prop · H50324 · 2017-10-06 00:00:00 — syftar till att tydliggöra parternas åtaganden och ansvar för utbildningen och ska undertecknas av eleven, skolhuvudmannen och den juridiska eller fysiska person som tillhandahåller den arbetsplatsförlagda delen av den gymnasiala lärlingsutbildningen. finns inte för lärlingar inom gymnasiesärskolan. I förarbetena till 19 kap. 2017/18:24 10 § skollagen aviserade regeringen att man avsåg återkomma med förslag om utbildningskontrakt för lärlingar i gymnasiesärskolan (prop. 2011/12:50). Det ska införas utbildningskontrakt för lärlingar Regeringens förslag: Det ska införas bestämmelser i skollagen om utbildningskontrakt för elever i gymnasiesärskolan som genomgår en Dessa bestämmelser ska motsvara det som gäller för gymnasieskolan. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En stor majoritet av de remissinstanser som yttrat sig över förslaget tillstyrker det, däribland , Statens skol- inspektion, Specialpedagogiska skolmyndigheten (SPSM), Arbetsförmed- lingen, , kommun, , i (LO) och Glasmästeribranschens lär- SPSM föreslår att det i utbildningskontraktet ska framgå hur kunskapsöverföring ska ske mellan skola och arbetsplats rörande exem- pelvis tillgänglighet och bemötande kopplat till funktionsnedsättning. Endast en remissinstans, , avstyrker förslaget efter- som den anser att det är för tidigt att uttala sig om det är nödvändigt med en ökad reglering på området. Som nämnts i avsnitt 3 har ett antal myndigheter och organisationer beretts tillfälle att yttra sig över ett utkast till lagrådsremiss, vars förslag överensstämmer med förslaget i rutan. De som har yttrat sig, Skol- inspektionen, , Arbetsdomstolen och SKL, har inte några synpunkter på förslaget. Skälen för regeringens förslag: Möjligheten för elever i gymnasie- särskolan att genomföra sin utbildning som gymnasial lärling, dvs. utbildningen i huvudsak ska vara förlagd till en eller flera arbetsplatser, Vid införandet av bestämmelserna om ut- bildningskontrakt för lärlingar i gymnasieskolan anförde regeringen att lärlingsutbildning innebär åtaganden för både arbetsplats och huvudman och att det är av stor vikt att åtaganden och ansvarsfördelning regleras i ett utbildningskontrakt där även lärlingen är part (prop. 2010/11:104 s. Som framgått ovan saknas det bestämmelser om utbildningskontrakt för elever som genomgår en lärlingsutbildning inom gymnasiesärskolan. I betänkandet Den framtida gymnasiesärskolan – en likvärdig utbildning för ungdomar med utvecklingsstörning (SOU 2011:8) som låg till grund för införandet av bestämmelserna om gymnasial lärlingsutbildning i gymnasiesärskolan lämnades inte några förslag om utbildningskontrakt. Beredningsunderlag för att kunna införa bestämmelser om utbildnings- kontrakt inom gymnasiesärskolan inhämtades därför genom den remiss- promemoria som ligger till grund för förslagen i denna proposition. Regeringen anser, i likhet med en majoritet av remissinstanserna, att regleringen av lärlingsutbildningen inom gymnasiesärskolan så långt som möjligt ska motsvara den reglering som finns för lärlingsutbildningen i Det ligger särskilt i elevernas intresse att ha en klar bild Prop. 2017/18:24 av vilken del av utbildningen som ska förläggas till en arbetsplats, vem som är elevens handledare och omfattningen av det arbetsplatsförlagda lärandet. Mot denna bakgrund är det angeläget att det införs bestämmelser om utbildningskontrakt också för elever som genomgår gymnasial lärlingsutbildning i gymnasiesärskolan. Regeringen anser således, till skillnad från , att det är hög tid för införandet av en reglering som innebär att samma regler gäller för alla elever som genomgår gymnasial lärlingsutbildning oavsett om det sker inom gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan och föreslår därför att det i skollagen ska införas bestämmelser om utbildningskontrakt som motsvarar dem som finns för elever som genomgår lärlingsutbildning i gymnasieskolan. SPSM föreslår att det i utbildningskontraktet ska kunna framgå hur kunskapsöverföring ska ske mellan skola och arbetsplats rörande tillgänglighet och bemötande kopplat till elevs funktionsnedsättning. När ett utbildningskontrakt upprättas finns det möjligheter att föra en diskussion mellan skola och arbetsplats om sådana frågor. Det finns vidare inget som hindrar att parterna reglerar sådana frågor i kontraktet. Regeringen anser dock inte att det krävs någon särskild reglering om detta. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft Bestämmelserna om att huvudmännen ska ansvara för att prao anordnas för alla elever under sammanlagt minst i från och med årskurs 8 och i specialskolan från och med årskurs 9 för de elever som läser enligt specialskolans läroplaner, ska /19 inte tillämpas för elever som påbörjar årskurs 9 i respektive årskurs 10 i specialskolan. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Promemorians förslag: Överensstämmer inte med regeringens för- I promemorian föreslås att ändringarna ska träda i kraft Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna yttrar sig i frågan. Skälen för regeringens förslag: De ändringar i skollagen som föreslås i denna proposition avser dels ett införande av obligatorisk prao, dels att omfattningen av det arbetsplatsförlagda lärandet ska anges mer precist i utbildningskontraktet för elever som genomgår gymnasial Det föreslås även att bestämmelser om utbildnings- kontrakt, som motsvarar de som gäller för lärlingsutbildning i gymnasie- skolan, ska införas för lärlingsutbildning i gymnasiesärskolan. bestämmelserna om utbildningskontrakt bör gälla elever som påbörjar sin lärlingsutbildning inom gymnasieskolan och gymnasiesärskolan höst- Regeringen föreslår därför att lagändringarna ska träda i 2017/18:24 kraft . När det gäller de nya bestämmelserna om att huvudmännen ska ansvara för att prao anordnas för alla elever under sammanlagt minst i från och med årskurs 8 och i specialskolan från och med årskurs 9 för de elever som läser enligt specialskolans läroplaner bör dock huvudmännen dels få tid på sig att anskaffa platser för prao, dels ges rimliga förutsättningar att integrera praon som en del av undervisningen. De föreslagna bestämmelserna om prao bör därför införas successivt. Regeringen föreslår därför övergångsbestämmelser som innebär att huvudmannens ansvar för att anordna prao under /19 inte ska gälla de elever som påbörjar årskurs 9 i respektive årskurs 10 i specialskolan. Det innebär att dessa bestämmelser /19 endast ska tillämpas för de elever som påbörjar årskurs 8 i respektive årskurs 9 i specialskolan. Förslagen om prao i och Ekonomiska konsekvenser för kommunala huvudmän Enligt den kommunala finansieringsprincipen ska beslut som innebär nya obligatoriska uppgifter för kommunerna åtföljas av en statlig finansie- Eftersom kravet på att varje huvudman ska ansvara för att anordna praktisk arbetslivsorientering (prao) för alla elever i från och med årskurs 8 innebär ett utökat åtagande, ska denna princip tillämpas. För flertalet huvudmän kommer dock inte en reglering i skollagen om obligatorisk prao i realiten att innebära en ny uppgift. avsnitt 4.3 uppskattar utredningen att 80–av huvudmännen redan erbjuder prao. En liknande uppskattning har gjorts av Ratio (Praon i – ett outnyttjat redskap, 2016). Det innebär således att en stor andel av landets huvudmän redan erbjuder prao trots att de inte erhåller någon kostnadsersättning från staten. Kostnaden för kommunerna kommer enligt utredningen att bestå av utökade utgifter i form av lönekostnader för administration av prao- verksamheten samt i vissa fall utgifter för elevernas måltider och resor. De sammanlagda kostnaderna för administration, måltider och resor i samband med prao beräknas uppgå till beräknat på att cirka 110 000 elever genomför prao, vilket motsvarar skattning av storleken på en kohort elever i års- kurs 9 under /20. Av kostnaderna beräknas cirka 15 miljoner kronor avse administration av praoplatser, vilket