prop · H5031 · 2017-09-20 00:00:00 — beskattning om förmånen avser vård i som inte är offentligt finansierad (privat vård) eller vård utomlands. Detta gäller även vid förmån av sjukvårdsförsäkring som finansierar sådan vård. Förmån av läkemedel vid vård utomlands ska inte heller tas upp. Utgifter för privat hälso- och sjukvård i får inte dras av. Utgifterna ska dock dras av om de avser en anställd, en enskild näringsidkare eller en del- ägare i ett svenskt handelsbolag som inte omfattas av den offentligt finansierade vården. Utgifter för hälso- och sjukvård och läkemedel utomlands ska dras av om de uppkommit vid insjuknande i samband med tjänstgöring utom- lands. För vård under en utlandssemester finns däremot ingen avdragsrätt. Grundprincipen för inkomstbeskattningen är att lön, förmåner och andra inkomster som erhålls på grund av tjänst ska tas upp som intäkt. Om ersättningen för tjänsten betalas ut i en näringsverksamhet ska kostnaden för denna dras av. Reglerna om skattefrihet för förmån av sjukvård kom till innan sjukförsäkringsreformen hade genomförts i . Det finns inget skäl att behandla förmån av privat hälso- och sjukvård skatterättsligt annorlunda än andra typer av löneförmåner som tas upp till beskatt- ning. Att slopa skattefriheten för arbetstagare och avdragsförbudet för arbetsgivare skulle öka likformigheten i skattesystemet och skapa en ökad neutralitet mellan uppbärande av kontant lön och erhållande av förmån, vilket skapar ett enklare och mer transparent skattesystem. Skattefriheten för privat hälso- och sjukvård medför också att det är förmånligt att byta ut en del av lönen mot en sådan förmån. På grund av marginaleffekten blir ett sådant byte mest för- månligt för personer vars inkomst ligger över skiktgränsen för statlig inkomstskatt. Det inne- bär t.ex. att privata operationer kan genomföras med stora skattesubventioner. Ett skifte från skattepliktig lön till skattefri förmån lönar sig även för arbetsgivaren genom att några arbets- givaravgifter inte behöver betalas. Dessa konse- kvenser var inte avsedda när reglerna infördes. Även detta motiverar ett slopande av skattefri- heten. Skattefriheten bör därför slopas för förmån av privat hälso- och sjukvård i , vilket inkluderar sjukvårdsförsäkringar som finansierar sådan vård, och för förmån av vård och läke- medel utomlands. Som en konsekvens av detta bör även avdragsförbudet slopas för sådana P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 utgifter i en arbetsgivares verksamhet. För förmån av vård och läkemedel utomlands vid insjuknande i samband med tjänstgöring utom- lands bör dock skattefriheten bestå, eftersom ett slopande skulle kunna få stora ekonomiska konsekvenser för anställda som insjuknar på tjänsteresor utomlands eller under utlandssta- tionering i länder där den svenska sjukförsäk- ringen inte ersätter vårdkostnader. Det kommande förslaget bedöms öka skatte- intäkterna med . är den beräknande effekten hälften så stor, dvs. kommer att remittera ett förslag med angivna ändringar. Regeringen avser att återkomma till med ett förslag. Det kommande förslaget bör träda i kraft . 6.8Återinförande av skattereduktion för fackföreningsavgift Regeringens bedömning: En skattereduktion för fackföreningsavgifter bör återinföras. Det kommande förslaget bör träda i kraft . Skälen för regeringens bedömning: Fackför- bundens arbete är en viktig hörnsten i den svenska arbetsmarknadsmodellen och den skattelättnad för fackföreningsavgifter som fanns tidigare bör därför återinföras. En fack- föreningsmedlem bör således medges skatte- reduktion av hans eller hennes sammanlagda avgift . Det kommande förslaget bedöms minska statens skatteintäkter med . bedöms minskningen uppgå till hälften, , till följd av att skattreduktionen bör införas . kommer att remittera ett förslag med angivna ändringar. Regeringen avser att återkomma till med ett förslag. Det kommande förslaget bör träda i kraft . P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 systemet för reseavdrag bör ses över. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen kommer att se över det nuvarande systemet för reseavdrag – något som den parlamentariska landsbygdskommittén också föreslagit. Syftet är att i högre grad gynna resor med låga utsläpp av växthusgaser och luftföro- reningar, bidra till klimatmålet för transport- sektorn 2030 och minska skattefelet kopplat till reseavdragen. Skatt på arbetsinkomster – socialavgifter m.m. infördes en tillfällig nedsättning av arbetsgivaravgifter, allmän löneavgift och särskild löneskatt för enmansföretag som anställer en person (prop. 2005/06:164, bet. 2005/06:SfU11, rskr. 2005/06:228). Reglerna skulle gälla t.o.m. . avsågs enskilda näringsidkare, handelsbolag med högst två delägare som inte hade någon anställd och aktiebolag med högst en anställd under förutsättning att denne också var delägare, eller närstående till en delägare, i bolaget. Nedsättningen innebar i huvudsak att enmansföretag under vissa förhållanden och endast behövde betala ålderspensionsavgiften på på ersättning till den första person som anställdes i företaget utöver företagaren själv. Nedsätt- ningen gällde till den del ersättningen till den ny- anställde inte översteg . 6.10Utvidgat växa-stöd till den först Lagstiftningen föregicks av att dåvarande anställda – sänkta arbetsgivar- avgifter för aktiebolag och handelsbolag 6.10.1 Ärendet och dess beredning har tagit fram promemorian Utvidgat växa-stöd för den först anställda – sänkta arbetsgivaravgifter för aktie- bolag och handelsbolag. En sammanfattning av promemorians förslag finns i bilaga 10, avsnitt 1. Promemorians lagförslag finns i bilaga 10, avsnitt 2. Förslaget har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 10, avsnitt 3. Remissvaren finns tillgängliga i (Fi2017/01270/S1). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 10, avsnitt 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 10, avsnitt 5. Regeringen har följt Lagrådets synpunkter utom såvitt avser användande av begreppet enmansföretag. Vidare har regeringen med anledning av yttrandet utvecklat resonemanget avseende hur 6 § och 7 a § i lagen (2016:1053) om särskild beräkning av vissa avgifter för enmansföretag –2021 förhåller sig till varandra. Synpunkterna behandlas i avsnitt 6.10.4 och 6.10.6 samt i författningskommentaren. Verket för näringslivsutveckling () och lämnade rapporten Den första anställningen – hinder och möjligheter för solo-företag att anställa en första person (R 2005:01). Av rapporten framgick bl.a. att det fanns få enmansföretag i som hade erfarenhet av att ha haft någon anställd. av företagen utan anställda i hade tidigare haft anställd personal. Nuteks undersökning visade emellertid att de företag som redan hade någon anställd var mer benägna att anställa ytterligare personer. Detta indikerade att när väl tröskeln att anställa den första personen var övervunnen så ökade benägenheten för företagen att anställa ytter- ligare personer . Om enmansföretag anställer en första person kan det därför vara det första steget in i en positiv spiral där antalet anställda successivt ökar i takt med att verksam- heten utvecklas. Den tillfälliga nedsättningen slopades av den förra regeringen vid utgången av 2006 (prop. 2006/07:1, bet. 2006/07:FiU1, rskr. 2006/07:9). infördes ett tillfälligt växa- stöd för enskilda näringsidkare som anställer en första person. Det tillfälliga växa-stödet innebär att enskilda näringsidkare, som inte har haft någon anställd och som anställer en person efter , bara ska betala ålderpensionsavgiften om 10,21 pro- cent på ersättningen till den anställde . Övriga arbetsgivar- avgifter, allmän löneavgift och särskild löneskatt behöver alltså inte betalas. Nedsättningen av arbetsgivaravgifterna gäller till den del ersättningen inte överstiger . Anställningen ska omfatta och en arbetstid på minst . Reglerna gäller t.o.m. (prop. 2016/17:1, bet. 2016/17:FiU1, rskr 