prop · H50338 · 2017-10-31 00:00:00 — förslaget är positiva till det, däribland och Kommuner och Landsting. det dock kan hända att en kandidat som är upptagen på ett partis valsedel kan ha bytt parti sedan han eller hon anmäldes. konsekvens att partiet inte kan förhindra att personen trots detta kan väljas in på ett av partiets mandat. Samtliga länsstyrelser som yttrat sig över förslaget kan se fördelar med i län påpekar dock att antalet kandidater i omvalet blir färre än vid det ordinarie valet om det på valsedlarna i omvalet finns personer som har avlidit eller personer som vid omvalet inte är bosatta i valområdet. att förenligheten mellan 3 kap. 4 § regeringsformen och förslaget att begränsa vilka som får anmäla sitt samtycke till kandidatur i omvalet behöver övervägas ytterligare. Av de kommuner som yttrat sig över förslaget ställer sig det stora flertalet bakom det. anser dock att ett lämnat samtycke till kandidatur i ett ordinarie val ska bekräftas av kandidaten innan ett eventuellt omval äger rum. pekar på att det nuvarande förfarandet där bl.a. nya kandidater kan medverka i ett omval kan leda till att dessa nya kandidater kan komma i en bättre situation då de kan utforma partiprogram och vallöften baserat på resultatet i det kommun, som inte tar ställning i sak, framhåller att förhållandet mellan förslaget att inga nya kandidater ska få anmälas till ett omval haltar i relation till bedömningen att särskilda bestämmelser om röstlängd vid omval inte ska införas med hänvisning till bl.a. att nya väljare för omvalet uppnått Kommunen anser bl.a. att det kan finnas fog för att öppna upp möjligheten att partier ska kunna anmäla ett begränsat antal nya kandidater till ett eventuellt omval, särskilt för att öka unga personers deltagande som förtroendevalda. påpekar bl.a. att förslagets effekter i val inte utvecklas särskilt av utredningen men framhåller t.ex. att ett viktigt argument för att inte tillåta nya nomineringar i omval är att valsedeln i det ordinarie valet ger viktig information till väljarna om vilka av partiernas kandidater som kommer att få de mer framträdande positionerna efter valet och att denna viktiga information enligt nuvarande ordning riskerar att inte nå väljarna i omvalet. , som avstyrker förslaget, anser bl.a. dels att valbarhet och rösträtt är likvärdiga demokratiska värden som inte bör skiljas åt, dels att den föreslagna konstruktionen gör det omöjligt för väljarna att reagera på situationen med ett underkänt val genom att rösta fram nya politiska företrädare utan koppling till de fel eller brister som framhåller bl.a. att den som har rätt att rösta också bör ha möjlighet att ställa upp som kandidat i det val som rösträtten För partierna bör det därför vara möjligt att stryka och anmäla nya kandidater till omvalet. anser att det i särskilda fall bör vara möjligt att anmäla en ny kandidat, kandidat har avlidit mellan ordinarie val och omval. anser, såvitt avser unionsmedborgares kandidatur i omval till , att konsekvenserna av det anmälningsförfarande och informationsutbyte mellan medlemsstaterna som gäller avseende rösträttshinder och valbarhetshinder för medborgare i någon av Europeiska unionens medlemsstater (unionsmedborgare) bör bli föremål för fortsatt beredning. att det är vanligt att valadministrationen får frågor om bl.a. kandidaters valbarhet, särskilt vid omval. med Synnedsättning betonar bl.a. att förslagen inte får inskränka möjligheterna för väljare som är i behov av valsedlar i punktskriftsmärkta kuvert att rösta. Skälen för regeringens förslag I syfte att minska behovet av tidskrävande förberedelser inför ett omval och därigenom skapa bättre förutsättningar för att ett omval ska kunna hållas snabbt och under så lika förhållanden som möjligt som det ordinarie valet, föreslår utredningen att det i vallagen ska regleras att ett partis anmälan av kandidater för ett visst val ska gälla även i händelse av omval och att inga nya kandidater ska kunna anmälas till omvalet. Utredningen