prop · H40395 · 2017-02-07 00:00:00 — Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker eller har inte några invändningar mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Bestämmelser om Mark- och sammansättning finns i 2 kap. LOMM. Vid prövningen av ett mål eller ärende i sak som har överklagats till Mark- och är rätten som huvudregel domför med minst fyra ledamöter, av vilka minst tre ska vara lagfarna domare. Minst fyra lagfarna domare ska dock alltid delta i rätten, om tre lagfarna domare har ingått i rätten i mark- och miljödomstolen. I rätten ska dessutom ingå ett tekniskt råd, om det inte är uppenbart obehövligt (2 kap. 10 § första stycket LOMM). När det gäller behandling av frågor om prövningstillstånd ska rätten bestå av tre lagfarna domare. Ett tekniskt råd får dock ingå i rätten i stället för en av de lagfarna domarna (2 kap. 10 § andra stycket LOMM). Någon bestämmelse som anger vilken sammansättning rätten ska ha vid prövning av särskilda rättsmedel finns inte. I avsaknad av särskilt författningsstöd prövar Mark- och särskilda rättsmedel i den sammansättning som gäller vid prövningen i sak av ett överklagat mål eller ärende, dvs. som huvudregel med minst fyra ledamöter av vilka minst tre är lagfarna domare. Utredningen föreslår att Mark- och i stället ska vara domför med tre lagfarna domare vid prövning av ansökningar om särskilda rättsmedel, med möjlighet att låta ett tekniskt råd ingå i rätten i stället för en av de lagfarna domarna. 2016/17:95 Den sammansättning som utredningen föreslår motsvarar vad som gäller vid behandlingen av prövningstillstånd i Mark- och . I de flesta fall tar en prövning av särskilda rättsmedel enbart sikte på juridiska frågor. Det är alltså inte saken som prövas utan endast frågan om saken i en eller annan form ska få tas upp till prövning. Detsamma gäller frågor om prövningstillstånd. Prövningen av särskilda rättsmedel liknar således mer behandlingen av frågor om prövningstillstånd än en prövning i sak av ett överklagat avgörande. Detta talar för att sammansättningen i Mark- och vid prövning av särskilda rättsmedel bör vara densamma som vid behandling av prövningstillstånd. Det kan vidare konstateras att hovrätten, i annat fall än i egenskap av Mark- och , prövar särskilda rättsmedel i en sammansättning med tre lagfarna ledamöter (2 kap. 4 § första stycket RB). Mot denna bakgrund anser regeringen, i likhet med utredningen, att rätten i Mark- och vid prövningen av särskilda rättsmedel bör vara domför med tre lagfarna domare. Vid behandlingen av frågor om prövningstillstånd finns det möjlighet att byta ut en av de lagfarna domarna mot en ledamot med teknisk sakkunskap. Samma behov gör sig gällande även vid prövningen av särskilda rättsmedel. Det bör därför finnas möjlighet att byta ut en av de lagfarna domarna till ett tekniskt råd även i dessa fall. Sammantaget bör alltså Mark- och pröva särskilda rättsmedel i en sammansättning med tre lagfarna domare och det ska finnas en möjlighet för ett tekniskt råd att ingå i rätten i stället för en av de lagfarna domarna. I såväl utredningen som lagrådsremissen föreslås att en bestämmelse om Mark- och sammansättning vid prövning av särskilda rättsmedel ska läggas till i 2 kap. 10 § andra stycket LOMM, som handlar om domstolens sammansättning vid behandling av frågor om prövningstillstånd. Lagrådet invänder mot bestämmelsens placering och förordar att den i stället placeras i det nya kapitlet i slutet av lagen, eftersom 2 kap. 10 § LOMM endast handlar om mål och ärenden som har överklagats till Mark- och och då det är främmande att jämställa prövningen i ärenden om särskilda rättsmedel med behandlingen av frågor om prövningstillstånd. Regeringen anser att sammansättningsregeln systematiskt passar bättre in i 2 kap. LOMM, som innehåller bestämmelser om domstolarna och deras sammansättning. Motsvarande systematiska uppbyggnad finns t.ex. i och ärendelagen. Det finns inte heller något hinder