg andelen av befolkningen som var i genomsnitt från , medan den sjönk från i storstads- områdena. Antalet personer ökade dock snabbt i hela landet. Befolkningstillväxten i riket tilltog successivt 2000–2016 och tillväxten omfattade allt större delar av landet. Samtliga län hade en positiv befolkningstillväxt 2012–2016 och antalet kommuner med en negativ befolknings- utveckling minskade från 105 till 30. Av dessa kommuner låg flertalet i , , eller och 21 hade en folkmängd som var mindre än 10 000 invånare. Den högre tillväxttakten 2012–2016 berodde framför allt på den ökande inflyttningen från andra länder. uppgick antalet kommunmottagna personer till 68 700, vilket motsvarar 7 per 1 000 invånare i riket (se diagram 8.7). Denna grupp utgörs av personer som beviljats uppe- hållstillstånd i som flyktingar, skydds- behövande, efter synnerligen ömmande omstän- digheter eller anhöriga. Antalet personer som togs emot 2016 varierade mellan kommunerna, från 2 till 40 personer per 1 000 invånare. Diagram 8.7 Kommunmottagna per kommungrupp Antal personer per 1 000 inv. Pendlingskommun till mindre tätort Lågpendlingskommun nära större stad Landsbygdskommun, ej nära större stad Pendlingskommun nära större stad Mindre stad/tätort Källa: , Kommuner och Landstings kommungruppsindelning samt egna beräkningar. 8.4Kommunsektorns finanser 2016–2020 Det finansiella sparandet motsvarar skillnaden mellan inkomster och utgifter, enligt national- räkenskaperna. Kommunsektorns skatteinkoms- ter utgör två tredjedelar av sektorns totala inkomster. De bestäms av de skattesatser som kommunerna och landstingen fastställt samt av utvecklingen av det kommunala skatteunder- laget. Det kommunala skatteunderlaget består främst av utbetalda löner, , och pensioner, . Lönesumman bestäms i sin tur av antalet arbetade timmar och av timlönerna.