prop · H40391 · 2017-02-07 00:00:00 — 7 § Om en förundersökning har lett till åtal eller annan domstols- prövning, får personuppgifterna i förundersökningen inte behandlas i brottsbekämpande verksamhet när det har förflutit fem år efter utgången av det kalenderår då domen, eller det beslut som meddelades med anledning av talan, fick laga kraft. Om en förundersökning har lagts ned eller avslutats på annat sätt än genom åtal, får personuppgifterna i förundersökningen inte behandlas i brottsbekämpande verksamhet när det har förflutit efter utgången av det kalenderår då åklagarens eller förundersöknings- ledarens beslut meddelades. Första och andra styckena gäller även personuppgifter i andra utred- ningar som handläggs enligt bestämmelser i 23 kap. . 8 § Om en förundersökning mot en person har lagts ned, om ett åtal har lagts ned eller om en frikännande dom har fått laga kraft, får personen inte längre vara sökbar som misstänkt. Övriga gemensamt tillgängliga uppgifter 9 § Personuppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga enligt 3 kap. 2 § första stycket 1 eller 2 ska gallras enligt andra–fjärde styckena. Uppgifter som kan antas ha samband med sådan brottslig verksamhet som anges i 3 kap. 2 § första stycket 1 ska gallras senast efter utgången av det kalenderår då registreringen avseende personen gjordes. Uppgifter som kan antas ha samband med brottslig verksamhet som innefattar brott för vilket det är föreskrivet fängelse eller däröver ska dock gallras senast efter utgången av det kalenderår då registreringen gjordes. Om en ny registrering beträffande personen görs före utgången av gallringsfristen, behöver de uppgifter som finns om personen inte gallras så länge någon av uppgifterna om honom eller henne får bevaras. Uppgifter som har behandlats i samband med sådan övervakning som avses i 3 kap. 2 § första stycket 2 ska gallras senast efter utgången av det kalenderår då den senaste registreringen avseende personen gjordes. Den tid då en misstänkt eller övervakad person avtjänar ett fängelse- straff eller genomgår sluten ungdomsvård eller rättspsykiatrisk vård med särskild utskrivningsprövning ska inte räknas med vid beräkningen av de frister som anges i andra och tredje styckena. 10 § Personuppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga enligt 3 kap. 2 § första stycket 4 eller 5 ska gallras enligt andra eller tredje stycket. Uppgifter som har behandlats med stöd av 3 kap. 2 § första stycket 4 ska gallras senast efter utgången av det kalenderår då ärendet som uppgifterna behandlades i avslutades. Uppgifter som har behandlats med stöd av 3 kap. 2 § första stycket 5 ska gallras senast efter utgången av det kalenderår då de behand- lades automatiserat första gången. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs lagen (2005:787) om behandling av uppgifter iTullverkets brottsbekämpande verksamhet. Följande bestämmelser i denna lag behöver inte tillämpas förrän a) 3 kap. 6 och 7 §§ om sökning b) 4 kap. 6 och 7 §§ om behandling av personuppgifter i brottsanmäl- ningar, avslutade förundersökningar och andra utredningar som hand- läggs enligt bestämmelserna i 23 kap. , och c) 4 kap. 8 § om sökning. Förslag till lag om ändring i lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete Härigenom föreskrivs att 1 a § lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete ska ha följande lydelse. Polisdatalagen (2010:361) gäller för polisens behandling av personuppgifter vid internationellt polisiärt samarbete, om inte annat följer av denna lag eller föreskrifter som regeringen har meddelat i anslutning till denna. av personuppgifter vid inter- behandling av personuppgifter vid inte annat följer av denna lag eller internationellt polisiärt samarbete, om inte annat följer av denna lag meddelat i anslutning till denna. har meddelat i anslutning till denna. Kustbevakningsdatalagen (2012:145) gäller för behandling av personuppgifter vid internationellt polisiärt samarbete, om inte annat följer av denna lag eller föreskrifter som regeringen har meddelat i anslutning till denna. