prop · H403116 · 2017-02-28 00:00:00 — Skälen för regeringens bedömning fick 2011 i uppdrag att inrätta ett samordningssekretariat för digitalisering inom arkiv-, biblioteks-, musei- och kulturmiljösektorn. Uppdraget för samordningssekretariatet skulle vara att presentera all- männa råd för digitalisering och tillgängliggörande för att främja priorite- ringar, gemensamma format samt öppna och gemensamma standarder för det statliga kulturarvsområdet. Vidare fick samordningssekretariatet i uppdrag att ta fram förslag till nationella riktlinjer för en samordnad digital informationshantering och ett samordnat och kostnadseffektivt digitalt långtidsbevarande. Förslaget skulle innehålla en roll- och an- svarsfördelning för arbetet. Statskontoret genomförde en utvärdering av Digisams verksamhet. I sin rapport (Ku2015/00470/KL) gör Statskontoret bedöm- ningen att regeringen genom att inrätta Digisam skapade förutsättningar för en mer långtgående samordning än vad som var möjligt inom ramen för tidigare frivilliga initiativ. Statskontorets slutsats är att inrättandet av Digisam rimligen inneburit ett mer effektivt utnyttjande av statens resur- ser. Statskontoret bedömde även att verksamheten bidragit till en ökad måluppfyllelse när det gäller de kulturpolitiska målen och målen för verksamhetsområdet. Statskontoret delade majoriteten av de berörda institutionernas syn på att det finns ett fortsatt behov av samordning av digitaliseringsfrågorna i kulturarvssektorn efter att Digisams mandattid har löpt ut. delade Statskontorets slutsats om behovet av en långsiktig samordning och förordade en fortsatt placering vid , eller i vart fall vid en av de myndigheter som deltagit i sekretariatets arbete (Ku2014/02065/KL). Vidare ansåg myndigheten att det fortsatta uppdra- get borde vara utformat i samma anda i fråga om samverkan och koordi- nation. Både Statskontorets rapport och ställningstagande remitterades . Majoriteten av remissinstanserna delade i stort Statskontorets slutsatser och bedömningen av att det finns ett fortsatt behov av samordning av digitaliseringsarbetet inom kulturarvssektorn. Samordningen ska fortsätta men drivas av Mot bakgrund av de utvärderingar som har gjorts och remissinstansernas synpunkter har regeringen i budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 17 s. 36) bedömt att det finns ett fortsatt behov av samordning av insatserna inom kulturarvsektorns digitaliseringsarbete. Verksamheten integrerades fr.o.m. i Riksantikvarie- ämbetet. Överföringen av ansvaret för samordningen av digitaliserings- arbetet är ett led i arbetet med att stärka roll som resurs för hela kulturarvsområdet (jfr avsnitt 7). Regeringen bedömer att utöver att sekretariatet bör få ett tydligare an- svar för att arbeta med stöd i juridiska frågeställningar finns det inte skäl att i grunden förändra nuvarande uppdrag. I likhet med vad Ekonomi- styrningsverket och flera av de berörda kulturarvsinstitutionerna anger i sina remissvar om museiutredningens förslag om att överföra Digisam till en ny myndighet, vill regeringen också betona vikten av att hela kul- turarvssektorn omfattas av verksamheten. Digisam har under sin verksamhetstid utvecklat ett flertal nationella riktlinjer i form av t.ex. vägledande principer, rekommendationer, check- listor och handböcker. Dessa har tagits fram i bred samverkan med de berörda myndigheterna och institutionerna och tar hänsyn till ledande internationell praxis. Regeringens bedömning är att dessa riktlinjer är ett viktigt resultat av det hittillsvarande arbetet och att de bör förvaltas och utvecklas för att kunna vara utgångspunkt för statligt finansierad digitali- sering av kulturarvsmaterial. Det fortsatta arbetet bör bygga vidare på Digisams arbete och uppgif- ten ska även fortsatt vara att samordna, förvalta, utveckla och sprida nationella riktlinjer för digitalisering, digitalt bevarande och digital för- medling av kulturarvet. I uppgiften ligger också att verka för att relevanta