prop · H50349 · 2017-12-05 00:00:00 — 2.utgivaren var utsedd för skens skull eller uppenbarligen inte hade de befogenheter som anges i 5 kap. 4 §. Kan det inte visas vem som var ägare till skriften gavs ut, är den som har tryckt skriften ansvarig för tryckfrihetsbrott i stället för ägaren. Om en skrift sprids utan uppgif- ter om vem som har tryckt skriften och det inte kan klarläggas vem denne är, blir spridaren ansvarig för tryckfrihetsbrott i stället för den som har tryckt skriften. Detsamma gäller om uppgifterna om vem som har tryckt skriften är felaktiga och spridaren känner till detta och det inte kan klarläggas vem som har tryckt skriften. För tryckfrihetsbrott genom tryckt skrift, som ej är periodisk, svare skriftens författare, om han på sätt i 3 kap. 2 § sägs uppgivits vara författare till skriften. För- fattaren vare dock ej ansvarig, om skriften utgivits utan hans sam- tycke eller hans namn, pseudonym eller signatur utsatts därå mot hans vilja. Är författare ej enligt 5 § ansva- rig för skrift, vilken innehåller eller är avsedd att innehålla bi- drag av flera författare, och har på sätt i 3 kap. 2 § sägs särskild utgi- vare för skriften uppgivits, svare utgivaren. För annan skrift än i första stycket avses svare utgivaren, allenast om författaren var avliden, då skriften utgavs. Utgivaren vare ej ansvarig, om hans namn, pseudonym eller sig- natur utsatts å skriften mot hans vilja. Med utgivare av tryckt skrift, som ej är periodisk, förstås den som, utan att vara skriftens för- fattare, tillhandahållit den för tryckning och utgivning. som inte är periodiska Författaren är ansvarig för tryck- frihetsbrott i en tryckt skrift som inte är periodisk, om han eller hon enligt 3 kap. 2 § har uppgetts vara förfat- tare till skriften. Författaren är dock inte ansvarig om skriften har getts ut utan hans eller hennes samtycke. Författaren är inte heller ansvarig om hans eller hennes namn, pseudonym eller signatur har satts ut på skriften mot hans eller hennes vilja. Om en särskild utgivare har uppgetts enligt 3 kap. 2 § för en tryckt skrift som innehåller eller är avsedd att innehålla bidrag av flera författare, är utgivaren an- svarig för tryckfrihetsbrott. Utgi- varen är inte ansvarig om förfat- tarna till de enskilda bidragen är ansvariga enligt 6 §. För andra tryckta skrifter än de som avses i första stycket är ut- givaren ansvarig endast om för- fattaren var avliden när skriften gavs ut. Utgivaren är inte ansvarig om hans eller hennes namn, pseudo- nym eller signatur har satts ut på skriften mot hans eller hennes vilja. Med utgivare avses i denna para- graf den som har tillhandahållit en skrift för tryckning och utgivning utan att vara författare till skriften. Är varken författare eller utgi- Om varken en författare eller en vare enligt 5 eller 6 § ansvarig utgivare är ansvarig enligt 6 eller eller var han vid skriftens utgiv- 7 §, är i stället förläggaren ansva- ning avliden, svare förläggaren. Detsamma gäller om författa- ren eller utgivaren var avliden när skriften gavs ut. Med förläggare till tryckt skrift, Med förläggare avses den som som ej är periodisk, förstås den har haft hand om tryckning och som omhänderhaft tryckning och utgivning av någon annans skrift. utgivning av annans skrift. Fanns ej förläggare eller kan det Om det inte finns någon förläg- ej visas vem han är, svare i förläg- gare enligt 8 §, är i stället den som garens ställe den som tryckt skrif- har tryckt skriften ansvarig för om det inte kan visas vem för- I fråga om ansvar för utspridare av tryckt skrift, som ej är perio- disk, äge vad i 4 § stadgats mot- svarande tillämpning. Det som anges i 5 § om sprid- arens ansvar för tryckfrihetsbrott tillämpas även på tryckta skrifter som inte är periodiska. Övergång av ansvar i vissa fall Hade den som enligt 2, 5, 6 eller 7 § skulle ha att svara vid skriftens utgivning ej känt hemvist inom riket och kan ej heller i målet utrö- nas, var han här i riket uppehåller sig, skall ansvaret övergå å den som