prop · H403100 · 2017-04-18 00:00:00 — Av de budgetförstärkande reformerna har det avtrappade jobbskatteavdraget och den begrän- sade uppräkningen av den nedre skiktgränsen vid uttag av statlig inkomstskatt en större negativ effekt på inkomsterna för män än för kvinnor. Orsaken är att förslagen innebär höjd skatt vid högre inkomster, och att män i genomsnitt har högre inkomster än kvinnor. Fler män berörs därför av förslagen. Effekt på individuell utökad inkomst När satsningarna på individuella välfärdstjänster som vård, skola och omsorg beaktas påverkas en större andel positivt av regeringens politik än om analysen begränsas till individuell disponibel inkomst. Det gäller både kvinnor och män. Den individuella utökade inkomsten väntas öka för , minska för och påverkas lite eller inte alls för av kvinnorna till följd av regeringens samlade politik under man- datperioden (se diagram 8.6). P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 0 0 B i l a ga 2 döms få en ökning, få en minskning, och för bedöms den indi- viduella utökade inkomsten påverkas lite eller inte alls. Diagram 8.6 Andel kvinnor respektive män () som får en förändrad individuell utökad inkomst Anm.: Individuell utökad inkomst definieras i underbilagan. Individer som beräknas få en ökning eller minskning av sin individuella utökade inkomst som är placeras i kategorin Oförändrad/marginell. Källor: och egna beräkningar. Satsningarna på individuella välfärdstjänster upp- väger minskningen av den individuella disponibla inkomsten för både kvinnor och män. För kvin- nor beräknas den individuella utökade inkom- sten i genomsnitt öka . För män bedöms den öka med (se diagram 8.7). Diagram 8.7 Effekt på individuell utökad inkomst för kvinnor respektive män () 0,0 -0,2 -0,4 -0,6 Förändring av utökad inkomst -0,8 Bidrag från individuell disponibel inkomst -1,0 Anm.: Individuell disponibel inkomst och individuell utökad inkomst definieras i underbilagan. Källor: och egna beräkningar. Bidraget från välfärdstjänster till förändringen av den individuella utökade inkomsten beräknas va- ra något större för kvinnor än för män. Det be- ror huvudsakligen på att reformerna är fördelade efter tidigare användningsmönster och att kvin- nor nyttjar de aktuella välfärdstjänsterna i högre grad än män. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 0 0 B i l a ga 2 Disponibel inkomst: Hushållens sammanlagda inkomst från arbete, kapital, näringsverksamhet och positiva transfereringar minus negativa transfereringar såsom skatt, betalt underhålls- bidrag och återbetalning av studielån. Erhållna studielån ingår som en positiv transferering. Justering för försörjningsbörda: För att kunna jämföra disponibla inkomster mellan olika typer av hushåll måste hänsyn tas till hur många per- soner som ska försörjas på inkomsten. Före- komsten av kollektiva nyttigheter och stordrifts- fördelar hos hushåll med flera medlemmar med- för att inkomst per person blir missvisande. För att justera för detta används därför en s.k. ekvi- valensskala, Svensk konsumtionsenhetsskala 2004 (se skalans definition i tabell u.1). Tabell u.1 Svensk konsumtionsenhetsskala Första vuxen (ensamboende eller sammanboende) Andra vuxen (sammanboende) Barn 1, 0–19 år Barn 2, 3 … 0–19 år Ekvivalerad disponibel inkomst (ekonomisk stan- dard): Hushållets disponibla inkomst divideras med konsumtionsvikten enligt den svenska kon- sumtionsenhetsskalan . Genom att justera den disponibla inkomsten för försörj- ningsbörda skapas ett mått som är jämförbart mellan hushåll av olika storlek. Begreppet är framtaget för att på ett så rättvisande sätt som möjligt spegla den ekonomiska standard som hushållen lever under. Ekvivalerad disponibel inkomst och ekonomisk standard används därför synonymt i texterna. Individens ekonomiska standard: Det in- komstbegrepp som huvudsakligen används är hushållsbaserat, men redovisningen sker i regel på individnivå. Hushållets ekonomiska standard tilldelas då samtliga hushållsmedlemmar. Individuell disponibel inkomst: För att