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2012:148. 2016/17:91 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i Härigenom föreskrivs att 1 kap. 1 och 4 §§ lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i verksamhet ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Denna lag tillämpas vid behandling av personuppgifter i verksamhet, om behandlingen är helt eller delvis automatiserad eller om uppgifterna ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling av personuppgifter som är tillgängliga för sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier. Bestämmelserna i 4–6 och 8 §§ samt 2 kap. gäller även vid behandling av uppgifter om juridiska personer. Bestämmelserna i denna lag gäller inte behandling av uppgifter gäller inte behandling av uppgifter i den brottsbekämpande verk- i den brottsbekämpande verk- samhet som bedriver. För sådan behandling finns det För sådan behandling finns det särskilda bestämmelser i tullbrotts- datalagen (2017:000). uppgifter i brotts- bekämpande verksamhet. Uppgifter får behandlas för tillhandahållande av information som behövs hos för 1.bestämmande, redovisning, betalning och återbetalning av tull, annan skatt och avgifter, 2.övervakning, revision och annan analys- eller kontrollverksamhet, 3.fullgörande av ett åliggande som följer av ett för bindande internationellt åtagande, och 4.tillsyn, kontroll, uppföljning och planering av verksamheten. Uppgifter som behandlas enligt första stycket får även behandlas för tillhandahållande av informa- tion som behövs i brottsbekämpande verksamhet enligt 7 § lagen (2005:787) om behandling av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet. Uppgifter som behandlas enligt första stycket får även behandlas för tillhandahållande av informa- tion som behövs i brottsbekämpande verksamhet enligt 2 kap. 5 § tullbrotts- datalagen (2017:000). 1 Senaste lydelse 2005:790. 2 Senaste lydelse 2005:790. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) 2 § och 35 kap. 1 och 10 §§ offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska ha följande lydelse. Sekretess gäller för uppgift som hänför sig till sådan verksamhet som avses i 2 kap. 7 § 1 eller 6 kap. 1 § 1 polisdatalagen (2010:361), om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att syftet med beslutade eller förutsedda åtgärder motverkas eller den framtida verksamheten skadas. Sekretess gäller, under motsvarande förutsättningar som anges i första stycket, för uppgift som hänför sig till 1. sådan underrättelseverksamhet som avses i 2 § lagen (1999:90) om behandling av personuppgifter vid medverkan i 2. sådan verksamhet som avses i 2. sådan verksamhet som avses i lagen (2005:787) om 2 kap. 5 § 1 tullbrottsdatalagen behandling av uppgifter i (2017:000), eller brottsbekämpande 3. sådan verksamhet som avses i 3 kap. 2 § 1 kustbevakningsdatalagen (2012:145). Sekretess enligt första stycket gäller inte för uppgift som hänför sig till verksamhet hos och som har förts in i en allmän handling . För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Sekretess gäller för uppgift om en enskilds personliga och ekonomiska förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till honom eller henne lider skada eller men och uppgiften förekommer i 1.utredning enligt bestämmelserna om förundersökning i brottmål, 2.angelägenhet som avser användning av tvångsmedel i brottmål eller iannan verksamhet för att förebygga brott, 3.angelägenhet som avser registerkontroll och särskild person- utredning enligt säkerhetsskyddslagen (1996:627), 1Senaste lydelse 2015:438. 