prop · H403107 · 2017-02-21 00:00:00 — Regeringen ska skapa förutsättningar för medling, tillsättande av en arbetsgrupp eller liknande åtgärd i syfte att försöka få arbets- marknadens parter att nå överenskommelse om villkoren som ska gälla för utstationerade arbetstagare. Utredningens förslag innebär att nuvarande bestämmelser i 9 a § ut- stationeringslagen, om att arbetstagarorganisationerna ska ge in kollektivavtal till , kompletteras med en skyldighet för arbetstagarorganisationer att också anmäla en kontaktperson till Arbets- Kontaktpersonen ska tillhandahålla information om de vill- kor som kan komma att krävas eller kan komma att tillämpas vid en och uppgifter om kontaktpersonerna som arbetstagarorganisationerna anmält till myndigheten. Utredningen föreslår också att regeringen överväger att tillsätta en medlare eller en arbetsgrupp för vissa branscher med uppdrag att försöka få parterna att, som var tänkt enligt lex , själva analysera sina kollektivavtal och få arbetsmarknadens parter att komma överens om villkoren för utstationerade arbetstagare i relevanta branscher. Utredningens förslag innebär att tillvaratagandet av utstationerade arbetstagares rättigheter kommer att förbättras. Tillämpningsdirektivet kräver att utstationerade arbetstagare inom byggverksamhet får ett skydd för att minimilönen ska säkerställas. Skyddet ska bestå i ett entreprenörsansvar i ett led på så sätt att den som kan bli ansvarig är den entreprenör till vilken de utstationerade arbets- tagarnas arbetsgivare är en direkt underentreprenör. Utredningen kan konstatera att arbetsgivarsidan och arbetstagarsidan inte är överens om ett entreprenörsansvar ska införas i svensk rätt och hur det i sådant fall ska utformas. Tillämpningsdirektivet och utstationeringsdirektivet ska säkerställa ett skydd för och information om bl.a. minimilön i förhållande till ut- stationerade arbetstagare och utländska tjänsteleverantörer. minimilön i är oklart. I finns inga lagregler om minimi- Eventuella bestämmelser om minimilön återfinns i kollektivavtal. Den svenska arbetsmarknadsmodellen innebär att huvudansvaret för bestämmandet av framför allt lönevillkor överlåts till arbetsmarknadens parter utan statlig inblandning. Som framgår ovan under avsnittet för- bättrad tillgång till information så är information om kollektivavtalens minimilöner och anställningsvillkor inte tillräckligt transparenta och Tillämpningsdirektivets syfte är att säkerställa lön för de utstationerade arbetstagare som i många fall befinner sig långt ner i en entre- prenörskedja och som p.g.a. sin utsatta ställning har svårt att hävda sina Sådana arbetstagare kanske varken omfattas av ett kollektiv- avtal eller kan åberopa ett sådant avtal. förutsätta att villkoren regleras i ett kollektivavtal kommer entreprenörs- ansvaret inte att skydda just den grupp av arbetstagare som det avser att Enligt tillämpningsdirektivet får medlemsstaterna föreskriva striktare ansvarsbestämmelser i nationell rätt när det gäller omfattningen av ansvaret för underentreprenörer. För att utstationerade arbetstagare ska kunna åberopa sina rättigheter i det svenska systemet så bedömer utred- ningen att utstationerade arbetstagare i stället ska kunna göra gällande sin rätt till avtalad lön. Utredningen föreslår följande. Fysiska eller juridiska personer som bedriver näringsverksamhet ska kunna bli ansvariga enligt bestämmelsen om entreprenörsansvar. Det ska också gälla beställare som bedriver näringsverksamhet och som är en entreprenör. Ett entreprenörsansvar ska införas för utstationerade arbetstagare inom bygg- och anläggningsverksamhet. Entreprenörsansvaret ska kunna göras gällande i samtliga led i en entreprenörskedja och omfatta den lön som avtalats. Entreprenörsansvaret ska vara strikt på så sätt att en entreprenör inte ska kunna åberopa att rimliga kontrollåtgärder vidtagits för att gå fri från ansvar. Entreprenörsansvaret ska vara semidispositivt, dvs. genom kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbets- tagarorganisation får undantag föreskrivas i fråga om entrepre- nörsansvaret. Undantag från lagen får göras endast om det inte innebär att mindre förmånliga villkor ska tillämpas för arbetstagarna än vad som följer av tillämpningsdirektivet. Entreprenörer ansvarar för lön till utstationerade arbetstagare om arbetsgivaren inte betalar den lön som arbetstagaren har rätt till för arbete hos underentreprenör. Entreprenörens ansvar är subsidiärt i förhållande till arbetsgivaren men solidariskt för entreprenörerna. Det innebär att den utstationerade arbetstagaren, sedan denne visat att arbetsgivaren inte betalat, kan vända sig till vem som helst i entreprenörskedjan. En utstationerad arbetstagare ska först framställa sitt krav mot arbetsgivaren. Om arbetsgivaren inte betalar kravet får arbetstagaren framställa kravet mot någon annan som kan bli ansvarig i entreprenörskedjan. Kravet ska vara skriftligt. För att en utstationerad arbetstagare överhuvudtaget ska kunna veta vad denne behöver göra för att kunna göra sin rätt gällande så behöver lämna lättillgänglig information till den utstationerade arbetstagaren om hur denne ska göra. Sammanfattningsvis innebär utredningens förslag att utstationerings- lagen kompletteras med en bestämmelse som innebär att för ut- stationerade arbetstagare kan annan än arbetsgivaren vara ansvarig för den utstationerades lön. Entreprenörernas ansvar gäller först sedan det konstaterats att den utstationerade arbetstagaren inte fått lön från sin arbetsgivare. Den utstationerade arbetstagaren kan då vända sig till någon annan i entreprenörskedjan. Utredningen har också i uppdrag att bedöma vad som kan vara andra Utredningen bedömer att annan lämplig åtgärd kan vara bestämmelser i ett entreprenadavtal om a)skyldighet att innehålla viss del av kontraktssumman till säkerhet för arbetstagarnas löner, och b)prisavdrag eller vite för det fall underentreprenören inte betalar lön till arbetstagarna. Lagförslag i betänkandet (SOU 2015:38) Förslag till lag om ändring i lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare Härigenom föreskrivs11 i fråga om lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare dels att 9, 9 a och 21 §§ ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 7 a och 7 b §§, samt närmast före 7 a § en ny rubrik av följande lydelse. Ansvar för lön till arbetstagare Fysisk eller juridisk person som som i en kedja av entreprenörer anlitar annan sådan person som underentreprenör för att genom- föra bygg- och anläggnings- stånd, underhålls, byggs om eller rivs, ansvarar solidariskt för lön för arbete med entreprenaden, om avtalade lönen och lägst sådan minimilön enligt 5 a §, eller i fråga arbetstagare, lön enligt 5 b §. Krav på lön som framställs mot enligt första stycket ska fram- ställas skriftligt från det att lönen förföll till betal- ning. Den mot vilken kravet framställs 1 Jfr och rådets direktiv /67/EU av om tillämpning av direktiv /71/EG om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster och om ändring av förordning (EU) nr 1024/2012 om administrativt samarbete genom informationssystemet för den inre marknaden (IMI-förordningen), i den från det att kravet fram- ställdes av arbetstagaren under- Betalning i enlighet med det från det att entreprenören fick del som har betalat lön enligt första stycket. Genom kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation får 1.undantag eller avvikelser från 7 a § föreskrivas, eller 2.föreskrivas annan lämplig åtgärd enligt artikel 12.6 i och rådets direktiv av om tillämp- ning av direktivet 96/71/EG om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster och om ändring av för- ordning (EU) nr 1024/2012 om administrativt samarbete genom informationssystemet för den inre marknaden (IMI-förordningen)2, i den ursprungliga lydelsen (tillämpningsdirektivet). En arbetsgivare som är bunden av ett sådant kollektivavtal som avses i första stycket får tillämpa avtalet