prop · H403100 · 2017-04-18 00:00:00 — –Offentligt subventionerade välfärdstjänster, som omsorg om unga och gamla, utbild- ning samt hälso- och sjukvård, är en viktig del av fördelningspolitiken. När värdet av dessa tjänster inkluderas i beräkningarna reduceras de samlade inkomstskillnaderna med , främst till följd av att hushåll med barn och äldre pensionärer flyttas uppåt i inkomstfördelningen. –Regeringens reformer under man- datperioden har en tydligt utjämnande för- delningspolitisk profil. Reformerna bedöms bidra till en minskad spridning av hushål- lens disponibla inkomster. Andelen perso- ner med låg relativ ekonomisk standard väntas också minska. Regeringens politik bidrar även till att stärka den ekonomiska jämställdheten mellan kvinnor och män. –Med ett utvidgat inkomstbegrepp, som be- aktar regeringens satsningar på bl.a. vård, skola och omsorg, ger regeringens politik ett positivt bidrag till det ekonomiska väl- ståndet för fler inkomstgrupper än när ana- lysen begränsas till den disponibla inkom- sten. Välfärdssatsningarna bedöms öka det ekonomiska välståndet i alla inkomstgrup- per, men effekten är störst i den nedre de- len av inkomstfördelningen. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 0 0 B i l a ga 2 På uppdrag av lämnar regeringen en fördelningspolitisk redo- görelse i anslutning till den ekonomiska vårpro- positionen eller till budgetpropositionen. I redo- görelsen analyseras inkomstfördelningen i ett historiskt och internationellt perspektiv. Ambi- tionen är inte att varje enskild redogörelse ska innehålla heltäckande analyser av inkomstför- delningens samtliga dimensioner. Delar som får stort utrymme ett visst år kortas eller utgår i nästföljande redogörelse. Detta skapar utrymme för nya fördjupningar. Fördelningsanalyser fokuserar i regel på fördel- ningen av disponibel inkomst erhållen under ett kalenderår och justerad för försörjningsbörda. Analyserna i denna redogörelse baseras också i huvudsak på detta inkomstbegrepp. Årlig dispo- nibel inkomst som mått på de ekonomiska resur- serna har flera brister, men det finns en rad skäl att använda detta mått i fördelningsanalyser.1 Uppgifter om disponibel inkomst är bl.a. lätt till- gängliga på regelbunden basis och måttets egen- skaper är väl kända och har varit föremål för huvuddelen av forskningen på området. Samti- digt är slutsatsen från en stor del av forskningen kring andra mått på ekonomiskt välstånd att de är mycket nära korrelerade med disponibel in- komst. Den disponibla inkomsten består av ett antal olika komponenter: inkomst från arbete, kapital och näringsverksamhet samt skattepliktiga och skattefria transfereringar, med avdrag för direkt skatt. Inkomsterna räknas samman på hushålls- nivå och justeras för försörjningsbörda med hjälp av en s.k. ekvivalensskala (se underbilagan för en mer detaljerad beskrivning). Det beräk- nade måttet benämns ekvivalerad disponibel inkomst, eller hushållets ekonomiska standard. Varje individ i hushållet tilldelas denna ekono- miska standard, dvs. standarden antas vara lika stor för alla i hushållet. Det bör understrykas att varje enskild individs ekonomiska standard be- stäms av hela hushållets inkomster och att hus- hållets sammansättning bestämmer vilken stan- dard som uppnås. Ju fler personer som ska för- sörjas av en viss disponibel inkomst, desto lägre ekonomisk standard har varje individ i hushållet. Genom att alla individer i hushållet tilldelas samma inkomst antas i denna redogörelse att hushållets resurser delas lika mellan familjemed- lemmarna. Detta innebär att sammanboende kvinnor och män får samma ekonomiska stan- dard. Ur ett jämställdhetsperspektiv kan det argumenteras för att egen inkomst medför eko- nomisk självständighet och att det i stället är mer relevant att studera hur stora resurser som indi- viden direkt förfogar över. I denna bilaga presen- teras en kortare redovisning av hur kvinnors och mäns individuella disponibla inkomster har utvecklats. En mer utförlig redovisning av ut- vecklingen görs i en