är mer än utredningens förslag. Utredningen har utgått från antagandet att en större andel elever kommer att genomföra prao på ett yrkesprogram och därmed kräva mindre tid för administration för huvudmännen. ringens förslag avviker emellertid från utredningens förslag på så sätt att prao i första hand ska genomföras på en arbetsplats, vilket innebär att kostnaderna för administration beräknas uppgå till och därmed vara högre än utredningens förslag. I kostnaderna för administration ingår även genomförandet av den riskbedömning som ska göras innan en elev placeras på en arbetsplats. Resterande del av kostnaden, dvs. , avser kostnader för måltider och resor i enlighet med utredningens beräkningar. Utredningen har utgått från en kostnad för måltider på per elev per dag, vilket motsvarar den genomsnittliga kostnaden för skolmåltider i . Den genomsnittliga kostnaden för måltider blir per elev. Utredningens kostnadsberäkning bygger på att av eleverna ska ersättas för måltider i samband med prao och den årliga kostnaden uppgår då till . När det gäller kostnaderna för resor har utredningen uppskattat att av eleverna i en årskull kommer att få ersättning för resor i samband med praon. Kostnaden för 20 resor (tur och retur i ) uppskattas till . Om av eleverna får ersättning för 20 enkelresor i samband med prao blir den genomsnittliga kostnaden per elev . Om cirka 110 000 elever genonför prao innebär det en årlig kostnad på . Majoriteten av de remissinstanser, däribland Kommuner och Landsting (SKL), som har beretts möjlighet att yttra sig över betänkandet har inte inkommit med några synpunkter på utredningens kostnadsberäkningar. anser att utredningens redogörelse av vilka kostnader ett utökat åtagande för huvudmännen innebär är rimlig i förhållande till utredningens förslag. kommun anför att det krävs större administrativa resurser för varje elev än de som redogörs för i utredningens kostnadsberäkning. delar inte utredningens uppfattning att för- och efterarbete som genomförs inom ramen för undervisningen inte bör betraktas som ökade kostnader för huvudmännen eftersom den undervisande läraren måste informera sig om varje elevs prao för att kunna planera för en lämplig integration av praon i undervisningen. Som nämns i avsnitt 3 har tjänstemän från samrått med företrädare för om bl.a. de ekonomiska effekterna av de förslag som lämnas i propositionen. I samband med dessa samråd har SKL bl.a. lyft fram att de administrativa kostnaderna och kostnaderna för måltider och resor kommer att bli betydligt högre än de av utredningen beräknade kostnaderna. SKL har även beretts tillfälle att yttra sig över ett utkast till lagrådsremiss och därvid vidhållit att kostnaderna för att administrera praosatsningen underskattats. Hur eleverna ges tillgång till kostnadsfria måltider kommer säkerligen att variera. Ett flertal elever kommer sannolikt att äta vid en skola i anslutning till sin prao vid en arbetsplats. Så sker enligt uppgift i exempelvis , , och kommuner. I de tre förstnämnda kommunerna ersätts endast eleverna för kostnader för måltider om eleven av olika omständigheter inte kan nå någon grundskola. I de fall en elev i Höörs kommun inte har möjlighet att äta vid en skola kan eleven t.ex. ta med mat hemifrån och erhålla ersättning med per dag. I kommun är motsvarande ersättning per dag. När det gäller resor till och från praoplatsen kan eleverna i vissa kommuner få någon form av busskort, i de fall resvägen överstiger en viss längd. Regeringen ser ingen anledning 2017/18:24 att ifrågasätta den av utredningen gjorda kostnadsberäkningen för resor. Eftersom en majoritet av huvudmännen erbjuder prao kan det enligt regeringens mening antas att det i stor utsträckning redan finnas upparbetade rutiner och kostnadseffektiva lösningar vad gäller både måltider och resor. Utredningen har vid beräkningen av kostnaderna utgått från att av eleverna ska ersättas för kostnader för måltider i samband med prao. Regeringen bedömer att