mot att utvidga 2 kap. 10 § LOMM till att gälla inte bara Mark- och sammansättning vid överklagade mål och ärenden, utan även domstolens sammansättning vid prövning av särskilda rättsmedel. En sådan ordning innebär också att det blir tydligt att även tredje och fjärde styckena i paragrafen kan tillämpas vid prövningen av särskilda rättsmedel, t.ex. att det finns möjlighet för en lagfaren domare att efter återkallelse ensam skriva av ett ärende om särskilda rättsmedel. Bestämmelsen om Mark- och sammansättning vid prövning av särskilda rättsmedel bör därför föras in i 2 kap. 10 § LOMM. 4.2Kumulation av mål eller ärenden som handläggs enligt ärendelagen Regeringens förslag: Det ska införas en lagreglerad möjlighet för mark- och miljödomstolar och Mark- och att kumulera mål eller ärenden som handläggs enligt ärendelagen om det är lämpligt med hänsyn till utredningen och övriga omständigheter. När det finns skäl för det ska målen och ärendena kunna skiljas åt igen. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens. Utredningen föreslår att det endast ska krävas att det är lämpligt för att kumulation ska få ske. Remissinstanserna: Flertalet av remissinstanserna, bl.a. , Mark- och , och , mark- och miljödomstolen, tillstyrker eller har inte några invändningar mot förslaget. , mark- och miljödomstolen, ifrågasätter behovet av förslaget och anser att möjligheten att handlägga mål utan ett formellt beslut om kumulation är tillräcklig. Om förslaget genomförs anser tingsrätten att det är nödvändigt med en tydlig reglering av när gemensam handläggning kan ske. Skälen för regeringens förslag: Innebörden av kumulation är att flera mål eller ärenden handläggs gemensamt i en domstol. För mål som en mark- och miljödomstol handlägger enligt tvistemålsregler (4 kap. 1 § första stycket LOMM) finns möjlighet till gemensam handläggning enligt 14 kap. 1–7 §§ RB. För dessa mål gäller att om någon väcker flera käromål mot samma svarande, ska de handläggas gemensamt om de stödjer sig på väsentligen samma grund (14 kap. 1 § RB). Detsamma gäller om en kärande väcker käromål mot flera svarande eller om flera kärande väcker käromål mot en svarande (14 kap. 2 § RB). Det finns också en bestämmelse enligt vilken mål mellan samma eller olika parter får handläggas i en rättegång om det är till fördel för utredningen (14 kap. 6 § RB). Det finns vidare en regel i 21 kap. 3 § (MB) som möjliggör för en mark- och miljödomstol att även i annat fall än som avses i bestämmelserna i handlägga mål eller ärenden enligt i en och samma rättegång. Av denna bestämmelse följer att ett mål eller ärende som en mark- och miljödomstol handlägger som andra instans får sammanläggas med ett mål som domstolen prövar i första instans, jfr propositionerna Miljöbalk och Mark- och miljödomstolar (prop. 1997/98:45 s. 233 och 2009/10:215 s. 214). I fråga om mål och ärenden som mark- och miljödomstolar och Mark- och handlägger enligt ärendelagen, dvs. ärenden och vitesmål som inleds vid en mark- och miljödomstol (4 kap. 1 § andra stycket och 2 § LOMM) och mål som överklagas till en mark- och miljödomstol (5 kap. 1 § första stycket LOMM), finns däremot inte någon bestämmelse om kumulation. När det gäller mål som handläggs enligt ärendelagen har de relativt ofta samband med varandra. De kan handla om ett och samma projekt där prövningen görs enligt olika materiella lagar, t.ex. ett mål om bygglov som prövas enligt plan- och bygglagen och ett mål om strandskyddsdispens som prövas enligt Samband kan även finnas mellan fastighetsmål och mål enligt , t.ex. ett mål om fastighetsreglering och ett mål om bygglov på en fastighet som avses med regleringen. samband mellan mål, kan det även tänkas att det finns samband mellan I förarbetena till ärendelagen anges att gemensam handläggning bör kunna ske även utan lagreglering om det är lämpligt, se propositionen En ny lag om domstolsärenden (prop. 1995/96:115 s. 142 f. jfr även NJA 1994 s. 297). I fråga