prop · H403221 · 2017-09-11 00:00:00 — Denna bestämmelse ska tillämpas när det föreligger en avtalsenlig förpliktelse att överlåta företaget. 3.Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 ska en överlåtelse av EU-varumärket ske skriftligen och undertecknas av de avtalsslutande parterna, förutom när överlåtelsen är en följd av ett beslut av en domstol; i annat fall är överlåtelsen ogiltig. 4.En överlåtelse ska införas i registret och offentliggöras på begäran av en av parterna. 5.En ansökan om registrering av en överlåtelse ska innehålla uppgifter som gör det möjligt att fastställa EU-varumärket, den nya innehavaren, de varor och tjänster som överlåtelsen gäller samt de handlingar som i vederbörlig ordning fastställer överlåtelsen i enlighet med punkterna 2 och 3. Ansökan får också, i förekommande fall, innehålla uppgifter för att fastställa den nya ägarens företrädare. 6.Kommissionen ska anta genomförandeakter som fastställer a)de närmare uppgifter som en ansökan om registrering av en överlåtelse ska innehålla, b)den typ av dokumentation som krävs för att fastställa överlåtelsen, med beaktande av de samtycken som lämnats av den registrerade innehavaren och förvärvaren, c)närmare uppgifter om hur ansökningar om partiella överföringar ska behandlas, med säkerställande av att varorna och tjänsterna i den återstående registreringen och i den nya registreringen inte överlappar varandra och att det upprättas en separat handling, däribland ett nytt registreringsnummer, för den nya registreringen. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 207.2. 7.Om de villkor för registrering av en överlåtelse som anges i punkterna 1, 2 och 3 eller i de genomförandeakter som avses i punkt 6 inte är uppfyllda, ska immaterialrättsmyndigheten underrätta sökanden om bristerna. Om bristerna inte åtgärdas som ska fastställas av immaterialrättsmyndigheten ska den avvisa ansökan om registrering av överlåtelsen. 8.En samlad ansökan om registrering av en överlåtelse får lämnas in för två eller flera varumärken förutsatt att den registrerade innehavaren och förvärvaren är samma personer i varje fall. 9.Punkterna 5–8 gäller även ansökningar om EU-varumärken. 10.När det gäller partiella överlåtelser ska alla ansökningar om registrering av en överlåtelse som lämnats in av den ursprungliga innehavaren och som ännu inte har avgjorts vad gäller den ursprungliga registreringen anses vara ännu ej avgjorda vad gäller både den återstående registreringen och den nya registreringen. Om avgifter måste betalas för en sådan ansökan och dessa avgifter har betalats av den ursprungliga innehavaren ska den nya innehavaren inte vara skyldig att betala några ytterligare avgifter för en sådan ansökan. 11.Innan överlåtelsen har införts i registret kan förvärvaren inte göra gällande de rättigheter som uppstår genom EU-varumärkets registrering. 12.Om det i förhållande till immaterialrättsmyndigheten finns frister som ska iakttas kan förvärvaren avge de förklaringar som behövs till denna så snart registreringsansökan om överlåtelsen har ingetts till immaterialrättsmyn digheten. Europeiska unionens officiella tidning L 154/15 Alla handlingar som i enlighet med artikel 98 ska ställas till innehavaren av EU-varumärket ska adresseras till den person som är registrerad som innehavare. Överlåtelse av ett varumärke som är registrerat i en agents namn 1.Om ett EU-varumärke är registrerat i en agents eller en företrädares namn för den som innehar det varumärket, utan dennes tillstånd, ska innehavaren ha rätt att begära att registreringen av EU-varumärket överlåts till honom om inte agenten eller företrädaren visar fog för sitt handlande. 2.Innehavaren får ansöka om överlåtelse enligt punkt 1 i denna artikel till följande: a), i enlighet med artikel 60.1 b, i stället för en ansökan om ogiltighetsförklaring. b)En domstol för EU-varumärken som avses i artikel 123, i stället för ett genkäromål om ogiltighetsförklaring på grundval av artikel 128.1. 