bilaga till budget- propositionen.2 En stor del av den offentliga sektorns omför- delning sker i form av subventionerade tjänster, som t.ex. skola och hälsovård. Eftersom värdet av de offentligt finansierade tjänsterna inte ingår i den disponibla inkomsten tenderar traditionella fördelningsanalyser (som enbart baseras på dis- ponibel inkomst) att underskatta nivån på det ekonomiska välståndet. Vidare bortser den tradi- analysen från välfärdstjänsternas utjäm- nande effekt på skillnaderna i ekonomiskt väl- stånd mellan olika grupper i befolkningen. Mot denna bakgrund är det angeläget att komplettera de traditionella fördelningsanalyserna. I två sepa- rata avsnitt i redogörelsen (avsnitt 7 och 8) tillämpas därför ett utvidgat inkomstbegrepp som tar hänsyn till värdet av offentligt finansi- erade välfärdstjänster och hur dessa tjänster är fördelade i befolkningen. 1 Vilka resurser som ska beaktas i fördelningssammanhang är en mång- facetterad fråga som studeras inom många olika discipliner. Det finns emellertid inte någon bred enighet om något bästa alternativ till inkomst som välfärdsindikator. En god översikt av mätningen av disponibel in- komst finns att läsa i Handbook on Household Income Statistics (United Nations Economic Commission for Europe 2011). 2 Se prop. 2016/17:1 Förslag till statens budget, finansplan m.m. bilaga 3. () framställer regel- bundet statistik som beskriver utvecklingen och fördelningen av hushållens inkomster. Från och med undersökningsår 2014 är en ny totalräknad inkomstfördelningsstatistik (TRIF) källan till officiella inkomstfördelningsstatistik. –2013 var källan undersökningen Hus- hållens ekonomi (HEK). TRIF baseras helt och hållet på administrativa register, medan HEK var en urvalsundersökning som samlade in vissa uppgifter via telefonintervjuer. Analyserna i den- na redogörelse grundar sig främst på HEK och på ett urval ur TRIF. TRIF-urvalet finns till- gängligt för åren 2013–2015 och refereras till som Statistiskt analysregister () i denna redogörelse. Förändringar i framställningen av statistik tenderar att leda till att statistiken före respektive efter förändringen inte är fullt jämförbar. SCB har studerat jämförbarheten genom att analysera tre parallella årgångar av TRIF och HEK (2011– 2013).3 Den övergripande slutsatsen är att TRIF och HEK i stort sett ger en likartad bild av för- delningen av hushållens inkomster.4 P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 0 0 B i l a ga 2 snabbt som de förvärvsaktivas löner. Den reala inkomstförbättring som redovisas i diagram 2.1 beror dessutom till stor del på att pensionärs- kollektivet förnyas och att de nyblivna pensionärerna har högre pension än de redan pensionerade. För de som hade gått i pension vid periodens början har inkomstutvecklingen varit betydligt svagare (se diagram 2.2). För gruppen som helhet ökade den reala medianinkomsten med 1995–2015. För personer med ålderspension födda – 1929 respektive 1930–ökade medianinkom- sten med . Diagram 2.1 Förändring av ekonomisk standard 1995–2015 för olika åldersgrupper Förändring av medianinkomsten, procent 0–19 år 20–29 år 30–49 år 50–64 år Anm.: Hushållens ekonomi (HEK) 1995, Statistiskt analysregister () 2015. Källor: och egna beräkningar. 2Olika befolkningsgruppers ekonomiska standard Den ekonomiska standarden har utvecklats olika för olika grupper i befolkningen 1995–2015 Hushållens reala disponibla inkomster tenderar att stiga över tiden, bl.a. till följd av en kontinu- erlig produktivitetstillväxt i samhället. – ökade den reala medianinkomsten i befolk- ningen , vilket motsvarar en ökning med i genomsnitt . Den ekonomiska standarden har förbättrats för samtliga åldersgrupper (se diagram 2.1). Personer har haft en markant svagare utveckling än andra åldersgrup- per. Orsaken är att pensionerna inte har ökat lika 3Se , Övergång från urvalsbaserad till totalräknad inkomstfördelningsstatistik, Hushållens ekonomi bakgrundsfakta 2016:1. 