prop · H5034 · 2017-09-27 00:00:00 — tionen är behörig myndighet enligt förordningen om referensvärden. Genom att utses till behörig myndighet får inspek- tionen de befogenheter som den behöriga myndigheten har direkt med stöd av förordningen, t.ex. när det gäller auktorisation av administratörer Detta följer av att förordningen är direkt tillämplig i 2017/18:4 7 Prövning av ärenden enligt förordningen 7.1Auktorisation och registrering av administratörer I förordningen om referensvärden ställs det krav på att en fysisk eller juridisk person som har för avsikt att agera som administratör av referensvärden ska ansöka om auktorisation eller registrering hos den behöriga myndighet som utsetts i den medlemsstat där personen är belägen (artikel 34.1). Med den medlemsstat där den fysiska eller juridiska personen är belägen avses, när det gäller juridiska personer, det land där personen har sitt säte eller annan officiell adress, och för en fysisk person det land där personen har sin skatterättsliga hemvist (artikel 3.1.28). Kravet på auktorisation eller registrering av administratörer innebär att en verksamhet som uppfyller rekvisiten i definitionen av en administratör enligt förordningen (artikel 3.1.6) får drivas endast av en auktoriserad eller registrerad administratör. Att kravet på ansökan om auktorisation eller registrering uppstår redan när en person har för avsikt att agera som administratör innebär vidare att en sådan ansökan ska göras innan personen inleder sin verksamhet (artikel 34.1). I förordningen anges de förhållanden som avgör när en ansökan ska avse en registrering eller en auktorisation (artikel 34.1). Avsikten är att auktorisation och registrering ska vara två olika förfaranden och att auktorisation ska kräva en mer omfattande bedömning av administratörens ansökan (skäl 48). Utgångspunkten är att den som tillhandahåller eller avser att tillhandahålla index som används eller är avsedda att användas som referensvärden i den mening som avses i förordningen ska ansöka om auktorisation (artikel 34.1 a). För två situationer gäller dock den mindre omfattande tillståndsprocessen i form av registrering (artikel 34.1 b och c). För det första är det tillräckligt att en administratör ansöker om registrering om denne uteslutande tillhandahåller eller avser att tillhandahålla sådana index som skulle kunna bedömas som icke-signifi- kanta referensvärden (artikel 34.1 c). Förordningen gör det vidare möjligt för enheter under tillsyn att under vissa förutsättningar ansöka om registrering i stället för auktorisation, även om tillhandahållandet inte uteslutande avser eller kommer att avse index som är att bedöma som icke-signifikanta referensvärden. Förutsättningarna för detta är att tillhandhållandet av ett referensvärde inte hindras av den sektorsdisciplin som gäller för enheten under tillsyn, och att inget av de index som tillhandahålls skulle kunna räknas som ett kritiskt referensvärde (artikel 34.1 b). 7.2 Referensvärden från ett tredjeland En administratör från ett tredjeland får under vissa förutsättningar till- handahålla referensvärden för användning inom EU (artikel 30). ett sådant referensvärde ska få användas av enheter under tillsyn inom unionen krävs bl.a. att kommissionen har antagit ett beslut om likvärdig- Prop. 2017/18:4 het (artikel 30.1 a). Fram till dess kommissionen har fattat ett beslut om likvärdighet får ett referensvärde som tillhandhålls av en administratör i ett tredjeland användas av enheter under tillsyn i unionen om administratören får ett s.k. förhandserkännande (artikel 32.1). Villkoren för att få ett förhandserkännande anges i förordningen och innebär bl.a. att administratören måste uppfylla alla krav i förordningen med undantag för vissa specifika regler, t.ex. reglerna om obligatorisk administration av kritiska referensvärden (artikel 32.2). En administratör som avser att inhämta ett förhandserkännande ska ansöka om erkännande hos den