även på arbetstagare som inte är medlemmar av den avtals- slutande arbetstagarorganisa- tionen om de sysselsätts i arbete som avses med avtalet. Undantag eller avvikelser från 7 a § får göras endast om detta är förenligt med tillämpnings- direktivet. Ett avtal är ogiltigt i den utsträckning det innebär att 2 EUT L 159,28.5.2014,s. 11, Celex 32014L0067. En arbetstagarorganisation ska även anmäla en kontaktperson till som kan lämna information om sådana kollektiv- avtalsvillkor som avses i 5 a eller 5 b §.En arbetstagarorganisation ska ge in sådana kollektivavtalsvillkor till som avses i 5 a eller 5 b §. mindre förmånliga villkor ska tillämpas för arbetstagarna än som följer av direktivet. Lydelse enligt förslag i del- Föreslagen lydelse betänkande 2015:13 ska vara förbindelsekontor och tillhandahålla in- formation om de arbets- och anställningsvillkor som kan bli tillämpliga vid en utstationering i . hjälpa till med information om hjälpa till med information om kan komma att krävas med stöd av stridsåtgärder enligt 5 a eller 5 b § eller som annars kan komma att bli 5 a eller 5 b § eller som annars kan komma att bli tillämpliga. ska samarbeta med motsvarande förbindelsekontor i andra länder inom EES och i . Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela före- skrifter om vad informationen enligt första och andra stycket ska inne- hålla och hur informationen ska vara. 9 a §4 En arbetstagarorganisation ska ge in sådana kollektivavtalsvillkor till som organi- sationen kan komma att kräva med stöd av stridsåtgärder enligt 5 a eller 5 b §. 3Senaste lydelse 2012:857. 4Senaste lydelse 2012:857. Lydelse enligt förslag i del- Mål om tillämpningen av första eller tredje stycket samt 7 § första eller tredje stycket samt 7 handläggs enligt lagen (1974:371) och 7 a §§ handläggs enligt lagen om rättegången i arbetstvister. I dessa mål tillämpas – 33 § semesterlagen (1977:480) – 33 § semesterlagen(1977:480) – 23 § andra – 23 § andra – 9 § lagen (2002:293) om för- – 9 § lagen (2002:293) om för- bud mot diskriminering av deltids- bud mot diskriminering av deltids- arbetande arbetstagare och arbets- arbetande arbetstagare och arbets- tagare med tidsbegränsad anställ- tagare med tidsbegränsad anställ- ning om preskription m.m., och ning om preskription m.m., och – 6 kap. 2–5, 8, 10 och 11 §§ 2–5, 8, 10 och 11 §§ diskrimineringslagen (2008:567) diskrimineringslagen (2008:567) om bevisbörda, rätt att föra talan om bevisbörda, rätt att föra talan Vid utstationering av uthyrda arbetstagare tillämpas även 16 § tredje och fjärde styckena lagen (2012:854) om uthyrning av arbetstagare. Talan får föras vid tingsrätten i ort där arbetstagaren är eller har varit utstationerad. Det som sägs i denna paragraf gäller inte vid talan mot en arbetsgivare som har sin hemvist i ett land utanför EES och . 1.Denna lag träder i kraft . 2.Pågår utstationering vid ikraftträdandet ska 7 a § tillämpas för den tid utstationeringen pågår därefter. 5 Paragrafen fick sin nuvarande beteckning genom 2013:351. Förteckning av remissinstanserna (SOU 2015:38) Remissinstanser som har gett in yttrande , , Kammarrätten i , För- valtningsrätten i , Justitiekanslern, ombudsmän, , , , Data- inspektionen, , , , , Transportstyrelsen, Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, , , , , , , , , Arbetsdomstolen, Diskriminerings- ombudsmannen, , , , , (), (), (Juridiska fakulte- ten), (transporträtt), för europapolitiska studier, , , , Kommuner och Landsting, , Akademikers , i , Fastigo, , och Kommunala Företagens . Remissinstanser som har inbjudits men inte har gett in något yttrande , (Business ), , International Chamber of Commerce , Arbetsgivaralliansen, Bankinstitutens Arbetsgivare- organisation, – organisationer och . Övriga som har yttrat sig Sammanfattning av promemorian (Ds 2016:6) Utredningen om nya utstationeringsregler har i två betänkanden lämnat förslag på hur och rådets direktiv /67/EU av om tillämpning av direktiv /71/EG