kunna jämföra individers ekonomiska situation, utan den utjämnande effekt som erhålls vid studier av hushållsinkomster, beräknas den individuella dis- ponibla inkomsten. Det sker genom en summe- ring av alla individuella inkomster och genom att fördela hushållsgemensamma inkomster, som t.ex. bostadsbidrag eller barnbidrag, lika mellan hushållets vuxna. Den individuella disponibla inkomsten är särskilt viktig för att jämföra in- komstsituationen mellan kvinnor och män. Utökad inkomst: Den ekvivalerade disponibla inkomsten kompletteras så att hushållets in- komst även omfattar subventioner för individ- uella välfärdstjänster som t.ex. barnomsorg, utbildning och hälso- och sjukvård. De totala subventionerna räknas samman för varje hushåll och fördelas sedan lika på varje medlem i hus- hållet. Värdet av offentliga tjänster antas inte be- ro på familjens storlek eller sammansättning, dvs. det uppstår inga stordriftsfördelar för denna typ av resursomfördelning. Individuell utökad inkomst: Den individuella disponibla inkomsten kompletteras så att indivi- dens inkomst även omfattar subventioner för in- dividuella välfärdstjänster som t.ex. barnomsorg, utbildning och hälso- och sjukvård. De totala subventionerna räknas samman för varje enskild vuxen i hushållet. Summan av barnens subven- tioner delas jämt på de vuxna i hushållet. Kapitalvinst/förlust: Avser uppkommen vinst eller förlust vid försäljning av t.ex. värdepapper, fastighet eller bostadsrätt. En värdeökning regi- streras som inkomst först när tillgången avyttras och vinsten realiseras. Värdeökningar som acku- mulerats kan därför komma att registreras som en inkomst under ett enskilt år, medan en värdeökning som uppkommit utan att realiseras inte räknas in i den dis- ponibla inkomsten. Percentilgrupper: Befolkningen delas in i 100 lika stora grupper (percentilgrupper) sorterade efter stigande inkomst. Percentilgruppen p100 avser den översta procenten i fördelningen, p91–p99 avser den översta tiondelen exklusive den översta procenten osv. Inkomstgränsen mellan den 50:e och den 51:a percentilgruppen utgör median- inkomsten i befolkningen. Decilgrupper: Befolkningen delas in i tio lika stora grupper (decilgrupper) sorterade efter sti- gande inkomst. Inkomstgränsen mellan den femte och sjätte decilgruppen utgör median- inkomsten i befolkningen. Hushållstyper: Populationen delas in efter hus- hållets sammansättning med avseende på antal vuxna i hushållet, förekomst av barn samt ålder. Barn: Enligt SCB:s definition är barn individ- er i åldern 0–utan egen bostad. Inkomstandelar: För att beskriva utvecklingen i olika delar av inkomstfördelningen används ofta inkomstandelar. Dessa beräknas som den andel av de totala inkomsterna som en viss grupp, t.ex. en inkomstgrupp, förfogar över. Gini-koefficient: är det vanligast före- kommande inkomstspridningsmåttet och kan definieras utifrån Lorenz-kurvan. Om befolk- ningen sorterats i stigande ordning med avse- ende på ekvivalerad disponibel inkomst visar Lorenz-kurvan sambandet mellan den kumula- tiva frekvensfördelningen och den kumulativa andelen av totala inkomster (se diagram u.1 för ett exempel utifrån en fiktiv population). Ju mer kurvan avviker från diagonallinjen desto ojäm- nare är fördelningen. Diagram u.1 Hypotetisk Lorenz-kurva Kumulativ inkomstandel, procent Kumulativ befolkningsandel, procent (befolkningen rangordnad efter ekvivalerad disponibel inkomst) Gini-koefficienten kan uttryckas som kvoten mellan den yta som avgränsas av diagonallinjen och Lorenzkurvan (A) och den totala ytan under diagonallinjen (A+B). Om alla har exakt lika stora inkomster är Gini-koefficienten lika med noll (maximal jämlikhet). Om en individ har alla inkomster är Gini-koefficienten lika med ett (maximal ojämlikhet). Mått på ekonomiska drivkrafter Marginaleffekt: Den andel av en marginell in- komstökning som faller bort till följd av ökad skatt, ökade avgifter och minskade transferering- ar. Beräkningarna utförs med hjälp av FASIT- modellen (se nedan), efter en tänkt årlig