prop · H40396 · 2017-01-30 00:00:00 — Regeringens proposition 2016/17:96 Regeringen överlämnar denna proposition till . (Miljö- och ) I propositionen föreslås att godkänner att utvidgas med områden som angränsar till parken. Utvidgningen innebär att areal ökas till . Genom utvidgningen tillförs väl dokumenterade, höga kvaliteter i form av stora naturskogslika områden, värdefulla våtmarker, särskilda block- och urbergsdominerade geologiska formationer och en stor sjö. Utvidgningen innebär ett ytterligare steg i uppbyggnaden av det ekologiska nätverk av skyddade områden som bidrar till bevarandet av den biologiska mångfalden. Syftet med den utvidgade är att bevara ett sammanhängande skogs-, sjö- och sprickdalslandskap i väsentligen orört skick där skogen ska få utvecklas mot urskog. Genom utvidgningen skapas nya, förbättrade möjligheter att ta emot besökare och till goda naturupplevelser i till gagn för det rörliga friluftslivet och natur- och kulturbaserad turism. Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Ärendet och dess beredning .............................................................. Frågor om EU:s naturvårdsdirektiv och om selektiv jakt på Förteckning över remissinstanserna ................................. Karta över utvidgade nationalpark Fridlysta eller rödlistade arter i Utdrag ur ......protokoll vid regeringssammanträde 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att godkänner att utvidgas med angivna mark- och vattenområden intill den befintliga parken (avsnitt 5). 2 Ärendet och dess beredning har i en skrivelse till regeringen föreslagit en utvidgning av . ligger i kommun i södra län och i norra delen av , sydost om och nordväst om . Förslaget till utvidgning följer nationalparksplan och dess genomförandeplan –2020. All mark som omfattas av utvidgningen ägs av staten. har haft huvudansvaret för arbetet med att ta fram förslaget till utvidgning av . Representanter från och länsstyrelserna i och har medverkat i en styrgrupp och i en arbetsgrupp för utvidgning. och i län har arbetat med att ta fram underlag för utvidgningen och förankra förslagen. Ett Naturvårdsråd inrättades av i län med syftet att skapa ett forum för dialog i frågor om . har remissbehandlat förslaget till utvidgning, inklusive förslag till nationalparksföreskrifter och skötselplan (dnr NV-08544-12). En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 1. Skrivelsen och remissvaren finns tillgängliga i Miljö- och (dnr M2016/02077/Nm). Regeringen aviserade utvidgningsförslaget i budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utgiftsområde 20). har lämnat två tillkännagivanden som rör frågor om naturskydd och artskydd – det ena avser EU:s naturvårdsdirektiv och det andra avser selektiv jakt på varg (bet. 2014/15:MJU12, punkt 4 och 5, rskr. 104/15:182). Regeringen redovisar behandlingen av tillkännagivandena i avsnitt 6. Enligt kan skyddet för särskilt värdefulla naturområden säkerställas genom att de avsätts som nationalpark eller naturreservat. För att bevara ett större sammanhängande område av en viss landskapstyp i dess naturliga tillstånd, eller i väsentligt oförändrat skick, kan ett mark- eller vattenområde som tillhör staten avsättas till nationalpark. nationalparker är unika områden som kan ge starka naturupplevelser. Nationalparkerna har betydelse både som skyddade naturlandskap med höga naturvärden och besöksmål för allmänheten. De har även stor ekonomisk betydelse för besöksnäringen och regional tillväxt och är turistattraktioner av internationell betydelse. propositioner och skrivelser till Bevarande av den biologiska mångfalden är en hörnsten i miljöpolitiken. För att nå flera av miljökvalitetsmålen krävs fortsatta satsningar på arbetet att skydda och hållbart nyttja den biologiska mångfalden. Den biologiska mångfalden är en förutsättning för allt liv på jorden och utgör basen för de ekosystemtjänster som är nödvändiga för mänsklighetens existens. Resonemanget utvecklas miljömålsproposition Svenska