2Senaste lydelse 2015:438. Anmärkning: Ändringar i samma paragrafer har också föreslagits i propositionen 4. annan verksamhet som syftar till att förebygga, uppdaga, utreda eller Prop. 2016/17:91 beivra brott och som bedrivs av en åklagarmyndighet, , Säkerhetspolisen, , eller , 5.Statens medieråds verksamhet att biträda Justitiekanslern, allmän åklagare eller i brottmål, 6.register som förs av enligt 4 kap. polisdatalagen (2010:361) eller som annars behandlas med stöd av de bestämmelserna eller uppgifter som behandlas av Säkerhetspolisen med stöd av 6 kap. samma lag, 7.register som förs enligt lagen (1998:621) om misstankeregister, 8.register som förs av enligt lagen (1999:90) om behandling av personuppgifter vid medverkan i brottsutredningar eller som annars behandlas där med stöd av samma lag, 9.särskilt ärenderegister över brottmål som förs av åklagarmyndighet, om uppgiften inte hänför sig till registrering som avses i 5 kap. 1 §, enligt lagen (2005:787) om behandling av uppgifter i datalagen (2017:000) annars behandlas där med stöd av samma lag, eller behandlas där med stöd av samma lag, eller 11. register som förs enligt lagen (2010:362) om polisens allmänna spaningsregister. Sekretessen enligt första stycket 2 gäller hos domstol i dess rättskipande eller rättsvårdande verksamhet endast om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till honom eller henne lider skada eller men om uppgiften röjs. Vid förhandling om användning av tvångsmedel gäller sekretess för uppgift om vem som är misstänkt endast om det kan antas att fara uppkommer för att den misstänkte eller någon närstående till honom eller henne utsätts för våld eller lider annat allvarligt men om uppgiften röjs. Första stycket gäller inte om annat följer av 2, 6 eller 7 §. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Sekretessen enligt 1 § hindrar inte att en uppgift lämnas ut 1.till en enskild enligt vad som föreskrivs i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare, 2.till en enskild enligt vad som föreskrivs i säkerhetsskyddslagen (1996:627) samt i förordning som har meddelats med stöd i den lagen, 3.enligt vad som föreskrivs i –lagen (1998:621) om misstankeregister, –polisdatalagen (2010:361), –lagen (1999:90) om behandling av personuppgifter vid medverkan i brottsutredningar, 3 Senaste lydelse 2015:434. (2017:000), –kustbevakningsdatalagen (2012:145), –åklagardatalagen (2015:433), –förordningar som har stöd i dessa lagar, eller 4. till en enskild enligt vad som föreskrivs i 27 kap. 8 § rättegångs- balken. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande för uppgifter i handlingar som har omhändertagits för arkivering före ikraftträdandet av denna lag. Ärendet och dess beredning har i en promemoria som inkom (dnr Fi2013/04100/S3) lämnat förslag till en ny tullbrottsdatalag, som ska ersätta den nuvarande lagen (2005:787) om behandling av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet. I promemorian föreslås också kompletterande ändringar i annan lagstiftning, nämligen i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete och i lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i verksamhet. har brottsbekämpande myndigheter som Polismyndig- heten, , och Ekobrottsmyndig- heten fått nya registerförfattningar. Även har ett motsvarande behov av moderniserad och tydlig registerförfattning, inte minst i ljuset av myndighetssamverkan mot brottslighet. Promemorians lagförslag finns i bilaga 1. Promemorian har remiss- behandlats och en förteckning av remissinstanserna finns i bilaga 2. En remissammanställning finns tillgänglig i (dnr Fi2013/04100/S3). I denna proposition redovisas förslag till ny tullbrottsdatalag och kompletterande ändringar i annan lagstiftning. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 3. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran. I förhållande till lagrådsremissen har vissa smärre ändringar av redaktionell och språklig karaktär gjorts i lagtexten. 