prop · H403173 · 2017-04-26 00:00:00 — I andra stycket fastslås att i förmildrande riktning ska beaktas om eller den fysiska personen i ledningen i väsentlig utsträckning genom aktivt samarbete har underlättat utredning och om institutet snabbt upphört med överträdelsen eller den fysiska personen i institutets ledning snabbt verkat för att överträdelsen ska upphöra, sedan den anmälts till eller påtalats av . Det bör för regelns tillämpning krävas att institutet självmant för fram viktig information som inte redan förfogar över, och att institutet när anmälan görs eller uppgifter lämnas upphört eller upphör med överträdelsen. Att rättelse görs kan således föranleda antingen att ingripande underlåts enligt 9 § andra stycket eller beaktas vid tillämpningen av den nu behandlare bestämmelsen. Frågan om förekomsten av en snabb rättelse ska medföra att ingripande underlåts, eller blir av mindre allvarlig art, får bedömas från fall till fall. En prövning bör dock först ske av frågan om ett ingripande ska underlåtas. Om detta inte är fallet bör rättelsen kunna beaktas vid tillämpning av den nu behandlade bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitt 13.13. I paragrafen finns bestämmelser om när får besluta om sanktionsavgift mot ett pengar. Ändringen i paragrafens första stycke består i att ordet straffavgift byts mot sanktionsavgift. Övervägandena finns i avsnitt 13.13. I paragrafen finns bestämmelser om sanktionsavgiftens storlek för andra överträdelser än sådana som avses i 15 a §. Ändringen i paragrafens första stycke består i att ordet straffavgift byts mot sanktionsavgift. Paragrafen, som är ny, genomför delvis artikel 59.3 a i direktivet och artikel 19 i och rådets förordning (EU) 2015/847. Paragrafen gäller endast vid överträdelser av penningtvättsregelverket och den nämnda EU-förordningen. I paragrafen finns bestämmelser det högsta belopp som sanktionsavgiften ska kunna bestämmas till vid sådana överträdelser. Den begränsning av sanktionsavgiftens storlek som framgår i 15 § fjärde stycket gäller även vid påförande av sanktionsavgift för överträdelser av penningtvättsregelverket. I första stycket framgår att avgiften som lägst kan bestämmas till . Det högsta belopp som ska kunna bestämmas i ett enskilt ärende ska bestämmas till det största av de belopp som kan bli aktuella enligt punkterna 1–3. Det beloppsspann som bestäms enligt denna paragraf utgör således ramarna för hur stor avgift som ska beslutas för en överträdelse. I 16 § anges de omständigheter som ska beaktas när avgiftens storlek fastställs inom detta spann. Enligt punkten 1 kan beloppstaket bestämmas till av företagets omsättning föregående räkenskapsår. Om överträdelsen begås av ett moderföretag eller ett dotterföretag i en koncern ska den högsta sanktionsavgiften bestämmas utifrån koncernredovisningen. Med ”motsvarande omsättning” avses det som utgör omsättning enligt de redovisningsregler som gäller för den juridiska personen. Posterna för beräkningen av omsättningen på koncernnivå hämtas ur koncernredovisningen för det yttersta moderföretaget. Ur denna redovisning hämtas alltså de relevanta intäktsposter som motsvarar omsättningen enligt de redovisningsregler som gäller för det företag som ingripandet riktas mot. Utifrån tillämpliga redovisningsregler finns tre typer av omsättning: omsättning från verksamhet som redovisas enligt årsredovisningslagen (1995:1554, förkortad ÅRL), omsättning från verksamhet som redovisas enligt lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag (förkortad ÅRKL) och omsättning från verksamhet som redovisas enligt lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag (förkortad ÅRFL). Om den juridiska person som en sanktion ska riktas mot upprättar sin årsredovisning enligt årsredovisningslagen, är den omsättning som ska ligga till grund för sanktionsavgiften summan av nettoomsättningen och övriga rörelseintäkter. Om sanktionsavgiften ska beräknas på koncernnivå ska motsvarande årsomsättning, dvs. summan