prop · H403143 · 2017-03-21 00:00:00 — Av den anledningen måste det finnas en viss flexi- bilitet i regelverket som exempelvis möjlighet till fördelning av timmar mellan stadierna eller distansundervisning. kommun är tveksam till förslaget. Kommunen har sex små by- skolor där det skulle bli aktuellt med fjärrundervisning, vilket kräver att samtliga skolor samordnar sina scheman med kommunens enda hög- stadieskola där språklärare finns. Alternativet att köpa fjärrundervisning från annan huvudman ska föregås av upphandling och kräver extra Kommunen anför att om fjärrundervisning tillämpas kommer varje undervisningsgrupp att behöva lärarstöd på plats, vilket in- nebär att kostnaderna för förändringen kommer att bli betydligt högre än de tillkommande timmar för betygssättning som redovisas i prome- Ale kommun har en liknande invändning och framhåller förslaget om undervisning i moderna språk från årskurs 6 kommer att bli kostsamt för många kommuner. Kommunen förutsätter därför att förändringen inte menar att det merarbete som förväntas uppstå när lärarna ska betygsätta eleverna i samtliga ämnen från årskurs 6 kan vara tillräckligt för att skapa en ohälsosam arbetsbelastning. arbetsbelastningen för lärare redan i många fall är hög. Skälen för regeringens förslag Betygsättning i moderna språk påbörjas än i övriga ämnen Betygssättning i ska sättas första gången i samtliga ämnen, utom i språkval, från och med årskurs 6. Betyg i språkval sätts från och med årskurs 7. Sameskolan omfattar årskurs 1–6 och betyg ska sättas från och med årskurs 6 i samtliga ämnen förutom språkval. cip gäller för specialskolan med den skillnaden att betygssättningen på- Om en elev eller elevens vårdnadshavare begär det ska betyg sättas i grundsärskolans ämnen. I likhet med vad som gäller för och sameskolan ska betyg i så fall sättas i slutet av varje ter- min från och med årskurs 6. Om en elev har läst ett ämne enligt grund- skolans kursplaner och eleven eller elevens vårdnadshavare begär att betyg ska sättas i ämnet, ska de bestämmelser som gäller för betygs- sättning i tillämpas (10 kap. 16 §, 11 kap. 19 och 21 §§, 12 kap. 16 § och 13 kap. 16 § skollagen). De nuvarande betygsbestämmelserna började gälla . Som skäl för att införa betyg i årskurs 6 i och sameskolan angavs att det var ett sätt att ytterligare förbättra uppföljningen och ut- värderingen av skolans arbete och därmed möjligheten att tidigt sätta in extra stöd till de elever som är i behov av detta. I motiven framhölls att betygen bidrar till att elever som har svårigheter att uppnå kunskaps- kraven uppmärksammas av rektorn och lärarna. För att en elev ska nå ut- bildningens mål och utvecklas till sin fulla potential behövs uppmuntran, stöd och hjälp såväl i skolan som i hemmet. Med tidigare betyg förbättras även informationen till föräldrarna om hur det går för deras barn i skolarbetet (prop. 2009/10:219 s. 10 f.). När det gäller språkval har det funnits en möjlighet för huvudmännen att avgöra när det utifrån lokala förhållanden har varit lämpligt att påbörja undervisningen. Det har varit vanligt att undervisningen påbörjats antingen i årskurs 6 eller i årskurs 7. Det har ansetts rimligt att betygssättningen i språkval påbörjats för samtliga elever och därför infördes den nuvarande bestämmelsen som innebär att betygssättningen i språkval ska påbörjas i årskurs 7 i och i specialskolan (prop. 2009/10:219 s. 14). Det förslag till stadieindelad timplan för som presenteras i promemorian innebär bl.a. att eleverna kommer att få undervisning i språkval senast i årskurs 6. Detta innebär att det avgörande argumentet för att betygssättning i språkval i ska påbörjas i årskurs 7 kommer att försvinna. Däremot gör de skäl som låg till grund för det ursprungliga beslutet att införa betyg i årskurs 6 sig gällande även för de ämnen som kan väljas inom språkval. Med anledning av detta och eftersom det skapar ett enhetligt betygssystem, finns det goda skäl för det förslag som lämnas i promemorian. Tillgång