konstaterar bl.a. att det skulle skapa ordning vid omvalen eftersom förutsättningarna skulle vara klara redan vid beslutet om omval. Ett antal av de remissinstanser som har yttrat sig över förslaget är positiva, däribland och Kommuner och Flera av remissinstanserna har dock invändningar mot eller Några av de remissinstanser som har invändningar mot utredningens förslag pekar bl.a. på att den som har rösträtt i ett omval också bör vara valbar i omvalet och att det bör vara möjligt att anmäla en ny kandidat. Västra , som avstyrker förslaget, framhåller bl.a. att den som har rätt att rösta också bör ha möjlighet att ställa upp som kandidat i det val som rösträtten avser. partierna därför bör ha möjlighet att stryka och anmäla nya kandidater till På liknande sätt betonar i att en förutsättning för förslaget måste vara att dess med 3 kap. 4 § regeringsformen blir föremål för fortsatta överväganden. Även , som avstyrker förslaget, framför bl.a. att valbarhet och rösträtt är likvärdiga demokratiska värden som inte bör kommun framhåller att förhållandet mellan förslaget att inga nya kandidater ska få anmälas till ett omval haltar i relation till bedömningen att särskilda bestämmelser om röstlängd vid omval inte ska införas med hänvisning till bl.a. att nya väljare för omvalet uppnått myndighetsålder. Regeringen konstaterar inledningsvis att det vid samtliga val krävs att väljaren ska ha fyllt senast på valdagen för att (jfr avsnitt 4.2). Som utgångspunkt är den som har rösträtt också valbar (3 kap. 4 § andra stycket regeringsformen, 1 kap. 5 § vallagen, 4 kap. 2, 3 och 5 §§ kommunallagen). Den som uppfyller villkoren för rösträtt uppfyller alltså t.ex. även villkoren för valbarhet till uppdrag som ledamot och ersättare i . Det finns ett traditionellt samband mellan rösträttsåldern Detsamma gäller i fråga om åldern för valbarhet. I samband med att Grundlagberedningen diskuterade bl.a. rösträttsåldern konstaterade beredningen att en sänkning av myndighetsåldern till 18 år skulle medföra en motsvarande sänkning av valbarhetsåldern (SOU I förarbetena konstaterades bl.a. att villkoren för valbar- het och rösträtt därmed kom att sammanfalla helt. ”den som uppfyller dessa rösträttsvillkor är med en sådan regel valbar och behörig för riksdagsuppdrag oberoende av om han är upptagen som röstberättigad i röstlängd eller inte” (prop. 1973:90 s. 164 och 252). konstaterade att rösträttsåldern och valbarhets- åldern sammanfaller med myndighetsåldern och uttalade att de skäl som anförts för denna ordning vid dessa reglers tillkomst fortfarande hade föreslog därför ingen ändring när det gäller rösträtt och valbarhet i riksdagsval och val till (SOU 2008:125 s. 192–193). I förarbetena till grundlagsändringarna 2011 angavs att bestämmelserna endast ändrades språkligt eller redaktionellt (prop. 2009/10:80 s. 258). Grundlagstiftarens intention har alltså varit att rösträttsvillkoren ska vara identiska med valbarhets- och behörighetsvillkoren för Regeringen konstaterar, i likhet med vad bl.a. och ger uttryck för och i linje med den bedömning som har gjorts i fråga om röstlängden, att en genomgripande förändring av den ordning som gäller för valbarheten av kandidater därmed riskerar att utgöra en konfliktyta mot vad som får anses följa av grundlagsbestämmelser. Det kan konstateras att det genom tidigare reformer av vallagstiftningen har klarlagts att den fria nomineringsrätten kan inskränkas på ett förhållandevis långtgående sätt utan att inskränkningarna anses påverka den grundläggande rätten för var och en att ställa upp som kandidat i ett val (se prop. 1997/98:70 och 2013/14:48). I de tidigare fallen har det varit fråga dels om att begränsa väljarnas nomineringsrätt för att skydda partierna från risken för missbruk av nomineringsrätten, dels om att reglera tiden för nominering av nya kandidater. I båda fallen har ändringar gjorts i reglerna om vilka (13 kap. 8 § vallagen). Reformerna har på detta sätt inte hindrat partier från att nominera