miljömål – för ett effektivare miljöarbete (prop. 2009/10:155). Frågan om hur bör leva upp till etappmålet om skydd av landområden, sötvattensområden och områden och hur nationella och internationella mål för biologisk mångfald ska uppfyllas vidareutvecklas i propositionen En svensk strategi för biologisk mångfald och ekosystemtjänster (prop. 2013/14:141, bet. 2013/14:MJU27, rskr. 2013/14:359). Skydd eller annat bevarande av områden som har särskild betydelse för biologisk mångfald och ekosystemtjänster är av central betydelse. Åtgärder för att utveckla arbetet med skydd av naturområden har tidigare redovisats i propositionen Hållbart skydd av naturområden (prop. 2008/09:214, bet. 2009/10:MJU9, rskr. 2009/10:28). Betydelsen av nationalparker och andra skyddade områden för friluftslivet redovisades i propositionen Framtidens friluftsliv (prop. 2009/10:238, bet. 2010/11:KrU3, rskr. 2010/11:237 och 238). Det övergripande målet för friluftslivspolitiken, som fastställt, har vidareutvecklats till tio mätbara mål. De målen redovisades i skrivelsen Mål för friluftslivet (skr. 2012/13:51, bet. 2012/13:KrU4, rskr. 2012/13:278). Ett av friluftslivspolitikens mål rör skyddade områden som nationalparker, naturreservat och kulturreservat. De är en resurs för friluftslivet. Ett annat mål för friluftslivspolitiken är att bidra till en hållbar landsbygdsutveckling och regional tillväxt i alla delar av landet. Detta innebär bl.a. att friluftsliv liksom natur- och kulturturism bidrar till att stärka den lokala och regionala attraktiviteten och medverkar till en stark och hållbar utveckling och regional tillväxt. De naturupplevelser som erbjuds besökarna bör kännetecknas av hållbarhet, kvalitet, värdeskapande, tillgänglighet och säkerhet. I syfte att ta bort omotiverade hinder för främst friluftsliv och naturturism i nationalparkerna har gjort en översyn av nationalparkernas föreskrifter. Översynen gjordes 2012 på regeringens uppdrag och i samråd med berörda länsstyrelser. De reviderade föreskrifterna har redovisats till (dnr M2014/01489/Nm). Föreskrifterna för flera nationalparker, bland dem , omfattades inte av översynen på grund av att de inte innehåller något förbud mot kommersiell verksamhet. har också tagit fram en vägledning för organiserat friluftsliv och naturturism i skyddad natur (rapport 6686). Skyddade områden ska vara tillgängliga för alla. , och Handisam (numera Myndigheten för delaktighet) har tagit fram en och genomförande av tillgänglighetsåtgärder i skyddade områden. har titeln och kulturområden (NV, RAÄ och Handisam, rapport 6562). 2016/17:96 Nationalparker har natur med ursprunglig karaktär Med införande tog fram kriterier som bör uppfyllas vid såväl bildandet av nya som utvidgningar av nationalparker. Dessa bedömningsgrunder baseras på internationella kriterier som () har beslutat och som anger att nationalparker i sina huvuddrag ska utgöras av naturlandskap eller nära naturliga landskap och att dess kärna och areella huvuddel ska utgöras av natur med ursprunglig karaktär. Äldre spår av kulturpåverkan förekommer dock normalt liksom areellt marginella delar med bibehållen påverkan, som till exempel odlingsmarker. Det finns 29 nationalparker i varav många bildades . , som blev tjugoförsta nationalpark, bildades för dess egenskap av att vara riksintresseområde för såväl naturvård som för friluftsliv inom den fysiska riksplaneringen. Syftet var ”att bevara ett sammanhängande skogs-, sjö- och sprickdalslandskap i väsentligen orört skick där skogen ska få utvecklas mot urskog”. Parken omfattar ett område och är av riksintresse för såväl naturvård som friluftsliv. Utgångspunkterna för bildandet var områdets storlek och dess sammanhängande obebyggda skogsmark. Skogsbrukets påverkan över stora delar antogs då ge området måttliga eller låga värden från biologisk synpunkt men det kompenserades av dess höga värden för friluftslivet, särskilt upplevelsevärden. Parken har ett centralt läge i en tätbefolkad del av . Många