internationella standarder tillämpas i digitaliseringens olika moment. Uppgiften ska utföras i bred samverkan med statliga och regionala kul- turarvsinstitutioner, universitet och högskolor och med nationella och Medverkande myndigheter kan komma överens om ytterligare uppgifter om parterna finner finansiering för detta. verkande myndigheter kan också komma överens om var tyngdpunkten ska ligga i spannet mellan strategiska och mer operativa uppgifter vid olika tidpunkter för att bäst nå syftet med digitaliseringen av kulturarvs- Bland lämnade synpunkter på Digisams verksamhet finns önskemål om en styrgrupp med större makt och bredare representation, analyser av effekter respektive åtgärder för små myndigheter, ökad målstyrning och tydligare uppdrag, ett mer operativt uppdrag med större inriktning på tekniska frågor och funktionshinderperspektiv. önskar en tydligare regional roll med ökad spridning och där regionala och lokala intressen bättre tas tillvara. Andra synpunkter handlar om behovet av att sekretariatet tillförs ytterligare bibliotekskompetens och Behovet av bibliotekskompetens i sekretariatet har även lyfts av Kungl. i en skrivelse till regeringen med frågor som myndigheten vill aktualisera i sammanhanget (Ku2016/01629/KL). får genom uppgiften att ansvara för museifrågor (se avsnitt 8.2) ett gränssnitt till majoriteten av de myndigheter och in- stitutioner som ingått i Digisams ansvarsområde. en relation till många berörda institutioner genom sitt ansvar för samsökningsfunktionen K-samsök som även är kopplad till Inordnandet av vissa uppgifter från Riksutställningar innebär att även får ansvar för andra aspekter av digital förmedling som kan berika arbetet. Riksutställningar har väl etablerade nätverk i regionala verksamheter där det också finns viktig kompetens inom digitaliseringsområdet som bör Det primära ansvarsområdet ska fortsatt vara de myndigheter och institutioner som varit knutna till Digisams verksamhet 2011–2016 men samverkan med den regionala nivån bör utvecklas. I regeringens utveckling av statsförvaltningen ingår en strävan att den ska vara utformad så att den bäst gynnar syftet med verksamheten. det följer bl.a. att ett ökat ansvar bör ligga på professionerna. seringen är ett område med höga kompetenskrav och en snabb utveckling och beslut som rör användning av digital teknik är ofta strategiska till sin Sammantaget talar det för att beslut om arbetets inriktning och prioriteringar från tid till annan bör ligga så nära de medverkande in- stitutionerna som möjligt. är digitaliseringsområdet ett område som kräver tydlig styrning för att dess potential ska kunna realiseras fullt Mot denna bakgrund bör säkerställa att verk- samheten har god förankring i de medverkande institutionerna, så att resultat av samordningsuppgiften kan omsättas i praktiskt arbete vid kulturarvsinstitutionerna och att mandat finns för riktlinjer, rekommen- dationer och samarbetsprojekt. Särskilt uppdrag om långsiktigt digitalt bevarande Digisam konstaterar i sin rapport digitalare kulturarv (Ku2016/00238/KL) att de traditionella kulturarvsobjektens karaktär inte fullt ut kan fångas i digitala representationer, som det skapas kulturarvsobjekt som redan från början helt eller delvis är digitala. Till skillnad från övriga offentliga verksamheter kan därför kulturarvs- institutionerna normalt sett inte kassera de analoga originalen utan digita- liseringen innebär dubbel bevarandebörda. Bland annat detta ökar inci- tamenten för en översyn av befintliga arbetsprocesser. Lagring och bevarande är grundläggande förutsättningar för tillgäng- liggörande och framtida användning av digital information. kulturarvsinstitutioner saknar möjligheter att upprätthålla de re- surser och den kompetens som krävs. Kostnaderna för dessa delar av digitaliseringsarbetet är kraftigt stigande och kan komma att bli en be- gränsande faktor i den mån de inte redan är det. På detta område finns redan starka incitament för samarbetsprojekt och en