1.Ett EU-varumärke kan utan samband med företaget ställas som säkerhet eller bli föremål för en begränsad sakrätt. 2.På begäran av en av parterna ska de rättigheter som avses i punkt 1 eller överlåtelsen av dessa rättigheter införas i registret och offentliggöras. 3.En registrering som gjorts i enlighet med punkt 2 ska tas bort eller ändras på begäran av en av parterna. 1.Ett EU-varumärke kan bli föremål för exekutiva åtgärder. 2.När det gäller exekutiva åtgärder som avser ett EU-varumärke ska de domstolar och myndigheter i den medlemsstat som anges i artikel 19 ha exklusiv behörighet. 3.På begäran av en av parterna ska en exekutiv åtgärd bli införd i registret och offentliggöras. 4.En registrering som gjorts i enlighet med punkt 3 ska tas bort eller ändras på begäran av en av parterna. Ett EU-varumärke kan endast ingå i sådana insolvensförfaranden som inleds i den medlemsstat på vars territorium gäldenärens huvudsakliga intressen finns. Om gäldenären är ett försäkringsföretag eller ett kreditinstitut enligt och rådets direktiv /138/EG (1) respektive och rådets direktiv /24/EG (2) får ett EU-varumärke dock endast ingå i sådana insolvensförfaranden som inleds i den medlemsstat där företaget eller institutet har auktoriserats. (1) och rådets direktiv /138/EG av om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II) (EUT L 335, 17.12.2009, s. 1). (2) och rådets direktiv /24/EG av om rekonstruktion och likvidation av kreditinstitut (EGT L 125, , s. 15). L 154/16 Europeiska unionens officiella tidning 2.Om flera personer gemensamt innehar ett EU-varumärke ska punkt 1 tillämpas på medinnehavarens andel. 3.Om ett EU-varumärke ingår i ett insolvensförfarande, ska detta på begäran av den behöriga nationella myndigheten noteras i registret och offentliggöras i den tidning om EU-varumärken som avses i artikel 116. 1.Ett EU-varumärke kan bli föremål för licens för en del av eller alla de varor eller tjänster för vilka det är registrerat samt för hela eller viss del av unionen. En licens kan vara exklusiv eller icke-exklusiv. 2.Innehavaren av ett EU-varumärke kan åberopa de till varumärket knutna rättigheterna gentemot en licenstagare som överträder en bestämmelse i licensavtalet med avseende på a)licensens giltighetstid, b)den av registreringen skyddade formen som varumärket får använda, c)arten av de varor eller tjänster för vilka licensen är utfärdad, d)området inom vilket varumärket får användas, eller e)kvaliteten på de av licenstagaren tillverkade varorna eller tillhandahållna tjänsterna. 3.Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i licensavtalet kan licenstagaren väcka talan om intrång i EU-varumärket endast om dess innehavare lämnar sitt medgivande till detta. Innehavaren av en exklusiv licens får dock väcka sådan talan om innehavaren av varumärket inte själv väcker talan om intrång i varumärket inom skälig tid efter underrättelse härom. 4.En licenstagare ska äga rätt att intervenera i det mål om intrång som innehavaren av EU-varumärket har inlett för att kunna erhålla skadestånd för den skada som han lidit. 5.På begäran av en av parterna ska uppgift om upplåtelse eller överlåtelse av en licens för ett EU-varumärke införas i registret och offentliggöras. 6.En registrering som gjorts i enlighet med punkt 5 ska tas bort eller ändras på begäran av en av parterna. Förfarande för införande av licenser och andra rättigheter i registret 1.Artikel 20.5 och 20.6, samt de bestämmelser som antas i enlighet därmed, och artikel 20.8 ska i tillämpliga delar gälla för registrering eller överlåtelse av en sakrätt som avses i artikel 22.2, sådana exekutiva åtgärder som avses i artikel 23.3, ett sådant ingående i insolvensförfaranden som avses i artikel 24.3 samt sådan registrering eller överlåtelse av en licens som avses i artikel 25.5, med förbehåll för följande: a)Kravet rörande identifiering av de varor och tjänster som överlåtelsen gäller ska inte gälla för ansökningar om registrering av