flertalet elever kommer erbjudas måltider vid närmaste skola. Även när en elev genomför prao på ett yrkesprogram kan eleven äta vid en skola. Eftersom det inte uppstår några extra kostnader när en elev äter vid en skola kommer den ersättning kommunerna får enligt den kommunala finansieringsprincipen att vara tillräcklig. Staten skolverk anför i sitt yttrande över utkastet till lagrådsremiss att det finns en risk att kostnaderna för elever som deltar i prao på yrkesprogram i gymnasieskolan underskattas. För det fall då fler än enstaka elever genomför prao på yrkesprogram kan det krävas större arbetsinsatser av skolans personal vad gäller planering, mottagande och undervisning, vilket sannolikt medför ökade kostnader. Eftersom prao i första hand bör genomföras på en arbetsplats och i andra hand på ett yrkesprogram anser regeringen att det endast i undantagsfall kan uppstå situationer då fler än enstaka elever genom för prao på ett yrkeprogram. Regeringen gör således en annan bedömning än SKL, kommun och när det gäller kostnaderna för att anordna prao och anser att de av utredningen beräknade kostnaderna är rimliga. I fråga om synpunkt bedömer regeringen att sådant för- och efterarbete som är lämpligt att genomföra i anslutning till elevernas prao inte nödvändigtvis behöver göras på individnivå utan att detta bör kunna ske klassvis. Regeringen gör därför inte heller av den anledningen någon annan bedömning än den som utredningen har gjort i fråga om kostnaderna för att anordna prao. Eftersom lagändringarna föreslås träda i kraft ska den kommunala finansieringsprincipen enbart tillämpas under det andra . Vidare ska huvudmännens ansvar för att elever genomför prao /19 inte tillämpas för elever som påbörjar årskurs 9 i respektive årskurs 10 i specialskolan. Det innebär att kostnaderna minskas . Regeringen beräknar därför kostnaderna till och . därefter beräknar regeringen kostnaderna till . Ekonomiska konsekvenser för enskilda huvudmän Med de elevvolymer som finns hos fristående huvudmän för grundskolor kan antalet elever i sådana skolor som ska genomföra prao uppskattas till cirka 20 000 av de 110 000 elever som beräknas genomföra prao . Liksom kommunala huvudmän kommer fristående huvudmän att ha kostnader för att administrera praoplatser samt kostnader för måltider och resor. Enligt 10 kap. 37 § i skollagen ska hemkommunen lämna bidrag till en fristående huvudman för varje elev vid skolenheten. Bidraget ska bestämmas efter samma grunder som hemkommunen tillämpar vid fördelning av resurser till den egna . Ekonomiska konsekvenser för staten Regeringen bedömer att förslaget om obligatorisk prao i och specialskolan inte innebär någon tillkommande kostnad för staten utöver de begränsade kostnader som det innebär för Specialpedagogiska skolmyndigheten att erbjuda prao till cirka 50 elever inom specialskolan. Antalet motsvarar den genomsnittliga storleken på en kohort inom specialskolan. Detta beräknas kunna ske inom ramen för myndighetens anslag. Konsekvenser för den kommunala självstyrelsen Enligt 14 kap. 3 § regeringsformen bör en inskränkning i den kommunala självstyrelsen inte gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål som har föranlett inskränkningen. Innebörden av bestämmelsen är att inskränkningar i den kommunala självstyrelsen ska prövas mot en proportionalitetsprincip. Den slutliga bedömningen av hur denna prövning faller ut görs av i samband med att tar ställning i lagstiftningsärendet (se prop. 2009/10:80 s. 296). Den föreslagna regleringen om obligatorisk prao berör kommuner i deras egenskap av huvudmän för . Kommunerna har ingen skyldighet att se till att elever i genomför prao. Förslaget att kommunala skolhuvudmän ska få en skyldighet att erbjuda prao utgör således en inskränkning i den kommunala självstyrelsen. Som redovisats i avsnitt 4.2 framgår av läroplanerna att elever har rätt till konkreta erfarenheter av betydelse för deras val för fortsatt utbildning och yrkesinriktning. Många