4Se underbilagan för en utförligare beskrivning av de datamaterial som används i redogörelsen. Diagram 2.2 Ekonomisk standard 1995–2015 för olika årsklasser i den äldre befolkningen Medianinkomst i kronor (priser) Födda 1940–1949 Födda 1930–1939 Födda 1920–1929 Anm.: Hushållens ekonomi (HEK) 1995, Statistiskt analysregister () 2015. Källor: och egna beräkningar. har det även skett vissa förskjut- ningar i ekonomisk standard mellan olika hus- hållstyper. Bland personer i förvärvsaktiv ålder 20–har t.ex. inkomsterna för sammanbo- ende med barn ökat snabbare än medianin- komsten i befolkningen, medan ensamstående kvinnor med barn har haft en betydligt svagare utveckling (se diagram 2.3). Jämfört med andra hushållstyper består ensamstående föräldrars P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 0 0 B i l a ga 2 samlade bruttoinkomster i mindre utsträckning av faktorinkomster (t.ex. av löne- och kapital- inkomster). En större andel utgörs i stället av transfereringar som är förknippade med föräld- raskap, t.ex. föräldrapenning och barnbidrag (se diagram 2.4). Dessa ersättningar har utvecklats långsammare än den genomsnittliga löneök- ningstakten (se även avsnitt 4 nedan). Diagram 2.3 Förändring av ekonomisk standard 1995–2015 för individer i olika hushållstyper, 20–64 år Förändring av medianinkomsten, procent Anm.: Hushållens ekonomi (HEK) 1995, Statistiskt analysregister () 2015. Källor: och egna beräkningar. Diagram 2.4 Transfereringars andel av bruttoinkomsten 2015 för individer i olika hushållstyper, 20–64 år Samtliga 20–64 år Anm.: Andelarna beräknas som kvoten mellan de samlade transfererings - inkomsterna och de samlade bruttoinkomsterna. Källor: och egna beräkningar. Den ekonomiska standardens nivå 2015 varierade mellan olika grupper i befolkningen Nivån på den ekonomiska standarden varierar mellan olika grupper i befolkningen. Högst eko- nomisk standard 2015 hade personer i ålders- grupperna runt (se diagram 2.5). Dessa är i regel etablerade på arbetsmarknaden, och har därmed goda inkomster. Dessutom har försörjningsansvaret vanligtvis minskat i och med att barnen har hunnit växa upp och flytta hemifrån. Personer , oftast ålderspensionärer, har i genomsnitt en relativt låg ekonomisk stan- dard. Det finns dock betydande skillnader inom denna grupp. Äldre pensionärer har i genomsnitt lägre pensioner, och därmed lägre ekonomisk standard, än yngre pensionärer. hade exempelvis en genomsnittlig 80-årig pensionär en ekonomisk standard som motsvarade av medianinkomsten i befolkningen. Yngre pensionärer (65–) hade däremot i ge- nomsnitt en ekonomisk standard som låg i nivå med medianinkomsten i befolkningen. De ny- blivna pensionärernas relativt höga standard kan delvis förklaras av att många får tidsbegränsade utbetalningar av avtalspension efter pensioneringen och att de i viss ut- sträckning fortfarande förvärvsarbetar. Diagram 2.5 Ekonomisk standard 2015 efter ålder Medianinkomst i kronor (priser) 10 15 20 25 30 35 40 45 50 55 60 65 70 75 80 85 90 95 100 Ålder (ettårsklasser) Källor: och egna beräkningar. Sammanboende pensionärer har i genomsnitt högre ekonomisk standard än ensamstående pensionärer (se diagram 2.6). Bland de ensam- stående har kvinnor i genomsnitt lägre ekono- misk standard än män. Pensionssystemet är ut- format så att pensionen främst ska spegla tidi- gare arbetsinkomster. Eftersom det finns skill- nader mellan kvinnor och män under arbetslivet (män har betydligt högre arbetsinkomster), kommer det därför också att finnas skillnader mellan kvinnor och män när de har gått i pen- sion.5 Det finns även demografiska skäl till att 5 För en utförlig redogörelse av ekonomisk ojämställdhet bland pen- sionärer, se prop. 2016/17:1 Förslag till statens budget, finansplan m.m. bilaga 3. kvinnor har lägre pensioner än män. lever i genomsnitt längre än män och pensio- nerna är generellt sett lägre för äldre pensionärer. Diagram 2.6 Ekonomisk standard 2015 efter hushållstyp, Medianinkomst i kronor (priser) 65–74 år 65–74 år 65–74 år Källor: och egna beräkningar. Ensamstående i förvärvsaktiv ålder (20–) har i genomsnitt