av nettoomsättningen och 2016/17:173 övriga rörelseintäkter, ligga till grund för beräkningen av sanktions- avgiften. Om det i koncernen finns verksamhet som redovisas enligt ÅRKL eller ÅRFL, ska den omsättningen inte räknas med när motsvarande omsättning på koncernnivå bestäms. Hur omsättningen ska beräknas när uppgift om omsättningen saknas eller är bristfällig framgår i 15 § andra stycket. Enligt punkten 2 kan beloppstaket bestämmas till två gånger den vinst som företaget erhållit till följd av regelöverträdelsen. Detta förutsätter att vinsten kan beräknas. Som vinst kan t.ex. betraktas ökade intäkter som beror på att regelöverträdelsen möjliggjort finansiella aktiviteter som annars vore förbjudna, liksom uteblivna kostnader som föranletts av den bristande regelefterlevnaden. Enligt punkten 3 ska taket för sanktionsavgiften kunna bestämmas till ett belopp i kronor motsvarande . Beloppet är inte knutet till växelkursen en viss dag. Vilket belopp som motsvarar bör därför bestämmas utifrån kronkursen den dag då beslut om sanktionsavgift meddelas. Den nu behandlade punkten tillämpas endast om taket för sanktionen inte enligt första eller andra punkten kan bestämmas till ett belopp som överstiger . I andra stycket framgår att sanktionsavgiften som beslutas enligt denna paragraf inte får vara så stor att institutet, efter att sanktionsavgiften beslutats, inte uppfyller kapitalkraven i 3 kap. 2 §. Övervägandena finns i avsnitt 13.13. Paragrafen, som är ny, genomför tillsammans med 8 a § delvis artikel 59.3 b i direktivet och artikel 19 i och rådets förordning (EU) 2015/847. I paragrafen finns bestämmelser om det högsta belopp som sanktionsavgiften ska kunna bestämmas till vid ingripande mot fysiska personer i ett pengars ledning enligt 8 a §. Paragrafen gäller endast vid överträdelser av penningtvättsregelverket och den nämnda förordningen. I första stycket framgår att taket för sanktionsavgiften ska fastställas till det största av de belopp som kan bli aktuellt enligt första och andra punkten. Enligt punkten 1 kan beloppstaket bestämmas till två gånger den vinst som den fysiska personen gjort till följd av regelöverträdelsen. För en fysisk person i ledningen i ett företag kan vinsten bl.a. utgöras av prestationsdriven bonus eller andra inkomster som kan härledas till regelöverträdelsen. Enligt punkten 2 ska avgiften kunna bestämmas till det belopp i kronor som motsvarar . Den valutakurs som ska användas bör vara den s.k. mittkursen som fastställs av . Enligt mittkursen motsvarade . I tredje stycket framgår att avgiften tillfaller staten. Övervägandena finns i avsnitt 13.13. Paragrafen innehåller bestämmelser om de omständigheter som ska beaktas när sanktionsavgiftens storlek fastställs. Sanktionsavgiften ska bestämmas inom det spann som anges i 15 § eller fastställs i enlighet med 15 a eller 15 b §. Utgångspunkten är att alla relevanta omständigheter ska beaktas. Sanktionsavgiftens storlek bör, som en allmän utgångspunkt, stå i proportion till överträdelsens allvarlighet. Förutom de omständigheter som anges i 9 § första stycket och 9 a § ska den juridiska eller fysiska personens finansiella ställning särskilt beaktas. Med finansiell ställning avses exempelvis verksamhetsutövarens årsomsättning eller den fysiska personens årsinkomst, men även andra faktorer, som t.ex. ett utdömt skadestånd eller ålagd företagsbot, bör kunna beaktas. Även den vinst som gjorts till följd av överträdelsen bör beaktas, om detta belopp kan fastställas. Genom att sanktionsavgiftens högsta nivå kan bestämmas till två gånger den vinst som gjorts kan sanktionsavgiften alltid bestämmas till ett belopp som innebär att den eventuella vinst som institutet eller den fysiska personen har gjort till följd av överträdelsen kan neutraliseras. Övervägandena finns i avsnitt 13.13. Paragrafen är ny. Den reglerar förfarandet för beslut om sanktioner mot fysiska personer. Av första stycket följer att frågor om ingripanden mot fysiska personer i ledning enligt 8 a § tas upp genom beslut om sanktionsföreläggande. ska då tillämpa de bestämmelser om sanktionsföreläggande som finns i 15 kap. 9 a–9 d §§ lagen om bank- och finansieringsrörelse. Det framgår av andra stycket. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Överväganden finns i avsnitt 13.13. Paragrafen innehåller bestämmelser om betalning av sanktionsavgift och godkända sanktionsförelägganden. Ordet straffavgift byts ut mot sanktionsavgift, och paragrafen reglerar efter ändring också inom vilken tid ett godkänt sanktionsföreläggande ska betalas. Paragrafen innehåller bestämmelser om verkställighet av lagakraftvunna beslut om sanktionsavgift och indrivning av obetalda avgifter. Ändringen innebär att ordet straffavgift byts ut mot sanktionsavgift. Paragrafen innehåller bestämmelser om preskription av påförda sanktionsavgifter. Ordet straffavgift byts ut mot sanktionsavgift, och paragrafen reglerar efter ändring också preskription av sanktionsavgift som påförts genom ett godkänt sanktionsföreläggande. 2016/17:173 21 § I paragrafen finns bestämmelser om ingripanden mot utländska företag. Ändringen i första stycket innebär att sådana ingripanden ska kunna göras vid överträdelser av förordning (EU) 2015/847, vilken ersätter förordning nr 1781/2006. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om ingripanden mot registrerade utgivare av elektroniska pengar. Paragrafen gäller endast vid överträdelser av den nya penningtvättslagen, föreskrifter som meddelats med stöd av den lagen och överträdelser av förordning (EU) 2015/847. I första stycket anges att ingripande genom beslut om sanktionsavgift mot en registrerad utgivare av elektroniska pengar får ske vid överträdelser av de nämnda regelverken som inte är ringa. Vid fastställande av det spann inom vilken sanktionsavgiften ska bestämmas ska 15 a § tillämpas. I andra stycket framgår att sanktionsavgift som meddelas enligt denna paragraf tillfaller staten. Paragrafen, som är ny, genomför delvis artikel 59.3 b i direktivet. Paragrafen innehåller bestämmelser om ingripanden mot personer som ingår i ledningen hos en registrerad utgivare av elektroniska pengar. Paragrafen gäller endast vid överträdelser av den nya penningtvättslagen, föreskrifter som meddelats med stöd av den lagen och överträdelser av förordning (EU) 2015/847. I första stycket anges att en styrelseledamot, den verkställande direktören eller ersättare för någon av dem kan bli föremål för ingripande. En ersättare kan bli föremål för ingripande endast om den inträtt i ordinarie ledningspersons ställe. I andra stycket anges vilka förutsättningar som gäller för ingripande enligt första stycket. Ett ingripande ska ske endast om utgivarens överträdelse är allvarlig, upprepad eller systematisk och personen i fråga uppsåtligen eller av grov oaktsamhet orsakat överträdelsen. Exempel på sådan grov oaktsamhet kan vara att ledningspersonen medvetet tagit en risk i fråga om riktigheten hos vissa uppgifter som lämnas till Finans- inspektionen. Ett sådant medvetet risktagande kan det även vara fråga om när ledningspersonen underlåtit att se till att det finns en ändamålsenlig organisation på plats för rapportering eller informationslämnande, eller underlåtit att regelbundet följa upp hur organisationen fungerar. Det bör också anses grovt oaktsamt att underlåta att sätta sig in i innebörden av sådana regler om styrning och kontroll som har väsentlig betydelse för verksamheten. I tredje stycket anges vilka ingripanden som kan bli aktuella för överträdelser enligt första stycket. Ingripande får ske dels genom beslut att personen i fråga , lägst och högst , inte får upprätthålla en funktion som avses i första stycket i en registrerad utgivare av elektroniska pengar, dels genom beslut om sanktionsavgift. Dessa ingripanden får användas tillsammans eller var för sig. får utifrån förutsättningarna i varje enskilt fall avgöra Prop. 2016/17:173 vilka ingripanden som bör komma i fråga. Övervägandena finns