den som på valdagen är myndig och även i övrigt uppfyller kraven för valbarhet. Kravet på förhandsanmälan av partier som vill delta i val får bl.a. till följd att den hittillsvarande möjligheten för väljare att så sent som på valdagen bilda ett nytt parti och nominera kandidater försvinner från och Som framgår ovan motiverades kravet på obligatorisk förhandsanmälan av partier före valdagen huvudsakligen av intresset att väljare skulle få bättre förutsättningar att göra ett rationellt partival (jfr prop. 2013/14:48 s. 58). Samma argument åberopades när det gäller personvalet för att motivera att anmälningstidpunkten för anmälan före den dag då påbörjas, även om ett krav på samtycke till kandidatur före valdagen ansågs innebära att väljarnas fria nomineringsrätt begränsades. För att reformen inte skulle få omotiverat stor inverkan på partiernas möjligheter att hitta och nominera valbara kandidater inför ett val fann regeringen att den absolut senaste tidpunkten för inlämnande av samtycke borde ligga så nära valdagen som möjligt (prop. 2013/14:48 s. 73–74). Utredningens förslag att det i vallagen ska regleras att ett partis anmälan av kandidater för ett visst val ska gälla även i händelse av omval och att nya nomineringar inte ska tillåtas innebär i praktiken att tidpunkten för anmälan av kandidater och ingivande av dessa kandidaters samtycke vid en jämförelse med nuvarande ordning kommer att infalla väsentligen mycket tidigare för omval. För partier som anmält samtliga kandidater innebär förslaget att tiden i praktiken förläggs redan till april året för det ordinarie valet och för övriga partier till en tidpunkt senast före den ordinarie valdagen. Begränsningen innebär också att en person som har blivit valbar i tiden mellan det ordinarie valet och omvalet inte kan komma i fråga för en kandidatnominering av vare sig ett parti eller en väljare. Detta kan förefalla vara en ingripande begränsning i resterna av den fria nomineringsrätten. Det kan också hävdas att en sådan reform får till följd att det traditionella sambandet mellan rösträtten och valbarheten bryts. Inledningsvis kan konstateras att ett förslag som innebär att ett partis anmälan av kandidater för ett visst val som utgångspunkt ska gälla även i händelse av omval – och som möjliggör ändringar i partiernas kandidatnomineringar till omvalet – ligger väl i linje med målsättningen att förutsättningarna vid ett omval bör, så långt det är praktiskt möjligt, vara desamma som i det ordinarie valet. En ordning som innebär att ett partis anmälan av kandidater till ett ordinarie val som utgångspunkt ska gälla även vid ett omval skulle minska administrationen kring genomförandet av ett omval eftersom t.ex. omfattningen av anmälningsförfarandet skulle minska. Ett sådant förslag kan också förväntas bidra till ökad ordning vid omvalen eftersom förutsättningarna i stort skulle vara klara vid beslutet om omval. Enligt regeringens uppfattning rubbar inte ett sådant förslag den grundläggande ordning för ordinarie val som kommer att gälla års val. Att alls reglera att partiernas kandidatnomineringar vid det ordinarie valet som utgångspunkt bör gälla även vid ett omval kan möjligen uppfattas som en inskränkning i en helt fri nomineringsrätt – även om ändringar i partiernas kandidatnomineringar möjliggörs. Det är dock inte en sådan inskränkning som kan anses påverka den grundläggande rätten för var och en att ställa upp som kandidat i ett val. En sådan mycket snävt hållen begränsning av den fria nomineringsrätten bör accepteras. Regeringen anser alltså att de kandidatnomineringar som görs i samband med det ordinarie valet som utgångspunkt bör gälla även vid ett eventuellt omval. påpekar kan det hända att en kandidat som är upptagen på ett partis valsedel har bytt parti sedan han eller hon anmäldes inför det ordinarie valet. Konsekvensen av utredningens förslag kan då bli att partiet inte kan förhindra att personen trots detta kan väljas in på ett av partiets mandat. Det kan