om lämplighetsbedömningen hänvisas till att 14 kap. RB i viss utsträckning bör kunna tjäna som vägledning. enligt den nuvarande ordningen finns det alltså en viss möjlighet till Det har dock framkommit att det hos mark- och miljödomstolarna och Mark- och råder en osäkerhet i fråga om vilka möjligheter det finns att kumulera mål eller ärenden som handläggs enligt ärendelagen i mark- och miljöprocessen och att domstolarna även ser på frågan på olika sätt. Detta är inte en Ett övergripande syfte med mark- och miljödomstolsreformen var att samordna och effektivisera handläggningen och domstolsprövningen av fastighetsmål, mål och ärenden enligt samt mål och ärenden enligt (prop. 2009/10:215 s. 114). För att öka ge- nomslaget av reformen är det viktigt att mål eller ärenden kan kumuleras av mark- och miljödomstolarna när det innebär processekonomiska Det får därför inte råda någon osäkerhet i fråga om det finns en möjlighet till kumulation. För den enskilde måste det även framstå som egendomligt att frågor som varit föremål för gemensam handläggning med ett avgörande i såväl kommun som hos länsstyrelse delas upp i två olika mål med separat skriftväxling i varje mål och med två olika avgör- anden hos domstol. Det medför dessutom viss ökad administration för domstolarna att inte handlägga mål eller ärenden gemensamt när det sakligt sätt skulle finnas förutsättningar för det. Mot denna bakgrund anser regeringen, i likhet med utredningen, att det finns skäl att införa en lagreglerad möjlighet för mark- och miljödomstol- arna och Mark- och att kumulera mål eller ärenden i mark- och miljöprocessen som handläggs enligt ärendelagen. tingsrätt, mark- och miljödomstolen, ifrågasätter behovet av en sådan reglering och hänvisar till att det även utan en formell grund för kumulation är möjligt att handlägga mål eller ärenden . sådan samtidig handläggning är det dock inte möjligt att uppnå alla de processekonomiska fördelar som en formell kumulation för med sig, t.ex. saknas möjlighet att skriva en dom för flera olika mål. En annan sak som är till fördel framför allt för den enskilde är att ett formellt beslut om kumulation kan överklagas, till skillnad från vad som är fallet vid gemensam handläggning utan formell grund. Frågan är under vilka förutsättningar som kumulation ska vara möjlig. Utredningen föreslår att det endast ska krävas att det är lämpligt. Regeringen anser dock att det bör tydliggöras under vilka förutsättningar det är lämpligt, i enlighet med vad , mark- och miljödom- stolen, påpekar. En förutsättning för att gemensam handläggning ska få ske bör vara att det är till fördel för utredningen (jfr 14 kap. 6 § RB). 2016/17:95 det finns utredningsmässiga fördelar med gemensam handläggning, t.ex. att bevisningen i flera mål eller ärenden är densamma, är det ofta lämpligt med sådan handläggning. Det bör också i övrigt vara lämpligt med hänsyn till övriga omständigheter (jfr 3 kap. 6 § lagen om patent- och marknadsdomstolar). Trots att det finns utredningsmässiga fördelar kan det finnas fall då det ändå inte är lämpligt med en sammanläggning, t.ex. om målen eller ärendena kräver olika teknisk sakkunskap. Det är inte möjligt att ange samtliga situationer där det kan vara lämpligt att kumulera mål. Det får i stället överlämnas åt rättstillämpningen att i det enskilda fallet avgöra om det är lämpligt eller inte med hänsyn till utredningen och övriga omständigheter. I likhet med vad som gäller enligt bör det vara möjligt att åter skilja målen eller ärendena åt, om det finns skäl till det. Sammanfattningsvis innebär detta att det bör införas bestämmelser som ger mark- och miljödomstolarna och Mark- och möjlighet att kumulera mål eller ärenden som handläggs enligt ärendelagen om det är lämplig med hänsyn till utredningen och övriga omständigheter. Det bör även finnas möjlighet att åter skilja dem åt, om det finns skäl för det. Sammansättningen i Mark- och Regeringens förslag: Det ska regleras i lag att Mark- och miljööver- domstolen ska ha samma sammansättning när den prövar överklagade ärenden som när den prövar överklagade mål. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker eller har inte några invändningar mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Mark- och sammansättning vid prövning av mål som har överklagats till domstolen framgår av 2 kap. 10 § första stycket LOMM. Det saknas däremot en reglering av Mark- och sammansättning vid pröv- ning av överklagade ärenden. Den nuvarande sammansättningsregeln för Mark- och miljööverdom- stolen infördes genom mark- och miljödomstolsreformen. att sammansättningen i , som genom reformen bytte namn till Mark- och , var densamma för både mål och ärenden (jfr den genom reformen upphävda 20 kap. 11 § MB). Ärendena togs inte bort i och med reformen. ärenden som överklagas från en mark- och miljödomstol till Mark- och Det är tydligt att någon ändring i sak i förhållande till vad som tidigare gällde inte var avsedd genom att ange rättens sammansättning endast för mål i 2 kap. 10 § första stycket LOMM. det enligt den nuvarande ordningen helt saknas regler om Mark- och sammansättning vid prövning av överklagade 2016/17:95 ärenden beror på ett rent förbiseende. När nu saken har uppmärksammats bör den åtgärdas. Regeringen anser därför, i likhet med utredningen, att det bör införas en reglering för Mark- och sammansättning vid prövning av överklagade ärenden. Frågan är då vilken sammansättning som ska gälla i Mark- och vid prövning i sådana fall. I mark- och miljödomstolarna är sammansättningen vid prövning av överklagade ärenden och överklagade mål densamma (2 kap. 4 § första stycket LOMM). Det finns inte heller skäl att för Mark- och del göra skillnad på sammansättningen vid prövning av överklagade ärenden. Sammansättningen bör således vara densamma som vid domstolens prövning av överklagade mål. Detta innebär att Mark- och vid prövning av överklagade ärenden ska bestå av minst fyra ledamöter, av vilka minst tre ska vara lagfarna domare. Det innebär vidare att även regleringen i övrigt gällande Mark- och sammansättning i 2 kap. 10 § första stycket LOMM vid prövning av överklagade mål, t.ex. att ett tekniskt råd som huvudregel ska ingå i rätten, ska tillämpas vid prövning av överklagade ärenden. Den nya regleringen bör införas i 2 kap 10 § LOMM, som innehåller regler om Mark- och sammansättning. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Regeringens bedömning: Det behövs inte några övergångsbestämmelser. Utredningens förslag överensstämmer inte med regeringens förslag och bedömning. Utredningen föreslår en annan tidpunkt för ikraftträdandet och att det införs en uttrycklig övergångsbestämmelse om att mål om särskilda rättsmedel som inletts hos före ikraftträdandet även fortsättningsvis ska prövas av . Remissinstanserna: Ingen remissinstans berör förslagen. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer inte med regeringens bedömning. I utkastet till lagrådsremiss föreslås att mål om särskilda rättsmedel som har inletts hos ska överlämnas till Mark- och vid ikraftträdandet. Remissinstanserna: , som har upplyst om att ca 35 mål av nu aktuellt slag kommit in och avgjorts på domstolen och att 24 mål är i balans, tillstyrker förslaget. , och , avstyrker förslaget och anför att de överlämnade målen skulle behöva prioriteras vilket skulle gå ut över andra mål på domstolen som är av stor betydelse för miljön och samhällets utveckling. har inga synpunkter på förslaget. Skälen för regeringens förslag: Det är angeläget att förslaget om att Prop. 2016/17:95 flytta prövningen av särskilda rättsmedel som gäller kommunala beslut från till Mark- och genomförs så snart det är möjligt. Detta bedöms vara . Övriga lagändringar bör träda i kraft . Utgångspunkten när det gäller processrättslig lagstiftning är att nya regler blir tillämpliga genast efter ikraftträdandet men att en domstol inte förlorar sin behörighet till