i avsnitt 13.13. Paragrafen, som är ny, innehåller kompletterande bestämmelser om ingripanden mot fysiska personer och bestämmelser som avser frågor om verkställighet m.m. vid beslut om sanktionsavgifter. Enligt första stycket ska , vid ingripanden mot fysiska personer i ledningen hos en registrerad utgivare av elektroniska pengar, tillämpa 15 b § vid bestämmandet av sanktionsavgiftens storlek. Även 16 a § ska tillämpas vid sådana ingripanden. Det innebär att beslut om sanktionsavgifter och andra ingripanden mot fysiska personer ska tas upp genom sanktionsföreläggande. Övervägandena finns i avsnitt 13.13. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om de omständigheter som ska beaktas vid ingripanden mot registrerade betaltjänstleverantörer. Genom hänvisning till 9 § första stycket samt 9 a och 16 §§ framgår att samma omständigheter som beaktas vid ingripanden mot pengar ska beaktas vid ingripande mot registrerade utgivare och dess ledningspersoner. Övervägandena finns i avsnitt 13.13. Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande av Finansinspek- tionens beslut om ingripanden m.m. Ändringen i första stycket innebär att beslut om sanktionsföreläggande förs till uppräkningen av beslut som inte kan överklagas. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 13.13. Enligt punkten 1 träder lagen i kraft . För överträdelser som inträffat före ikraftträdandet ska dock, enligt punkten 2, äldre bestämmelser tillämpas. Det innebär bl.a. att beslut om ingripanden mot personer i företagets ledning inte får meddelas för överträdelser av penningtvättslagen som ägt rum före ikraftträdandet. Om ett tillsynsärende inleds efter ikraftträdandet avseende överträdelser som ägt rum före ikraftträdandet, ska äldre bestämmelser också tillämpas. Övergångsbestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 17. 2016/17:173 19.28 Förslaget till lag om ändring i lagen (2011:1029) om upphandling på försvars- och säkerhetsområdet I paragrafen finns bestämmelser om uteslutning på grund av brott. Ändringarna i paragrafen föranleds av att penningtvättsdirektiv upphävs och ersätts av fjärde penningtvättsdirektivet. 19.29Förslaget till lag om ändring i skatteförfarandelagen (2011:1244) Paragrafen innehåller bestämmelser om omsättning av investeringsguld. I bestämmelsen finns en hänvisning till penningtvättslagen, som innebär att vissa bestämmelser i penningtvättslagen ska tillämpas vid transaktioner som avses i första och andra styckena. Ändringen i tredje stycket föranleds av att det införs en ny penningtvättslag. Efter ändringen hänvisas till de paragrafer i den nya penningtvättslagen som motsvarar 2 kap. 2 § första stycket 1, 3 § första stycket 2, 5 § 2 a och 6 § i den nuvarande lagen. 2 kap. 5 § 2 a och 6 § i den nuvarande penningtvättslagen innehåller bestämmelser om undantag från kravet på att vidta åtgärder för kundkännedom i vissa fall och om situationer som kräver skärpta åtgärder för kundkännedom. I den nya penningtvättslagen saknas en paragraf om undantag från åtgärder för kundkännedom vid affärsförbindelser med de verksamhetsutövare som pekas ut i 2 kap. 5 § 2 a. I stället finns en möjlighet att vidta förenklade åtgårder för kundkännedom i alla situationer med låg risk. Affärsförbindelser med de verksamhetsutövare som pekas ut i 2 kap. 5 § 2 a, dvs. kreditinstitut och finansiella institut inom EES, bör i regel kunna anses ha en låg risk, om inte omständigheterna i det enskilda fallet ger skäl för en annan bedömning. Det innebär att tillämpningen av bestämmelsen, även med de nya hänvisningarna, i många fall kan vara oförändrad jämfört med tidigare. Övervägandena finns i avsnitt 5.5. 