till lärare i moderna språk och kommun är positiva till förslaget om en enhetlig betygssättning, men framför att det medför skärpta krav på att alla skolor med årskurs 6 ska ha tillgång till behöriga och legitimerade lärare i språkval. kommun påpekar också att det råder brist på språklärare och att förslaget kommer att leda till ökade kostnader för arbetsgivarna. När det gäller frågan om ökade lönekostnader vill regeringen framhålla att förslaget inte innebär någon utökning av den minsta garanterade undervisningstiden i språkval utan bara en ökad enhetlighet i fråga om när undervisningen ska förläggas. Även om undervisningstiden inte utökas finns det dock skäl att ta synpunkterna om rekryteringsproblem när det gäller legitimerade och behöriga lärare på allvar. Regeringen genomför därför åtgärder för att möta behovet av sådana lärare. Som exempel kan nämnas att regeringen i budgetpropositionen har aviserat ytterligare satsningar för att stärka läraryrket och rekryteringen av lärare. Regeringen har även tagit initiativ till en nationell samling för läraryrket i enlighet med vad som aviserades i budgetpropositionen (prop. 2014/15:1 utg.omr. 16 avsnitt 9.1) och ekonomiska vårproposition (prop. 2014/15:100 s. 53). Den nationella samlingen har från regeringens sida ett tydligt fokus på att öka attraktiviteten i läraryrket, bl.a. genom statliga insatser för en höjning av lärares löner, kvalitetssatsningar på lärarutbildningarna, kompetensutveckling för lärare, investeringar i mer personal i och andra åtgärder som ger läraren bättre förutsättningar att ge varje elev en undervisning av god kvalitet. För att lärare som ännu inte lever upp till kraven för att få legitimation pågår också vidareutbildning av lärare (). Det fattades vidare beslut om en ny särskild kompletterande pedagogisk utbildning (KPU) för personer med forskarexamen i syfte att få fler ämnes- lärare och lektorer i skolan (U2016/02603/UH). Utbildningen kombineras med ett särskilt utbildningsbidrag. Det är fråga om en satsning som har potential att fördubbla antalet lektorer i skolväsendet (prop. 2015/16:142, bet. 2015/16:UbU22, rskr. 2015/16:267, förordningen [2016:706] om utbildningsbidrag för kompletterande pedagogisk utbildning som leder till ämneslärarexamen för personer som har en examen på forskarnivå). gäller vidare bestämmelser om en försöksverksamhet som innebär att huvudmännen, med undantag från kraven på lärarlegitimation och behörighet, kan anställa personer för högst för att bedriva viss undervisning som lärare i skolväsendet, under förutsättning dels att personerna i fråga har ämneskunskaper som motsvarar de ämneskunskaper som krävs för en behörighetsgivande lärarexamen, dels genomför en kompletterande pedagogisk utbildning för att uppnå en sådan examen. Detta gäller för ämnen där det råder brist på legitimerade och behöriga lärare (prop. 2015/16:23, bet. 2005/16:UbU8, rskr. 2015/16:127 och förordningen [2016:350] om försöksverksamhet med anställning under viss kompletterande utbildning). Regeringen har alltså vidtagit åtgärder för att möta lärarbristen. Flera av dessa insatser har dock pågått endast och har därför ännu inte fått fullt genomslag. Avsikten är dock att dessa insatser ska förbättra tillgången på behöriga och legitimerade lärare. Fjärrundervisning kan vara ett alternativ För huvudmän med många skolenheter kan, som anför, fjärrundervisning utgöra ett komplement (5 a kap. skolförordningen). Ale och kommuner anser att sådan undervisning kommer att kräva att varje undervisningsgrupp får lärarstöd på plats. Enligt kommunerna kommer förändringen därmed att inte bara innebära en ökad kostnad för arbetet med betygssättning utan dessutom ta ytterligare lärarresurser i anspråk. Regeringen vill framhålla att det inte finns något krav på att den personal som finns hos eleverna är behöriga lärare. Fjärrundervisningen kan därmed innebära en totalt sett lägre lönekostnad eftersom språklärare kan användas effektivare för att undervisa