behöriga myndigheten i sin referensmedlemsstat (artikel 32.5). Vilken medlemsstat som är referensmedlemsstat bestäms utifrån flera i förordningen angivna kriterier (artikel 32.4). Om administratören t.ex. ingår i en grupp i vilken det ingår en enhet under tillsyn som har sitt säte i en medlemsstat blir den medlemsstaten referensmedlemsstat. Referensvärden som tillhandahålls utanför EU kan också användas i unionen efter ett förfarande för godkännande (artikel 33). En administratör i unionen som är auktoriserad eller registrerad i enlighet med förordningen får hos sin relevanta behöriga myndighet ansöka om godkännande av ett referensvärde, eller familj av referensvärden, för användning i unionen (artikel 33.1 första stycket). En motsvarande möjlighet finns också för vissa andra enheter under tillsyn. Förordningen anger detaljerade krav som måste uppfyllas för att en administratör eller annan enhet under tillsyn ska få tillhandahålla referensvärden från ett tredjeland (artikel 33.1 första stycket). Kraven innebär bl.a. att administratören eller enheten under tillsyn som ansöker om godkännande har verifierat och fortlöpande för sin behöriga myndighet kan visa att tillhandahållandet av det referensvärde eller den familj av referensvärden som är föremål för godkännandet uppfyller, på obligatorisk eller frivillig basis, krav som är minst lika strikta som kraven i förordningen (artikel 33.1 första stycket a). Därutöver krävs att det finns ett objektivt skäl dels till att erbjuda referensvärdet, eller familjen av referensvärden, dels för att godkänna dessa referensvärden för användning i unionen (artikel 33.1 första stycket c). Avgifter för prövning av ärenden Regeringens förslag: ska få ta ut avgifter för prövning av ansökningar, anmälningar och underrättelser enligt förordningen om referensvärden. Regeringen får meddela föreskrifter om avgifterna. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot anser dock att det finns behov av förtydliganden i fråga om myndighetens möjligheter att ta ut årliga avgifter för finan- siering av dess verksamhet. för att möjliggöra uttag av årliga avgifter för finansiering av inspek- tionens verksamhet med anledning av förordningen om referensvärden lämnas i ett annat sammanhang. 2017/18:4 Skälen för regeringens förslag: verksamhet finansieras dels via anslag på statens budget, dels via avgifter för prövning av ansökningar och anmälningar. De företag som står under tillsyn betalar avgifter till inspektionen enligt förordningen (2007:1135) om årliga avgifter för finansiering av verksamhet. Sistnämnda avgifter ska vara proportionella mot de kostnader som inspektionen haft för tillsynen och övrig verksamhet som inte finansieras på annat sätt. Dessa avgifter får inspektionen inte behålla utan de ska redovisas mot inkomsttitel på statens budget. Avgifter som tas ut med stöd av förordningen (2001:911) om avgifter för prövning av ärenden hos får inspektionen behålla. Den verksamhet som kommer att bedriva till följd av förordningen om referensvärden kommer att bestå dels i prövning av ansökningar, anmälningar och underrättelser, dels i tillsyn över att förordningens regler följs. De ansökningar som kan komma att pröva är framför allt sådana ansökningar om auktorisation eller registrering av administratörer eller godkännande av referensvärden från tredjeland som beskrivs i avsnitten 7.1 och 7.2. Dessa nya arbetsuppgifter är av det slaget att de bör finansieras genom uttag av avgifter för prövning av ansökningarna. Det kan därutöver förekomma att måste göra bedömningar till följd av en underrättelse respektive ett överlämnande av en försäkran om efterlevnad från en administratör som väljer att inte tillämpa vissa regler i förordningen (artiklarna 25.3 och 26.4). Även prövningar till följd av sådana underrättelser eller anmälningar i form av överlämnande bör föranleda en avgift till inspektionen. Eftersom frågor om finansiering av tillsynen inte regleras