19.30Förslaget till lag om ändring i lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder Paragrafen, som är ny, genomför tillsammans med 12 a § delvis artikel 59.2 d och 59.3 b i direktivet. Paragrafen innehåller bestämmelser om ingripande mot personer i en AIF-förvaltares ledning. Paragrafen gäller endast vid överträdelser av den nya penningtvättslagen och föreskrifter som meddelats med stöd av den lagen. I första stycket anges att en styrelseledamot, den verkställande direktören eller personer som på motsvarande sätt kan företräda en AIF- förvaltare, eller är ersättare för någon av dem, kan bli föremål för ingripande. Med ”på motsvarande sätt kan företräda” avses personer som på den högsta ledningsnivån själva eller som ledamot av ett kollektivt beslutsorgan kan fatta bindande beslut för den juridiska personens räkning, i juridiska personer som saknar en styrelse eller en verkställande direktör. Till kretsen personer som på ett sådant sätt kan företräda ett företag hör bl.a. bolagsmän i handelsbolag. En ersättare kan bli föremål för ingripande endast om den inträtt i ordinarie ledningspersons ställe. I andra stycket anges vilka förutsättningar som gäller för ingripande enligt första stycket. Ett ingripande ska ske endast om företagets överträdelse är allvarlig, upprepad eller systematisk och personen i fråga uppsåtligen eller av grov oaktsamhet orsakat överträdelsen. Exempel på sådan grov oaktsamhet kan vara att ledningspersonen medvetet tagit en risk i fråga om riktigheten hos vissa uppgifter som lämnas till . Ett sådant medvetet risktagande kan det vara fråga om när ledningspersonen underlåtit att se till att det finns en ändamålsenlig organisation på plats för rapportering eller informationslämnande, eller underlåtit att regelbundet följa upp hur organisationen fungerar. Det bör också anses grovt oaktsamt att underlåta att sätta sig in i innebörden av sådana regler om styrning och kontroll som har väsentlig betydelse för verksamheten. I tredje stycket anges vilka ingripanden som kan bli aktuella för överträdelser enligt första stycket. Ingripande får ske dels genom beslut att personen i fråga , lägst och högst , inte får upprätthålla en funktion som avses i första stycket i en AIF-förvaltare, dels genom beslut om sanktionsavgift. Dessa ingripanden får användas tillsammans eller var för sig. får utifrån förutsättningarna i varje enskilt fall avgöra vilka ingripanden som bör komma i fråga. Övervägandena finns i avsnitt 13.7. Paragrafen genomför tillsammans med 2 a § delvis artikel 60.4 i direktivet. Paragrafen innehåller bestämmelser om omständigheter som ska beaktas vid val av ingripande, samt om förutsättningarna för att underlåta ett ingripande. Utgångspunkten är att alla relevanta omständigheter ska beaktas. I första stycket, som är nytt, finns en uppräkning av omständigheter som typiskt sett är relevanta och som kan påverka valet av ingripande i både förmildrande och försvårande riktning. Ändringarna i andra stycket innebär att får avstå från ingripande även enligt 1 a §, och följaktligen kan beakta även en fysisk ledningspersons agerande som grund för ett beslut att avstå från ingripande mot en sådan person. Det bör dock sällan bli aktuellt att 2016/17:173 tillämpa denna grund för att avstå ett ingripande mot en ledningsperson, eftersom ingripande enligt 1 a § andra stycket förutsätter allvarliga, upprepade eller systematiska överträdelser samt uppsåt eller grov oaktsamhet. Ett ingripande får underlåtas om förvaltaren gör rättelse eller om den fysiska personen verkat för att förvaltaren gör rättelse eller om någon annan myndighet har vidtagit åtgärder mot förvaltaren eller den fysiska personen och dessa åtgärder bedöms tillräckliga. Övervägandena finns i avsnitt 13.7. Paragrafen, som är ny, genomför tillsammans med 2 § delvis artikel 60.4 I paragrafen finns bestämmelser om försvårande och förmildrande omständigheter som, utöver de som anges i 2 §, ska beaktas vid val av ingripande mot en AIF-förvaltare eller fysisk person i ledningen för ett I första stycket anges att tidigare överträdelser ska beaktas i Särskild vikt bör fästas vid frågan om en ny överträdelse avser samma bestämmelse som en tidigare överträdelse, eller på annat sätt kan sägas vara av samma art. Som Lagrådet påpekar bör i lagtexten förtydligas att det