lägre ekonomisk standard än sammanboende (se diagram 2.7). I hushåll med barn är den ekonomiska standarden i genomsnitt lägre än i hushåll utan barn. Stordriftsfördelar och hur många som ska försörjas på familjens inkomster får således ett tydligt genomslag på den ekonomiska standarden. Bland ensamstå- ende i förvärvsaktiv ålder har kvinnor i genom- snitt lägre ekonomisk standard än män. Denna skillnad förklaras bl.a. av att kvinnor i genom- snitt förvärvsarbetar i mindre utsträckning än män, och att kvinnor är överrepresenterade i yrken och befattningar med lägre löner. Det finns dock även ett kvarstående, oförklarat löne- gap mellan kvinnor och män när hänsyn tas till arbetstid, yrke, utbildning och ålder. Diagram 2.7 Ekonomisk standard 2015 efter hushållstyp, 20–64 år Medianinkomst i kronor (priser) utan barn med barn utan barn med barn utan barn med barn Källor: och egna beräkningar. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 0 0 B i l a ga 2 Utrikes födda har i genomsnitt lägre ekonomisk standard än inrikes födda (se diagram 2.8). Det allmänna mönstret är att ju kortare vistelsetiden är för en person som har invandrat till , desto längre ner i inkomstfördelningen återfinns personen.6 Den primära anledningen är att ut- rikes födda som har bott i har en lägre sysselsättningsgrad än de som bott i landet . Det finns en omfattande litteratur om orsakerna till att arbetsmarknads- situationen är sämre för utrikes födda än för inrikes födda. De vanligaste förklaringarna är problem kopplade till individens utbildning och tillgång till informella nätverk samt diskrimi- nering.7 Diagram 2.8 Ekonomisk standard 2015 efter vistelsetid i Medianinkomst i kronor (priser) 0–3 år 4–10 år 11–20 år Utrikes födda, vistelsetid Källor: och egna beräkningar. Kvinnors och mäns individuella disponibla inkomster har ökat i ungefär samma takt Som beskrivits ovan kan det ur ett jämställd- hetsperspektiv vara mer relevant att studera hur stor disponibel inkomst kvinnor respektive män förfogar över, eftersom en egen inkomst medför ekonomisk självständighet. De skillnader mellan kvinnor och män som finns på arbetsmarknaden beträffande t.ex. löner, befattningar, arbetstid och frånvaro leder till att 6Placeringen i inkomstfördelningen varierar också med de invandrades ursprungsländer, se ekonomiska vårproposition (prop. 2011/12: 100bilaga 3). Personer födda i något övrigt nordiskt land, EU15 eller i något av de rikare har ungefär samma ekonomiska standard som inrikes födda. De som är födda i övriga länder är däremot kraftigt överrepresenterade i den nedre delen av inkomstfördelningen. 7För en utförlig översikt, se Rapport till Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi (2011:5). P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 0 0 B i l a ga 2 kvinnor har betydligt lägre arbetsinkomster än män. Skatter och transfereringar jämnar dock ut inkomstskillnaden till viss del. Den individuella disponibla inkomsten för personer i förvärvsak- tiv ålder är 15–lägre för kvinnor än för män, och denna relation har varit relativt sta- bil (se diagram 2.9). I kronor räknat (fasta priser) har skillnaden i me- dianinkomst mellan kvinnor och män dock ökat 1995–2015, från ca till ca . Diagram 2.9 Individuell disponibel inkomst för kvinnor och män i förvärvsaktiv ålder (20–) 1995–2015 Medianinkomst i kronor (priser) och kvinnors andel av mäns Diagram 3.1 Förändring av ekonomisk standard 1995–2015 i olika delar av inkomstfördelningen Inkomstgrupp (percentilgrupp) Anm.: Hushållens ekonomi (HEK) 1995, Statistiskt analysregister () 2015. KV/M (höger axel) Staplarna visar förändringen av genomsnittlig ekonomisk standard i respek- I de allra lägsta percentilgrupperna är inkomsterna så låga att de inte kan antas spegla de faktiska levnadsförhållandena. är att dessa percentilgrupper till viss del innehåller individer som redovisar höga kapital- eller näringsförluster ett enstaka år. Av denna anledning redo- visas inte utvecklingen för de allra lägsta percentilgrupperna i