in- P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 0 0 B i l a ga 2 De inkomst- slag som antas kunna ge upphov till marginal- effekter är inkomstskatter, barnomsorgsavgifter, bostadsstöd, betalt underhållsstöd, ekonomiskt bistånd och återbetalning av studielån. Ersättningsgrad: Den andel av den disponibla inkomsten som hushållet får behålla när indi- viden går från arbete till arbetslöshetsersättning, sjukpenning eller sjuk- och aktivitetsersättning. Ersättningsgraden visar hur hushållets ekonomi- ska standard förändras och beror på inkomster från alla i hushållet. Ersättningsgraden har beräk- nats med hjälp av FASIT-modellen (se nedan). Skillnader i individuell disponibel inkomst mellan kvinnor och män: Individuell disponibel inkomst beräknas för kvinnor respektive män i förvärvs- aktiv ålder 20–. Individuell disponibel in- komst definieras som summan av individens eg- na marknadsinkomster, transfereringar och skat- ter. Hushållsrelaterade transfereringar delas lika mellan sammanboende. Andel med låg ekonomisk standard: Andelen med låg ekonomisk standard enligt ett absolut synsätt definieras som andelen individer med en ekonomisk standard understigande av prisjusterade medianinkomst. An- delen med låg ekonomisk standard enligt ett relativt synsätt definieras som andelen individer med en ekonomisk standard understigande av medianinkomsten respektive år. Andel med låg materiell standard: Alla EU- länder mäter utvecklingen av andelen personer med låg materiell standard i under- sökningen SILC (Statistics on Income and Liv- ing Conditions). Svår materiell deprivation, eller mycket låg materiell standard, definieras som att individen saknar förmåga (ej beroende på sitt individuella val av livsstil) inom minst fyra av nio komponenter: att möta oväntade utgifter, att åka på en veckas semesterresa, att betala skulder (lån, hyra etc.), att äta en måltid med kött, kyckling eller fisk , att hålla hemmet tillräck- ligt varmt, att ha en tvättmaskin, att ha en färg- TV, att ha en telefon och att äga en bil. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 0 0 B i l a ga 2 HEK – Hushållens ekonomi Urvalsundersökningen Hushållens ekonomi (HEK) var 1975–2013 källan till offi- ciella inkomstfördelningsstatistik. Från och med undersökningsår 2014 ersätts emellertid HEK med ny totalräknad inkomstfördelningsstatistik (TRIF, se nedan). HEK var en urvalsundersökning som genom- fördes . Urvalet bestod av individer som var eller äldre bland samtliga hushåll och individer som var folkbokförda i landet i slutet av undersökningsåret. Både urvalspersonen och tillhörande hushållsmedlemmar ingick i under- sökningen. Uppgifterna samlades in från dekla- rationsuppgifter, telefonintervjuer och olika ad- ministrativa register. I den sista versionen av HEK (2013) ingick ca 39 000 individer fördelade på ca 17 000 hushåll. Hushållsbegreppet i HEK bygger på s.k. kosthushåll. Ett kosthushåll utgörs av alla personer som bor i samma bostad och har gemensam hushållning. I kosthushållet ingår t.ex. kvarboende ungdomar. Ett kosthushåll kan också bestå av flera generationer, syskon eller kompisar som bor tillsammans och har gemensam hushållning. Barn som bor lika mycket hos båda föräldrarna räknas till det hushåll där de är folkbokförda och ingår således endast i den ene förälderns hushåll. TRIF – Totalräknad inkomstfördelningsstatistik SCB beslutade att urvalsundersökningen HEK skulle läggas ner och ersättas med totalräk- nad registerbaserad inkomstfördelningsstatistik (TRIF). HEK och TRIF har samma syfte, näm- ligen att beskriva utvecklingen och fördelningen av hushållens inkomster. Framställningen av sta- tistiken skiljer sig dock åt, vilket medför att de båda datakällorna inte är fullt jämförbara. De hu- vudsakliga skillnaderna i framställningen av stati- stik är undersökningarnas upplägg, konstruktio- nen av hushållsbegrepp samt tillämpningen av inkomstbegreppet för disponibel inkomst. TRIF baseras helt och hållet på administrativa register från bl.a. och Försäkrings- kassan, medan HEK var