2016/17:49). Socialavgifter och allmän löneavgift Socialavgifter tas ut för finansiering av de sociala trygghetssystemen och utgörs av arbetsgivar- avgifter och egenavgifter. Arbetsgivaravgifter betalas i första hand av arbetsgivare medan egenavgifter normalt betalas av fysiska personer som bedriver aktiv näringsverksamhet, dvs. enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag. Regler om social- avgifter finns i socialavgiftslagen (2000:980). Utöver socialavgifter ska, enligt lagen (1994:1920) om allmän löneavgift, ytterligare en avgift betalas av arbetsgivare och enskilda näringsidkare. Den allmänna löneavgiften debiteras i samband med, och på samma under- lag som, socialavgifterna. Författningstekniskt ingår den allmänna löneavgiften varken i arbets- givaravgifterna eller i egenavgifterna men eftersom den inte särskiljs i debiteringsför- farandet brukar den i dagligt tal ingå i begreppet socialavgifter. För fördelar sig avgifterna på följande sätt (se tabell 6.11). Tabell 6.11 Avgiftsnivåer 2017 P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 Särskild löneskatt på förvärvsinkomst Enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster ska särskild löneskatt betalas för vissa förvärvsinkomster. Skatten skulle i sin ursprungliga utformning tas ut på alla inkomster som inte grundar rätt till socialförsäk- ringsförmåner. Skattesatsen var beräknad så att den skulle motsvara skatteinslaget i social- avgifterna, dvs. svara mot den del av social- avgifterna som inte ger rätt till någon mot- svarande socialförsäkringsförmån. För personer som vid årets ingång fyllt och som omfattas av det reformerade ålders- pensionssystemet, dvs. är födda eller senare, gäller enligt socialavgiftslagen att bara ålderspensionsavgiften och inte övriga social- avgifter ska betalas på lön och andra avgifts- pliktiga inkomster. Av denna anledning gällde att särskild löneskatt skulle betalas på lön och annan ersättning för arbete till dessa personer. Med hänsyn till att ålderspensions- avgift betalades togs dock särskild löneskatt ut i stället för med 24,26 pro- cent enligt huvudregeln. För personer som är födda eller tidigare – som därmed inte omfattas av det reformerade ålderspensions- systemet och för vilka inga socialavgifter ska betalas – togs särskild löneskatt ut . slopades den särskilda löneskatten för personer som vid årets ingång fyllt och är födda eller senare och 2008 slopades den särskilda löneskatten även för personer födda och tidigare. ska särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster åter betalas på ersättning som ges ut till anställda som vid årets ingång har fyllt , dock med en lägre skattesats . För dessa personer tas särskild löneskatt ut på löner, arvoden, förmåner och andra ersättningar. Av förenklingsskäl är skattesatsen lika för personer som vid årets ingång har fyllt , dvs. oavsett om de omfattas av det reformerade pensions- systemet eller inte. Socialavgifterna är i principiellt hänseende för- säkringsavgifter men det faktiska försäkrings- inslaget varierar mellan försäkringsslagen och för P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 flertalet försäkringar saknas en direkt koppling mellan avgiften och förmånen. det att ändringen inträffade. Den som är skyldig att betala arbetsgivar- avgifter ska också lämna en arbetsgivar- av pensionsunderlaget, där 16 pro- I denna ska arbetsgivaravgifter centenheter går till fördelningssystemet för att En arbetsgivardeklaration ska lämnas för varje redovisningsperiod, vanligen varje betalas in till systemet för Med registreringen som underlag individuellt för varje försäkrad. respektive den egenavgiftsskyldiges del av Deklarationerna ska för de flesta arbetsgivare avgiftsinbetalningen sker i form av ålders- vara avlämnade senast den 12:e efter pensionsavgift om av avgifts- underlaget enligt socialavgiftslagen. ska vara avlämnade senast den 17:e är ett fristående försäkringssystem vid sidan av Utgående inkomst- och