efter honom har att svara, dock ej å utgivare av tryckt skrift, som ej är periodisk, i annat fall än som avses i 6 § första stycket eller Om den som enligt 2, 3, 6, 7 eller 8 § skulle ha varit ansvarig för tryckfrihetsbrott som ägare, författare, utgivare eller för- läggare inte har känd hemvist i och det inte kan klarläggas var han eller hon befinner sig, går ansvaret över på den som skulle ha varit ansvarig efter honom eller henne. Det som anges i första stycket ska inte innebära att ansvaret för tryckfrihetsbrott på den grunden går över på utgivare i annat fall än som avses i 7 § första stycket eller Lag samma vare, om beträffande den som enligt 1, 2, 5, 6 eller 7 § skulle ha att svara förelåg omstän- dighet, vilken enligt lag utesluter straffbarhet, samt den efter honom ansvarige ägt eller bort äga kän- nedom om omständigheten. som enligt lag utesluter straffbar- het för den som skulle ha varit ansvarig för tryckfrihetsbrott enligt 1, 2, 3, 6, 7 eller 8 § som utgivare, går ansvaret över på den som skulle ha varit ansvarig efter honom eller henne. endast om den som blir ansvarig har haft eller borde ha haft känne- dom om den aktuella omständig- Till omständighet, som enligt Om den som är tilltalad för detta kapitel skulle medföra att annan än den tilltalade hade att omständighet som enligt detta kapitel svara, må hänsyn tagas allenast medför att han eller hon inte ska om den åberopas före huvudför- vara ansvarig, ska denna omstän- dighet åberopas före huvudför- inte ta hänsyn till omständigheten. Vid bedömande av fråga om an- Den som är ansvarig för tryckfri- svar för den som enligt detta kapi- hetsbrott enligt detta kapitel ska tel har att svara för tryckt skrift anses ha haft kännedom om inne- skall så anses som om vad skriften hållet i skriften och medgett utgiv- innehåller införts däri med hans ning av den. vetskap och vilja. Om tillsyn och åtal Justitiekanslern ska vaka över att att de gränser för tryckfriheten som de gränser för tryckfriheten som angivas i denna förordning ej anges i denna grundlag inte över- Justitiekanslern är ensam åkla- Justitiekanslern är ensam åkla- gare i mål om tryckfrihetsbrott. gare i mål om tryckfrihetsbrott må annan än Justitiekanslern in- enligt 7 kap. 2–20 §§. än Justitiekanslern får inleda för- undersökning om ett sådant brott. kanslern och rätten äga besluta om Endast Justitiekanslern och rät- ten får besluta om tvångsmedel misstanke om sådant brott, om ej med anledning av misstanke om annat är föreskrivet i denna för- annat anges i denna grundlag. Regeringen äger hos Justitie- kanslern anmäla skrift till åtal för I lag må före- skrivas att allmänt åtal för tryck- frihetsbrott må väckas endast efter Justitiekanslern är tillika ensam åklagare i annat tryckfrihetsmål än mål om tryckfrihetsbrott samt i mål som eljest avser brott mot bestäm- melse i denna förordning; om budsman att vara åklagare i mål som nu angivits gäller dock vad i lag är stadgat. Justitiekanslern är ensam åkla- gare även i mål som avser med- 7 kap. 22 och 23 §§. under förutsättning att det är fråga 12 kap. 1 §. Justitiekanslern är ensam åkla- gare även i mål som i övrigt avser Allmänt åtal för tryckfrihetsbrott skall väckas, i fråga om periodisk skrift för vilken vid utgivningen gällde utgivningsbevis och i fråga om annan skrift från det skriften utgavs, vid påföljd att skriften eljest är från sådant åtal fri. Utan hinder av vad nu sagts må dock, sedan allmänt åtal inom nämnda tid blivit väckt, nytt åtal väckas mot annan, som är för brottet an- svarig. Vad i lag är stadgat om tid, inom vilken brott skall beivras för att påföljd för brott ej skall anses bortfallen, gälle även i fråga om tryckfrihetsbrott. I lag får det meddelas föreskrif- ter om befogenhet för ombudsmän att vara åklagare i mål som avses i denna paragraf. Regeringens anmälan och medgivande till åtal Regeringen får till Justitie- kanslern anmäla en skrift till åtal för tryckfrihetsbrott. I lag får det meddelas föreskrifter om att allmänt åtal för