dessa elevgrupper. uppger att lärarnas arbetsbelastning är hög i många fall och att förändringen av betygsbestämmelserna kan komma att innebära en ohälsosam ökning av lärarnas arbetsbelastning. Regeringen vill framhålla att bedömning och betygssättning ligger inom ramen för en lärares arbetsuppgift att kontinuerligt och systematiskt följa upp och utvärdera elevernas kunskaper. Det merarbete som kan förväntas uppstå när lärarna ska betygsätta eleverna även i årskurs 6, utöver bedömningen, beräknas till i snitt per betyg. Med beaktande av de skäl som talar för att skapa ett enhetligt betygssystem, finns det anledning att genomföra den förändring som föreslås i promemorian. När betygsbestämmelserna blir enhetliga finns det även skäl att förenkla de aktuella paragraferna (10 kap. 16 §, 11 kap. 19 § och 12 kap. 16 § skollagen) och det bör fortsättningsvis anges att betyg ska sättas i skolformens ämnen i slutet av varje termin från och med årskurs 6 (årskurs 7 i specialskolan) i de ämnen eleven har fått undervisning i Prop. 2016/17:143 under terminen. 10Anpassad studiegång ska utformas så att eleven så långt det är möjligt når behörighet till gymnasieskolan Regeringens förslag: Bestämmelserna i skollagen om anpassad studiegång i , specialskolan och sameskolan ska förtydligas så att det framgår att sådant särskilt stöd ska utformas så att eleven så långt det är möjligt får förutsättningar att nå behörighet till gymnasieskolan. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. Detta gäller bl.a. , , , , Skolväsen- dets överklagandenämnd, Barn- och elevombudet, , , , , , , Tierps, och kommuner, Handikappförbunden, Syn- skadades (), , Svenska Kommunalar- Handikappförbunden och är positiva till förslaget och menar att det bör ge skolorna bättre incitament att tidigt kartlägga de elever som är i behov av extra anpassningar eller särskilt Därmed bör anpassad studiegång i de flesta fall kunna undvikas. menar också att det är viktigt att följa utvecklingen efter lagändringen 2014 om extra anpassningar och särskilt Även Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (MUCF) är positiv till förslaget. Myndigheten hänvisar till rapporten siffrorna (, 2014), som visar att det finns en kraftigt ökad risk för att personer som bara har upp till grundskola varken har arbete eller studerar . nödvändigheten av att elever och vårdnadshavare får tillgång till studie- och yrkesvägledning inför ett beslut om anpassad studiegång. betonar att en möjlighet för eleven att koncentrera sig på ett mindre antal ämnen inte får innebära en risk att inte bli behörig till gymnasieskolans nationella program. understryker, i likhet med MUCF, vikten av att elev och vårdnadshavare får kontinuerlig information om vilka konsekvenser som en anpassad studiegång kan få. och kommuner samt Kommuner och Lands- ting (SKL) tillstyrker förslaget. SKL delar bedömningen i promemorian att det är av yttersta vikt att så många elever som möjligt når behörighet framhåller SKL att det kan behövas ytter- ligare en regeländring, som möjliggör en ökad flexibilitet för hur under- 2016/17:143 visningen kan förläggas . Detta för att elever med anpassad studiegång ska kunna få den resterande undervisningen vid annan tid. delar den uppfattning som framförs i promemorian om vikten av att eleverna når behörighet till gymnasieskolan men pekar på att ett alltför ensidigt fokus på de ämnen som krävs för gymnasiebehörighet kan försvåra elevernas möjligheter att faktiskt klara av gymnasieskolan. hänvisar till statistik som visar att många elever med låga meritvärden inte fullföljer gymnasieskolan. Av den anledningen anser förbundet att det föreslagna förtydligandet bör kompletteras med en formulering av vilken det framgår att elever med anpassad studiegång även ska få förutsättningar att fullgöra studier i gymnasieskolan. Förbundet framhåller också vikten av att särskilt stöd sätts in tidigt så att antalet elever i behov av anpassad studiegång kan bli så få som möjligt. anser