pilotstudie tillsam- mans med enhet Sunet (computer Network) har inletts inom ramen för Digisams arbete. En gemensam hantering av både lagring och det långsiktiga bevarandet skulle inte bara kunna sänka kostnaderna för den enskilda institutionen genom en effektivare hantering, utan skulle även kunna bidra till högre kvalitet och en ökad möjlighet för kulturarvsinformation från olika källor att bli förståelig och tillgänglig i ett bredare sammanhang, vilket under- lättar åtkomst till informationen för forskare, utvecklare och andra. ringen har i budgetpropositionen (prop. 2016/17:1, utg.omr. gjort bedömningen att anslag bör förstärkas för vidare- utveckling av Sunets roll avseende samordnade och kostnadseffektiva it- bör också, som en del av den nya sam- ordningsuppgiften på digitaliseringsområdet, ges ett särskilt uppdrag om att prioritera frågan om långsiktigt digitalt 12.4.3 Mediakonverteringscentrum som gemensam re- surs för massdigitalisering Regeringens bedömning: bör få i uppgift att driva Me- diakonverteringscentrum som en gemensam resurs för mass- digitalisering av kulturarvsmaterial. Skälen för regeringens bedömning: Flera kulturarvsinstitutioner har utvecklat hög kompetens och byggt upp resurser kring de materialtyper som varit mest angelägna att digitalisera inom den egna institutionen. Samma typ av material kan ofta återfinnas också vid andra kulturarvsinstitutioner men i mindre omfattning och kan där ha varit lägre prioriterade i digitaliseringsarbetet. Under Digisams arbete (se avsnitt 12.4.2) har behovet av att hitta gemensamma kostnadseffektiva lösningar lyfts i sekretariatets kontakter med de med- verkande institutionerna. I sin slutrapport har Digisam identifierat att sådana lösningar skulle kunna etableras för massdigitalisering av i första 2016/17:116 hand text- och bildbaserade dokument samt visst audiovisuellt material (Ku2016/00238/KL). avdelning Mediakonverteringscentrum har lång erfarenhet av storskalig digitalisering av processtyrd industriell karaktär och har hög kompetens inom området. Goda resurser och kompetens finns utvecklade för digitalisering av inbundna böcker, lösa blad, ritningar, tidningar och mikrofilm och även i viss mån för fotografiskt material. vecklingsinsatserna har skett inom området tidningsdigitalisering, där samarbetet med Kungl. kring projektet 2010–2013 lett till att kostnadseffektiva digitaliseringsprocesser och storskalig optisk texttolkning med fulltextsökning utarbetats. Projektet fick vid uppfölj- ningen utmärkta omdömen av internationella utvärderare och utgör nu grunden i samarbetet mellan Kungl. digitalisering av pliktlevererad dagspress samt vissa projektbaserade insatser för digitalisering av samlingar av historiska dagstidningar. nom olika projekt med de centrala museerna utvecklas nu även processer för att kunna hantera digitalisering av föremål inom andra material- Mediakonverteringscentrums verksamhet bedrivs i specialanpassade lokaler med hög säkerhet i , . seringsverksamheten tog sin början 1991 har sammantaget mer än 200 miljoner digitala bilder producerats. Verksamheten är en viktig statlig arbetsgivare i länet och sysselsatte drygt hundra personer när den var Den årliga digitaliseringen är fortfarande omfattande och och Digisam bedömer att det finns goda möjligheter att skala upp verksamheten för en större produktion. När omfattande, mångåriga och anslagsfinansierade ar- bete med att digitalisera kyrkobokföringsmaterial avslutas kommer resur- ser att frigöras som bör användas för att utveckla Mediakonverterings- centrum som en nationell resurs för digitaliseringen av kulturarvsmateri- På så sätt kan en stor mängd material digitaliseras till en betydligt lägre kostnad än vad som hade varit fallet om digitaliseringen skett vid Genom att samordnat utnyttja befintliga resurser kan digitaliseringen effektiviseras och därmed kan digitaliseringstakten totalt sett ökas vid kulturarvsinstitutionerna. innebär också att kvaliteten i arbetet och det