människor kan lätt nå parken. På grund av det centrala läget var ett av de 25 primära rekreationsområden som pekade ut . har mellan 75 000 och 120 000 besökare . Parken har alltså stor betydelse för det rörliga friluftslivet och naturturismen. efter parkens bildande visade en särskild utredning av områdets naturvärden att de biologiska värdena hade underskattats. har dessutom kompletterande naturinventeringar gett nya kunskaper. Det nuvarande kunskapsläget visar på mycket höga naturvärden som delvis är unika för . Med sina fragment av naturskog och stora områden med naturskogslika förhållanden är parken ett unikt landskapsavsnitt i en del av som i övrigt är kraftigt omvandlat av modernt skogsbruk. Området hyser trots den naturligt näringsfattiga berggrunden en rik flora och fauna med värdefulla förekomster av hotade och sällsynta arter. Regeringens förslag: utvidgas med mark- och vattenområden enligt det som framgår av kartan i bilaga 2. förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Alla remissinstanser, bl.a. och kommuner, länsstyrelserna i och län, Region län, Försvarsmakten, , Havs- och vattenmyndigheten, , och , tillstyrker eller har inte något att invända mot utvidgningen. Några remissinstanser vill ha en annan gränsdragning av parken och flera remissinstanser har haft synpunkter på hur syftet med parken ska säkerställas genom föreskrifter och skötselplan. I flera remissvar, bl.a. från kommun, framförs att gränsen bör ytterligare utvidgas i söder. Skälen för regeringens förslag I nationalparksplan redovisas flera stora områden i landet som med hänsyn till sina naturvärden bör ingå i ett riksomfattande system av nationalparker. I den reviderade nationalparksplanen föreslås att sex nationalparker ska utvidgas och tretton nya bildas. föreslogs bli utvidgad till att omfatta ytterligare mark- och vattenområden intill . Förslaget har fått stort stöd. Det område som omfattas av förslaget är stort och ägs av staten (). Det är därför möjligt att utöka parkens areal till . Den utvidgade parken omfattar fastigheterna Kvarnsjöbacken 1:4 i kommun och 1:9 i . förvaltas av i län Förvaltningen sker i samråd med i . Utvidgningen ökar parkens naturvärden Genom att utvidga parken tillförs den väl dokumenterade, höga kvaliteter i form av större naturskogslika områden, värdefulla våtmarker, särskilda block- och urbergsdominerade geologiska formationer och en större sjö. Området hyser ett stort antal rödlistade och fridlysta arter. Denna betydande förstärkning av parkens yta ökar väsentligt områdets långsiktiga bevarandebiologiska förutsättningar. Utvidgningen innebär ett ytterligare steg i uppbyggnaden av landets ekologiska nätverk av skyddade områden som bidrar till bevarandet av den biologiska mångfalden. Utvidgningen gynnar friluftslivet och turismen Genom att utvidga parken skapas nya, förbättrade möjligheter att ta emot besökare och möjligheter till goda naturupplevelser i parken, till förmån för det rörliga friluftslivet och natur- och kulturbaserad turism. nom säkras viktiga ekosystemtjänster. besökare erbjuds enastående rekreationsvärden. Antalet besökare har ökat kraftigt sedan parken bildades . Utvidgningen ökar påtagligt kapaciteten för att ta emot besökarna – såväl besökare som fordrar lättillgänglig natur som de som söker avskildhet i mer svårtillgänglig terräng. Sammantaget innebär utvidgningen sådana väsentligt höjda värden av som nationalpark och som ett representativt område för sprickdalslandskapet i det sydsvenska barrskogs- och myrlandskapet att utvidgningen är väl motiverad. Den utvidgade parkens storlek Utvidgningen om omfattar våtmark och skog runt den största sjön samt betydande arealer äldre skog öster om den nuvarande nationalparksgränsen. Den urspungliga arealen utökas med . Den utvidgade parken omfattar en areal av , varav utgör land och sötvatten (sjöar och vattendrag). Huvuddelen av landarealen består av skogsmark, där tallskog utgör , granskog , barrblandskog och barrsumpskog . I den utvidgade