att förslaget inte innebär någon större förändring i praktiken. Kommunen har heller inte erfarenhet av att rektorn tillämpar bestämmelserna på ett sådant sätt att elevens möjligheter till gymnasiebehörighet åsidosätts. avstyrker förslaget och menar att den föreslagna kompletteringen signalerar att de ämnen som inte ger behörighet till gymnasieskolan är mindre viktiga. anser att den nuvarande formuleringen i skollagen tillsammans med allmänna råd för arbete med extra anpassningar och särskilt stöd (SKOLFS 2014:40) ger tillräcklig styrning. Förslaget i promemorian kan snarare medföra en risk för att fler elever får anpassad studiegång om det uppfattas som enklare att besluta om att reducera tid för eller ta bort ämnen där det inte krävs godkänt betyg för att få behörighet till gymnasieskolan. Skälen för regeringens förslag Olika stödåtgärder och särskilt om anpassad studiegång I syfte att stödja och hjälpa elever finns det i skollagens tredje kapitel bestämmelser om elevers rätt till olika stödinsatser. har olika karaktär och är mer eller mindre ingripande. De har alla det gemensamma syftet att eleven med stöd av insatserna ska ges ökade möjligheter att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås. Om det framkommer att det kan befaras att en elev inte kommer att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås, ska eleven skyndsamt ges stöd i form av extra anpassningar inom ramen för den ordinarie undervis- Om den extra anpassning som eleven har fått inte bedöms till- räcklig ska detta anmälas till rektorn, som ska se till att elevens behov av särskilt stöd skyndsamt utreds. Om en utredning visar att en elev är i be- hov av särskilt stöd ska eleven ges sådant stöd och det ska utarbetas ett Det särskilda stödet ska ges inom den elevgrupp som eleven tillhör om inte annat följer av skollagen eller annan författning (3 kap. 5 a och 7–9 §§ skollagen). Om det särskilda stödet för en elev i , grundsärskolan, spe- cialskolan eller sameskolan inte i rimlig grad kan anpassas efter elevens behov och förutsättningar får ett beslut enligt 3 kap. 7 § skollagen inne- bära avvikelser från den timplan samt de ämnen och mål som annars gäl- ler för utbildningen (anpassad studiegång). Rektorn ansvarar för att en elev med anpassad studiegång får en utbildning som så långt det är möj- Prop. 2016/17:143 ligt är likvärdig med övrig utbildning i den aktuella skolformen (3 kap. 12 § skollagen). Ett beslut om anpassad studiegång kan överklagas till . Utbildningen i gymnasieskolan är bara öppen för de ungdomar som avslutat sin grundskoleutbildning eller motsvarande utbildning. Därtill gäller för gymnasieskolans nationella program att för behörighet krävs att eleven har godkända betyg i ett visst antal ämnen. För behörighet till ett yrkesprogram i gymnasieskolan krävs godkända betyg i svenska, engelska och matematik och i minst fem andra ämnen. För behörighet till ett högskoleförberedande program i gymnasieskolan krävs godkända betyg i svenska, engelska och matematik och i minst nio andra ämnen (15 kap. 5 § och 16 kap. 29–31 §§ skollagen). Några motsvarande bestämmelser finns inte för antagningen till gymnasieskolans introduktionsprogram. De riktar sig till ungdomar som saknar de godkända betyg som krävs för behörighet till gymnasieskolans nationella program (15 kap. 7 § första stycket, 16 kap. 30–32 §§ och 17 kap. 9–12 §§ skollagen). Till utbildning i gymnasiesärskolan finns det inte några speciella behörighetskrav. Utbildningen ska vara öppen för ungdomar vars skolplikt har upphört och som inte bedöms ha förutsättningar att nå upp till gymnasieskolans kunskapskrav därför att de har en utvecklingsstörning (18 kap. 4 § skollagen). En stor andel av eleverna som lämnar saknar behörighet till gymnasieskolan /14 var det av eleverna i som hade ett åtgärdsprogram. /15 hade andelen elever med åtgärdsprogram sjunkit till , eller 64 600 elever. Totalt hade av flickorna och av pojkarna sådant program enligt promemorian Särskilt