ett tryckfri- hetsbrott kräver regeringens med- givande. Preskription vid allmänt åtal Allmänt åtal för tryckfrihetsbrott ska väckas från det att skriften gavs ut, om åtalet avser en periodisk skrift för vilken utgivningsbevis gällde vid utgiv- ningen. För andra skrifter ska allmänt åtal väckas från utgivningen. Annars får all- mänt åtal inte väckas (preskript- ion). Om allmänt åtal har väckts inom den tid som anges i första stycket, får nytt åtal väckas även efter den tiden mot någon annan som är ansvarig för brottet. Vad som föreskrivs i lag om den tid inom vilken brott ska beivras för att påföljd för brott inte ska anses falla bort, gäller även för tryckfrihetsbrott. Angående målsägandes rätt att angiva tryckfrihetsbrott eller tala därå gälle vad i lag är stadgat. Vid tillämpning av 5 § ska utgiv- ning enligt 1 kap. 5 eller 6 §§ an- ses ha skett när programmet sändes eller började tillhanda- Angivelse och enskilt åtal Vad som föreskrivs i lag om mål- sägandens rätt att ange brott till åtal eller att själv väcka åtal gäller även för tryckfrihetsbrott. Konfiskering och borttagande utan åtal Finnes ej någon, som enligt 8 kap. är för brottet ansvarig, eller kan ej stämning här i riket delgivas honom, må åklagaren eller målsä- ganden i stället för att väcka åtal göra ansökan om skriftens konfis- kering. Finns det ingen ansvarig för ett tryckfrihetsbrott enligt 8 kap., får Justitiekanslern eller målsäganden i stället för att väcka åtal ansöka om att skriften ska konfiskeras. Detsamma gäller om den som är ansvarig för brott inte kan delges stämning i . Om ett sådant tillhandahållande ur en databas som avses i 1 kap. 5 eller 6 § innefattar tryckfrihets- brott, och det inte finns någon som enligt 8 kap. är ansvarig för brottet, får Justitiekanslern eller målsäganden i stället för att väcka åtal ansöka om att domstolen ska besluta att det brottsliga yttrandet ska tas bort ur databasen som domstolen bestämmer. Detsamma gäller om den som är ansvarig för brott inte kan delges stämning i . En ansökan som avses i första stycket kan göras trots att brottet är preskriberat. Till böter eller fängelse i högst döms den som inte följer ett beslut enligt 9 §. Beslag inför konfiskering och åtal 1 § Om det finns anledning att konfiskera en tryckt skrift på grund av tryckfrihetsbrott, får skriften tas i beslag i avvaktan på beslut om konfis- kering. 2 § Innan åtal för tryckfrihetsbrott har väckts eller ansökan gjorts hos rätten om att skriften ska konfiskeras, får beslut om beslag meddelas av Justitiekanslern. En förutsättning är att brottet hör under allmänt åtal. I lag får det meddelas föreskrifter om att även allmän åklagare får besluta om beslag. 3 § Om ett beslag har verkställts utan rättens beslut, får den som drabbas begära att rätten prövar beslaget. Om allmän åklagare har beslutat om beslag, ska beslutet skyndsamt an- mälas till Justitiekanslern, som genast ska pröva om beslaget ska bestå. 4 § När Justitiekanslern har beslutat om beslag eller fastställt ett beslag enligt 3 § andra stycket, ska åtal väckas eller ansökan om konfiskering göras efter Justitiekanslerns beslut. Annars upphör beslaget. Beslag efter åtal eller ansökan om konfiskering 5 § Om det har väckts åtal för tryckfrihetsbrott eller gjorts en ansökan om konfiskering av en skrift, får rätten besluta om beslag och häva beslag som har meddelats. Prövning av beslag när ett mål avgörs 6 § När ett mål avgörs, prövar rätten om tidigare beslag ska bestå. Om målet avvisas på den grunden att rätten inte är behörig och det kan antas att talan om konfiskering kommer att föras i ett annat mål, får rät- ten bestämma att ett beslag ska bestå . Väcks inte talan upphör beslaget. Andra stycket tillämpas också när rätten av något annat skäl skiljer målet från sig utan att pröva om en skrift är brottslig. Uppgifter i beslut om beslag 7 § Beslut om beslag ska innehålla uppgifter om det eller de avsnitt i den tryckta skriften som har gett anledning till beslaget och ska avse endast band, delar, nummer eller häften där ett sådant avsnitt förekommer. 