tilläggs- givaravgifter ska vara inbetalda till pensioner i fördelningssystemet ska löpande som deklarationen ska vara finansieras av inbetalade avgifter samt till- avlämnad, dvs. i normalfallet den 12:e gångarna i AP-fonderna. Det är konstruerat så att det ska vara finansiellt självreglerande, där I arbetsgivardeklarationen redovisas avseende eventuella anpassningar sker på förmånssidan – arbetsgivaravgifter samtliga avgiftspliktiga löner, inte genom en förändrad avgiftssats. förmåner och kostnadsavdrag. pensionen är ett fullfonderat system. dessa på underlag för fulla arbetsgivaravgifter skattefinansiering ska således ske utan systemet och reducerade avgifter, t.ex. på grund av att är helt slutet i detta avseende. princip bakom pensionssystemet är att varje skyldige räknar själv fram sina avgifter genom att intjänad pensionsrättighet ska motsvaras av en multiplicera sina respektive underlag med beslutad och inbetald avgift av en mot tillämplig avgifts- eller löneskattesats och rättigheten svarande storlek. Från summan kan den bryts kan inte systemet garantera sin långsiktiga avgiftsskyldige i vissa fall vara berättigad till kan således inte reduceras. För vilka ändamål de olika avgifter som in- flyter som socialavgifter ska användas framgår av lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter. Nedsatta socialavgifter för personer som vid årets Betalning av socialavgifter och allmän löneavgift Debitering och uppbörd av socialavgifter På ersättning till personer som vid årets ingång Den som avser att bedriva näringsverksamhet och som är skyldig reformerade pensionssystemet, dvs. att göra skatteavdrag eller betala arbetsgivar- 1938 eller senare, ska bara ålderspensionsavgiften och inte övriga socialavgifter betalas. förfarandelagen (2011:1244) anmäla sig för även för dem som betalar egenavgifter. personer som är födda eller tidigare tas inga anges bl.a. företagsform och om företagets För personer som vid årets verksamhet bedrivs på flera adresser. ingång har fyllt tas inte heller någon allmän gäller arbetsgivare anges bl.a. första datum för Däremot tas särskild löneskatt ut löneutbetalning, beräknat antal anställda och som ligger till grund för registreringen ändras Regionalt avdrag vid avgiftsberäkningen Arbetsgivare, enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag som är verksamma i vissa angivna kommuner i och västra (stödområde A) får göra avdrag vid beräkningen av socialavgifterna och den allmänna löneavgiften. Syftet med avdraget är att stimulera småföretagandet och att bidra till god service i de delar av landet som har de största geografiska lägesnackdelarna med bl.a. långa avstånd, liten hemmamarknad, sämre tillgång till service, låg befolkningstäthet och ogynnsamma klimatförhållanden. Reglerna finns i lagen (2001:1170) om särskilda avdrag i vissa fall vid avgiftsberäkningen enligt lagen (1994:1920) om allmän löneavgift och social- avgiftslagen. Bestämmelserna innebär i huvudsak att företag som är verksamma i stödområdet får göra ett avdrag av avgifts- underlaget vid beräkningen av den allmänna löneavgiften, arbetsgivaravgifterna och egen- avgifterna. För arbetsgivare uppgår avdraget till högst . För enskilda näringsidkare samt delägare i handelsbolag får avdraget uppgå till högst . Avdraget får inte tillsammans med avdraget för personer som arbetar med forskning och utveckling (se nedan) medföra att avgifterna understiger ålderspensionsavgiften. För handels- bolag gäller dessutom att det sammanlagda avdraget för samtliga delägare och anställda inte får överstiga . infördes en nedsättning av egenavgifterna för enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag i syfte att göra det mer attraktivt att starta, driva och utveckla företag (prop. 2009/10:178, bet. 2009/10:SfU16, rskr. 2009/10:278). Nedsätt- ningen uppgick till och var utformad som ett avdrag vid avgiftsberäkningen. Avdrag fick göras med högst . förstärktes nedsättningen genom att avdraget vid