stöd i (, 2015). Av dessa var det 10 700 elever som hade anpassad studiegång. Enligt beror minskningen av antalet åtgärdsprogram troligen på att det infördes en ny bestämmelse i skollagen om extra anpassningar (3 kap. 5 a § skollagen). Därmed är färre elever i behov av sådana åtgärder som ryms inom ramen för särskilt stöd (PM – Särskilt stöd i /14). var av eleverna i årskurs 9 behöriga att söka ett av gymnasieskolans nationella program. De flesta av eleverna som var behöriga att söka till ett yrkesprogram var även behöriga att söka till ett högskoleförberedande program. Det innebär att saknade 14 000 elever i årskurs 9 behörighet att söka ett av gymnasieskolans nationella program. Av dessa elever saknade 1 800 godkänt betyg i ett ämne och över 10 000 elever saknade godkänt betyg i två eller flera ämnen. 1 400 elever saknade godkänt i samtliga ämnen som de skulle haft slutbetyg i (Slutbetyg i , , ). Även elever med anpassad studiegång måste i möjligaste mån bli behöriga till gymnasieskolan De ovan redovisade bestämmelserna om särskilt stöd understryker att det finns ett långtgående ansvar för att ge eleverna det stöd som de är i behov 2016/17:143 av. Om det särskilda stödet till en elev inte kan anpassas i rimlig grad kan rektorn som en sista utväg besluta att eleven ska få en anpassad studie- Den möjligheten kan exempelvis användas i situationer när andra stödåtgärder inte har gett resultat. Ett beslut om anpassad studiegång kan innebära att eleven lämnar skolan utan fullständig utbildning och utan behörighet till något eller flera av gymnasieskolans nationella program. Ett sådant beslut måste därför föregås av noggranna överväganden och det är viktigt att eleven och vårdnadshavaren får information om vad ett beslut om anpassad studiegång kan innebära för elevens möjligheter att studera vidare (prop. 2009/10:165 s. 666 f.). Studier i gymnasieskolan utgör i det närmaste en förutsättning för att en ungdom i ett senare skede ska kunna etablera sig på arbetsmarknaden. Denna uppfattning bekräftas av MUCF som framhåller att det finns en betydligt högre risk för att personer som saknar gymnasieutbildning vid varken arbetar eller studerar. Av den anledningen är det en- ligt regeringen av stor vikt att andelen elever som inte är behöriga att söka till ett nationellt program i gymnasieskolan efter avslutad utbildning i och specialskolan är så liten som möjligt. Statistik från visar att det har skett en halvering av antalet elever som får särskilt stöd. Det är mycket som talar för att denna utveckling beror på att elever som tidigare skulle fått särskilt stöd i stället får stöd i form av extra anpassningar. Det är naturligtvis positivt om den nya bestämmelsen har gett lärare och övrig skolpersonal möj- lighet att ge eleverna det stöd de har behov av under mindre ingripande Trots den positiva utvecklingen är det fortfarande av eleverna som /15 hade ett åtgärdsprogram och av dessa var det nästan 10 700 elever som hade anpassad studiegång. Anpassad studiegång kan i vissa situationer vara en nödvändig åtgärd för att exempelvis möjliggöra för en elev att koncentrera sig på ett mind- re antal ämnen och få ett godkänt betyg i dessa. vara en nödvändig åtgärd, kan det leda till att eleven inte blir behörig till gymnasieskolans nationella program. olika ut för gymnasieskolans program kan denna negativa konsekvens av en anpassad studiegång mildras om åtgärden utformas med målsätt- ningen att eleven ska nå behörighet till t.ex. ett visst gymnasieprogram. Regeringen anser därför att det finns skäl att komplettera bestämmelsen om anpassad studiegång så att det anges att den anpassade studiegången i , specialskolan och sameskolan ska utformas så att eleven så långt det är möjligt får förutsättningar att nå behörighet till gymnasie- , som avstyrker förslaget, framhåller att förslaget riskerar att skicka en signal om att de ämnen som en elev inte behöver för att bli behörig till gymnasieskolan är mindre viktiga. fattningen att utgångspunkten