i förordningen finns inget som hindrar att avgifter av dessa slag tas ut. Det kan också nämnas att tar ut avgifter för ärenden som har anknytning till olika EU-förordningar (se t.ex. 4 kap. 4 § lagen [2013:287] med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister). Regeringen bör få meddela föreskrifter om avgifterna. förutsätter att det i ett annat sammanhang kommer att lämnas lagförslag som gör det möjligt för inspektionen att ta ut årliga avgifter för finansiering av myndighetens verksamhet med anledning av förordningen. Regeringen konstaterar att det i denna proposition inte lämnas några förslag när det gäller de tillsyns- och sanktionsbefogenheter som den behöriga myndigheten ska ha enligt förordningen om referensvärden. De befogenheter som den behöriga myndigheten har direkt med stöd av förordningen och som därmed kan använda är också högst begränsade. Frågan om de företag som kommer att stå under tillsyn enligt förordningen om referensvärden ska betala årliga avgifter för finansiering av verksamhet behandlas därför inte i denna proposition. Regeringen avser att återkomma till den frågan i samband med de förslag till ytterligare bestämmelser som krävs med anledning av förordningen som kommer att lämnas (se avsnitt 5.1). Regeringens förslag: beslut enligt den nya lagen med kompletterande bestämmelser till förordningen om referens- värden och förordningen om referensvärden ska få överklagas till Prövningstillstånd ska krävas vid över- klagande till kammarrätten. får bestämma att följande beslut ska gälla – Återkallelse eller tillfälligt upphävande av auktorisation eller – Återkallelse eller tillfälligt upphävande av ett erkännande av en administratör i ett tredjeland. – Upphävande av ett godkännande av ett referensvärde från ett Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: De förvaltningsbeslut som aktuali- seras enligt den föreslagna nya lagen med kompletterande bestämmelser till förordningen i denna proposition är beslut om avgifter för ansökningar, anmälningar och underrättelser enligt förord- ningen om referensvärden. Sådana förvaltningsbeslut bör kunna över- Allmänt inom finansmarknadsområdet gäller att sådana beslut av som får överklagas prövas av allmän förvaltnings- domstol, med krav på prövningstillstånd vid överklagande till kammar- Detta bör även gälla för beslut enligt den nya kommer även i egenskap av behörig myndighet att kunna fatta beslut med direkt stöd av förordningen om referensvärden. Det gäller exempelvis beslut om auktorisation eller registrering av en administratör samt återkallelse eller tillfälligt upphävande av en sådan auktorisation eller registrering (artiklarna 34.6 och 35.1). om referensvärden innehåller inte några regler om överklaganden. förvaltningsbeslut som fattas med direkt stöd av förordningen bör få överklagas till allmän förvaltningsdomstol på samma sätt som beslut enligt den nya lagen. Det är inte lämpligt att det i lag anges vilka beslut enligt den nya lagen eller förordningen om referensvärden som får överklagas till allmän Frågan om vilka beslut som får överklagas i stället bedömas i enlighet med allmänna förvaltningsrättsliga principer, vilket är det vanliga på finansmarknadsområdet. Vidare bör få bestämma att vissa beslut enligt för- ordningen om referensvärden ska gälla . bör finnas när det gäller de beslut om återkallelse eller tillfälligt upp- hävande av olika tillstånd som den behöriga myndigheten kan besluta om Det gäller återkallelse eller tillfälligt upphävande av en administratörs auktorisation eller registrering (artikel 35.1), åter- kallelse eller tillfälligt upphävande av ett erkännande av en administratör 2017/18:4 i ett tredjeland (artikel 32.8) och upphävande av ett godkännande för en administratör eller annan enhet under tillsyn att tillhandahålla ett referensvärde från ett tredjeland (artikel 33.6). Regeringens förslag: I lagen om värdepappersfonder, lagen om bank- och finansieringsrörelse