digitala materialets tillförlit- lighet kan ökas. Utnyttjandet av en gemensam resurs med hög kompetens innebär en kvalitetsgaranti avseende både digital bild och metadata. gemensamma resursen ska kunna utnyttjas effektivt krävs dock stora volymer av homogent material med hög hanterbarhet och med relevant Det innebär att en avgränsning troligen kommer att behöva göras av den gemensamma resursens ansvarsområde till i första hand pappersbaserade handlingar, bundna och i lösblad, kartor och ritningar samt fotografiskt material. Vid val av projekt bör sådana som uppfyller de vägledande principer som har tagits fram inom ramen för Digisams har i sin redovisning rörande Mediakonverteringscentrum (Ku2016/01963/KL) föreslagit att inom myndig- förvaltningsanslag ska reserveras för digitalisering vid den ge- Av dessa avser ca omvärlds- Prop. 2016/17:116 bevakning och utvecklingsarbete. föreslår vidare att en från fristående beredningsgrupp bildas med såväl teknisk kompe- tens som materialkompetens för prioriteringen av digitaliserings- projekten. har bedömt att en lämplig första prioritering bör vara att utveckla och driftsätta produktionslinor för fotografiskt material, eftersom i stort sett alla i Digisam medverkande institutioner har stora mängder av sådant material och för att detta material kraftigt skulle öka tillgång till och användning av kulturarv. Utvecklingsarbete kan även avse mobila digitaliseringstjänster. De in- stitutioner som använder den gemensamma resursen får bekosta de inter- na kostnaderna för t.ex. förberedelser, efterarbete, transporter och extra säkerhetskrav. En institution som önskar skynda på arbetet skulle genom att skjuta till medel kunna öka den gemensamma resursens kapacitet i det egna projektet. Sådana medel kan t.ex. vara frigjorda medel från det egna förvaltningsanslaget, forskningsbidrag från eller bidrag från andra finansiärer. Mot denna bakgrund bedömer regeringen att bör få i upp- gift att driva Mediakonverteringscentrum som en gemensam resurs för massdigitalisering av kulturarvsmaterial. Myndigheten bör själv besluta om eventuella samverkansorgan eller beredningsgrupper som kan vara nödvändiga för att välja ut och driva digitaliseringsprojekten. Även tek- niska specifikationer och nödvändiga avgränsningar när det gäller materialtyper bör myndigheten själv kunna besluta om. Ökad samverkan vid digitalisering av audiovisu- Regeringens bedömning: Kungl. bör ges i uppdrag att tillsammans utreda och lämna för- slag i syfte att öka samverkan kring digitaliseringen av audiovisuellt Skälen för regeringens bedömning: Audiovisuella material, som film och ljudinspelningar, speglar vår moderna historia och utgör en viktig del av det gemensamma kulturarvet. Många inspelningar går snart förlorade om inget görs. För en del informationsbärare, t.ex. magnetband, finns ett begränsat tidsspann för överföring av informationsinnehållet eftersom bärare och uppspelningsutrustning har en begränsad livslängd. ningar som beskrivs i avsnitt 12.1 gäller också det audiovisuella kultur- Samlingarna finns på många institutioner, men endast ett fåtal har relevant kompetens och tekniska resurser. ofta olika syften och därmed olika kvalitetskrav. Det saknas även ett uttalat övergripande och samordnande ansvar för audiovisuellt material. Audiovisuellt material är dyrt att digitalisera och det finns därför mycket att vinna för de berörda institutionerna genom att koordinera arbetet så att dubbelarbete undviks. Mot denna bakgrund har samordningssekretari- atet för digitalisering, Digisam, föreslagit att Kungl. uppdrag att koordinera en ökad samverkan för digitalisering av audiovi- suellt material (Ku2016/00238/KL). 