sakrätter, exekutiva åtgärder eller insolvensförfaranden. b)Kravet rörande handlingar som styrker överlåtelsen ska inte gälla när ansökan görs av innehavaren av EU-varumärket. Ansökan om registrering av de rättigheter som avses i punkt 1 ska inte anses ha lämnats in förrän den erfordrade avgiften har betalats. Europeiska unionens officiella tidning L 154/17 En ansökan om registrering av en licens får innehålla en begäran om att registrera licensen i registret som en eller flera av följande: a)En exklusiv licens. b)En underlicens, om licensen beviljas av en licenstagare vars licens är registrerad i registret. c)En licens som är begränsad till enbart en del av de varor och tjänster för vilka märket är registrerat. d)En licens begränsad till en del av unionen. e)En tillfällig licens. När en ansökan om registrering av licensen som en licens enligt leden c, d och e i första stycket görs, ska ansökan om registrering av en licens ange de varor och tjänster, den del av unionen och den tidsperiod för vilka eller vilken licensen beviljas. 4.När de villkor som är tillämpliga för registrering, enligt artiklarna 22–25, enligt punkterna 1 och 3 i den här artikeln och enligt de övriga tillämpliga bestämmelser som antagits enligt denna förordning, inte uppfylls, ska immateri alrättsmyndigheten underrätta sökanden om bristen. Om bristen inte åtgärdas som ska fastställas av immaterialrättsmyndigheten ska den avvisa ansökan om registrering. 5.Punkterna 1 och 3 ska i tillämpliga delar gälla ansökningar om EU-varumärken. Rättsverkan i förhållande till tredje man De rättshandlingar angående ett EU-varumärke som anges i artiklarna 20, 22 och 25 ska inte äga rättsverkan i förhållande till tredje man i samtliga medlemsstater förrän efter det att de införts i registret. Emellertid ska en sådan rättshandling äga rättsverkan i förhållande till tredje man innan den införts i registret om denne har förvärvat rättigheter till varumärket efter det att rättshandlingen ägde rum men han kände till rättshandlingen vid tiden för rättigheternas förvärvande. 2.Punkt 1 ska inte tillämpas på en person som förvärvar ett EU-varumärke eller en rättighet till ett EU-varumärke genom att ett företag i sin helhet överlåts eller genom en annan generell övergång. 3.De i artikel 23 angivna rättshandlingarnas rättsverkan i förhållande till tredje man ska bestämmas av lagstiftningen i den medlemsstat som följer av artikel 19. Till dess att för medlemsstaterna gemensamma bestämmelser om konkurs träder i kraft ska rättsverkan i förhållande till tredje man i en konkurs eller ett liknande förfarande bestämmas av lagstiftningen i den medlemsstat där ett sådant förfarande först har inletts enligt nationell lagstiftning eller enligt de konventioner som ska tillämpas på området. Ansökan om EU-varumärke som förmögenhetsobjekt Artiklarna 19–27 ska tillämpas på ansökningar om EU-varumärken. Förfarande för att annullera eller ändra registreringen av en licens eller andra rättigheter i registret 1.En registrering som gjorts enligt artikel 26.1 ska tas bort eller ändras på begäran av en av de berörda personerna. 2.Ansökan ska innehålla det berörda EU-varumärkets registreringsnummer och uppgifter om den rättighet för vilken det begärs att registreringen ska tas bort eller ändras. 3.Ansökan om annullering av en licens, en sakrätt eller en exekutiv åtgärd ska inte anses ha lämnats in förrän den erfordrade avgiften har betalats. L 154/18 Europeiska unionens officiella tidning 4.Ansökan ska åtföljas av handlingar som visar att den registrerade rättigheten inte längre existerar eller att licensin nehavaren eller innehavaren av en annan rättighet samtycker till att registreringen annulleras eller ändras. 5.Om kraven för att annullera eller ändra registreringen inte uppfylls, ska immaterialrättsmyndigheten underrätta sökanden om bristen. Om bristen inte åtgärdas som ska fastställas av immaterialrättsmyndigheten ska den avvisa ansökan om att annullera eller ändra registreringen. 