en urvalsundersökning som samlade in uppgifter både via telefoninter- vjuer (t.ex. uppgifter om hushållssammansätt- ning) och administrativa register. Hushållsbegreppet i TRIF bygger på s.k. bo- stadshushåll. Bostadshushållet utgörs av samtliga personer som är folkbokförda på samma fastig- het och lägenhet. Det speglar således personers folkbokförda boende, och till skillnad från hus- hållsbegreppet i HEK finns det inte några krav på gemensam hushållning inom hushållet.51 Skillnaden i disponibel inkomst mellan HEK och TRIF är hanteringen av sådana inkomster som inte finns i administrativa register, vilket i det här fallet främst handlar om transferering av underhållsbidrag mellan separerade föräldrar. I HEK samlades data om underhållsbidrag in i intervjun. I TRIF används i stället en modell för simulering av underhållsbidrag. Förändringar i framställningen av statistik tenderar att leda till s.k. tidsseriebrott. I en nyli- gen publicerad rapport ger SCB en översiktlig bild av hur de ändrade förutsättningarna för sta- tistiken påverkar statistikens kvalitet och jämför- barhet.52 Studien baseras på analyser av tre paral- lella årgångar av TRIF och HEK (2011–2013). Den övergripande bilden är att TRIF ger något högre skattningar av den ekonomiska standar- dens medelvärde och median samt en något mer sammanpressad inkomstspridning än HEK (läg- re Gini-koefficient och en lägre andel med in- komster av medianen). Enligt SCB:s studie är detta främst en följd av det änd- rade hushållsbegreppet, medan förändringen av inkomstbegreppet endast har marginell betydel- se.53 Statistiskt analysregister () har i arbetet med denna redogörelse använt ett obundet slumpmässigt urval (med kompletteringar för personer med höga kapitalinkomster samt höga förvärvs- inkomster) från den totalräknade statistiken (TRIF). Detta urval finns tillgängligt för åren 51Personer som saknar uppgift om lägenhetsidentitet i folkbokföringen undantas från kravet om folkbokföring på lägenhet. För dessa personer, ca 300 000, används familjebegreppet i SCB:s Register över totalbefolk- ningen (RTB) som approximation för bostadshushåll. 52Se SCB, Övergång från urvalsbaserad till totalräknad inkomstfördel- ningsstatistik, Hushållens ekonomi bakgrundsfakta 2016:1. 53Vid redovisning av inkomstnivå efter hushållstyp tycks för flertalet hushållstyper (sammanboende med barn undantaget) disponibel inkomst bli något lägre i TRIF än i HEK. För flertalet hushållstyper (samman- boende med barn undantaget) redovisas också en större andel med in- komster av medianen i TRIF än i HEK. 2013–2015 och refereras till som Statistiskt analysregister () i denna redogörelse. I ingår ca 1,9 miljoner individer fördelade på ca 650 000 bostadshushåll. EU:s statistik över inkomst- och levnadsvillkor (EU-SILC) är ett instrument som syftar till att samla in aktuella och jämförbara tvärsnitts- och longitudinella mikrodata för flera väsentliga väl- färdsdimensioner, t.ex. inkomst, fattigdom, soc- ial utslagning och levnadsvillkor. Instrumentet är förankrat i det europeiska statistiksystemet. Soc- ial utslagning och uppgifter om boende samlas in på hushållsnivå medan uppgifter över arbets- situation, utbildningsnivå och hälsostatus erhålls på individnivå för personer . Inkomst- uppgifterna är huvudsakligen på individnivå. För att analysera fördelningseffekter av rege- ringens politik används i denna redogörelse mikrosimuleringsmodellen FASIT. Till grund för beräkningarna ligger STAR-data . Modellen tillåter undersökningar av hur dispo- nibel inkomst m.m. påverkas av en ändring av reglerna för beräkning av olika skatter och trans- fereringar. För en analys av år där utfallsdata ännu inte finns tillgängliga görs en framskrivning av de ekonomiska och demografiska förhål- landen som väntas gälla för det aktuella året (se nedan). Det är även möjligt att undersöka hur en regeländring påverkar marginaleffekter och ersättningsgrader för hushållen. Effekterna kan undersökas för olika grupper (inkomstgrupper, hushållstyper etc.) eller aggregerat