4Gällande rätt och internationella överenskommelser 4.1Internationella överenskommelser om dataskydd 4.1.1Europakonventionen och om medborgerliga och politiska rättigheter antog () den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna. De rättigheter som räknas upp i förklaringen har därefter vidareutvecklats bl.a. i den europeiska konventionen av om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (kallad ) och FN:s konven- tion om medborgerliga och politiska rättigheter . Enligt artikel 8 i har var och en rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. 2016/17:91 myndighet får inte inskränka åtnjutandet av denna rättighet annat än med stöd av lag och om det i ett demokratiskt samhälle är nödvändigt med hänsyn till statens säkerhet, den allmänna säkerheten, landets ekono- miska välstånd eller till förebyggande av oordning eller brott eller till skydd för hälsa eller moral eller för andra personers fri- och rättigheter. Såvitt gäller laglighetskriteriet krävs bl.a. att den nationella rättighets- inskränkande författningen uppfyller vissa minimikrav i fråga om kvali- tet och tydlighet. Reglerna ska vara tillräckligt tydliga för att tillämp- ningen ska vara förutsebar och den ska vara allmänt tillgänglig. Kravet att ett ingripande ska vara nödvändigt i ett demokratiskt samhälle innebär att det ska föreligga ett ”angeläget samhälleligt behov” av åtgärden i fråga. I det ligger bl.a. en begränsning som innebär att åtgärden inte får gå längre än vad som är nödvändigt med beaktande av proportionalitets- principen, dvs. den ska stå i rimlig relation till det intresse som åtgärden är avsedd att tillgodose. Vid denna avvägning har staterna ett visst handlingsutrymme att inom rimliga gränser avgöra vilka åtgärder som kan anses nödvändiga för att tillgodose det eftersträvade ändamålet. I artikel 13 i föreskrivs att var och en, vars i konventionen angivna fri- och rättigheter kränkts, ska ha tillgång till ett effektivt rättsmedel inför en nationell myndighet. Detta gäller även om kränkningen förövats av någon under utövning av offentlig myndighet. Innebörden av artikeln är att den enskilde ska ha tillgång till en nationell instans för att kunna få saken prövad och kunna få rättelse. Prövningen kan utföras av domstol, men något krav på domstolsprövning uppställs inte. Prövning av en stats regering eller av en förvaltningsmyndighet kan vara tillräckligt för att uppfylla konventionens krav på tillgång till ett effektivt rättsmedel. Även i FN:s konvention om medborgerliga och politiska rättigheter finns en bestämmelse till skydd mot godtyckligt eller olagligt ingripande i någons privat- och familjeliv (artikel 17). Reglering om automatiserad behandling av personuppgifter finns i bl.a. konvention om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter, kallad dataskyddskonventionen. Dataskyddskonventionen trädde i kraft . medlemsstater i EU har ratificerat konventionen. nens innehåll kan ses som en precisering av skyddet vid användning av automatiserad behandling av personuppgifter enligt artikel 8 i Europa- Dataskyddskonventionens syfte är att säkerställa den enskildes rätt till personlig integritet i samband med automatiserad behandling av person- Dataskyddskonventionen innehåller principer för dataskydd som de konventionsanslutna staterna måste iaktta i sin nationella lagstift- Personuppgifter som är föremål för automatiserad behandling ska samlas in och behandlas på ett korrekt sätt för särskilt angivna ändamål. Vidare måste uppgifterna vara relevanta för ändamålen med behand- lingen och får inte senare användas på ett sätt som är oförenligt med Uppgifterna måste också vara riktiga och aktuella och de får inte Prop. 2016/17:91 bevaras längre än vad som är nödvändigt för ändamålen. Vissa kategorier av personuppgifter får, enligt konventionen, behandlas endast om den nationella lagstiftningen ger ett ändamålsenligt skydd. Till sådana personuppgifter hör uppgifter som avslöjar ras, politisk tillhörig- het, religiös tro eller övertygelse i övrigt, sexualliv samt uppgifter om brott. För att skydda personuppgifter mot bl.a. oavsiktlig eller otillåten för- störelse föreskriver