8 § Polisen ska genast verkställa ett beslut om beslag. 9 § Verkställighet av beslag ska omfatta endast de exemplar av den tryckta skriften som är avsedda för spridning. 10 § Bevis om beslag ska utan avgift lämnas till den som beslaget har gjorts hos och till den som tryckt skriften. Beviset ska innehålla uppgifter om det eller de avsnitt i skriften som har gett anledning till beslaget. Ett sådant bevis ska lämnas så snart det är möjligt. 11 § Om ett beslag har upphävts eller upphört, ska verkställigheten genast avbrytas och det beslagtagna lämnas tillbaka. 12 § Sådana exemplar av en tryckt skrift som skäligen kan antas ha bety- delse för utredningen i ett tryckfrihetsmål enligt 12 kap. får tas i beslag. För ett sådant beslag gäller 2, 3, 5, 7, 8 och 11 §§. I övrigt gäller i til- lämpliga delar det som i allmänhet är föreskrivet om beslag. Åtal ska dock alltid väckas inom en månad från det att beslut om beslag med- delades, om inte rätten på begäran från Justitiekanslern medger att tiden förlängs. Tvångsmedel vid krig och krigsfara 13 § Om riket är i krig får i avvaktan på rättens beslut enligt 7 kap. 29 § tillfälligt utgivningsförbud meddelas för en periodisk skrift. För ett så- dant beslut gäller det som sägs om beslag i 2, 4 och 5 §§. I fråga om beslag av en periodisk skrift som sprids i strid med ett ut- givningsförbud eller som uppenbart utgör en fortsättning på en periodisk skrift som omfattas av ett sådant förbud, gäller det som i allmänhet är föreskrivet om beslag av föremål som kan förklaras förverkade. Förvar i avvaktan på beslag 14 § Om riket är i krig eller krigsfara och det vid en avdelning av för- svarsmakten anträffas en tryckt skrift som uppenbart innebär sådan upp- vigling som är straffbar enligt 7 kap. 5 § genom att krigsman därigenom kan förledas att åsidosätta vad som åligger honom eller henne i tjänsten, får skriften tas i förvar i avvaktan på beslut om beslag. Beslut om förvar fattas av en befattningshavare som enligt lag ska avgöra frågor om disci- plinansvar för personal vid avdelningen. Är det fara i dröjsmål får en åtgärd enligt första stycket vidtas av någon annan befattningshavare enligt föreskrifter som meddelas i lag. sådant beslut har fattats, ska anmälan skyndsamt göras hos den befatt- ningshavare som avses i första stycket. Denne ska genast pröva om skriften ska bli kvar i förvar. 15 § Ett beslut om förvar enligt 14 § ska så snart det kan ske anmälas till Justitiekanslern, som genast ska pröva om skriften ska tas i beslag. Enskilt anspråk i anledning av missbruk av tryckfriheten må grundas allenast därå att den skrift, som anspråket avser, in- nefattar tryckfrihetsbrott. Sådant anspråk må, om ej annat nedan stadgas, icke göras gällande mot annan än den som enligt 8 kap. svarar för brottet. Har på grund av omständighet, som avses i 8 kap. 10 §, ansvaret övergått å honom, må anspråket göras gällande även mot den som före honom haft att svara, om och i den omfattning sådant anspråk eljest enligt lag må göras gällande. Vad i 8 kap. 12 § är stadgat i fråga om ansvar gälle ock beträf- fande enskilt anspråk. Om enskilt anspråk på grund av brott enligt 7 kap. 2 eller 3 § gäller vad i lag är stadgat. Skadestånd för missbruk av tryckfriheten får grundas endast på att den skrift som kravet avser innefattar tryckfrihetsbrott. I fråga om skadestånd på grund av brott som avses i 7 kap. 21– 23 §§ gäller vad som är föreskrivet i lag. Bestämmelserna om skadestånd i detta kapitel gäller i tillämpliga 25 § om publicering av domar. gäller också i fråga om skadestånd för tryckfrihetsbrott. Har någon som laga ställföre- trädare för juridisk person eller som förmyndare, god man eller förvaltare att svara för enskilt anspråk på grund av tryckfrihets- brott, får anspråket göras gällande även mot den juridiska personen eller mot den, för vilken förmyn- daren, gode mannen eller förval- taren förordnats, om och i den omfattning sådant anspråk eljest enligt