är att samtliga de ämnen som en elev ska få undervisning i under sin en obligatorisk skolform är viktiga för att ge eleven de kunskaper som krävs för den personliga utvecklingen och för fortsatta studier eller i yrkeslivet. Ett beslut om anpassad studiegång bör därför bara fattas i undantagsfall. Vid ett sådant beslut måste dock rektorn, i samråd med lärare, vårdnadshavare m.fl., göra en prioritering av vilka ämnen som eleven ska koncentrera sig på. det i en sådan situation är viktigt att de ämnen som prioriteras bl.a. utgörs av sådana ämnen som medför att eleven blir behörig till gymnasieskolan. framhåller att bestämmelsen tillämpas på sådant sätt att eleven i möjligaste mån ska uppnå behörighet till gymnasieskolans nationella program. Regeringen utgår därför från att de tillägg som föreslås i bestämmelsen om särskilt stöd i form av anpassad studiegång inte kommer att skapa det problem som befarar. Utifrån kommuns uppgifter kan det i och för sig hävdas att bestämmelsen tillämpas på ett sätt som gör att promemorians förslag är onödigt. framför en sådan ståndpunkt och anser att bestämmelsens utformning tillsammans med myndighetens allmänna råd ger tillräcklig styrning. Mot detta ska ställas att flera remissinstanser, t.ex. Skolinspektionen, , Handikappförbunden och MUCF, tillstyrker eller är positiva till förslaget och framhåller bl.a. nyttan av att det i lagtexten anges att målsättningen måste vara att även elever med anpassad studiegång ska nå gymnasiebehörighet. Regeringen delar denna uppfattning och vill framhålla att en sådan skrivning understryker, för såväl skolpersonal, vårdnadshavare som elever, vikten av att eleven når behörighet till gymnasieskolans nationella program. Regeringen delar vidare Synskadades Riksförbunds och MUCF:s synpunkter om vikten av att eleven och dennes vårdnadshavare ges kontinuerlig information om vilka konsekvenser som en anpassad studiegång kan få. delar den uppfattning som framfördes i promemorian om vikten av att eleverna når behörighet till gymnasieskolans nationella program, men anser att det i bestämmelsen om anpassad studiegång även bör anges att den anpassade studiegången ska utformas så att eleven även ges förutsättningar för att kunna fullgöra studier i gymnasieskolan. Regeringen har förståelse för denna synpunkt. Behörighetskraven för gymnasieskolan är dock utformade så att en elev som nått godkänt resultat i de ämnen som krävs för sådan behörighet förutsätts kunna fullgöra gymnasiestudier. Om en elev verkligen slutför gymnasieutbildningen är beroende av en rad faktorer som inte nödvändigtvis behöver ha kopplingar till studierna. Av den anledningen anser regeringen att det inte bör ställas den typen av långtgående krav på skolans personal som föreslår. Regeringen anser inte heller att det finns tillräckliga skäl att, som SKL föreslår, överväga ytterligare förändringar för att öka flexibiliteten för hur undervisningen kan förläggas . Mot bakgrund av ovanstående föreslår regeringen att bestämmelserna i skollagen om anpassad studiegång i , specialskolan och sameskolan ska förtydligas så att det framgår att sådant särskilt stöd ska utformas så att eleven så långt det är möjligt får förutsättningar att nå behörighet till gymnasieskolan. Till gymnasiesärskolan finns det inte några särskilda behörighetskrav, utan utbildningen är öppen för ungdomar vars skolplikt har upphört och som inte bedöms ha förutsättningar att nå upp till gymnasieskolans kunskapskrav därför att de har en utvecklingsstörning (18 kap. 4 § skollagen). Av den anledningen bör inte elever i grundsärskolan omfattas av det nyssnämnda förtydligandet. 2016/17:143 11 Regeringens förslag: Den ändring som innefattar en korrigering av en felaktig hänvisning i lagtexten ska träda i kraft . lagändringar ska träda i kraft . För elever i som börjar årskurs 7 eller en högre årskurs ska den upphävda timplanen i bilaga 1 till skol- lagen fortfarande gälla. Promemorians förslag: Överensstämmer inte med regeringens för-