av landets kommuner erbjuder därför redan prao . Dagens frånvaro av en obligatorisk reglering innebär emellertid att inte alla elever erbjuds prao och att omfattningen varierar. Regeringen anser därför att den reglering som finns inte i tillräckligt stor utsträckning ger elever likvärdiga möjligheter när det gäller att förvärva erfarenheter av yrkeslivet. Att vidta mindre ingripande åtgärder än att införa ett obligatorium anser regeringen inte är tillräckligt för att garantera elevernas rätt till konkreta erfarenheter av yrkeslivet. Vidare innebär den föreslagna regleringen att det finns utrymme för huvudmännen att ta hänsyn till lokala förutsättningar vid planering av undervisningen och när praoverksamheten ska förläggas. Mot denna bakgrund och vid en samlad bedömning får begränsningen av den kommunala självstyrelsen anses vara nödvändig och proportionerlig. Konsekvenser för små företag Små företag kan inte förväntas påverkas av förslagens konsekvenser på ett sådant ingripande sätt att några undantag bör göras för dessa. För konsekvenser för enskilda huvudmän redogörs ovan. För elever i och specialskolan bedöms förslagen innebära att deras möjligheter till kontakt med arbetslivet kommer att stärkas. Genom prao kan eleverna få egna konkreta erfarenheter av yrkeslivet och inblick i hur arbetslivet fungerar och hur arbetet i olika branscher går till. Förslagen om obligatorisk prao bedöms kunna ge elever mer likvärdiga möjlig- 2017/18:24 heter att skaffa erfarenheter inför kommande val av utbildning och yrkesinriktning. Konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män och för utrikes föddas etablering Under förutsättning att huvudmännen erbjuder elever ett allsidigt urval av praoplatser bedöms förslagen kunna bidra till att motverka att elevers studie- och yrkesval begränsas av kön eller av social eller kulturell bakgrund. Det är t.ex. viktigt att skolan uppmuntrar och främjar att flickor ges reell möjlighet att pröva på arbetsuppgifter inom yrken som domineras av män och att pojkar prövar på arbetsuppgifter inom yrken som domineras av kvinnor. För utrikes födda flickor och pojkar, liksom för alla elever, kan tidiga konkreta kontakter med arbetslivet bidra till att underlätta deras inträde och etablering på arbetsmarknaden. Förslagen rör inte frågor som är reglerade i . Förslagen om utbildningskontrakt i gymnasie- Ekonomiska konsekvenser för kommunala huvudmän Enligt 16 kap. 11 a § i skollagen ska skolhuvudmännen se till att utbild- ningskontrakt upprättas för elever inom lärlingsutbildning i gymnasie- Sådana kontrakt ska alltså upprättas för samtliga lär- lingar inom gymnasieskolan. Förslaget att i nämnda bestämmelse för- tydliga omfattningen av det arbetsplatsförlagda lärandet i utbild- ningskontraktet genom att ange antalet veckor för arbetsplatsförlagt lärande och elevens arbetstider bedöms inte ha några ekonomiska konse- kvenser för kommunerna. Förslaget att införa utbildningskontrakt inom gymnasiesärskolan be- döms ha begränsade ekonomiska konsekvenser för kommunerna då kost- naden för att upprätta utbildningskontrakt är låg och antalet lärlingar inom gymnasiesärskolan är begränsat. Ekonomiska konsekvenser för enskilda huvudmän Liksom kommunala huvudmän ska enskilda skolhuvudmän enligt ovan nämnd bestämmelse se till att utbildningskontrakt upprättas för elever inom lärlingsutbildning i gymnasieskolan. omfattningen av det arbetsplatsförlagda lärandet i utbildningskon- trakten bedöms inte ha några ekonomiska konsekvenser för enskilda Förslaget att införa utbildningskontrakt inom gymnasiesärskolan be- döms ha begränsade ekonomiska konsekvenser för enskilda huvudmän då kostnaden för att upprätta utbildningskontrakt är låg och antalet lär- lingar inom gymnasiesärskolan är begränsat. Det bidrag för utbildningen som lämnas från hemkommunen till en enskild huvudman för varje elev avser bl.a. ersättning för administration (19 kap. 45 och 46 §§ skollagen). Regeringen bedömer att bidraget bör täcka de