och lagen om värdepappersmarknaden ska det göras följdändringar i bestämmelserna om kvalificerade innehav när det gäller hänvisningarna till lagen om handel med finansiella instrument. Skälen för regeringens förslag: I lagen om värdepappersfonder, lagen om bank- och finansieringsrörelse och lagen om värdepappersmarknaden finns bestämmelser om s.k. kvalificerade innehav i finansiella företag som regleras i de lagarna. De innebär att om ett förvärv av aktier eller andelar i företaget skulle medföra att förvärvarens sammanlagda innehav blir kvalificerat, krävs tillstånd av för förvärvet. gör då en s.k. ägarprövning. I nämnda lagar finns hänvisningar till bestämmelser i lagen om handel med finansiella instrument om hur ett kvalificerat innehav ska beräknas (1 kap. 5 a § lagen om värdepappersfonder, 1 kap. 5 a § lagen om bank- och finansieringsrörelse och 1 kap. 1 a § lagen om värdepappersmarknaden). Den nu aktuella bestämmelsen i lagen om handel med finansiella instrument har emellertid ändrats. Den ändringen trädde i kraft (prop. 2015/16:26, bet. 2015/16:FiU14, rskr. 2015/16:95 och SFS 2015:958). Av förbiseende gjordes det i det sammanhanget inte några följdändringar i de bestämmelser i nämnda lagar som innehåller hänvisningar till den bestämmelsen. Följdändringarna bör därför göras i detta sammanhang. När det gäller lagen om värdepappersfonder och lagen om värdepappersmarknaden har det gjorts andra ändringar i de nu aktuella bestämmelserna (prop. 2016/17:162, bet. 2016/17:FiU35, rskr. 2016/17:353). De ändringarna träder i kraft och det är därför lämpligt att ändringarna görs i de lagarna (lagen [2017:679] om ändring i lagen [2007:528] om värdepappersmarknaden respektive lagen [2017:690] om ändring i lagen [2004:46] om värdepappersfonder). Regeringens förslag: Den nya lagen med kompletterande bestämmelser till förordningen om referensvärden och ändringen i lagen om bank- och finansieringsrörelse ska träda i kraft . Ändringarna i lagen om värdepappersfonder och lagen om värdepappersmarknaden ska träda i kraft . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag när det gäller den nya lagen med kompletterande bestämmelser till förordningen om referensvärden. I promemorian föreslås inte några ändringar i andra lagar. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag: Förordningen om referensvärden trädde i kraft dagen efter att den offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning, dvs. , och ska tillämpas fr.o.m. (artikel 59). Vissa av reglerna i förordningen ska dock tillämpas för förordningens ikraftträdande. Dessa regler förutsätter att medlemsstaterna har utsett en behörig myndighet som kan utföra vissa uppgifter enligt förordningen. har uppfyllt kravet på att utse en behörig myndighet genom den ändring i förordningen med instruktion för som nämns i avsnitt 6. inträder således skyldigheter för enskilda i i enlighet med förordningens materiella bestämmelser, t.ex. skyldigheten för administratörer att ansöka om auktorisation eller registrering. Den föreslagna nya lagen med kompletterande bestämmelser till förordningen om referensvärden bör därför träda i kraft . Det bör dock noteras att förordningen om referensvärden innehåller vissa övergångsbestämmelser (artikel 51). Av särskilt intresse i det sammanhanget är att de indexleverantörer som tillhandahöll ett referensvärde dagen för förordningens ikraftträdande () kan avvakta med att ansöka om auktorisation eller registrering till (artikel 51.1). En indexleverantör får också fortsätta att tillhandahålla ett befintligt referensvärde fram till nämnda datum eller till dess att en ansökan om auktorisation eller registrering har avslagits. Ett sådant referensvärde får också användas av enheter under tillsyn (artikel 51.3). Förordningen föreskriver också en övergångsordning enligt vilken även andra personer än enheter under tillsyn under vissa förutsättningar ska kunna registreras i stället för att