till samhälls- nivå. På grund av eftersläpningen i inkomststati- stiken krävs en framskrivning av data för att möjliggöra analyser av senare år. Framskrivnin- gen görs i två steg. Först kalibreras datamateria- lets urvalsvikter så att kända ändringar i befolk- ningsstrukturen och andra antalsuppgifter54 åter- 54 Detta gäller antal utbetalade a-kassedagar, antal föräldrapenningdagar, antal individer i arbetsmarknadspolitiska program, antal sysselsatta i olika arbetsmarknadssektorer, antal sjukpenningdagar, antal individer med sjuk- och aktivitetsersättning, antal individer med inkomstgrundad ålderspension samt antal individer med garantipension. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 0 0 B i l a ga 2 Genom kalibreringen justeras det antal individer som representeras av en viss individ i datamaterialet utan att individens övriga varia- belvärden påverkas. För att justera vissa in- komstvariabler med avseende på den kända ut- vecklingen tillämpas sedan proportionell skal- ning. Detta görs bl.a. för löner, kapitalvinster och övriga kapitalinkomster. Beräkning och fördelning av välfärdstjänster 2015 FASIT används för att beräkna offentligt finansierade individuella välfärdstjänster och fördela dessa till individerna. Välfärdstjänsterna omfattar alla individuella tjänster inom områ- dena hälso- och sjukvård, kultur och fritid, ut- bildning samt socialt skydd (se tabell u.2). Av SCB:s dokumentation Offentliga välfärdstjäns- ter 2015 framgår i detalj hur beräkningarna görs. Nedan följer en kortfattad beskrivning. Uppgifter om kostnaderna hämtas från nationalräkenskaperna. Det som beaktas är den offentliga förvaltningens konsum- tionsutgifter, exklusive ingående mervärdesskatt, och den offentliga förvaltningens bidrag till hus- hållens icke vinstdrivande organisationer. De av- gifter som betalas av användaren, t.ex. förskole- avgifter är borträknade från konsumtionsutgif- terna, dvs. det är nettoutgiften som används.55 På områden där det finns uppgifter om kon- sumtion av välfärdstjänster på individnivå har utgifterna fördelats på dessa individer. Det gäller hela utbildningsområdet och delar av socialt skydd. Totalt sett kan av utgifterna fördelas på individer. För områden där det inte finns uppgifter om konsumtion på individnivå har differentierade kostnader beräknats för olika grupper och sedan fördelats på individer efter grupptillhörighet. Där det är möjligt har detta gjorts för grupper efter ålder, kön och region. I vissa fall har för- delningen gjorts på större grupper, t.ex. alla i åldern 6–. Utgiften för äldreomsorg fördelar SCB på de individer som faktiskt har fått äldreomsorg. I denna redogörelse fördelas värdet av äldreom- sorgen i stället med en försäkringsansats, där kostnaden fördelas över riskgrupper baserat på ålder och kön. Skälet är att värdet av äldreom- 55 Kostnader för Yrkeshögskoleutbildningar ingår inte i dessa områden utan har hämtats från . P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 0 0 B i l a ga 2 sorgen inte bara gynnar dem som behöver äld- reomsorg, utan den har också ett värde för dem som kan komma att behöva tjänsten. Barnomsorg redovisas som ett eget område i redogörelsen. Där ingår förskola, som i national- räkenskaperna tillhör området utbildning, samt pedagogisk omsorg och fritidshem, som tillhör området socialt skydd. Tabell u.2 Offentligt finansierade individuella välfärds- tjänster 2015 Miljoner kronor (priser) Grund-, sär- och specialskola Komvux gymnasie- och fortsättningsnivå Särvux och övrig utbildning Vård av barn och unga, övrigt Arbetslöshet, övrigt, exkl. administration Social utsatthet, övrigt, exkl. migration och flyktinghjälp Anm.: Offentliga förvaltningens konsumtionsutgifter och bidrag till hushållens icke-vinstdrivande organisationer Beräkning av effekter av välfärdsreformer Vid beräkning av reformeffekter på välfärds- tjänsteområdet 2015–2017 är konsumtionsmön- stren i FASIT utgångspunkten. Välfärdstjän- sterna är där uppdelade i ca 32 olika kategorier, t.ex. grundskola och