2016/17:116 Både Kungl. och Stiftelsen är in- stitutioner med stora audiovisuella samlingar och lång erfarenhet av sådan arkivverksamhet. Principerna för digitaliseringsarbetet skiljer sig dock åt. I i , som är en del av Kungl. , digitaliseras film som inte producerats för biografvisning. Här finns en miljö och en modell för film som har förutsättningar att stegvis byggas ut även för andra audiovisuella materialkategorier och därmed bli en ge- mensam digitaliseringsnod. Svenska Filminstitutets digitaliseringsverk- samhet omfattar biograffilm. –2018 har regeringen tilldelat totalt för ett särskilt uppdrag att digitalisera det svenska filmarvet. I budgetpropositionen (prop. 2016/17:1) förstärktes satsningen med . Ett närmare samarbete mellan olika institutioner som hanterar det audiovisuella kulturarvet skulle kunna underlätta samordning och effek- tivisering av digitaliseringen. Regeringens bedömning är därför att Kungl. och bör ges i uppdrag att till- sammans utreda och lämna förslag i syfte att öka samverkan kring digita- liseringen av audiovisuellt material. Vid uppdragets genomförande bör samråd ske med , och folkminnen samt som alla har viss digitaliseringsverksamhet för audio- visuella material. Även bör bjudas in till samråd. 13 Upphävande av riksdagsbindning avse- ende Regeringens förslag: tidigare ställningstagande i frågor om den verksamhet som bedrivs av ska inte längre gälla. Regeringen ska bestämma i frågor om verksamhet- ens organisation. Skälen för regeringens förslag: Efter förslag i budgetpropositionen beslutade att dess tidigare ställningstaganden i fråga om namn på och intern organisation av den verksamhet som bedrivs av inte längre ska gälla (prop. 2015/16:1 utg.omr. 17, bet. 2015/16:KrU1, rskr. 2015/16:85). Syftet med att upphäva tidigare riksdagsbindningar var att möjliggöra en mer ändamålsenlig och effektiv hantering av organisatoriska frågor kopplade till myndighetens verksam- het. I det fortsatta arbetet med att utveckla organisationen har regeringen identifierat behov av att också upphäva de riksdagsbindningar som om- gärdar . inrättades 1982 genom beslut av (prop. 1981/82:100 bil. B 5, bet. 1981/82:KrU30, rskr 1981/82:360). Frågor rörande och bildkonstnärsfonds inre organisation har be- handlats i flera sammanhang, bl.a. i prop. 1994/95:100 bil. 12, bet. 1994/95:KrU21, rskr. 1994/95:285 samt prop. 1996/97: 3, bet. 1996/97:KrU1, rskr. 1996/97:129. Verksamheten vid är en integrerad del av Konstnärsfondens organisation men har, som framgår av de refererade förarbetena, ansetts ha en särställning inom myndigheten. 2016/17:116 om styrelsen för finns i förordningen (2007:1199) med instruktion för , men verksamheten vid Bildkonstnärsfonden styrs även via förordningen (1982:600) om . För att fullt ut kunna fullfölja arbetet med att skapa ändamålsenliga organisatoriska förutsättningar för den samlade verksamheten är det enligt regeringens uppfattning nödvändigt att ge regeringen handlingsfrihet också i fråga om Bildkonstnärsfondens orga- nisation. De organisatoriska frågor som behöver övervägas faller inom regeringens kompetensområde och kan följaktligen regleras på förord- ningsnivå. En minskad detaljstyrning av organisationen ökar möjligheten att bedriva och utveckla en rörlig och effektiv stödverksamhet. Det skulle inte vara ändamålsenligt, effektivt eller i övrigt i linje med en modern statsförvaltning att fortsatt ha en ordning där skulle behöva ta ställning till den typ av organisatoriska frågor som är aktuella. Såväl från som från har det framförts att en minskad detaljstyrning från regeringens sida är önskvärd och ändamålsenlig. riksdagsbindningar bör därför upphävas. 14Ikraftträdande- och övergångsbestäm- melser Regeringens förslag: Den nya lagen ska träda i kraft . Regeringens bedömning: Det behövs inte några övergångs- bestämmelser till den föreslagna lagen. Utredningens förslag är att lagen ska träda i kraft . Remissinstanserna kommenterar inte frågan om lagens ikraftträdande. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Den föreslagna la- gen bör kunna träda i kraft . Förslagen bedöms inte kräva några övergångsbestämmelser. 