auktoriseras av den behöriga myndigheten, trots att personen inte uteslutande tillhandahåller eller avser att tillhandahålla index som skulle kunna räknas som icke-signifikanta referensvärden (artikel 51.2 första stycket, se även avsnitt 7.1). Den behöriga myndigheten får fram till besluta att registrera en indexleverantör som administratör även om denna inte är en enhet under tillsyn under förutsättning att indexleverantören inte tillhandahåller ett kritiskt referensvärde och den behöriga myndigheten på skälig grund är medveten om att det eller de index som indexleverantören tillhandahåller inte är vanligt förekommande, i den mening som avses i förordningen, vare sig i den medlemsstat där indexleverantören är belägen eller i andra medlemsstater. Kommissionen ges också befogenhet att under vissa förutsättningar förlänga fr.o.m. (artikel 54.3). Övergångsbestämmelserna i förordningen om referensvärden medför inte något behov av övergångsbestämmelser i den nya lagen med kompletterande bestämmelser till förordningen. Även ändringen i lagen om bank- och finansieringsrörelse bör träda i kraft . Ändringarna i lagen om värdepappersfonder 2017/18:4 och lagen om värdepappersmarknaden ska enligt förslaget i denna proposition göras i ändringar i de båda lagarna som redan har utfärdats och som träder i kraft (se avsnitt 9). I svensk rätt finns inte några särskilda bestämmelser om tillhandahållande av referensvärden, rapportering av dataunderlag och användning av referensvärden. Förordningen om referensvärden ska tillämpas fr.o.m. och medför i sig olika konsekvenser för indexleverantörer och de som levererar underlag till sådana index samt för användare av sådana index. Eftersom konsekvenserna för dessa subjekt följer direkt av förordningen om referensvärden hänvisas i den delen till kommissionens konsekvensanalys beträffande sitt förslag till förordningen om referensvärden (SWD[2013] 336/2). I avsnitt 10 redogörs för de konsekvenser som förslagen i denna proposition medför. 11.2Förslagens syfte och alternativa lösningar Syftet med förslagen i denna proposition är, som ett första steg, att föreslå de lagändringar som bedöms nödvändiga för att förordningen om referensvärden ska kunna tillämpas i fr.o.m. . Syftet är också att de kostnader som uppstår för i samband med de olika prövningar som myndigheten ska göra enligt förordningen inte ska belasta statsfinanserna. Förordningen förutsätter att vissa ytterligare åtgärder vidtas i nationell rätt, t.ex. ska medlemsstaterna införa bestämmelser om sanktioner för överträdelser av förordningens regler. Förslag till de ytterligare lagstiftningsåtgärder som krävs i svensk rätt med anledning av förordningen och konsekvenserna av de förslagen kommer att behandlas . När det gäller alternativa lösningar begränsar sig förslagen i proposition i huvudsak till det som är nödvändigt med hänsyn till att förordningen ska börja tillämpas . Det torde inte finnas några alternativa lösningar som skulle vara lämpliga när det gäller de åtgärder som föreslås i denna proposition. Kostnader och andra konsekvenser Förordningen om referensvärden kan förväntas bidra till ökad finansiell stabilitet genom krav på genomlysning av index som används som referensvärden på finansmarknaden. De potentiella vinsterna för sam- hället av ökad finansiell stabilitet är mycket stora. inspektionen redan har utsetts till behörig myndighet kan inspektionen använda de befogenheter för den behöriga myndigheten som följer direkt Att är behörig myndighet, och i Prop. 2017/18:4 denna proposition föreslås vara det även i fortsättningen, innebär att inspektionen måste pröva de ansökningar, anmälningar och underrättelser som kan göras enligt förordningen. Det kommer att innebära en ökad arbetsbörda för . Eventuella ökade kostnader ska tas inom befintliga ramar. De personer som lämnar ansökningar, anmälningar eller underrättelser som ska prövas av kommer dock att få betala en avgift som motsvarar