prop · H403121 · 2017-02-23 00:00:00 — (27)Med tanke på att tredjelandsmedborgare och statslösa personer som uttryckt önskan om att ansöka om inter nationellt skydd är personer som ansöker om internatio nellt skydd, bör de uppfylla sina skyldigheter och komma i åtnjutande av sina rättigheter enligt detta direktiv och och rådets direktiv /33/EU av om normer för mottagande av perso ner som ansöker om internationellt skydd (1). I detta syfte bör medlemsstaterna möjligt registrera att dessa personer är personer som ansöker om internationellt skydd. (28)För att underlätta tillgången till prövningsförfarandet vid gränsövergångsställen och i anläggningar för förvar bör information göras tillgänglig om möjligheterna att an söka om internationellt skydd. Den grundläggande kom munikation som krävs för att de behöriga myndigheterna ska kunna förstå om en person vill ansöka om interna tionellt skydd ska säkerställas genom tolkningsarrange mang. (29)Vissa sökande kan vara i behov av särskilda förfarande garantier bland annat på grund av ålder, kön, sexuell läggning, könsidentitet, funktionshinder, svår sjukdom, mental ohälsa eller sviter av tortyr, våldtäkt eller andra (1) Se sidan 96 i detta nummer av EUT. Europeiska unionens officiella tidning L 180/63 allvarliga former av psykiskt, fysiskt eller sexuellt våld. Medlemsstaterna bör försöka identifiera sökande i behov av särskilda förfarandegarantier innan beslut fattas i första instans. Dessa sökande bör ges det stöd som be hövs, inbegripet tillräckligt med tid, för att de faktiskt ska få tillgång till förfarandena och kunna lägga fram det underlag som krävs för att styrka sin ansökan om inter nationellt skydd. (30)Om en sökande i behov av särskilda förfarandegarantier inte kan ges det stöd som behövs inom ramen för på skyndade förfaranden eller gränsförfaranden bör sådana sökande undantas från dessa förfaranden. Behov av sär skilda förfarandegarantier av ett slag som skulle kunna förhindra tillämpningen av påskyndade förfaranden eller gränsförfaranden bör även innebära att sökanden får yt terligare garantier om hans eller hennes överklagande inte automatiskt har suspensiv verkan, så att rättsmedlet blir effektivt i hans eller hennes särskilda situation. (31)Nationella åtgärder för att identifiera och dokumentera symptom på tortyr eller andra allvarliga former av fysiskt eller psykiskt våld, däribland sexuellt våld, i förfaranden som omfattas av detta direktiv får bland annat bygga på principerna för effektiv utredning och dokumentation av tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande be handling eller bestraffning (Istanbulprotokollet). (32)För att åstadkomma verklig jämställdhet mellan kvinnliga och manliga sökande bör prövningsförfarandet ta hänsyn till könsrelaterade aspekter. I synnerhet bör personliga intervjuer utformas på ett sätt som gör det möjligt för såväl kvinnliga som manliga sökande att tala om sina erfarenheter i fall som involverar könsrelaterad förföljelse. Komplexa könsrelaterade aspekter bör tillmätas vederbör lig vikt i förfaranden som avser begreppen säkert tredje land, säkert ursprungsland eller efterföljande ansökan. (33)I överensstämmelse med Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan) och konvention om barnets rättigheter bör barnets bästa komma i främsta rummet när medlemsstaterna tillämpar detta direktiv. Vid bedöm ningen av vad som är barnets bästa bör medlemsstaterna i synnerhet ta vederbörlig hänsyn till den underåriges välbefinnande och sociala utveckling, inklusive hans eller hennes bakgrund. (34)Förfaranden för att pröva behovet av internationellt skydd bör göra det möjligt för de behöriga myndighe terna att göra en noggrann prövning av ansökningar om internationellt skydd. (35)Om medlemsstaterna använder sig av kroppsvisitering inom ramen för handläggningen av ansökan bör denna genomföras av en person av samma kön som sökanden. Detta ska inte påverka kroppsvisiteringar som genomförs av