konventionen att lämpliga skyddsåtgärder ska vidtas. Vidare föreskrivs att den registrerade bl.a. ska ha möjlighet till insyn i register och till att få uppgifter rättade. Under vissa förutsättningar får undantag göras från bestämmelserna i konventionen bl.a. i fråga om uppgifternas beskaffenhet och rätten till insyn. Sådana inskränkningar förutsätter, enligt konventionen, stöd i den nationella lagstiftningen och att inskränkningen är nödvändig i ett demokratiskt samhälle för vissa angivna ändamål, t.ex. statens ekono- miska intressen och brottsbekämpning, samt för att skydda enskildas fri- och rättigheter. Dataskyddskonventionens roll som riktmärke för automatiserad behandling av personuppgifter inom Europeiska unionen har i princip övertagits av dataskyddsdirektivet (se avsnitt 4.1.5) inom dess tillämp- ningsområde i och med att detta har införlivats i medlemsstaternas nationella lagstiftningar (se avsnitt 4.2). Direktivet omfattar dock inte behandling av personuppgifter inom områden som allmän säkerhet, försvar och statens säkerhet. På dessa områden är dataskyddskonven- tionen således fortfarande av betydelse. antog ett tilläggsprotokoll till dataskyddskonventionen. Det innehåller bestämmelser om tillsynsmyn- digheter och överföring av personuppgifter till länder som inte är bundna av konventionen. Tilläggsprotokollet trädde i kraft . Internationella riktlinjer i fråga om integritetsskydd och persondata- flöde över gränserna har även utarbetats inom Organisationen för ekono- miskt samarbete och utveckling (). Ett antal internationella organisationer och företag har antagit egna regler om dataskydd som bygger på riktlinjer. Riktlinjerna motsvarar i princip de bestäm- melser som finns i dataskyddskonventionen. Dataskyddskonventionen är föremål för översyn. 4.1.3Europarådets rekommendation om användning av personuppgifter i polissektorn Utöver dataskyddskonventionen har tagit fram sektorsvisa rekommendationer om dataskydd, bl.a. en rekommendation, No. R (87) 15, som reglerar användningen av personuppgifter inom polissektorn. Rekommendationen innehåller speciella skyddsregler för personupp- gifter som polisen samlar in, lagrar, använder eller överför med hjälp av automatiserad behandling i syfte att förhindra och bekämpa brott eller upprätthålla allmän ordning. Endast sådana uppgifter som är nödvändiga för att förhindra en verklig fara eller bekämpa ett visst brott får samlas in, 2016/17:91 om inte den nationella lagstiftningen tillåter ett mer omfattande uppgifts- samlande. Olika kategorier av lagrade uppgifter ska så långt som möjligt kunna skiljas från varandra efter graden av riktighet och tillförlitlighet. I synnerhet ska uppgifter som grundar sig på fakta kunna skiljas från uppgifter som grundar sig på omdömen eller personliga värderingar. 4.1.4Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna Lissabonfördraget innebär att Europeiska unionens stadga om de grund- läggande rättigheterna (kallad EU-stadgan), tillkännagiven av parla- mentet, rådet och kommissionen och anpassad , är rättsligt bindande på samma sätt som för- dragen. En referens till stadgan har införts i artikel 6.1 i det ändrade EU- fördraget, se propositionen Lissabonfördraget (prop. 2007/08:168 s. 58). I EU-stadgan bekräftas de rättigheter som har sin grund i medlems- staternas gemensamma författningstraditioner och internationella förplik- telser, , unionens och sociala stadgor samt rättspraxis vid Europeiska unionens domstol och Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna. Stadgans syfte är att kodifiera de grundläggande fri- och rättigheter som EU redan erkänner. I EU-stadgans artikel 7 föreskrivs, efter förebild i artikel 8 i Europa- konventionen, att var och en har rätt till respekt för sitt privatliv och familjeliv, sin bostad och sina kommunikationer. I artikel 8 i stadgan föreskrivs vidare att var och en har rätt till skydd av de personuppgifter som rör honom eller henne. Personuppgifter