om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster och om ändring av förordning (EU) nr 1024/2012 om administrativt samarbete genom informationssystemet för den inre marknaden (IMI-förordningen), tillämpningsdirektivet, ska genomföras i svensk rätt (SOU 2015:13 och SOU 2015:38). I denna promemoria görs kompletterande överväganden och lämnas från utredningen delvis avvikande förslag rörande rätt till kollektivavtalsvillkor, entreprenörsansvar och behörighet för svensk domstol. Övriga delar av utredningens förslag till genomförande av tillämpningsdirektivet berörs inte i denna promemoria. Promemorians förslag, som bedöms vara förenliga med , är i huvudsak följande. Enligt förslaget ska en utstationerad arbetstagare ha rätt till arbets- och anställningsvillkor enligt ett kollektivavtal som arbetsgivaren i för- hållande till en svensk arbetstagarorganisation är bunden av, oavsett om arbetstagaren är medlem i den avtalsslutande arbetstagarorganisationen eller inte. Detta ska gälla för den tid som en utstationering pågår eller har pågått och för arbete som kollektivavtalet är tillämpligt på. Med denna rätt ska följa de skyldigheter som är kopplade till villkoren. Ett avtal ska vara ogiltigt i den mån det upphäver eller inskränker en utstationerad arbetstagares rätt till kollektivavtalsvillkor. Rätten till kollektivavtalsvillkor ska gälla oavsett vilken lag som annars gäller. Utstationerade arbetstagares rätt till villkor enligt svenska kollektiv- avtal ska gälla samtliga arbets- och anställningsvillkor enligt kollektiv- avtalet utan begränsning till sådana villkor som får krävas med stöd av stridsåtgärder enligt 5 a § första stycket eller 5 b § första stycket lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare, utstationeringslagen. I mål om utstationerade arbetstagares rätt till arbets- och anställnings- villkor enligt svenska kollektivavtal ska de preskriptionsbestämmelser gälla som skulle ha tillämpats om talan avsett en inhemsk arbetstagare. Vid tillämpningen av preskriptionsbestämmelserna i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet ska 66 § andra stycket vara tillämpligt när den utstationerade arbetstagaren inte är medlem i den avtalsslutande arbetstagarorganisationen. Ett entreprenörsansvar ska införas I artikel 12 i tillämpningsdirektivet behandlas vad som kan betecknas som ett entreprenörsansvar, nämligen, något förenklat, att en entreprenör (uppdragsgivare) kan hållas ansvarig för lön till en arbetstagare hos en Av artikel 12.2 i tillämpningsdirektivet följer att det ska införas ett entreprenörsansvar i byggbranschen. I artikel 12.6 i tillämpningsdirektivet ges en möjlighet att i stället för ett entreprenörs- ansvar vidta andra lämpliga åtgärder. Det ska enligt förslaget införas ett entreprenörsansvar. Möjligheten i tillämpningsdirektivet att i stället för ett entreprenörsansvar vidta andra lämpliga åtgärder ska alltså inte användas. Förslaget till ett entreprenörsansvar innebär i huvudsak följande. Om en arbetsgivare som anlitas som underentreprenör för att genom- föra ett entreprenadavtal inte betalar lön till en utstationerad arbetstagare, ska arbetsgivarens uppdragsgivare och uppdragsgivare i tidigare led solidariskt ansvara för den lön som arbetsgivaren skulle ha betalat. Entreprenörsansvaret ska bara gälla näringsidkare. Entreprenörsansvaret ska gälla inom bygg- och anläggningsverksamhet och det ska bara gälla i förhållande till utstationerade arbetstagare. Entreprenörsansvaret ska gälla lön för arbete i underentreprenaden. Det ska vara fråga om sådan lön som den utstationerade arbetstagaren har rätt till enligt ett kollektivavtal som arbetsgivaren i förhållande till en svensk arbetstagarorganisation är bunden av. Lönen ska avse tid som en ut- stationering pågår eller har pågått och arbete som kollektivavtalet är tillämpligt på. Entreprenörsansvaret ska vidare gälla sådan lön som arbetsgivaren inte betalat på lönefordrans förfallodag och arbetstagaren inte fått