6.Punkterna 1–5 i denna artikel ska i tillämpliga delar gälla för uppgifter som införts i registret enligt artikel 26.5. Ingivande av ansökan och krav beträffande sådan ansökan 1.En ansökan om ett EU-varumärke ska inges till immaterialrättsmyndigheten. 2.Immaterialrättsmyndigheten ska utan dröjsmål förse sökanden med en bekräftelse som åtminstone ska innefatta ärendenumret, en återgivning, beskrivning eller annan identifikation av märket, dokumentens art och antal samt datum för deras mottagande. Bekräftelsen får utfärdas på elektronisk väg. 1.En ansökan om EU-varumärke ska innehålla a)en anhållan om registrering av ett EU-varumärke, b)uppgifter som gör det möjligt att fastslå sökandens identitet, c)en förteckning över de varor eller tjänster för vilka registrering ansöks, d)en återgivning av märket som uppfyller kraven i artikel 4 b. 2.För en ansökan om EU-varumärke ska det betalas en ansökningsavgift som täcker en klass av varor eller tjänster, förekommande fall en eller flera klassavgifter för varje klass av varor och tjänster utöver den första klassen samt, tillämpliga fall, granskningsavgiften. 3.Utöver de krav som avses i punkterna 1 och 2 ska en ansökan om ett EU-varumärke uppfylla de formella krav som fastställs i denna förordning och i de genomförandeakter som antas i enlighet med den. Om det i dessa villkor föreskrivs att varumärket ska återges elektroniskt kan den verkställande direktören fastställa denna elektroniska fils format och maximistorlek. 4.Kommissionen ska anta genomförandeakter som fastställer de närmare uppgifter som ansökan ska innehålla. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 207.2. Ansökningsdagen för en ansökan om ett EU-varumärke ska vara den dag då dokumenten som innehåller de uppgifter som anges i artikel 31.1 inges till immaterialrättsmyndigheten av sökanden, förutsatt att ansökningsavgiften betalas av en månad från ingivandet av de dokumenten. Europeiska unionens officiella tidning L 154/19 Beteckning och klassificering av varor och tjänster De varor och tjänster för vilka det ansöks om registrering av ett varumärke ska klassificeras i enlighet med det klassificeringssystem som fastställts genom Niceöverenskommelsen om internationell klassificering av varor och tjänster vid registrering av varumärken av (nedan kallad Niceklassificeringen ). 2.Sökanden ska tillräckligt tydligt och exakt ange de varor eller tjänster för vilka varumärkesskyddet söks för att de behöriga myndigheterna och de ekonomiska aktörerna enbart utifrån den informationen ska kunna avgöra omfattningen av det skydd som söks. 3.Vid tillämpningen av punkt 2 får de allmänna beteckningar som ingår i klassrubrikerna i Niceklassificeringen eller andra allmänna uttryck användas, förutsatt att de uppfyller de relevanta normer för tydlighet och exakthet som fastställs i denna artikel. 4.Immaterialrättsmyndigheten ska avslå en ansökan med avseende på beteckningar eller uttryck som är oklara eller otydliga, om sökanden inte föreslår en godtagbar formulering inom en tidsfrist som immaterialrättsmyndigheten fastställer. 5.Användningen av allmänna uttryck, inklusive allmänna beteckningar som återfinns i klassrubriker i Niceklassifi ceringen, ska tolkas som att de innefattar alla varor och tjänster som tydligt och klart omfattas av beteckningens eller uttryckets bokstavliga innebörd. Användningen av sådana uttryck eller beteckningar får inte tolkas som ett anspråk på varor och tjänster som inte kan uppfattas på det sättet. 6.När sökanden ansöker om registrering för mer än en klass ska sökanden gruppera varorna och tjänsterna i enlighet med klasserna i Niceklassificeringen, varvid varje grupp ska föregås av numret på den klass till vilken den gruppen av varor eller tjänster hör, och lägga fram dem i samma ordning som klasserna. 7.Varor och tjänster ska inte anses likna varandra av det skälet att de förekommer i samma klass enligt Niceklassifi ceringen. Varor och tjänster ska inte anses inte likna varandra av det skälet att de förekommer i olika klasser enligt Niceklassificeringen. 