säkerhetsskäl på grundval av nationell rätt. (36)Om en sökande gör en efterföljande ansökan utan att nya bevis eller skäl läggs fram, skulle det vara orimligt om medlemsstaterna vore skyldiga att genomföra ett nytt fullständigt prövningsförfarande. I dessa fall bör med lemsstaterna ha rätt att avvisa ansökan i enlighet med res judicata-principen. (37)Vad avser medverkan av personal vid en annan myndig het än den beslutande myndigheten när det gäller att genomföra intervjuer om innehållet i ansökan bör begreppet ”” bedömas mot bakgrund av de tidsfrister som anges i artikel 31. (38)Många ansökningar om internationellt skydd görs vid gränsen eller i en transitzon i en medlemsstat före ett beslut om sökandens inresa. Medlemsstaterna bör kunna införa rutiner för bedömningen av om en ansökan ska prövas eller ej och/eller sakprövningen som gör det möj ligt att fatta beslut om ansökningar på platsen under klart definierade omständigheter. (39)När det fastställs huruvida situationen i sökandens ur sprungsland alltjämt är osäker bör medlemsstaterna sä kerställa att de erhåller exakt och aktuell information från relevanta källor som stödkontoret, UNHCR, och andra relevanta internationella organisationer. Med lemsstaterna bör säkerställa att ett senareläggande av för farandets avslutande är fullt förenligt med deras skyldig heter enligt direktiv /95/EU och artikel 41 i stadgan, utan att det påverkar effektiviteten och rättvisan hos för farandena enligt detta direktiv. (40)En nyckelfråga när det gäller att bedöma hur välgrundad en ansökan om internationellt skydd är, är sökandens säkerhet i det egna ursprungslandet. Om ett tredjeland kan anses vara ett säkert ursprungsland bör medlemssta terna kunna fastställa dess säkerhet och förutsätta att det är säkert för en särskild sökande, såvida han eller hon inte lägger fram motbevis. L 180/64 Europeiska unionens officiella tidning (41)Med tanke på den harmoniseringsnivå som nåtts för när tredjelandsmedborgare och statslösa personer ska betrak tas som personer som beviljats internationellt skydd, bör gemensamma kriterier upprättas för att fastställa tredje länder som säkra ursprungsländer. (42)Fastställande av ett tredjeland som säkert ursprungsland med avseende på tillämpningen av detta direktiv garan terar inte någon absolut säkerhet för medborgare i dessa länder. Det ligger i sakens natur att vid den bedömning som ligger till grund för detta fastställande kan hänsyn tas endast till de allmänna civila, rättsliga och politiska förhållandena i landet samt till huruvida aktörer som utövar förföljelse, tortyr eller omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning, i praktiken åläggs sanktio ner om de befinns skyldiga i det landet. Om en sökande visar att det föreligger giltiga skäl till att anse att landet inte är säkert när det gäller hans eller hennes särskilda omständigheter är det därför viktigt att fastställandet av landet som säkert kan anses vara relevant för honom eller henne. (43)Medlemsstaterna bör pröva alla ansökningar i sak, det vill säga bedöma om sökanden i fråga har rätt till interna tionellt skydd i enlighet med direktiv /95/EU, föru tom då det här direktivet föreskriver något annat, särskilt om det är rimligt att anta att ett annat land skulle göra prövningen eller lämna tillräckligt skydd. Medlemssta terna bör i synnerhet inte vara skyldiga att bedöma sak skälen i en ansökan om internationellt skydd om ett första asylland har beviljat sökanden flyktingstatus eller tillräckligt skydd av annat slag och sökanden kommer att tillåtas resa in på nytt i det landet. (44)Medlemsstaterna bör inte vara skyldiga att bedöma en ansökan om internationellt skydd i sak om sökanden på grund av tillräcklig anknytning till ett tredjeland enligt definitionen i nationell rätt rimligtvis kan förväntas söka skydd i detta tredjeland, och det finns anledning att anta att sökanden kommer att tillåtas resa in eller resa in på nytt i det landet. Medlemsstaterna bör