avgiftsberäkningen höjdes till av avgiftsunderlaget och det maximala avdrags- beloppet med till (prop. 2013/14:14, bet. 2013/14:SfU5, rskr. 2013/14:74). En förutsättning för avdrag är att överskottet av näringsverksamheten över- stiger och att den avgiftsskyldige vid årets ingång har fyllt 25 men inte . Avdraget får inte medföra att egenavgifterna understiger ålderspensionsavgiften. P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 Nedsatta arbetsgivaravgifter för personer som arbetar med forskning och utveckling infördes ett skatteincitament för forskning och utveckling (prop. 2013/14:1, bet. 2013/14:FiU1, rskr. 2013/14:56). Vid beräkningen av arbetsgivaravgifter för personer som arbetar med forskning och utveckling ska avdrag göras av avgiftsunder- laget för dessa personer. Avdraget får inte medföra att de avgifter som ska betalas under- stiger ålderspensionsavgiften. Det sammanlagda avdraget för samtliga personer som arbetar med forskning eller utveckling hos den avgifts- skyldige får inte överstiga . Vid bedömningen av avdragsrätten ska flera avgiftsskyldiga som ingår i samma koncern och som uppfyller villkoren för att få göra avdrag anses som en avgiftsskyldig. En förut- sättning för avdraget är att personerna har arbetat med forskning och utveckling i en viss utsträckning och att de vid årets ingång har fyllt 25 men inte . Allmänt om statligt stöd Artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF- fördraget) innehåller bestämmelser om statligt stöd. Artikel 107.1 i EUF-fördraget innehåller ett generellt förbud mot statligt stöd. Av artikel 107.2 och 107.3 i EUF-fördraget framgår dock att statligt stöd i vissa fall är eller kan vara förenligt med den inre marknaden och i så fall tillåtet. Statsstödsreglerna vilar på ett system med förhandsgranskning. Enligt artikel 108.3 i EUF-fördraget ska medlemsstaterna anmäla planer på att vidta eller ändra stödåtgärder till kommissionen. Medlemsstaterna får inte införa detta slag av stödåtgärder förrän kommissionen granskat åtgärderna. Det finns undantag från förhands- granskningen. Ett undantag finns för stöd av mindre betydelse. Villkoren för att kunna lämna sådant stöd framgår i första hand av kommissionens förordning (EU) nr 1407/2013 av om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse. För sektorn för primärproduktion av jordbruksprodukter (jordbrukssektorn) och fiskeri- och vattenbrukssektorn gäller särskilda P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 regler, se kommissionens förordning (EU) nr 1408/2013 av om tillämp- ningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse inom jordbrukssektorn och kommissionens förordning (EU) nr 717/2014 av om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse inom fiskeri- och vattenbrukssektorn. Förordningarna har direkt effekt. Det innebär att de berörda myndigheterna ska tillämpa de villkor som följer av förordningarna utan att någon särskild implementering i svensk lagstiftning sker. Närmare om kommissionens regelverk för stöd av mindre betydelse Kommissionens regelverk för stöd av mindre betydelse innebär i huvudsak följande. För att ett stöd ska anses vara ett stöd av mindre betydelse får det totala stöd som beviljas ett enda företag som huvudregel inte överstiga om tre beskatt- ningsår (det s.k. individuella taket), se artikel 3.2 i förordning nr 1407/2013. För t.ex. jordbruks- och fiskerisektorerna gäller lägre individuella tak (för jordbruks-sektorn och för fiskeri- och vattenbrukssektorn), se artikel 3.2 i förordning nr 1408/2013 och artikel 3.2 i förordning nr 717/2014. Inom jordbruks-, fiskeri- och vattenbrukssektorerna finns dess- utom s.k. nationella tak som inte får överskridas, se artikel 3.3 i förordning nr 1408/2013 och artikel 3.3 i förordning nr 717/2014. Perioden på 3 beskattningsår fastställs på grundval av de beskattningsår som används av företaget i den berörda medlemsstaten, se t.ex. artikel 3.5 i förordning nr 1407/2013. Vid tillämpning