8.Innehavare av EU-varumärken för vilka ansökan har lämnats in före och vilka registrerats i fråga om hela rubriken i en Niceklass, får förklara att deras avsikt den dag då ansökan gjordes hade varit att söka skydd för varor eller tjänster utöver det som i bokstavlig mening omfattas av klassrubriken, under förutsättning att de varor eller tjänster som avses ingår i den alfabetiska förteckningen för den klassen i den version av Niceklassificeringen som gällde den dag då ansökan lämnades in. Förklaringen ska inges till immaterialrättsmyndigheten , och ska på ett klart, tydligt och specifikt sätt ange vilka andra varor och tjänster som omfattas än de som bokstavligen omfattas av beteckningarna i en klassrubrik, vilka ursprungligen omfattades av innehavarens avsikt. ska vidta lämpliga åtgärder för att ändra registret i enlighet därmed. Möjligheten att avge en förklaring i enlighet med första stycket i denna punkt påverkar inte tillämpningen av artiklarna 18, 47.2, 58.1 a och 64.2. EU-varumärken för vilka ingen förklaring lämnas in inom den tidsperiod som anges i andra stycket ska, räknat från utgången av den perioden, bara anses omfatta varor eller tjänster som bokstavligen omfattas av de beteckningar som ingår i den relevanta klassrubriken. Om registret ändras får de ensamrätter ett EU-varumärke ger enligt artikel 9 inte hindra tredje man från att fortsätta använda varumärket för varor och tjänster om och i den mån användningen av varumärket för dessa varor eller tjänster a)påbörjades innan registret ändrades, och b)inte utgjorde ett intrång i innehavarens rättigheter på grundval av den bokstavliga betydelsen av registreringen av varorna och tjänsterna i registret . Dessutom ska ändringen av förteckningen över varor eller tjänster som förts in i registret inte ge innehavaren av EU-varumärket rätt att motsätta sig eller ansöka om ogiltighetsförklaring av ett yngre varumärke om och i den mån a)det yngre varumärket antingen användes, eller en ansökan om att registrera varumärket hade gjorts, för varor eller tjänster innan registret ändrades, och b)användningen av varumärket i samband med dessa varor eller tjänster inte utgjorde, eller inte skulle ha utgjort, något intrång i innehavarens rättigheter på grundval av den bokstavliga betydelsen av registreringen av varorna och tjänsterna i registret . L 154/20 Europeiska unionens officiella tidning 1.En person som vederbörligen har ingett en ansökan om registrering av ett varumärke i eller för ett land som är anslutet till eller avtalet om upprättande av , eller den till vilken rätten har övergått, ska ha rätt till prioritet för ingivande av en ansökan om EU-varumärke för samma varumärke vad avser varor eller tjänster som är identiska med eller som ingår i dem för vilka ansökan har gjorts. Denna rätt till prioritet ska gälla räknat för ingivandet av den första ansökan. 2.Varje ansökan som enligt den nationella lagstiftningen i den stat i vilken den gavs in eller enligt bilaterala eller multilaterala överenskommelser jämställes med en i vederbörlig ordning gjord nationell ansökan ska anses som prioritetsgrundande. 3.Med en i vederbörlig ordning gjord nationell ansökan ska avses varje ansökan som är tillräckligt fullständig för att den dag då ansökan gavs in ska kunna fastställas, och detta oberoende av vad som sedan sker med ansökan. 4.Som första ansökan, vars ingivande utgör utgångspunkt för beräkning av prioritetsfristen, ska även anses en senare ansökan vilken avser samma varumärke och identiska varor eller tjänster som en tidigare ansökan som ingetts i eller med verkan för samma stat, om den tidigare ansökan, då den senare ansökan ges in, har återkallats, förfallit eller avslagits utan att ha blivit allmänt tillgänglig och utan att någon rätt kvarstår på grund av denna ansökan; den tidigare ansökan får inte heller ha utgjort grund för yrkande om prioritet. Den tidigare ansökan får i sådant fall inte därefter utgöra grund för yrkande om prioritet. 