endast gå vidare på denna grund om denna särskilda sökande skulle vara säker i det berörda tredjelandet. För att undvika sekun dära förflyttningar bland sökande bör gemensamma prin ciper fastställas för medlemsstaternas övervägande eller fastställande av säkra ursprungsländer. (45)När det gäller vissa europeiska tredjeländer som iakttar särskilt strikta normer avseende mänskliga rättigheter och skydd av flyktingar bör medlemsstaterna tillåtas att inte pröva eller inte fullständigt pröva ansökningar om inter nationellt skydd för sökande som reser in på deras terri torium från sådana europeiska tredjeländer. (46)De medlemsstater som tillämpar begreppet säkert land från fall till fall eller betecknar länder som säkra genom att anta förteckningar i detta syfte bör bland annat ta hänsyn till de riktlinjer och handledningar och den infor mation om ursprungsländer och åtgärder, inbegripet rap porteringsmetoden från stödkontoret avseende infor mation om ursprungsländer, som avses i Europaparla mentets och rådets förordning (EU) nr 439/2010 av om inrättande av ett europeiskt stöd kontor för asylfrågor (1), samt relevanta riktlinjer från UNHCR (47)För att underlätta ett regelbundet utbyte av information om den nationella tillämpningen av begreppen säkert ursprungsland, säkert tredjeland och europeiskt säkert tredjeland, liksom en regelbunden översyn från kommis sionens sida av medlemsstaternas användning av dessa begrepp, och för att förbereda eventuell ytterligare har monisering , bör medlemsstaterna regelbundet meddela kommissionen vilka tredjeländer som omfattas av dessa begrepp. Kommissionen bör regelbundet under rätta om resultaten av sina översyner. (48)I syfte att säkerställa korrekt tillämpning av begreppen säkert land på grundval av aktuell information bör med lemsstaterna göra regelbundna översyner av situationen i dessa länder på grundval av ett urval av informations källor, särskilt information från andra medlemsstater, stödkontoret, UNHCR, och andra relevanta internationella organisationer. Om en medlemsstat får kännedom om en betydande förändring av människo rättssituationen i ett land som det betecknat som säkert bör medlemsstaten säkerställa att en översyn av situatio nen genomförs och att beteck ningen som säkert land ändras vid behov. (49)När det gäller återkallande av flyktingstatus eller status som subsidiärt skyddsbehövande bör medlemsstaterna se till att de personer som har beviljats internationellt skydd vederbörligen informeras om en eventuell ny bedömning av deras status och får tillfälle att lägga fram sina syn punkter innan myndigheterna fattar ett motiverat beslut att återkalla deras status. (50)En grundläggande princip i unionsrätten återspeglas i det faktum att beslut som fattats om en ansökan om inter nationellt skydd, beslut om att inte ta upp prövningen av en ansökan på nytt efter det att den har avbrutits och beslut om återkallande av flyktingstatus eller status som subsidiärt skyddsbehövande är föremål för ett effektivt rättsmedel inför domstol eller tribunal. (1) EUT L 132, 29.5.2010, s. 11. Europeiska unionens officiella tidning L 180/65 (51)I enlighet med artikel 72 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) påverkar detta di rektiv inte medlemsstaternas ansvar för att upprätthålla lag och ordning och skydda den inre säkerheten. (52)och rådets direktiv /46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (1) reglerar den behandling av personuppgifter som utförs i medlemsstaterna i enlig het med det här direktivet. (53)Förfaranden mellan medlemsstater i enlighet med Euro paparlamentets och rådets förordning (EU) nr 604/2013 av om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelands medborgare eller en statslös person har lämnat in i nå gon medlemsstat (2) behandlas inte i detta direktiv. (54)Detta direktiv bör vara tillämpligt på sökande som om fattas av förordning (EU) nr 604/2013 utöver, och utan att det påverkar, bestämmelserna i den