mycket begränsade kostnader som det kan bli fråga om för att upprätta utbildningskontrakt. Ekonomiska konsekvenser för staten Förslagen bedöms inte ha några ekonomiska konsekvenser för staten. Konsekvenser för den kommunala självstyrelsen Kommunerna har som nämnts ovan redan ett åtagande att upprätta utbildningskontrakt för lärlingar inom gymnasieskolan. Enligt gällande bestämmelser ska det i utbildningskontraktet anges omfattningen av de delar av utbildningen som ska genomföras på en arbetsplats. Förslaget att i utbildningskontraktet förtydliga omfattningen genom att i stället ange antalet veckor och elevens arbetstider för det arbetsplatsförlagda lärandet bedöms inte innebära något utökat åtagande för kommunerna. Förslaget att införa utbildningskontrakt inom gymnasiesärskolan innebär att skolhuvudmannen ska se till att ett sådant kontrakt upprättas vilket innebär ett något utökat åtagande för huvudmännen. Den föreslagna regleringen berör således kommuner i deras egenskap av huvudmän för gymnasiesärskolan. Som redovisats i avsnitt 6.2 är utbildningskontraktets innehåll av stor betydelse för såväl de elever som genomgår gymnasial lärlingsutbildning som för de arbetsgivare som tillhandahåller lärlingsplatser. Regeringen har därför ansett att det bör finnas regler om utbildningskontrakt i gymnasiesärskolan som motsvarar dem som gäller för gymnasieskolan. Att föreslå några för självstyret mindre inskränkande åtgärder än den nu föreslagna lagregleringen skulle innebära att elever inom gymnasiesärskolan som genomgår gymnasial lärlingsutbildning inte ges samma förutsättningar som elever inom gymnasieskolan som genomgår gymnasial lärlingsutbildning. Inskränkningen i den kommunala självstyrelsen får med hänsyn till detta därför anses vara såväl motiverad som proportionell. Konsekvenser för små företag Små företag kan inte förväntas drabbas av förslagens konsekvenser på ett sådant sätt att några undantag bör göras för dessa. För konsekvenser för enskilda huvudmän redogörs ovan. När det gäller utbildningskontrakt i gymnasieskolan innebär förslaget att omfattningen av det arbetsplatsförlagda lärandet för lärlingar på ett tydligare sätt ska framgå av utbildningskontraktet. Enligt förslaget ska det i kontraktet anges hur många veckor av utbildningen som ska genomföras på en arbetsplats varje termin och de tider som ska tillämpas för eleven på arbetsplatsen. Därmed kan elever som påbörjar en lärlingsutbildning få en tydligare bild av i vilken utsträckning de kommer att vistas på en arbetsplats och de tider som ska gälla på arbetsplatsen. Att omfattningen av det arbetsplatsförlagda lärandet tydligt framgår av utbildningskontraktet är av betydelse för elevens rättsliga ställning på arbetsplatsen, dvs. om eleven ska anses vara arbetstagare eller inte. Förslaget innebär också en tydligare avgränsning av när gymnasial lärlings- 2017/18:24 anställning får pågå vilket är till fördel för eleven (se närmare avsnitt 5.2). När det gäller införande av utbildningskontrakt i gymnasiesärskolan innebär förslaget att lärlingsutbildningen regleras på ett tydligt sätt. Det innebär att lärlingar i gymnasiesärskolan bl.a. kan få en klar bild av vilken del av utbildningen som ska förläggas till en arbetsplats, vem som är handledare och omfattningen av det arbetsplatsförlagda lärandet. Konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män och för utrikes föddas etablering Förslagen bedöms inte få några konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för utrikes föddas etablering. Förslagen rör inte frågor som är reglerade i . Påverkan på företag och konkurrensförhållanden Förslagen bedöms inte påverka företags konkurrensförhållanden. 9.1Förslag till lag om ändring i skollagen (2010:800) 8 a § Huvudmannen ansvarar för att praktisk arbetslivsorientering (prao) anordnas för alla elever under sammanlagt minst från och med årskurs 8. Syftet med prao är att eleverna ska få kunskaper om arbetslivet inför kommande studie- och yrkesval.