lag får göras gällande. Vem som är ansvarig Endast den som är ansvarig för tryckfrihetsbrott enligt 8 kap. kan vara ansvarig för skadestånd. Krav på skadestånd som kan rik- tas mot utgivaren till en periodisk skrift eller dennes ställföreträdare kan även riktas mot skriftens ägare. För andra tryckta skrifter kan krav på skadestånd mot en författare eller utgivare även riktas mot skriftens förläggare. Om ansvaret för brott har gått över på någon annan enligt 8 kap. 11 eller 12 §, får krav på skade- stånd även riktas mot den som skulle ha varit ansvarig, i den utsträckning skadestånd får dömas ut enligt lag. Om någon är ansvarig för ska- destånd på grund av tryckfrihets- brott i egenskap av ställföreträdare för en juridisk person, får krav på skadestånd även riktas mot den juridiska personen. Om en förmyndare, god man eller förvaltare i den egenskapen är ansvarig för skadestånd på grund av tryckfrihetsbrott, får krav på skadestånd även riktas mot den för vilken förmyndaren, den gode mannen eller förvaltaren har ut- setts. Krav på skadestånd enligt denna paragraf får framställas om och i den omfattning anspråket kan göras gällande enligt lag. Skall någon enligt detta kapitel jämte annan svara för enskilt an- språk, svare de en för båda och båda för en. Om bestämmande av ansva- righeten mellan dessa inbördes gälle vad eljest är stadgat. Om två eller flera är ansvariga för skadestånd enligt detta kapitel, ansvarar de solidariskt för skade- I fråga om ansvaret dem emellan gäller vad som föreskrivs i Skadestånd när straff för brottet inte kan dömas ut Enskilt anspråk i anledning av Krav på skadestånd med anled- tryckfrihetsbrott må göras gäl- ning av ett tryckfrihetsbrott kan lande utan hinder av att fråga om framställas trots att straff för ansvar för brottet förfallit eller brottet inte kan dömas ut på grund talan därom eljest ej kan föras. av preskription eller av något Om rättegången i tryckfrihets- grundlag är mål om 7 kap. 2–20 §§, 7 kap. 22 §, eller 3. konfiskering eller borttagande efter ansökan enligt 9 kap. 8 eller Även mål om ansvar eller skade- stånd på grund av anskaffarbrott 7 kap. 23 § mål, om den som anskaffat upp- giften har offentliggjort denna i en tryckt skrift eller meddelat den till någon annan för att offentliggöras på det sättet. har offentliggjorts eller meddelats till någon annan för offentlig- görande, är målet ett tryckfrihets- mål endast om det är uppenbart att anskaffandet har skett för offent- liggörande i en tryckt skrift. tingsrätt inom vars domkrets läns- styrelsen har sitt säte. I tryckfrihetsmål, vari talan föres om ansvar, skall frågan, huruvida brott föreligger, prövas av en jury om nio medlemmar, såframt ej parterna å ömse sidor förklara sig vilja utan sådan pröv- ning hänskjuta målet till rättens avgörande. Frågan, huruvida den tilltalade enligt 8 kap. är ansvarig för skrift, prövas dock alltid enbart av rätten. Då jury prövar, huruvida brott föreligger, skall så anses vara fallet, om minst sex jurymän äro ense därom. Finner juryn att brott icke före- ligger, skall den tilltalade frikän- nas. Har juryn funnit brott före- ligga, skall även rätten pröva frågan härom. Är rätten av annan mening än juryn, äger rätten fri- känna den tilltalade eller hänföra brottet under mildare straffbe- stämmelse än den som juryn til- lämpat. Högre rätt, dit talan mot tingsrättens dom fullföljts, äge ej i vidare mån än tingsrätten frångå juryns bedömning. skäl att även låta en annan tings- rätt i länet pröva tryckfrihetsmål, får regeringen meddela föreskrifter I tryckfrihetsmål som gäller an- svar för brott ska en jury som består av nio medlemmar pröva om brott föreligger. Är parterna överens om det, av- görs målet av rätten utan med- verkan av jury. Det är enbart rätten som prövar om den tilltalade är ansvarig för en skrift enligt 8 kap. Juryn har funnit att brott före- ligger om minst sex ledamöter är överens om det. Då ska även rätten pröva frågan. Om rätten har en annan uppfatt- ning än juryn, får rätten