förordningen. (55)Genomförandet av detta direktiv bör utvärderas med re gelbundna intervall. (56)Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att fastställa gemensamma förfaranden för att bevilja och återkalla internationellt skydd, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför, på grund av detta direktivs omfattning och verkningar, bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i en lighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen (). I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta di rektiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. (57)I enlighet med den gemensamma politiska förklaringen från medlemsstaterna och kommissionen om förklarande dokument av (3), har medlems staterna åtagit sig att, i de fall detta är berättigat, låta anmälan av införlivandeåtgärder åtföljas av ett eller flera dokument som förklarar förhållandet mellan de olika delarna i direktivet och motsvarande delar i de nationella instrumenten för införlivande. Med avseende på detta direktiv anser lagstiftaren att översändandet av sådana dokument är berättigat. (58)I enlighet med artiklarna 1, 2 och 4a.1 i protokoll nr 21 om och ställning med (1) EGT L 281, 23.11.1995, s. 31. (2) Se sidan 31 i detta nummer av EUT. (3) EUT C 369, 17.12.2011. s. 14. avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till och EUF-fördraget, och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i det protokollet, deltar dessa medlemsstater inte i antagandet av detta direktiv som inte är bindande för eller tillämpligt på dem. (59)I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om ställning, fogat till och EUF-för draget, deltar inte i antagandet av detta direktiv, som inte är bindande för eller tillämpligt på . (60)Detta direktiv respekterar de grundläggande rättigheter och iakttar de principer som erkänns i stadgan. Direktivet syftar särskilt till att säkerställa full respekt för den mänskliga värdigheten samt till att främja tillämpningen av artiklarna 1, 4, 18, 19, 21, 23, 24, och 47 i stadgan, och bör genomföras i enlighet med detta. (61)Skyldigheten att införliva detta direktiv med nationell lagstiftning bör endast gälla de bestämmelser som utgör en innehållsmässig ändring i förhållande till direktiv /85/EG. Skyldigheten att införliva de bestämmelser som är oförändrade följer av det direktivet. (62)Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldig heter vad gäller tidsfristen för införlivande med nationell lagstiftning av direktiv /85/EG som anges i bilaga II del B. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Syftet med detta direktiv är att fastställa gemensamma förfaran den för beviljande och återkallande av internationellt skydd enligt direktiv /95/EU. I detta direktiv gäller följande definitioner: a): konventionen av om flyktingars rättsliga ställning, ändrad genom New York-pro tokollet av . L 180/66 Europeiska unionens officiella tidning b)ansökan om internationellt skydd eller ansökan: en ansökan om skydd som lämnas in till en medlemsstat av en tredjelands medborgare eller statslös person och där det finns skäl att anta att personen söker flyktingstatus eller status som sub sidiärt skyddsbehövande och att denne inte uttryckligen ansöker om en annan typ av skydd som ligger utanför till lämpningsområdet för direktiv /95/EU och som kan omfattas av en separat ansökan. c)sökande: en tredjelandsmedborgare eller statslös person som har ansökt om internationellt skydd och vars ansökan ännu inte har lett till ett slutligt beslut. d)sökande i behov av särskilda förfarandegarantier: sökande vars förmåga att utnyttja de rättigheter eller uppfylla de skyldig heter som följer av detta direktiv är begränsad på grund av individuella omständigheter. e)slutligt beslut: ett beslut om huruvida en tredjelandsmedbor gare eller statslös person ska beviljas flyktingstatus eller status som subsidiärt skyddsbehövande enligt direktiv /95/EU och som kan överklagas i enlighet med