parken finns hällmarker och våtmarker. Parkens syften och föreskrifter för att säkerställa syftena Parken bildades för att bevara ett sammanhängande skogs-, sjö- och sprickdalslandskap i väsentligen orört skick där skogen ska få utvecklas mot urskog. Utvidgningen har samma bevarandesyfte. föreskrifter kommer dock att behöva ändras för att bli mer ändamålsenliga med hänsyn till såväl bevarandesyftet som områdets värden för besökare. Syftet uppnås genom att säkerställa områdets kvaliteter som vildmark och besökarnas upplevelser av stillhet och orördhet. Allmänhetens möjligheter att uppleva parkens natur bör underlättas på ändamålsenligt sätt. Området förvaltas genom fri utveckling och naturvårdsbränning. Skogsbruk och exploaterande verksamheter eller skadegörelse på mark och vegetation kommer inte att tillåtas. Pågående och nytillkommande verksamheter kommer att regleras i föreskrifter för och dess skötselplan. genomför regleringsarbetet i dialog med berörda intressenter. Hänsyn kommer att tas till remissinstansernas synpunkter på regleringen. Hela den nuvarande omfattas av Natura 2000, dvs. ingår i det europeiska nätverket av särskilda skyddade områden enligt EU:s art- och habitatdirektiv (rådets direktiv /43/EEG av om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter). Eftersom parken ligger i två län är det fråga om två Natura 2000-områden – ”(västra)” (områdeskod SE0240001) är i län och ”” (områdeskod SE0540075) är i . har föreslagit att även utvidgningen ska ingå i Natura . Att ett område ingår i Natura betyder att det har sådana naturtyper, eller hyser sådana livsmiljöer för arter, med ett så stort europeiskt bevarandevärde att området ska skyddas enligt det s.k. Natura 2000- regelverket. EU:s Natura 2000-regler finns i art- och habitatdirektivet, som i sin tur kopplar till EU:s fågeldirektiv (rådets direktiv /147/EG av om bevarande av vilda fåglar). Enligt Natura 2000-reglerna ska ett Natura 2000-område bevaras, skötas och förvaltas och nödvändiga åtgärder ska vidtas för att säkerställa att de livsmiljöer och arter som föranlett att området ingår i Natura 2000-nätverket upprätthåller en gynnsam bevarandestatus inom den biogeografiska region som området ingår i. Natura 2000-områdena och Natura 2000-reglerna är alltså verktyg för att åstadkomma och upprätthålla en sådan bevarandestatus. EU-reglerna genomförs i svensk rätt bland annat med förordningen (1998:1252) om områdesskydd enligt m.m. och artskyddsförordningen (2007:845). I bilaga 3 redovisas de livsmiljöer enligt art- och habitatdirektivet som finns i den utvidgade . I bilaga 4 redovisas de fågelarter enligt fågeldirektivet som finns i den utvidgade parken. I bilaga 5 redovisas de rödlistade eller fridlysta arter inom som registrerats . Sammantaget finns uppgifter om 48 sådana arter. Av dem anses – enligt rödlista – 37 missgynnade, 8 sårbara, 2 starkt hotade och 1 regionalt utrotad. De flesta är skalbaggar (28 arter). De övriga är fåglar (5 arter), lavar (5 arter), kärlväxter (4 arter), mossor (4 arter) och storsvampar (2 arter). Tivedenområdet utgörs av ett ursprungligen vidsträckt skogsområde mellan och , i utkanten av centralbygder i och . utgörs av ett sammanhängande skogs-, sjö- och sprickdalslandskap i väsentligen orört skick där skogen ska få utvecklas mot urskog. höga kvaliteter består i större naturskogslika områden, värdefulla våtmarker, särskilda block- och urbergsdominerade geologiska formationer och en större sjö. Det höjdområde som är belägen på utvecklades i samband med de kraftiga förkastningar som inträffade när gravsänkorna för sjöarna Unden och bildades för 1 400–. Parkens högsta punkt ligger strax väster om i Storesjöområdet och når över havet. Fyra större sprickdalar i nord-sydlig riktning genomtvärar parken. En löper från Stora Trehörningen ned mot gården Mon. Den s.k. Lönndalen löper i nord-sydlig riktning ungefär i länsgränsen. En tredje utgör den s.k. Tivedsdalen i öster. Den fjärde större sprickdalen, Tarmlångsdalen, som endast