följd av att nya behörighetsregler träder i kraft under handläggningen. Endast vid avvikelser från denna ordning krävs övergångsbestämmelser. Med hänsyn till det som , och , har gett uttryck för om hur ett överlämnande vid ikraftträdandet av inneliggande mål i skulle påverka handläggningen av övriga mål på domstolen, bör de mål om särskilda rättsmedel av den aktuella typen som är inneliggande hos vid ikraftträdandet fortsätta att handläggas av . Någon övergångsbestämmelse behövs inte i detta avseende. Inte heller i övrigt finns det behov av någon övergångsbestämmelse. Regeringens bedömning: Förslagen kan antas leda till en effektivare och mer ändamålsenlig handläggning av mål och ärenden i mark- och miljöprocessen. De bedöms sammantaget inte medföra ökade kostnader för Domstolar och det allmänna i övrigt. Förslagen är till fördel för enskilda. Utredningens bedömning överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen anger dock inte uttryckligen att förslagen är till fördel för enskilda. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inga invändningar mot bedömningen. Skälen för regeringens bedömning: Det övergripande syftet med förslagen är att effektivisera och tydliggöra handläggningen i mark- och miljöprocessen. En del i detta är att åtgärda några processrättsliga frågor som inte togs om hand vid mark- och miljödomstolsreformen och som har skapat en viss osäkerhet om vad som gäller. Förslaget om att flytta prövningen av mål om särskilda rättsmedel avseende kommunala beslut, som vid ett överklagande till domstol skulle ha prövats av en mark- och miljödomstol, från till Mark- och , innebär en motsvarande ökning av antalet mål i Mark- och . För Domstolar som helhet innebär detta ingen ökad belastning. Förslaget medför dock att en enskild part ges möjlighet att överklaga beslutet om särskilda rättsmedel till . Denna möjlighet har inte funnits tidigare. Eftersom huvudregeln är att ger prövningstillstånd bara vid prejudikatskäl, och då antalet mål om särskilda rättsmedel som gäller kommunala beslut är förhållandevis begränsat, bedöms detta 2016/17:95 inte innebära annat än en marginell kostnadsökning för Domstolar som ryms inom befintliga anslag. Förslaget om att Mark- och ska pröva särskilda rättsmedel i en sammansättning med tre lagfarna domare innebär en effektivisering eftersom domstolen enligt den rådande ordningen prövar dessa frågor med fyra ledamöter, av vilka minst tre är lagfarna domare. Förslaget om att införa en lagreglerad möjlighet att kumulera mål eller ärenden som handläggs enligt ärendelagen tydliggör att denna möjlighet finns och vilka förutsättningarna är. Eftersom det är avgörande för bedömningen att en gemensam handläggning kan förväntas leda till processekonomiska fördelar kommer förslaget att medföra effektivitetsvinster för både domstolarna och enskilda parter i de fall förutsättningarna för kumulation är uppfyllda. Sammantaget bedömer regeringen, i likhet med utredningen, att förslagen kan antas leda till en effektivare och mer ändamålsenlig handläggning i mark- och miljöprocessen och att förslagen inte medför ökade kostnader för Domstolar eller det allmänna i övrigt. Förslagen är vidare till fördel för enskilda. Förslagen bedöms inte medföra några konsekvenser för jämställdheten eller miljön eller få några andra konsekvenser som bör redovisas. 7.1Förslaget till lag om ändring i lagen (2010:921) om mark- och miljödomstolar 10 § I ett mål eller ärende som har överklagats till Mark- och ska rätten bestå av minst fyra ledamöter, av vilka minst tre ska vara lagfarna domare. Minst fyra lagfarna domare ska dock alltid delta i rätten, om tre lagfarna domare har ingått i rätten i mark- och miljödomstolen. Om en av de lagfarna domarna får förhinder sedan huvudförhandling eller annan handläggning har påbörjats är rätten ändå domför. Fler än fem ledamöter får inte delta. Tekniskt råd ska alltid ingå i rätten, om det inte är obehövligt. En av de lagfarna