kapitel V i det här direktivet, oberoende av om ett sådant överklagande innebär att sökandena får stanna i de berörda medlemsstaterna i avvaktan på resultatet. f)beslutande myndighet: en myndighet med domstolsliknande uppgifter eller en administrativ myndighet i en medlemsstat som är ansvarig för att pröva ansökningar om internatio nellt skydd och behörig att fatta beslut i första instans i sådana ärenden. g)flykting: en tredjelandsmedborgare eller statslös person som uppfyller kraven enligt artikel 2 d i direktiv /95/EU. h)person som uppfyller kraven för subsidiärt skydd: en tredjelands medborgare eller statslös person som uppfyller kraven enligt artikel 2 f i direktiv /95/EU. i)internationellt skydd: flyktingstatus och status som subsidiärt skyddsbehövande enligt definitionerna i leden j och k. j)flyktingstatus: en medlemsstats erkännande av en tredjelands medborgare eller statslös person som flykting. k)status som subsidiärt skyddsbehövande: en medlemsstats erkän nande av en tredjelandsmedborgare eller statslös person som en person som uppfyller kraven för subsidiärt skydd. l)underårig: en tredjelandsmedborgare eller statslös person un der . m)ensamkommande barn: ett ensamkommande barn enligt defi nitionen i artikel 2.1 i direktiv /95/EU. n)företrädare: en person eller organisation som av behöriga organ utsetts att bistå och företräda ett ensamkommande barn i förfarandena enligt detta direktiv, för att tillgodose barnets bästa och vid behov företräda barnet rättsligt. Om en organisation utses till företrädare ska den utse en person som ansvarig för att uppfylla företrädarens ansvar för det ensamkommande barnet i enlighet med detta direktiv. o)återkallande av internationellt skydd: ett beslut av en behörig myndighet om att återkalla, upphäva eller vägra att förnya en persons flyktingstatus eller status som subsidiärt skydds behövande i enlighet med direktiv /95/EU. p)stanna kvar i medlemsstaten: att stanna kvar på den medlems stats territorium där ansökan om internationellt skydd har lämnats in eller håller på att prövas, inbegripet vid gränsen eller i denna medlemsstats transitzoner. q)efterföljande ansökan: en ytterligare ansökan om internatio nellt skydd som lämnas in efter det att ett slutgiltigt beslut har fattats om en tidigare ansökan, inklusive fall där sökan den uttryckligen har dragit tillbaka sin ansökan och fall där den beslutande myndigheten har avslagit en ansökan efter ett implicit återkallande enligt artikel 28.1. 1.Detta direktiv är tillämpligt på alla ansökningar om inter nationellt skydd som lämnas in på medlemsstaternas territori um, inbegripet vid gränsen, i deras territorialvatten eller i deras transitzoner, samt på återkallande av internationellt skydd. 2.Detta direktiv är inte tillämpligt på ansökningar om diplo matisk eller territoriell asyl som lämnas in till medlemsstaternas beskickningar. 3.Medlemsstaterna får besluta att tillämpa detta direktiv på förfaranden för att fatta beslut om ansökningar om alla typer av skydd som inte ingår i tillämpningsområdet för direktiv /95/EU. Europeiska unionens officiella tidning L 180/67 1.Medlemsstaterna ska för alla förfaranden utse en beslu tande myndighet som ska ansvara för en korrekt prövning av ansökningarna enligt detta direktiv. Medlemsstaterna ska se till att denna myndighet förses med de resurser som krävs, inbegri pet tillräckligt med kompetent personal, för att utföra sina upp gifter i enlighet med detta direktiv. 