berör parkens västra delar löper från sjön söderut till Stora Trehörningen vid Vitsand och fortsätter söderut genom Lilla Trehörningen. Dessutom går ett stort antal mindre sprickdalar i andra riktningar och på olika höjdnivåer. I botten av dessa sprickdalar finner man ofta stora blockanhopningar. Parken är därför ett utmärkt exempel på ett sprickdalslandskap med tydligt lineament (långa raka frakturer). I parken finns tydliga spår efter inlandsisens inverkan för cirka 11 . Stora mängder vackert formade rundhällar ger karaktär åt bergen. På sina ställen finns det rikligt med stora flyttblock. Vissa har fått individualitet och egennamn, exempelvis sten, som ligger strax norr om . Påfallande stora mängder mycket stora block finns i några sprickdalar, vilket är ett av de särdrag som gjort parken beryktad. Jättegrytor finns på några ställen. Lagret av moräner och andra lösa jordarter är mycket tunt och andelen berg är stort. Vid Vitsand finns ett mindre område med sandiga jordar som bidragit till bildandet av den långgrunda och badvänliga sandstranden utmed Stora Trehörningen öster om . Torvjordar är vanliga i sänkor och längs de mindre sjöarnas stränder. berggrund, som ligger inom zonen med Värmland- Smålands-granit, präglas av en näringsfattig, s.k. ögonförande granit, där graniten innehåller kristallklumpar, ”ögon”. Graniten bildades för cirka 1 under den bergskedjebildande process som deformerade och omvandlade berggrunden i sydvästra och södra . Berggrund som avviker från graniten är mycket sparsamt förekommande och omfattar endast små arealer. Trakten mellan sjöarna Unden och är kända för sin varierande och ovanliga berggrund, t.ex. de manganhaltiga skiffrarna i Bölet och grönstenar utmed Undens östsida. Runt de begränsade förekomsterna av näringsrik berggrund (basiska vulkaniter) är märkbart påverkad, t.ex. nordväst om utmed . Kalkkörtlar (mylonit) finns i berget i en ravin söder om samt ganska frekvent väster och sydväst om . Vid Trollkyrkobergen finns en mindre diabasförekomst med viss inverkan på . Området mellan och norra har ett klimat som är generellt gynnat av läget mellan de stora vattenmassorna. Klimatet i är dock genom sitt höjdläge bistrare och avviker starkt från det som råder vid på bara en halvmils avstånd. Snön ligger kvar minst längre än runt och Unden. Parkens sommartemperaturer är sannolikt lägre än omgivningarnas och nederbördsmängderna större. naturtyper är starkt präglade av den magra berggrunden, det tunna jordlagret och sprickdalsterrängen. Växtsamhällen som är typiska på mer sura och magra marker är rikligt företrädda och välutvecklade. De lösa jordlagren saknas i stora delar av parken och där dominerar hällmarker. Den starkt brutna terrängen med djupa sprickdalar skapar stark variation och ett nät av bergväggar och smala sumpskogar som löper i olika riktningar och på olika nivåer mellan bergknallarna. De smala sumpskogsstråken är ofta avbrutna av ett stort antal oligotrofa (näringsfattiga) tjärnar, mindre sjöar och några mossar. De dominerande vegetationstyperna består av skarpa och torra tallskogar, friska barrblandskogar, sumpskogar av såväl gran och tall samt näringsfattiga (oligotrofa eller dystrofa) sjötyper. Tallmossar är inte ovanliga. Fattigkärr förekommer främst intill tjärnarna men finns också i några av sprickdalarna. I parken finns stora ytor träd- och fältskiktslösa marker. det sig om hällmarker täckta av mossor och renlavar samt moss- och lavklädda bergväggar i olika lutningar och sluttningar. Hällmarkstallskog är en av parkens mest framträdande naturtyper, kännetecknad av runda granithällar med vita renlavsmattor som kontrasterar mot den mörka barrskogen. Särskilt stora ytor av hällmarkstallskog finns i Stenkällaområdet, på bergen norr om och vid och på Trollkyrkobergen. På sina ställen är tallarna gamla, . Den dominerande skogstypen, , är tallskog av lingonristyp. Fältskiktet är ganska glest med arter som lingon och ljung. Den ytmässigt näst vanligaste skogstypen är granskog av