av kommissionens regelverk för stöd av mindre betydelse omfattar begreppet ”företag” varje enhet som bedriver ekonomisk verksamhet, oavsett enhetens rättsliga form och oavsett hur den finansieras. Ekonomisk verk- samhet utgörs i sin tur av all verksamhet som består i att erbjuda varor eller tjänster på en viss marknad. Det gäller oavsett om verksamheten bedrivs med vinstsyfte eller inte. Huruvida en stödmottagare ska anses vara ett företag i detta avseende avgörs från fall till fall. Med begreppet ”ett enda företag” avses inte endast företaget utan också andra företag som står i intressegemenskap med företaget på ett sådant sätt att de bör ses som en enhet, se t.ex. artikel 2.2 i förordning nr 1407/2013. Det innebär att begreppet ”ett enda företag” omfattar alla enheter som har minst ett av följande förhållanden till varandra: a)Ett företag innehar majoriteten av aktie- ägar- eller delägarrösterna i ett annat företag. b)Ett företag har rätt att utse eller entlediga en majoritet av ledamöterna i ett annat företags styrelse, ledning eller tillsynsorgan. c)Ett företag har rätt att utöva ett bestämmande inflytande över ett annat företag enligt ett avtal som är slutet med detta företag eller enligt en bestämmelse i det företagets stiftelseurkund eller stadgar. d)Ett företag som är aktieägare eller delägare i ett annat företag kontrollerar ensamt majoriteten av aktieägarnas eller delägarnas röster i detta företag med stöd av ett avtal med andra aktieägare eller delägare i detta företag. Företag som har någon av de förbindelser som nämns i a-d via ett eller flera andra företag ska också anses vara ett enda företag. Huruvida sådan intressegemenskap föreligger avgörs från fall till fall. Kommissionens regelverk för stöd av mindre betydelse gäller företag inom flertalet sektorer, se t.ex. artikel 1 i förordning nr 1407/2013. Avgörande för bedömningen av vilken förordning om stöd av mindre betydelse som är tillämplig är den verksamhet som bedrivs i företaget, se t.ex. artikel 1.1 i förordning nr 1407/2013. Det innebär t.ex. att om ett företag bedriver verksamhet inom flera sektorer (som omfattas av kommissionens regelverk för stöd av mindre betydelse), t.ex. inom såväl skogs- som jordbrukssektorn, kan stöd av mindre betydelse lämnas enligt förordning nr 1407/2013 för skogssektorn under förutsättning att berörd medlemsstat på lämpligt sätt, t.ex. genom åtskillnad mellan verksamheterna eller uppdel- ning av kostnaderna, ser till att verksamheterna inom de sektorer som undantas från tillämp- ningsområdet för förordning nr 1407/2013 inte omfattas av stöd av mindre betydelse som beviljats i enlighet med förordningen, se artikel 1.2 i förordning nr 1407/2013. Stöd får kumuleras under vissa förut- sättningar, se t.ex. artikel 5 i förordning nr 1407/2013. Den stödgivande myndighetens ansvar Den stödgivande myndigheten får lämna ett stöd av mindre betydelse bara om villkoren i kommissionens regelverk om stöd av mindre betydelse är uppfyllda, se t.ex. artikel 6.3 i förordning nr 1407/2013. I avsaknad av ett centralt register för stöd av mindre betydelse görs kontrollen mot bakgrund av uppgifter från företagen, se t.ex. artikel 6.1 i förordning nr 1407/2013. Om stödet överskrider tillämpligt tal, omfattas det inte av regelverket, se t.ex. artikel 3.7 i förordning nr 1407/2013. Den stödgivande myndigheten är skyldig att informera företagen om stödets karaktär av stöd av mindre betydelse genom att uttryckligen hänvisa till det regelverk som är tillämpligt, se t.ex. artikel 6.1 i förordning nr 1407/2013. 6.10.4Växa-stödet utvidgas till fler verksamhetsformer Regeringens förslag: Definitionen av begreppet enmansföretag utvidgas till att även omfatta aktiebolag som inte har någon anställd eller endast en anställd som också är delägare samt till handelsbolag utan anställda och med högst två delägare. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser är positiva eller har inget att invända mot förslaget.