ska behandlas lagenligt för bestämda ändamål och på grundval av den berörda personens samtycke eller någon annan legitim och lagenlig grund. Var och en har rätt att få tillgång till insamlade uppgifter som rör honom eller henne och att få dem rättade. En oberoende myndighet ska kontrollera att reglerna efterlevs. Av artikel 51 i EU-stadgan följer att den riktar sig till verksamhet som utförs av EU:s egna organ och institutioner och att den blir tillämplig för medlemsstaterna endast i de fall där de tillämpar . När det gäller de garanterade rättigheternas räckvidd följer av artikel 52 i EU- stadgan att varje begränsning i utövningen av de rättigheter och friheter som erkänns i stadgan ska vara föreskriven i lag och vara förenlig med proportionalitetsprincipen och det väsentliga innehållet i fri- och rättig- heterna. I den mån rättigheterna i stadgan motsvarar rättigheter som skyddas av ska de ha samma innebörd och räckvidd som enligt konventionen. Stadgans artiklar får inte tolkas som att de inskränker eller inkräktar på rättigheter enligt andra konventioner eller överenskommelser om fri- och rättigheter. och rådets direktiv /46/EG av 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (EGT L 281, 23.11.1995, s. 31, Celex 31995L0046), kallat dataskyddsdirektivet, syftar Prop. 2016/17:91 till att garantera en hög och i alla medlemsstater likvärdig skyddsnivå när det gäller enskilda personers fri- och rättigheter med avseende på behandling av personuppgifter och att främja ett fritt flöde av person- uppgifter mellan medlemsstaterna i EU. Medlemsstaterna får inom den ram som anges i direktivet närmare precisera villkoren för när behand- ling av personuppgifter får förekomma. Sådana preciseringar får dock inte hindra det fria flödet av personuppgifter inom unionen. Direktivet gäller inte för sådan behandling av personuppgifter som rör allmän säkerhet, försvar, statens säkerhet och statens verksamhet på straffrättens område. Direktivet omfattar således inte statens behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet. Dataskyddsdirektivet är endast tillämpligt på behandling av uppgifter om fysiska personer och berör således inte skyddet för juridiska personer. Direktivet omfattar inte bara automatiserad behandling, utan också behandling av personuppgifter som ingår eller kommer att ingå i ett register. Dataskyddsdirektivet omfattar inte behandling av person- uppgifter för privat bruk. Enligt dataskyddsdirektivet måste all behandling av personuppgifter vara laglig och korrekt. Uppgifterna måste vara riktiga och aktuella samt adekvata, relevanta och nödvändiga med hänsyn till de ändamål för vilka de behandlas. Ändamålen ska vara uttryckligt angivna vid tiden för insamling av uppgifterna. De ändamål för vilka uppgifterna senare behandlas får inte vara oförenliga med de ursprungliga ändamålen. Rådets rambeslut /977/RIF av om skydd för personuppgifter som behandlas inom ramen för polissamarbete och straffrättsligt samarbete, kallat dataskyddsrambeslutet, reglerar data- skyddet inom angivna områden. Rambeslutet är föranlett av ett antal nya EU-instrument rörande utvidgat polisiärt och rättsligt samarbete avse- ende gränsöverskridande informationsutbyte. Dataskyddsrambeslutet förpliktar medlemsstaterna att behandla upp- gifter som utbyts mellan staterna inom ramen för det angivna samarbetet på ett sådant sätt att skyddet för enskildas integritet värnas. håller bestämmelser som avser att förstärka skyddet vid behandling av personuppgifter som överförs. Rambeslutet utgör ett komplement till andra instrument om informa- tionsutbyte inom ramen för polisiärt och straffrättsligt samarbete. innehåller bl.a. bestämmelser om allmänna utgångspunkter för behand- lingen av personuppgifter och känsliga personuppgifter, rättelse, radering och gallring av personuppgifter, information till den registrerade samt skadestånd och sanktioner. Till stora delar motsvarar innehållet data-