visserligen inte uteslutas att en liknande situation också skulle kunna inträffa mellan tidpunkten för ett 2017/18:38 partis anmälan av kandidater inför ett ordinarie val och tidpunkten för det valet. Men risken för att detta inträffar kan dock generellt antas öka ju som förflyter från anmälningstillfället. Enligt regeringens mening får det anses höra till god demokratisk ordning att ett parti i en sådan situation ges möjlighet att utnyttja sin nomineringsrätt genom att stryka kandidaten från sina kandidatlistor i omvalet. I linje med vad framför finns det därför enligt regeringens mening anledning att avvika från utredningens förslag på denna punkt. Det har i tidigare lagstiftningsarbete ansetts gälla, som en allmän utgångspunkt, att det primära ansvaret för att tillgodose väljarnas behov av tydlighet i fråga om vilka kandidater som är valbara ligger på partierna. För att det ska vara möjligt för väljare att göra ett rationellt och effektivt personval kan det vara av stor betydelse att det klarläggs vilka namn som kan komma i fråga för personval i ett omval. Det framstår som troligt att partierna kan få svårt att på ett tydligt och lättillgängligt sätt göra klarlägganden i fråga om vilka namn som kommer att anses som obefintliga vid röstsammanräkningen, t.ex. för att kandidaten har avlidit, förlorat sin valbarhet på grund av utflyttning från valområdet eller kommit att bli dubbelvalsavvecklad (se närmare avsnitt 4.6), om de inte tillåts att korrigera kandidatlistorna i omvalet. Mot bakgrund av väljarnas intresse av klarhet i frågan om vilka kandidater som är valbara för att kunna göra ett rationellt personval, och med hänsyn till att röstsammanräkningen bör kunna förenklas om namnen på kandidater som skulle komma att anses obefintliga inte finns med på kandidatlistorna, gör regeringen bedömningen att strykningar av sådana namn bör tillåtas i samband med ett omval. En ändring i nuvarande ordning som innebär att partierna inte ges möjlighet att anmäla nya kandidater till ett omval kan, som framgår ovan, förefalla vara en ingripande begränsning i resterna av den fria nomineringsrätten och få till följd att det traditionella sambandet mellan rösträtten och valbarheten bryts. Ett antal av remissinstanserna anser att det bör vara möjligt att anmäla en ny kandidat inför ett eventuellt omval. betonar torde detta bli en viktig fråga bl.a. när omvalet bara gäller en valkrets och många kandidater på listan redan har blivit valda i andra valkretsar och därmed blivit dubbelvalsavvecklade. Även i andra fall kan det finnas behov av att anmäla nya kandidater, t.ex. om en kandidat har avlidit mellan ordinarie val och omval, vilket Regeringen gör, i linje med vad bl.a. och framhåller, bedömningen att utredningens förslag att inga nya kandidater ska få anmälas inför ett eventuellt omval kan leda till att ett parti kan komma att sakna ett tillräckligt antal kandidater för att fylla stolarna vid ett eventuellt omval. Vidare konstaterar regeringen att bedömningen gjorts att ett viktigt skäl för att den absolut senaste tidpunkten för att ett inlämnande av samtycke ska ligga så nära valdagen som möjligt är att reformen inte ska få omotiverat stor inverkan på partiernas möjligheter att hitta och nominera valbara kandidater inför ett val (prop. 2013/14:48 s. 74). Regeringen anser att de överväganden som då gjordes fortfarande har bärkraft. Partierna kan alltjämt behöva ha kvar möjligheten att hitta och nominera kandidater inför ett eventuellt omval, bl.a. mot bakgrund av att det alltid kommer att ha förflutit mellan det ordinarie valet och omvalet. Till detta kommer de demokratiaspekter som kommun för fram. Regeringen instämmer i att unga personers deltagande som förtroendevalda är ett viktigt skäl för att partierna fortsatt ska ha möjlighet att anmäla nya kandidater till ett omval. Som framgår ovan anser regeringen att det är angeläget att unga personer är delaktiga i det politiska livet (se avsnitt 4.2). När det gäller unga personers