ersättning för på annat sätt. Entreprenörsansvaret ska vara primärt på så sätt att arbetstagaren ska kunna rikta krav mot en entreprenör högre upp i en entreprenadkedja utan att först ha försökt få betalt av arbetsgivaren. Bestämmelserna om entreprenörsansvar ska gälla oavsett vilken lag som annars gäller. Det följer av allmänna fordringsrättsliga principer att en uppdragsgivare, mot vilken krav om entreprenörsansvar framställs av en arbetstagare, har regressrätt mot arbetsgivaren och mot övriga uppdragsgivare som om- fattas av entreprenörsansvaret. En arbetsgivares eller en uppdragsgivares regressansvar som kan ha aktualiserats genom att någon fullgör sitt entreprenörsansvar ska också omfatta skatt och avgifter till det allmänna. En uppdragsgivares entreprenörsansvar ska upphöra om inte denne får ett skriftligt krav om ansvaret från det att arbetstagarens lön förföll till betalning. Entreprenörsansvaret ska även upphöra om talan om sådant ansvar inte väcks från det att lönen förföll till betalning. En uppdragsgivares regressansvar som kan ha aktualiserats genom att någon som omfattas av entreprenörsansvaret fullgör mer än sin andel av arbetstagarens anspråk ska upphöra om inte talan om sådant ansvar väcks från det att anspråket fullgjordes. En uppdragsgivare som ett krav om entreprenörsansvar har framställts mot ska och senast från det att uppdragsgivaren fick kravet underrätta övriga uppdragsgivare som om- fattas av entreprenörsansvaret. Om uppdragsgivaren inte gör detta ska den inte ha någon regressrätt mot den eller de uppdragsgivare som inte En uppdragsgivare som har vidtagit rimliga kontrollåtgärder och som inte inser eller har skälig anledning att anta att arbetsgivaren underlåter att fullgöra sin skyldighet att betala lön, ska inte vara ansvarig enligt entre- prenörsansvaret och ska inte heller ha något sådant regressansvar som kan ha aktualiserats genom att någon som omfattas av entreprenörs- ansvaret fullgör mer än sin andel av arbetstagarens anspråk. I promemorian föreslås att ett avtal ska vara ogiltigt i den mån det av- viker från reglerna om entreprenörsansvar, men att det ska vara möjligt att avvika från reglerna genom kollektivavtal som har slutits eller god- känts av en central arbetstagarorganisation, om det är förenligt med I promemorian presenteras också ett tänkbart alternativt förslag, nämligen en ordning där avtal är ogiltiga i den mån de upphäver eller inskränker en utstationerad arbetstagares rättigheter enligt reglerna om entreprenörsansvar eller är oförenliga med tillämpningsdirektivet. Förhållande till annan lagstiftning I promemorian görs bedömningen att förslaget om entreprenörsansvar inte föranleder några författningsändringar när det gäller ansvar för skatter och avgifter till det allmänna eller reglerna om lönegaranti. Behörighet för svensk domstol Det föreslås att det ska regleras särskilt att svensk domstol är behörig i mål om utstationerade arbetstagares rätt till arbets- och anställnings- villkor enligt svenska kollektivavtal och i mål om utstationerade arbets- tagares krav om entreprenörsansvar. Mål om utstationerade arbetstagares rätt till arbets- och anställnings- villkor enligt svenska kollektivavtal ska handläggas enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister. Mål om utstationerade arbetstagares krav om entreprenörsansvar ska handläggas enligt lagen om rättegången i arbetstvister, om tvisten är en arbetstvist, och i annat fall enligt bestämmelser om tvistemål där förlikning om saken är tillåten. När målet rör en arbetstagares krav ska talan få föras vid tingsrätten i ort där arbetstagaren är eller har varit utstationerad. De föreslagna ändringarna i utstationeringslagen ska träda i kraft . Vid pågående utstationering ska bestämmelsen i 5 c § om rätt för ut- stationerade arbetstagare till arbets- och anställningsvillkor enligt svenska kollektivavtal tillämpas för tid från och med ikraftträdandet. Bestämmelserna i 7 a–g §§ om entreprenörsansvar