5.Om det första ingivandet har gjorts i en stat som inte är ansluten till eller till avtalet om upprättande av ska punkterna 1–4 gälla endast i den utsträckning den staten, enligt offentliggjorda resultat, beviljar ansökningar på grundval av det första ingivandet till immaterialrättsmyndigheten under de villkor och med de rättsverkningar som motsvarar dem som fastställs i denna förordning. Vid behov ska den verkställande direktören anmoda kommissionen att överväga att undersöka om en stat enligt vad som avses i första meningen medger sådan motsvarande behandling. Om kommissionen fastställer att motsvarande behandling i enlighet med första meningen medges, ska den låta offentliggöra ett meddelande om detta i Europeiska unionens officiella tidning 6.Punkt 5 ska tillämpas från och med dagen för offentliggörandet i Europeiska unionens officiella tidning av det meddelande i vilket det fastställs att motsvarande behandling medges, såvida det inte i meddelandet anges ett tidigare datum från och med vilket den ska tillämpas. Den ska upphöra att tillämpas från och med dagen för offentliggörandet i Europeiska unionens officiella tidning av ett meddelande från kommissionen om att motsvarande behandling inte längre medges, såvida det inte i meddelandet anges ett tidigare datum från och med vilket den ska tillämpas. 7.De meddelanden som avses i punkterna 5 och 6 ska även offentliggöras i immaterialrättsmyndighetens officiella tidning. 1.Yrkande om prioritet ska lämnas tillsammans med ansökan om EU-varumärke och ska omfatta datum, nummer och land för den tidigare ansökan. Dokumentation till stöd för yrkande om prioritet ska inges från ansökningsdagen. 2.Kommissionen ska anta genomförandeakter som fastställer den typ av dokumentation som ska lämnas in till stöd för yrkandet om prioritet för en tidigare ansökan i enlighet med punkt 1 i denna artikel. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 207.2. 3.Den verkställande direktören får bestämma att den dokumentation som ska lämnas av sökanden till stöd för yrkandet om prioritet kan vara mindre omfattande än vad som krävs enligt de specifikationer som antagits i enlighet med punkt 2, under förutsättning att immaterialrättsmyndigheten kan få den information som behövs från andra källor. Europeiska unionens officiella tidning L 154/21 Prioritet ska medföra att dagen för prioritet ska anses som dagen för ansökan om EU-varumärke när det ska fastställas vilka rättigheter som har prioritet. En ansökan om EU-varumärke för vilken det i vederbörlig ordning gjord nationell ansökan, EU-varumärke. ska i medlemsstaterna likställas med i förekommande fall med den prioritet som yrkas för ansökan 1.Om en sökande av ett EU-varumärke har förevisat varor eller tjänster under det varumärke för vilket ansökan gjorts på en officiell eller officiellt erkänd internationell utställning som uppfyller villkoren i konventionen angående internationella utställningar undertecknad i och senast reviderad , kan denne, om han ger in ansökan för den första utställningen av varor eller tjänster under det varumärke för vilket ansökan gjorts, från denna dag yrka prioritet enligt artikel 36. Yrkandet om prioritet ska lämnas in tillsammans med ansökan om EU-varumärke. 2.En sökande som önskar yrka prioritet i enlighet med punkt 1 ska inge bevis för att varorna eller tjänsterna förevisats under det varumärke för vilket ansökan gjorts från ansökningsdagen. 3.En utställningsprioritet som beviljats i en medlemsstat eller i tredjeland ska inte innebära att den prioritetsperiod som anges i artikel 34 förlängs. 4.Kommissionen ska anta genomförandeakter som fastställer typen av och innehållet i den bevisning som ska lämnas in till stöd för ett yrkande om utställningsprioritet i enlighet med punkt 2 i denna artikel. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 207.2. Företräde på grund av ett nationellt varumärke