äldreomsorg, där varje kategori har ett eget konsumtionsmönster. Varje enskild reform bedöms tillhöra någon av dessa kategorier. Värdet av tjänsten fördelas därefter i befolkningen enligt det befintliga konsumtions- mönstret för den aktuella kategorin. Reformer som är av mer generell karaktär fördelas i enlig- het med det konsumtionsmönster som gäller för välfärdstjänsterna totalt. Välfärdstjänsterna hanteras olika vid beräk- ning av utökad inkomst respektive individuell utökad inkomst. Vid beräkningen av utökad in- komst summeras värdet av välfärdstjänsterna för hushållet, och därefter fördelas det totala värdet jämnt på alla medlemmar i hushållet. För indivi- duell utökad inkomst beräknas värdet av väl- färdstjänsterna separat för män respektive kvin- nor. I de fall att det finns barn i hushållet förde- las värdet av de välfärdstjänster som barnen nytt- jar jämnt mellan föräldrarna i hushållet. Simulering där transfereringarna räknas upp med den genomsnittliga inkomstutvecklingen I ett beräkningsexempel som redovisas i denna bilaga studeras hur inkomstfördelningen skulle påverkas vid en generösare uppräkning av er- sättningen i ett antal centrala välfärdssystem. Det görs genom att i FASIT-modellen utgå från de ersättningsnivåer som gällde 1995 och räkna upp dessa med den inkomstökning som den arbetande delen av befolkningen i genomsnitt hade –2015. Givet dessa nya ersättningsnivåer appliceras därefter de regler som gällde i skatte- och transfereringssystemen 2015. De välfärdssystem vars ersättningar har räk- nats upp är primärt de som direkt följer ut- vecklingen av prisbasbeloppet (garantipension, sjuk- och aktivitetsersättning, studiemedel samt taken i föräldra- och sjukförsäkringen). Utöver dessa ersättningssystem har även den högsta och lägsta ersättningen i arbetslöshetsförsäkringen, lägsta- och grundnivån i föräldraförsäkringen, barnbidraget och ekonomiskt bistånd justerats upp med inkomstutvecklingen. Dekomponering av inkomstspridning med avseende på inkomstslag Inkomstspridningen kan delas upp med avseen- de på de inkomstslag som ingår i den disponibla inkomsten. Den viktade summan av de positiva och negativa bidragen uppgår till den totala in- komstspridningen. Anta att den disponibla inkomsten kan skrivas som en summa av k inkomstslag. Gini-koeffici- enten kan då skrivas som en summa av k kompo- nenter, en för varje inkomstslag. Varje kompo- nent kan i sin tur uttryckas som produkten av tre faktorer. Dessa representerar den s.k. Gini- korrelationen mellan inkomstslaget och den dis- ponibla inkomsten, inkomstslagets och in- komstslagets andel av den totala inkomsten.56 För varje inkomstslag gäller att dess inverkan på Gini-koefficientens förändring under en pe- riod kan beräknas som differensen av inkomst- slagets Gini-bidrag mellan periodens slut- res- pektive basår. Summan av dessa differenser, en för varje ingående inkomstslag, uppgår till pe- riodens totala förändring av Gini-koefficienten. Beräkning av effekter på inkomstskillnaderna av förändringar i befolkningens sammansättning I förhållande till övriga delar av redogörelsen förekommer i avsnitt 6 vissa avvikelser beträf- fande definitionen av disponibel inkomst, hus- hållsbegreppet samt ekvivalensskalan. Definitionen av disponibel inkomst avviker från övriga delar av redogörelsen såtillvida att realiserade kapitalförluster inte påverkar den dis- ponibla inkomsten. Hushållsbegreppet avviker genom att ung- domar som bor hemma hos någon av sina föräldrar betraktas som egna hushåll. I avsnitt 6 utgörs antalet konsumtionsenheter i hushållet av kvadratroten av antalet personer i hushållet. Kvadratrotskalan ger större stordrifts- fördelar i hushåll med mer än en person jämfört med den ekvivalensskala som används i resten av redogörelsen (se tabell u.1). P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 0 0 B i l a ga 2 Sammantaget gör dessa avvikelser att Gini- koefficienten ett givet år blir något högre än vad som framkommer med de begrepp och defini- tioner som används i resten av redogörelsen.