de kostnader har för prövningen av ärendet. påpekar att arbetet med tillsynen enligt förordningen om referensvärden kommer att innebära kostnader motsvarande en årsarbetskraft och att kostnaderna inte bedöms kunna hanteras inom befintliga budgetramar. Regeringen konstaterar att det i denna proposition inte lämnas några förslag när det gäller de tillsyns- och sanktionsbefogenheter som den behöriga myndigheten ska ha enligt förordningen om referensvärden. Några kostnader av betydelse för tillsynen enligt förordningen kan därför inte förväntas uppstå med anledning av förslagen i denna proposition. De eventuella ökade kostnader som kan uppkomma ska hanteras inom befintliga budgetramar. Möjligheten att överklaga olika beslut enligt förordningen om referensvärden och den föreslagna nya lagen kan inte förväntas medföra någon märkbar ökning av antalet mål hos allmän förvaltningsdomstol. kommer endast att fatta ett fåtal beslut med anledning av förordningen. De eventuella ökade kostnader som kan uppkomma med anledning av förslagen i denna proposition ska därför hanteras inom befintliga budgetramar. Förslagen i proposition medför inte några ytterligare konsekvenser för stat, kommuner, landsting, företag eller enskilda. 12.1Förslaget till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden Inledande bestämmelser 1 § I första stycket anges den EU-rättsakt som lagen kompletterar. I andra stycket klargörs att termer och uttryck i lagen har samma betydelse som i EU-förordningen. Hänvisningarna i lagen till EU-förordningen är utformade på så sätt att de avser EU-förordningen i den gällande lydelsen, s.k. dynamisk hänvisning. Övervägandena finns i avsnitt 5. Paragrafen innebär att , för svenskt vidkommande, är den behöriga myndighet som avses i EU-förordningen. Övervägandena finns i avsnitt 6. Paragrafen innehåller bestämmelser om sådana avgifter som får ta ut för prövning av de ärenden som kan bli aktuella enligt EU-förordningen. Enligt första stycket får ta ut avgifter för prövning av sådana ansökningar, anmälningar och underrättelser som ett företag eller någon annan ska eller kan göra enligt EU-förordningen. De ansökningar som kan komma att pröva är sådana som gäller auktorisation eller registrering av administratörer (artikel 34.6), erkännande av en administratör belägen i ett tredjeland (artikel 32.5) och ansökningar om godkännande av referensvärden från ett tredjeland (artikel 33.3). Det kan därutöver förekomma att måste göra bedömningar till följd av vissa underrättelser eller anmälningar enligt EU-förordningen. Det kan t.ex. handla om en underrättelse respektive en anmälan av en s.k. försäkran om efterlevnad från en administratör som väljer att inte tillämpa vissa regler i EU-förordningen (artiklarna 25.3 och 26.4). I de föreskrifter som regeringen föreslås få meddela kommer samtliga de slag av ärenden för vilka får ta ut avgifter att specificeras. I andra stycket bemyndigas regeringen att meddela föreskrifter om avgifterna enligt första stycket. Föreskrifter om sådana avgifter kommer att finnas i förordningen (2001:911) om avgifter för prövning av ärenden hos . Övervägandena finns i avsnitt 7.3. Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande av Finansinspek- Av första stycket följer att beslut enligt lagen och enligt EU-förordningen får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Enligt andra stycket krävs prövningstillstånd vid överklagande till Övervägandena finns i avsnitt 8. Av paragrafen följer att får bestämma att vissa beslut Denna möjlighet kan utnyttjas när det gäller de beslut om återkallelse eller tillfälligt upphävande av olika tillstånd som kan besluta om enligt EU-förordningen. Övervägandena finns i avsnitt 8. Förslaget till lag om ändring i lagen (2004:297) Prop. om bank- och finansieringsrörelse 1 kap. 5 a § Paragrafen innehåller bestämmelser om när ett innehav av aktier i ett kreditinstitut ska anses utgöra ett kvalificerat innehav.