domarna ska vara rättens ordförande. Vid behandling av frågor om prövningstillstånd eller vid prövning av en ansökan om resning eller återställande av försutten tid eller en klagan över domvilla ska Mark- och bestå av tre lagfarna domare. Ett tekniskt råd får dock alltid ingå i rätten i stället för en av de lagfarna domarna. Om det i rätten ska ingå andra än lagfarna domare bestämmer rättens ordförande med hänsyn till de frågor som prövas i målet vilka som ska ingå. Vid avskrivning efter återkallelse får rätten bestå av en lagfaren domare. Paragrafen innehåller bestämmelser om Mark- och sammansättning. Övervägandena finns i avsnitt 4.1.3 och 4.3. I första stycket innebär ändringen att sammansättningen för Mark- och vid prövningen av överklagade ärenden ska vara densamma som vid prövningen av överklagade mål. I andra stycket innebär ändringen att sammansättningen för Mark- och Prop. 2016/17:95 vid prövningen av särskilda rättsmedel enligt det nya kapitlet, 6 kap., ska vara densamma som vid behandlingen av frågor om prövningstillstånd. 1 a § Ett mål eller ärende som enligt 4 eller 5 kap. ska handläggas enligt lagen (1996:242) om domstolsärenden får handläggas gemensamt med ett annat sådant mål eller ärende, om det är lämpligt med hänsyn till utredningen och övriga omständigheter. Mål och ärenden som handläggs gemensamt får särskiljas när det finns skäl för det. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om kumulation av mål eller ärenden som handläggs av en mark- och miljödomstol eller Mark- och enligt ärendelagen. Paragrafen har utformats i linje med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 4.2. I första stycket anges under vilka förutsättningar det är möjligt att förena flera mål eller ärenden som handläggs enligt lagen (1996:242) om domstolsärenden (ärendelagen) i en mark- och miljödomstol eller Mark- och . Det krav som ställs upp för kumulation är att det ska vara lämpligt med hänsyn till utredningen och övriga omständigheter. En bedömning av om kumulation bör ske får göras i varje enskilt fall. När det finns utredningsmässiga fördelar med gemensam handläggning, t.ex. att bevisningen i flera mål eller ärenden är densamma, är en sådan handläggning ofta lämplig. Vid bedömningen kan tillämpningen av 14 kap. 6 § RB vara vägledande. En ytterligare förutsättning för att kumulation ska få ske är att det också i övrigt är lämpligt. Det kan alltså trots att det finns utredningsmässiga fördelar finnas fall då det inte är lämpligt med en sammanläggning, t.ex. om målen eller ärendena kräver olika teknisk sakkunskap. Mark- och miljödomstol och Mark- och kan besluta om kumulation efter yrkande av part eller ex officio. Om mål eller ärenden har förenats med stöd av denna paragraf kan de när som helst särskiljas. Det framgår av andra stycket. 1 § Mark- och prövar en ansökan om resning eller återställande av försutten tid eller en klagan över domvilla när det gäller 1.en dom eller ett beslut av en mark- och miljödomstol, 2.ett beslut av en förvaltningsmyndighet om beslutet skulle ha överklagats till en mark- och miljödomstol, eller 3. ett kommunalt beslut om beslutet skulle ha överklagats till en mark- och miljödomstol, direkt eller efter prövning av en förvaltningsmyndighet. Vid handläggningen tillämpas lagen (1996:242) om domstolsärenden. tillämpas dock om frågan gäller ett avgörande av en mark- och miljödomstol som vid sin handläggning har tillämpat vad som gäller för tvistemål i allmän domstol. 2016/17:95 Kapitlet och paragrafen, som är nya, innehåller bestämmelser om särskilda (extraordinära) rättsmedel. Paragrafen har språkligt utformats i enlighet med Lagrådets föreslag. Övervägandena finns i avsnitt 4.1. Av första stycket framgår Mark- och behörighet att pröva en ansökan om resning eller återställande av försutten tid eller en klagan över domvilla, s.k. särskilda rättsmedel. Denna behörighet omfattar enligt första stycket 1 ett avgörande av en mark- och miljödomstol.