deltagande som förtroendevalda gör regeringen bedömningen att ett ändrat system för omval som rör unga väljare kan komma att inverka negativt på denna väljargrupps politiska engagemang i en omvalssituation. Det är alltså även ur demokratipolitisk synvinkel svårt att motivera en reform som innebär att unga vuxna utesluts från möjligheten att ställa upp som kandidater i ett omval. Mot denna bakgrund och i linje med vad bl.a. kommun, och Västra framfört gör regeringen, till skillnad från utredningen, bedömningen att partierna bör ges möjlighet att anmäla nya kandidater vid ett eventuellt omval. Som framgår ovan ska partierna enligt regeringens förslag inte längre ha möjlighet att registrera sin partibeteckning eller anmäla nya partiers deltagande inför ett eventuellt omval (se avsnitt 4.3.2). Regeringen konstaterar att det därmed inte längre finns skäl att behålla kravet på att ett samtycke till kandidatur endast ska gälla för ett visst val (jfr prop. 2013/14:48 s. 72). anser att utredningens förslag att samtycke till kandidatur i ett val även ska gälla för omval i det valet bör kompletteras med en bestämmelse som innebär att kandidaten bör bekräfta det samtycke som lämnats i det ordinarie valet innan omvalet äger rum. Enligt regeringens uppfattning skulle dock innebörden av en sådan bestämmelse vara jämförbar med att behålla det nuvarande kravet på att ett samtycke till kandidatur ska gälla för ett visst val. I likhet med utredningen anser regeringen att en anmälan av samtycke som lämnats av en kandidat inför ett ordinarie val också bör gälla för den händelse det fattas beslut om omval. Något krav på att en kandidat ska bekräfta det samtycke som lämnats i det ordinarie valet innan ett eventuellt omval äger rum bör inte ställas upp. Sammanfattningsvis föreslår regeringen att regelverket anpassas så att ett omval, när det gäller kandidater, hålls på så lika förutsättningar som det ordinarie valet som det är praktiskt möjligt men att det ska vara möjligt att göra korrigeringar i kandidatnomineringarna. Regeringen föreslår också att endast nya kandidater ska lämna nya samtycken vid ett omval. anser, såvitt avser unionsmedborgares kandidatur i omval till , att konsekvenserna av det anmälningsförfarande och informationsutbyte mellan medlemsstaterna som gäller avseende rösträttshinder och valbarhetshinder för medborgare i någon av Europeiska unionens medlemsstater bör bli föremål för fortsatt beredning. Regeringen konstaterar att syftet med det informationsutbyte som myndigheten pekar på är att undvika att någon utnyttjar sin rösträtt mer än en gång eller kandiderar i valet i mer än en medlemsstat i samma val. Om en kandidat har anmälts inför det ordinarie valet i enlighet med vad som föreskrivs i 2 kap. vallagen och 2017/18:38 har utfört de kontroller i fråga om valbarhet som krävs enligt unionsrätten, torde en ny valbarhetskontroll i fråga om samma kandidater inte behöva göras inför ett eventuellt omval. Om nya kandidater anmäls gäller dock samma regler om kontroll som i ett ordinarie val. Dessa bestämmelser har utformats för att genomföra en tvingande EU-rättslig reglering som inte ger utrymme för några avsteg om ett val behöver tas om. Regeringen ser inte något behov av att komplettera regleringen i vallagen för att anpassa tillämpningen av bestämmelserna i händelse av att ett val skulle upphävas och omval behöva hållas. Utgångspunkten är att samma valsedlar kan användas i omvalet som vid det ordinarie valet Även om utgångspunkten alltså bör vara att ett omval, så långt det är praktiskt möjligt och lämpligt, ska hållas på så lika förutsättningar som det ordinarie valet som möjligt hinner förutsättningarna i verkligheten dock självfallet ändras i tiden mellan ordinarie val och ett eventuellt omval. Detta gäller inte minst kandidaternas valbarhet. Regeringens förslag innebär att de valsedelstyper som tryckts upp för att användas i det ordinarie valet – som utgångspunkt – också ska kunna användas vid ett eventuellt omval. Liksom