ska inte tillämpas på fordringar till följd av entreprenadavtal som den ursprungliga beställa- ren av entreprenaden har ingått före ikraftträdandet. Lagförslag i promemorian (Ds 2016:6) Förslag till lag om ändring i lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare Härigenom föreskrivs1 i fråga om lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare dels att 21 § ska ha följande lydelse, dels att rubriken närmast efter 9 a § ska sättas närmast före 21 §, dels att det ska införas tio nya paragrafer, 5 c, 7 a–, 22 och 23 §§, och närmast före 7 a § en ny rubrik av följande lydelse. har rätt till arbets- och an- ställningsvillkor enligt ett kol- förhållande till en svensk arbets- Detta gäller för den tid som en utstationering pågår eller har pågått och för arbete som kollek- tivavtalet är tillämpligt på. denna rätt följer de skyldigheter som är kopplade till villkoren. Ett avtal är ogiltigt i den mån det upphäver eller inskränker en heter enligt första stycket. vilken lag som annars gäller. Entreprenörsansvar enligt 7 b– 1 Jfr och rådets direktiv /67/EU av om tillämpning av direktiv /71/EG om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster och om ändring av förordning (EU) nr 1024/2012 om administrativt samarbete genom informationssystemet för den inre marknaden (IMI- förordningen), i den ursprungliga lydelsen. §§ gäller inom bygg- och an- läggningsverksamhet där bygg- nader eller anläggningar uppförs, sätts i stånd, underhålls, byggs om eller rivs. Bestämmelserna i första stycket och 7 b–§§ gäller oavsett vilken lag som annars gäller. Om en arbetsgivare som anlitas som underentreprenör för att genomföra ett entreprenadavtal inte betalar lön till en ut- stationerad arbetstagare, ansvarar arbetsgivarens uppdragsgivare och uppdragsgivare i tidigare led, ifall de är näringsidkare, so- lidariskt för den lön som arbets- givaren skulle ha betalat (entre- prenörsansvar). Entreprenörsansvaret gäller lön för arbete i underentreprenaden som den utstationerade arbets- tagaren har rätt till enligt 5 c §, men som arbetsgivaren inte betalat på lönefordrans förfallodag och arbetstagaren inte fått ersättning för på annat sätt. En uppdragsgivares entrepre- nörsansvar upphör om inte denne får ett skriftligt krav om ansvaret från det att arbetstagarens lön förföll till betalning. Entreprenörsansvaret upphör även om talan om sådant ansvar inte väcks inom tolv måna- der från det att lönen förföll till betalning. En uppdragsgivares regress- ansvar som kan ha aktualiserats genom att någon som omfattas av entreprenörsansvaret fullgör mer än sin andel av arbetstagarens anspråk upphör om inte talan om sådant ansvar väcks från det att anspråket fullgjordes. En uppdragsgivare som ett krav om entreprenörsansvar har fram- ställts mot ska och senast från det att uppdragsgivaren fick kravet underrätta övriga uppdragsgivare som omfattas av entreprenörs- ansvaret. Om uppdragsgivaren inte gör detta har den inte någon regress- rätt mot den eller de uppdrags- givare som inte har underrättats. En arbetsgivares eller en uppdragsgivares regressansvar som kan ha aktualiserats genom att någon fullgör sitt entrepre- nörsansvar omfattar också skatt och avgifter till det allmänna. En uppdragsgivare som har vidtagit rimliga kontrollåtgärder och som inte inser eller har skälig anledning att anta att arbets- givaren underlåter att fullgöra sin skyldighet att betala lön, är inte ansvarig enligt entreprenörs- ansvaret och har inte heller något sådant regressansvar som kan ha aktualiserats genom att någon som omfattas av entreprenörsansvaret fullgör mer än sin andel av arbetstagarens anspråk. Ett avtal är ogiltigt i den mån det avviker från 7 a § första stycket eller någon av 7 b–7 f §§. Genom kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation får det dock göras avvikelser från 7 a § första stycket och 7 b–7 f §§, om det är förenligt med Europa- parlamentets och rådets direktiv /67/EU av om tillämpning av direktiv