2.Medlemsstaterna får föreskriva att en annan myndighet än den som anges i punkt 1 ska vara ansvarig då syftet är att a)handlägga ärenden enligt förordning (EU) nr 604/2013, b)bevilja eller neka inresa inom ramen för det förfarande som avses i artikel 43, på de villkor som anges i de punkterna och på grundval av den beslutande myndighetens motiverade yttrande. GRUNDLÄGGANDE PRINCIPER OCH GARANTIER Rätt till prövning av ansökan Om en person ansöker om internationellt skydd vid en myndighet som enligt nationell rätt är behörig att registrera sådana ansökningar ska denna diarieföring ske senast tre arbets dagar efter det att ansökan gjorts. Om ansökan om internationellt skydd görs vid en annan myn dighet som kan förväntas få ta emot sådana ansökningar men som inte är behörig att registrera dem i enlighet med nationell rätt ska medlemsstaterna säkerställa att diarieföringen sker se nast efter det att ansökan gjorts. Medlemsstaterna ska säkerställa att de andra myndigheter som kan förväntas få ta emot ansökningar om internationellt skydd, till exempel polisen, gränsbevakningen, invandringsmyndighe terna och personalen vid förvarsanläggningar har relevant infor mation och att deras personal erhåller nödvändig utbildning med hänsyn till utförandet av sina uppgifter och sitt ansvar och instrueras att upplysa sökande om var och hur ansökningar om internationellt skydd kan lämnas in. Medlemsstaterna ska se till att personalen vid den beslu tande myndighet som avses i punkt 1 har den utbildning som krävs. Därför ska medlemsstaterna tillhandahålla relevant utbild ning som ska omfatta de moment som anges i artikel 6.4 a–e i förordning (EU) nr 439/2010. Medlemsstaterna ska också ta hänsyn till den relevanta fortbildning som har tagits fram och utvecklats av Europeiska stödkontoret för asylfrågor (nedan kal lat stödkontoret). Personer som intervjuar sökande i enlighet med detta direktiv ska även ha tillägnat sig allmänna kunskaper om problem som kan ha en negativ inverkan på sökandens förmåga att bli intervjuad, till exempel indikationer på att sökanden tidigare kan ha varit utsatt för tortyr. 4.Om en myndighet utses enligt punkt 2 ska medlemssta terna se till att personalen vid den myndigheten har lämpliga kunskaper eller får den utbildning som krävs för att kunna fullgöra sina skyldigheter vid genomförandet av detta direktiv. 5.Ansökningar om internationellt skydd som görs i en med lemsstat till myndigheterna i en annan medlemsstat som där utför inresekontroller ska behandlas av den medlemsstat på vars territorium ansökan lämnas in. 2.Medlemsstaterna ska se till att en person som har ansökt om internationellt skydd har en faktisk möjlighet att lämna in sin ansökan . Om sökanden inte lämnar in sin ansökan får medlemsstaterna tillämpa artikel 28 i enlighet därmed. 3.Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 får med lemsstaterna ställa som krav att ansökningar om internationellt skydd ska lämnas in personligen och/eller på en angiven plats. 4.Utan hinder av punkt 3 ska en ansökan om internationellt skydd anses ha lämnats in när en blankett har lämnats in av sökanden eller en officiell rapport inkom till de behöriga myn digheterna i den berörda medlemsstaten i enlighet med nationell rätt. 5.Om ett stort antal tredjelandsmedborgare eller statslösa personer ansöker om internationellt skydd , med följ den att det i praktiken blir mycket svårt att respektera den tidsfrist som föreskrivs i punkt 1, får medlemsstaterna besluta att tidsfristen ska förlängas . Medlemsstaterna får införa eller behålla förmånligare normer för förfaranden för beviljande och återkallande av internationellt skydd, förutsatt att de normerna är förenliga med detta direktiv. Ansökningar som görs för personer i beroendeställning eller för underåriga Medlemsstaterna ska se till att varje enskild myndig person med rättskapacitet har rätt att lämna in en ansökan om inter nationellt skydd för sin egen räkning. L 180/68 Europeiska unionens officiella tidning Medlemsstaterna får föreskriva att en sökande får lämna in asylansökningar för personer i beroendeställning. I sådana fall ska medlemsstaterna säkerställa att vuxna personer i beroende ställning samtycker till att en ansökan lämnas in för deras räk ning och, om de inte skulle godta detta, att de ges möjlighet att själva lämna in en ansökan. Samtycke ska begäras när ansökan lämnas in eller senast i sam band med den personliga intervjun med den vuxna personen i beroendeställning.