14.2Kulturmiljölagen och lagen om erkännande och verkställighet av beslut om förverkande inom Europeiska unionen Regeringens förslag: De föreslagna lagändringarna ska träda i kraft . Regeringens bedömning: Några särskilda övergångsbestämmelser behövs inte till de föreslagna lagändringarna. Rapporternas förslag och bedömning överensstämmer med rege- ringens i de delar regeringen valt att gå vidare med förslagen. Remissinstanserna berör inte frågan om ikraftträdande- och över- 2016/17:116 Skälen för regeringens förslag och bedömning: De författnings- ändringar som föreslås bör träda i kraft . Förslagen kräver inte några särskilda övergångsbestämmelser. Ansökningar om tillstånd till utförsel av kulturföremål bör prövas enligt lagens nya bestämmelser. Eftersom vissa tidigare tillståndspliktiga föremål efter regelförändringarna inte kommer att behöva tillstånd efter ikraftträdandet kan ansökningar som gjorts för sådana föremål komma att avvisas. Regeringens bedömning: Förslagen som helhet bör få positiva ef- fekter för möjligheterna att bevara, använda och utveckla kultur-arvet. För berörda myndigheter tillkommer vissa uppgifter som dock ge- nomgående bör kunna hanteras inom befintliga ekonomiska anslags- ramar. Förslaget om en museilag bidrar till ett mer effektivt museiväsende i landet. Förslaget innebär en utifrån syftet med lagen godtagbar in- skränkning i det kommunala självbestämmandet. Förslagen om änd- ringar i kulturmiljölagen innebär bl.a. ökad rättssäkerhet och en större följsamhet mot gällande rättspraxis inom Europeiska unionen. Övriga förslag bedöms ha marginella ekonomiska, personella eller andra konsekvenser. 15.1Förslaget om en museilag Förslaget syftar till att skapa långsiktigt tydliga förutsättningar för ett sammanhållet allmänt museiväsende. Regeringens bedömning är att en ökad tydlighet kring museernas grundläggande uppgifter kommer att bidra positivt till museiverksamheten i landet. Vidare kommer styrningen av museiverksamheterna i viss mån att kunna effektiviseras då gemen- samma utgångspunkter slagits fast. Ekonomiska konsekvenser för stat och kommun Den samlade bedömningen är att förslaget till ny museilag ryms inom nuvarande ekonomiska ramar. Den föreslagna lagen är en ramlag och bestäm¬melserna innebär inte att några tvingande krav läggs på musei- huvudmän eller museer. Inte heller ger lagen enskilda rätt att kräva för- måner av det allmänna. I stället tar de föreslagna bestämmelserna sikte på allmänna utgångspunkter för verksamheten och pekar ut grund- läggande värden som ska främjas. Mot denna bakgrund gör regeringen bedömningen att förslaget inte kommer att ha några ekonomiska konse- kvenser för stat eller kommun. I sammanhanget kan den föreslagna bestämmelsen om att verksam- heten ska vara tillgänglig för alla och anpassad till användarnas olika förutsättningar särskilt nämnas. Bestämmelsen innebär att även andra sätt att anpassa verksamheten än vad som följer av diskrimineringslag- stiftningen bör övervägas för att tillgodose specifika behov. Som flera Prop. 2016/17:116 remissinstanser påpekar måste dock bedömningen av vilka ytterligare åtgärder som är skäliga i denna del göras utifrån hänsyn till ekonomiska och praktiska förutsättningar. Regeringen bedömer därför att inte heller denna bestämmelse medför några ekonomiska konsekvenser. I lagen föreslås särskilda bestämmelser om aktiv samlingsförvaltning där regeringen bl.a. ges rätt att besluta om att statliga museer ska kunna avhända sig föremål genom gåva till andra museer inom det allmänna museiväsendet. Regeringens bedömning är att detta inte kommer att leda till några brister i kontrollen över statens tillgångar. Det professionella ansvarstagandet för samlingarna är mycket väl utvecklat i museisektorn. Därtill kommer att en överföring enbart ska kunna ske till andra museer inom det allmänna museiväsendet som lever upp till lagens bestämmel- ser. Bedömningen är vidare att det i praktiken kommer att handla om få föremål som det kan bli aktuellt att överlåta, främst sådana som inte används i faktisk verksamhet och som har en tydlig anknytning till en annan plats än där de förvaras.