kan det vid omval komma att finnas valsedlar som upptar kandidater som inte kan utses. En kandidat kan också ha blivit invald i en valkrets som inte omfattas av omvalet. Även vid ett omval kommer alltså en viss valbarhetsprövning att behöva göras. Det gäller även den särskilda valbarhetsprövning som krävs för kandidatur till (2 kap. 11–12 §§ vallagen). Med samma partier och – som utgångspunkt – samma kandidater i omvalet som vid det ordinarie valet bör partierna dock ha möjlighet att använda sig av samma namnvalsedlar vid omvalet som vid det ordinarie valet. Möjligen kan, vilket påpekar, en sådan ordning också bidra till att väljarna får viss information om vilka av partiernas kandidater som förväntas få de mer framträdande positionerna efter valet. Som med Synnedsättning bl.a. betonar ska inte förslagen inskränka möjligheterna för väljare som är i behov av valsedlar i punktskriftsmärkta kuvert att rösta. Frågan är om det på något sätt behöver tydliggöras för väljarna vilka kandidater som är aktuella för personval vid ett eventuellt omval. påpekar bl.a. att det är vanligt att valadministrationen får frågor om t.ex. kandidaters valbarhet, särskilt vid omval. Effekten att vissa av de kandidater som tagits upp på valsedlarna inte kommer att kunna utses finns när en kandidat nomineras i mer än en valkrets. Frågan om rätten att kandidera i flera valkretsar vid riksdagsvalet har övervägts bl.a. i samband med att vallag antogs. Då ansågs det inte finnas skäl att införa några begränsningar. Det anfördes att utgångspunkten måste vara att partierna vid sina nomineringar tar rimlig hänsyn till väljarnas behov av tydlighet när det gäller kandidaturerna och effekterna av personvalet (SOU 2004:111 s. 222 och prop. 2004/05:163 s. 92–93). Även bedömde bl.a. att det inte fanns skäl att införa regler som hindrade en person att kandidera i mer än en valkrets (SOU 2008:125 s. 216). kan det således vid val, däribland vid ett eventuellt omval, finnas Prop. 2017/18:38 valsedlar som upptar kandidater som inte kan utses i en viss valkrets, t.ex. kandidater som har nominerats i mer än en valkrets och kan komma att dubbelvalsavvecklas. Ett kandidatnamn på en valsedel ska anses obefintligt bl.a. om kandidaten inte är valbar eller om kandidaten inte har samtyckt till kandidaturen (13 kap. 8 § första stycket 1 och 4 vallagen). Vid ett omval kommer det att bli än mer tydligt att vissa kandidater inte kan utses. Liksom utredningen ansluter sig dock regeringen här till de bedömningar som har gjorts i tidigare lagstiftningsarbeten, dvs. att det som utgångspunkt är partierna som får ta hänsyn till väljarnas behov av tydlighet i fråga om kandidaturerna vid ett omval. Regeringen konstaterar också att förslaget att samtycke från eventuella nya kandidater i omvalet ska lämnas in senast före valdagen inte innebär någon ändring i nuvarande ordning, vilken ger valmyndigheterna möjlighet att hinna registrera eventuella nya samtycken senast dagen före valdagen och distribuera informationen om eventuella nya kandidater till vallokalerna så att den finns tillgänglig på valdagen (jfr prop. 2013/14:48 s. 74). Väljarna kan på så sätt få tillgång till informationen. I de fall partierna under förberedelserna inför omvalet bedömer att korrigeringar av kandidater är nödvändiga kan partierna också välja att beställa nya valsedlar från länsstyrelserna. Efter att det ordinarie valet avslutats kan ett visst överskott av valmaterial finnas kvar. Om antalet övertaliga valsedlar från det ordinarie valet är tillräckligt stort kan, vilket utredningen är inne på, dessa användas vid ett eventuellt omval och bl.a. tryckning av nya valsedlar, inklusive upphandling av dessa tjänster och av papper, liksom en del praktiska åtgärder kring granskning av korrektur och liknande undvikas. Utgångspunkten måste dock alltid vara att det ska finnas god beredskap för att trycka upp nya valsedlar till ett eventuellt omval, inklusive eventuell upphandling av dessa tjänster och av papper.