diagrammet. Källor: och egna beräkningar. Konsekvensen av det utvecklingsmönster som visas i diagram 3.1, dvs. att det finns ett tydligt positivt samband mellan den ekonomiska stan- dardens tillväxttakt och positionen i inkomstför- delningen, är att den samlade inkomstfördel- Anm.: Hushållens ekonomi (HEK) 1995, Statistiskt analysregister () 2015. ningen har dragits isär (se diagram 3.2). Individuell disponibel inkomst definieras som summan av individens egna mark- relativa avståndet mellan den översta delen och nadsinkomster, transfereringar och skatter. lika mellan sammanboende. mitten av fördelningen har ökat, liksom det rela- Källor: och egna beräkningar. tiva avståndet mellan mitten och den nedersta delen av fördelningen. har ökat framgår av att fördel- ningen har förskjutits åt höger i diagrammet. 1995–2015 Diagram 3.2 Fördelning av ekonomisk standard, 1995 resp. 2015 Den ekonomiska standarden har ökat mest i den övre delen av inkomstfördelningen Den ekonomiska standarden har ökat över hela inkomstfördelningen –2015. Det framgår om alla individer i befolkningen rangordnas efter ekonomisk standard och därefter delas in i hun- dra lika stora grupper, s.k. percentilgrupper (se diagram 3.1). Ökningen har varit störst i den övre delen av fördelningen. För den allra översta inkomstgruppen, percentilgrupp 100, ökade den genomsnittliga reala ekonomiska standarden . I den nedre delen av inkomst- fördelningen har ökningen varit väsentligt min- dre. Utvecklingen i den nedre respektive den övre delen av inkomstfördelningen analyseras mer ingående i avsnitten 4–5 nedan. Ekvivalerad disponibel inkomst (kronor, priser) Anm.: Hushållens ekonomi (HEK) 1995, Statistiskt analysregister () 2015. Inkomster visas inte i diagrammet. Negativa inkomster har satts lika med noll. Frekvensfördelningen i diagrammet baseras på inkomst - intervall om . Källor: och egna beräkningar. De samlade inkomstskillnaderna har ökat Ojämlikheten i den samlade inkomstfördelning– en brukar ofta beskrivas med hjälp av Lorenz- kurvan. Om befolkningens inkomster sorteras i stigande ordning visar Lorenzkurvan hur stor andel av de samlade inkomsterna som tillfaller en viss del av befolkningen (se diagram 3.3). Ju mer kurvan avviker från diagonallinjen, desto ojäm- nare är fördelningen. Att Lorenzkurvan ligger under kurvan betyder att fördel- ningen har blivit mer ojämn. förfogade exempelvis de som hade lägst in- komst tillsammans av de sam- lade disponibla inkomsterna (justerade för för- sörjningsbörda). hade denna andel sjun- kit till . förfogade de som hade högst inkomst tillsammans av inkomsterna. hade denna andel stigit till . Diagram 3.3 Lorenzkurvan, 1995 resp. 2015 Kumulativ inkomstandel, procent Kumulativ befolkningsandel, procent Anm.: Hushållens ekonomi (HEK) 1995, Statistiskt analysregister () 2015. Källor: och egna beräkningar. Gini-koefficienten är det vanligast förekomman- de sammanfattande måttet på spridningen i en inkomstfördelning.8 Gini-koefficienten kan anta värden mellan 0 och 1. Vid maximal ekonomisk jämlikhet (alla har samma inkomst) antar koef- ficienten värdet 0. Vid maximal ojämlikhet (en 8 Gini-koefficienten kan definieras utifrån Lorenz-kurvan i diagram 3.3, nämligen som kvoten mellan den yta som avgränsas av diagonallinjen och Lorenzkurvan och den totala ytan under diagonallinjen. En mer konkret tolkning av Gini-koefficienten är att den kan kopplas till hur stor för- väntad inkomstskillnad det är mellan två slumpmässigt valda individer. Om medelinkomsten är , och om Gini-koefficienten är 0,25, kan den förväntade skillnaden uttryckas som 2*0,25*200 000, dvs. Om Gini-koefficienten i stället är 0,30, blir den förvän- tade skillnaden 2*0,30*200 000=120 000 kronor. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 0 0 B i l a ga 2 person får alla inkomster) antar koefficienten värdet 1. –ökade Gini-koefficienten för ekvivalerad disponibel inkomst från 0,227 till 0,317 (se diagram 3.4). Det innebär att inkomst- skillnaderna, mätt på detta sätt, ökade . Diagram 3.4 Gini-koefficienten 1995–2015 Anm.: Hushållens ekonomi (HEK) 1995–2012, Statistiskt analysregister () 2013–2015. Realiserade kapitalvinster ingår i inkomstmåttet. Gini-koefficienten när inkomsterna mäts exklusive realiserade kapitalvinster redovisas i diagram 3.5 nedan. Källor: och egna beräkningar. Gini-koefficienten har ökat trendmässigt , men den varierar relativt mycket mellan olika år. Den ekonomiska kris som inleddes , med kraftigt fallande kapitalvinster9 till följd av en svag utveckling på aktie- och bostads- marknaden, fick till följd att inkomstskillnaderna föll tillbaka års historiskt höga nivå. –2013 var Gini-koefficienten förhållandevis stabil. för vilka utfallsdata finns tillgängliga, 2014 respektive 2015, har Gini-koef- ficienten återigen ökat. Kapitalinkomsternas bidrag till de samlade inkomstskillnaderna har ökat I diagram 3.5 redovisas Gini-koefficientens ut- veckling när hushållens inkomster mäts exklu- sive realiserade kapitalvinster. Kapitalvinsterna varierar kraftigt mellan enskilda år och speglar inte individens avkastning på kapital på ett helt rättvisande sätt (de syns bara det år när tillgång- arna realiseras, medan värdet kan ha byggts upp 9 Med kapitalvinster avses realiserade vinster vid försäljning av värdepap- per, bostäder m.m. P R O P . 2 0 16 / 1 7: 1 0 0 B i l a ga 2 När kapitalvinsterna rensas bort blir variationerna mellan åren därför betydligt mindre. Den trendmässiga ökningen av inkomst- spridningen blir också något flackare. Den lång- siktiga trenden mot ökade inkomstskillnader finns dock fortfarande kvar. Om även övriga kapitalinkomster (räntor och utdelningar) exkluderas blir den trendmässiga ökningen av inkomstspridningen ännu något flackare. över hela perioden –2015 är det därför tydligt att kapitalvinster och övriga kapitalinkomster kan förklara en betydande del av de ökade inkomstskillnaderna. Men inkomst- spridningen ökar i stort sett kontinuerligt även när samtliga inkomster från kapital exkluderas. Detta visar att utvecklingen av andra komponen- ter i den disponibla inkomsten än kapitalinkom- ster också har påverkat utvecklingen. Diagram 3.5 Gini-koefficienten för disponibel inkomst exklusive kapitalinkomster –2015 Exkl. kapitalvinster och övriga kapitalinkomster Anm.: Hushållens ekonomi (HEK) 1995–2012, Statistiskt analysregister () 2013–2015. Källor: och egna beräkningar. Inkomstspridningen kan delas upp på samtliga inkomstslag som ingår i den disponibla inkom- sten. Vissa inkomstslag såsom löneinkomster, kapitalvinster och övriga kapitalinkomster är ojämnt fördelade och bidrar till skevheten, medan skatter och transfereringar verkar utjäm- nande. Den viktade summan av de positiva och negativa bidragen uppgår till den totala inkomst- spridningen. Det största bidraget till inkomst- spridningen kommer från löneinkomsterna. Or- saken till detta är inte att lönerna är mest ojämnt fördelade, utan att löneinkomst är det största inkomstslaget och därmed har den största vik- ten. Genom att studera hur de olika inkomst- slagens bidrag till Gini-koefficienten har utveck- lats över tiden kan även förändringar i inkomst- spridningen hänföras till de olika inkomstslagen. I tabell 3.1 görs en uppdelning av olika in- komstslags bidrag till förändringen av Gini-ko- efficienten 1995–2015. Bidragen kan vara både positiva och negativa, och vissa bidrag kan därför vara större än den totala ökningen av Gini- koefficienten.10 över hela perioden är det framför allt ökade kapitalinkomster, samt en ökad koncentration av dessa till toppen av inkomstfördelningen, som förklarar de ökade inkomstskillnaderna. En följdeffekt av kapital- inkomsternas ökade betydelse är att kapital- inkomstskatten också har ökat i volym och blivit mer koncentrerad till toppen av inkomstför- delningen, vilket har haft en något dämpande effekt på de ökade inkomstskillnaderna. Tabell 3.1 Olika inkomstslags bidrag till Gini-koefficientens förändring 1995–2015 1995–2005 2005–2015 -0,065 -0,031 Kapitalinkomster (inkl. kapital- Transfereringar (inkl. pension) -0,016 -0,014