frikänna den tilltalade eller tillämpa en lindrigare straffbestämmelse. Anser juryn att brott inte före- ligger ska den tilltalade frikännas. För varje län skall utses jurymän, fördelade i två grupper med sexton jurymän i första gruppen och åtta jurymän i andra gruppen. För skall dock första gruppen omfatta tjugofyra jurymän och andra gruppen tolv jurymän. Jurymännen i den andra gruppen skall vara eller ha varit nämnde- män vid allmän domstol eller all- män förvaltningsdomstol. Jurymännen utses genom val för en tid av fyra kalenderår. Valet skall förrättas av lands- tingsfullmäktige i länet eller, då inom länet finns kommun som ej tillhör landsting, av landstings- fullmäktige och kommunfullmäk- tige i kommunen. I förrättas valet av kommunfullmäk- tige i . Skall enligt vad nu sagts jurymännen väljas av mer än en valmyndighet, fördelar antalet jurymän inom vardera gruppen mellan valmyndigheterna med ledning av folkmängden. Då juryman skall väljas, an- kommer det på tingsrätten att göra anmälan därom till den som har att föranstalta om valet. Om tingsrättens dom överklagas, får högre rätt inte frångå juryns bedömning i större utsträckning än tingsrätten. För varje län ska det utses jury- ledamöter som fördelas i två grup- per. Den första gruppen ska inne- hålla sexton juryledamöter och den andra åtta. För ska dock den första gruppen omfatta tjugofyra juryledamöter och den andra gruppen tolv. Juryledamöterna i den andra gruppen ska vara eller ha varit nämndemän vid allmän domstol eller allmän förvaltningsdomstol. Juryledamöter utses genom val för av fyra kalenderår. Juryledamöter väljs av lands- Till jurymän skola utses svenska medborgare, som äro bosatta inom länet. De bör vara kända för om- dömesgillhet, självständighet och rättrådighet. Bland jurymännen bör skilda samhällsgrupper och meningsriktningar samt olika delar av länet vara företrädda. Den som är underårig eller som har förval- tare enligt särskilda bestämmelser i lag får inte vara juryman. tingsfullmäktige i länet. Om en Prop. 2017/18:49 kommun i länet inte tillhör ett Bilaga 4 landsting, väljer landstingsfull- mäktige samt kommunfullmäktige i kommunen. I är det kommunfullmäktige i som väljer. Ska valet utföras av mer än en valmyndighet, fördelar länsstyrel- sen antalet juryledamöter inom vardera gruppen mellan valmyn- digheterna med ledning av folk- mängden. När en juryledamot ska väljas, ska tingsrätten anmäla detta till den valmyndighet som enligt första stycket ska genomföra valet. Behörighetskrav och andra krav på juryledamöter En juryledamot ska vara svensk medborgare och folkbokförd i länet. Den som är underårig eller har förvaltare enligt särskilda bestämmelser i lag får inte vara juryledamot. En juryledamot bör vara omdö- mesgill, självständig och rättrådig. Bland juryledamöterna bör skilda samhällsgrupper och meningsrikt- ningar samt olika delar av länet vara företrädda. Juryman, som fyllt , äge avsäga sig uppdraget. Vill juryman eljest avgå, pröve tingsrätten, om giltigt hinder föreligger för honom att utöva uppdraget. Upphör jury- man att vara valbar, vare uppdra- get förfallet. Avgår juryman eller upphör han att vara valbar, skall inom den En juryledamot som har fyllt får avsäga sig uppdraget. Om en juryledamot vill avgå av något annat skäl, prövar tings- rätten om det finns giltigt hinder för honom eller henne att utöva Är en juryledamot inte längre valbar, upphör uppdraget. Om en juryledamot avgår eller grupp av jurymän, som den av- gångne tillhörde, valmyndigheten utse annan i hans ställe för åter- stoden av valperioden. Valet får i ställe föret- agas av ; dock gäller sådant val endast för tiden intill näst- kommande möte. Klagan över val av juryman skall föras hos tingsrätten. Ehuru klagan ej föres, pröve rätten den valdes behörighet. Beträffande fullföljd av talan mot tingsrätts beslut i fråga, som avses i första stycket, gälle vad i lag är stadgat om fullföljd av talan mot underrätts beslut i rättegång. Mot hovrätts beslut må talan ej föras.