blåbärsristyp som förekommer både i nästan helt grandominerade bestånd och i bestånd med större inslag av tall på vanligen på lite torrare mark. Tydligast återfinns den i sluttningar och dalbottnar samt på marker med djupare jordlager. Inslaget av lövträd, framför allt björk och asp, är bitvis relativt stort. Örtrikare typer av frisk barrskog finns i mer näringsrika lägen i vissa sprickdalsbottnar, oftast där basisk vulkanit tränger fram i graniten. På dessa platser växer mer näringskrävande växter som , vitsippa och . Barrsumpskogar är mycket varierande och rikligt förekommande. Gransumpskogar av ristyp är frekventa men täcker sällan större sammanhängande ytor. På några platser i sumpskogarna tar lövet över dominansen. Björkdominerade sumpskogar förekommer endast som små fragment i kanter av grandominerade sumpskogar. Trädklädda mossar med tall är relativt vanliga i parken men är på grund av topografin genomgående relativt små till ytan. Öppna mossar är mycket fåtaliga och små. Bland sumpskogarna finns bl.a. trädklädda kärr med tall och av fattig vitmosstyp förekommer sparsamt. Öppna kärr av fattigtyp är dock vanliga i parken. Mestadels täcker de endast små ytor utmed sjöar, i kanten av några sumpskogar och i vissa sprickdalar. natur och höga biologiska värden är starkt betingade av en skogsutveckling som skett under påverkan av brand. Analyser av träkol i jordprov visar att bränder förekommit under . Bränderna upphörde , med den senaste större branden . Brändernas upphörande sammanfaller med att en ordnad skogsskötsel infördes i området och därmed en intensivare timmerexploatering. Trots den omfattande skogsbrukspåverkan som området genomgått är stora delar av parken präglade av de tidigare bränderna. Det är ovanligt för , men beror på att bränderna upphörde relativt sent i kombination med att skogen varit svårbrukad till följd av att den varit svåråtkomlig och lågproduktiv. I många sydsvenska områden upphörde bränderna i stort sett helt redan under 1600- eller . Detta innebär att skogarna i parken än är betydligt mer präglade av tidigare bränder än många andra sydsvenska skogsområden. I Stenkällaområdet finns tre generationer tallar föryngrade efter 1850, 1689 och bränder. De senare är uppåt , och därmed några av äldsta tallar. I parken finns även skogsbestånd som bär tydliga spår av skogsbruk, t.ex. trakthyggen och planteringar. Totalt utgör dessa . De kan med tiden utvecklas till mer naturliga skogstyper. Kärlväxtfloran i är artfattig som ett resultat av den näringsfattiga berggrunden och jordmånen. En stor andel, större än , av de nära 300 arterna återfinns vid vägar och andra marker störda 2016/17:96 av mänsklig verksamhet. Moss- och lavfloran är artrikare än kärlväxtfloran men är inte lika väl undersökt som kärlväxtfloran. Totalt har 203 olika mossor och 306 olika lavar noterats. Barrträdens blad- och busklavflora är i de flesta delar relativt torftig både från art- och individsynpunkt medan några känsliga arter finns i vissa sprickdalar. Flera av områdets vedsvampar är kända genom de samband som finns med vedlevande insekter medan marksvamparna är betydligt sämre dokumenterade. Bland mossor, lavar och svampar finns arter som är knutna till brandrefuger, ostörda förhållanden eller kontinuerligt skuggiga och fuktiga förhållanden. Den kontinuerliga tillgången på s.k. lågor (grova kullfallna träd) och torrakor av framför allt tall i några raviner inom är tillsammans med de skyddade, djupa sprickdalarna viktiga grunder till att några s.k. urskogsarter har lyckats överleva i parken trots det intensiva skogsutnyttjandet . Sjöar, tjärnar och vattendrag Totalt finns det mer än 60 öppna vattenytor i , de flesta små tjärnar i sänkor i berget. Tillsammans med några större sjöar, som Stora och Lilla Trehörningen, täcker öppet vatten . De flesta av de små sjöarna är av dystrof, dvs. en näringsfattig typ. och vit näckros förekommer här. Stora och Lilla Trehörningen avviker inte bara genom sin storlek från de övriga sjöarna.