för en fysisk person i förvaltarens ledning endast ska beaktas om personen tidigare orsakat en överträdelse som förvaltaren begått. Förvaltarens tidigare överträdelser, till vilka den fysiska ledningspersonen inte medverkat, ska således endast beaktas i försvårande riktning när ingripande övervägas mot förvaltaren. Bestämmelsen har fått sin utformning efter synpunkter från Lagrådet. I andra stycket fastslås att i förmildrande riktning ska beaktas om AIF- förvaltaren eller den fysiska personen i ledningen i väsentlig utsträckning genom aktivt samarbete har underlättat utredning och om förvaltaren snabbt upphört med överträdelsen eller den fysiska personen i förvaltarens ledning snabbt verkat för att överträdelsen ska upphöra, sedan den anmälts till eller påtalats av . bör för regelns tillämpning krävas att AIF-förvaltaren självmant för fram viktig information som inte redan förfogar över, och att förvaltaren när anmälan görs eller uppgifter lämnas upphört eller upphör med överträdelsen. Att rättelse görs kan således föranleda antingen att ingripande underlåts enligt 9 § andra stycket eller beaktas vid tillämpningen av den nu behandlare bestämmelsen. förekomsten av en snabb rättelse ska medföra att ingripande underlåts, eller bli av mindre allvarlig art, får bedömas från fall till fall. prövning bör dock först ske av frågan om ett ingripande ska underlåtas. Om detta inte är fallet bör rättelsen kunna beaktas vid tillämpning av den Övervägandena finns i avsnitt 13.7. Paragrafen innehåller bestämmelser som ingripanden mot AIF-förvaltare som är registrerade enligt 2 kap. Ändringen i andra stycket innebär att bestämmelsen som ger möjlighet att avstå från ett ingripande utmönstras ur Denna bestämmelse flyttas till den nya 9 b § andra stycket. Paragrafen, som är ny, genomför tillsammans med 12 a § delvis artikel 59.2 d och 59.3 b i direktivet. Paragrafen innehåller bestämmelser om ingripande mot personer i en registrerad AIF-förvaltares ledning. Paragrafen gäller endast vid överträdelser av den nya penningtvättslagen och föreskrifter som meddelats med stöd av den lagen. I första stycket anges att en styrelseledamot, den verkställande direktören eller personer som på motsvarande sätt kan företräda en registrerad förvaltare, eller är ersättare för någon av dem, kan bli föremål för ingripande. Med ”på motsvarande sätt kan företräda” avses personer som på den högsta ledningsnivån själva eller som ledamot av ett kollektivt beslutsorgan kan fatta bindande beslut för den juridiska personens räkning, i juridiska personer som saknar en styrelse eller en verkställande direktör. Till kretsen personer som på ett sådant sätt kan företräda ett företag hör bl.a. bolagsmän i handelsbolag. En ersättare kan bli föremål för ingripande endast om den inträtt i ordinarie ledningspersons ställe. I andra stycket anges vilka förutsättningar som gäller för ingripande enligt första stycket. Ett ingripande ska ske endast om företagets överträdelse är allvarlig, upprepad eller systematisk och personen i fråga uppsåtligen eller av grov oaktsamhet orsakat överträdelsen. Exempel på sådan grov oaktsamhet kan vara att ledningspersonen medvetet tagit en risk i fråga om riktigheten hos vissa uppgifter som lämnas till . Ett sådant medvetet risktagande kan det vara fråga om när ledningspersonen underlåtit att se till att det finns en ändamålsenlig organisation på plats för rapportering eller informationslämnande, eller underlåtit att regelbundet följa upp hur organisationen fungerar. Det bör också anses grovt oaktsamt att underlåta att sätta sig in i innebörden av sådana regler om styrning och kontroll som har väsentlig betydelse för verksamheten. I tredje stycket anges vilka ingripanden som kan bli aktuella för överträdelser enligt första stycket. Ingripande får ske dels genom beslut att personen i fråga , lägst och högst , inte får upprätthålla en funktion som avses i första stycket i en registrerad AIF- förvaltare, dels genom beslut om sanktionsavgift.