prop · H403173 · 2017-04-26 00:00:00 — Om sanktionsavgiften ska beräknas på koncernnivå ska motsvarande årsomsättning, dvs. summan av nettoomsättningen och övriga rörelseintäkter, ligga till grund för beräkningen av sanktions- Om det i koncernen finns verksamhet som redovisas enligt ÅRKL eller ÅRFL, ska den omsättningen inte räknas med när motsvarande omsättning på koncernnivå bestäms. Hur omsättningen ska beräknas när uppgift om omsättningen saknas eller är bristfällig framgår i tredje stycket. Enligt punkten 2 kan beloppstaket bestämmas till två gånger den vinst som företaget gjort till följd av regelöverträdelsen. vinsten kan beräknas, vilket framgår i bestämmelsen. Som vinst kan t.ex. betraktas ökade intäkter som beror på att regelöverträdelsen möjliggjort finansiella aktiviteter som annars vore förbjudna, liksom uteblivna kostnader som föranletts av den bristande regelefterlevnaden. Enligt punkten 3 ska taket för sanktionsavgiften kunna bestämmas till ett belopp i kronor motsvarande . knutet till växelkursen en viss dag. Vilket belopp som motsvarar fem miljoner euro bör därför bestämmas utifrån kursen den dag då beslut om Den nu behandlade punkten tillämpas endast om taket för sanktionen inte enligt första eller andra punkten kan bestämmas till ett belopp som överstiger . I andra stycket anges att om överträdelsen har skett under företagets första verksamhetsår eller om uppgifter om omsättningen annars saknas eller är bristfällig får den uppskattas. Sanktionsavgifter tillfaller staten. Det framgår i tredje stycket. I bestämmelsen finns även en begränsningsregel, som innebär att en sanktionsavgift inte får vara så stor att företaget, efter betalning av avgiften, inte uppfyller de kaptialkrav som följer av 5 §. Denna bestämmelse bör beaktas när den högsta sanktionsavgiften fastställs, men också när sanktionsavgiftens belopp beslutas med tillämpning av 18 f §. Övervägandena finns i avsnitt 13.9. Paragrafen, som är ny, genomför tillsammans med 18 b § delvis artikel 59.3 b i direktivet. Paragrafen innehåller bestämmelser om sanktionsavgiftens högsta belopp när en sådan avgift ska beslutas för en fysisk person. Paragrafen är således endast tillämplig vid överträdelser av penningtvättslagen eller föreskrifter som har meddelats med stöd av den lagen (jfr 18 b §). I första stycket framgår att taket för sanktionsavgiften ska fastställas till det största av de belopp som kan bli aktuellt punkterna 1 och 2. Enligt punkten 1 kan beloppstaket bestämmas till två gånger den vinst som den fysiska personen erhållit till följd av regelöverträdelsen. För en fysisk person i ledningen i ett företag kan vinsten bl.a. utgöras av prestationsdriven bonus eller andra inkomster som kan härledas till regelöverträdelsen. Enligt punkten 2 ska avgiften kunna bestämmas till belopp som motsvarar . Den valutakurs som ska användas bör vara den s.k. mittkursen som fastställs av . Enligt mittkursen motsvarade . I andra stycket framgår att avgiften tillfaller staten. Övervägandena finns i avsnitt 13.9. Paragrafen, som är ny, genomför tillsammans med 18 c § delvis artikel 60.4 i direktivet. Paragrafen innehåller bestämmelser om de omständigheter som ska beaktas när sanktionsavgiftens storlek ska bestämmas vid ingripanden enligt 18 a och 18 b §§. Sanktionsavgiften ska bestämmas inom det spann som fastställs 18 d eller 18 e §. Utgångspunkten är att alla relevanta omständigheter ska beaktas. Sanktionsavgiftens storlek bör, som en allmän utgångspunkt, stå i proportion till överträdelsens allvarlighet. Förutom de omständigheter som anges i 18 c § ska den juridiska eller fysiska personens finansiella ställning särskilt beaktas. Med finansiell ställning avses exempelvis verksamhetsutövarens årsomsättning eller den fysiska personens årsinkomst, men även andra faktorer, som t.ex. ett utdömt skadestånd eller ålagd företagsbot, bör kunna beaktas. Även den vinst som gjorts till följd av överträdelsen bör beaktas, om detta belopp kan fastställas. Genom att sanktionsavgiftens högsta nivå kan bestämmas till två gånger den vinst som erhållits kan sanktionsavgiften alltid bestämmas till ett belopp som innebär att den eventuella vinst som företaget eller den fysiska personen har gjort till följd av överträdelsen kan neutraliseras. Övervägandena finns i avsnitt 13.9. 2016/17:173 18 g § Paragrafen är ny. Den reglerar förfarandet för beslut om sanktioner mot fysiska personer samt innehåller bestämmelser om verkställighet av beslut om sanktionsavgifter. Av första stycket följer att vid beslut om in- gripande mot en fysisk person ska tillämpa de bestämmelser om sanktionsföreläggande som finns i 15 kap. 9 a–9 d §§ lagen om bank- och finansieringsrörelse. Av andra stycket följer att 15 kap. 11–14 §§ lagen om bank- och finansieringsrörelse ska tillämpas i fråga om verkställighet av beslut om sanktionsavgift. I de paragrafer som ska tillämpas finns också bestämmelser om indrivning och preskription. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Överväganden finns i avsnitt 13.9. Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande av Finansinspek- tionens beslut enligt lagen. Ändringen i första stycket föranleds att det införs bestämmelser om att vissa beslut ska tas upp genom sanktionsföreläggande. Finansinspek- tionens beslut att utfärda ett sådant föreläggande förs till uppräkningen av beslut som inte får överklagas. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 13.9. Enligt punkten 1 träder lagen i kraft . För överträdelser som inträffat före ikraftträdandet ska dock, enligt punkten 2, äldre bestämmelser tillämpas. Det innebär bl.a. att beslut om ingripanden mot personer i företagets ledning inte får meddelas för överträdelser av penningtvättslagen som ägt rum före ikraftträdandet. Om ett tillsynsärende inleds efter ikraftträdandet avseende överträdelser som ägt rum före ikraftträdandet ska äldre bestämmelser också tillämpas. Övergångsbestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 17. 19.19Förslaget till lag om ändring i lagen (2005:405) om försäkringsförmedling Paragrafen innehåller bestämmelser om möjligheter att ingripa mot försäkringsförmedlare. Ändringen i paragrafen innebär att tredje stycket tas bort och, med vissa justeringar, förs över till 1 b § andra stycket. Paragrafen genomför tillsammans med 13 a § delvis artikel 59.2 d och 59.3 b i direktivet. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om ingripanden mot personer i ett företags ledning. Paragrafen gäller endast vid överträdelser av penningtvättsregelverket. I första stycket anges att en styrelseledamot, den verkställande direktören eller personer som på motsvarande sätt kan företräda en försäkringsförmedlare, eller är ersättare för någon av dem, kan bli föremål för ingripande. Med ”på motsvarande sätt kan företräda” avses personer som på den högsta ledningsnivån själva eller som ledamot av ett kollektivt beslutsorgan kan fatta bindande beslut för den juridiska personens räkning, i juridiska personer som saknar en styrelse eller en verkställande direktör. Till kretsen personer som på ett sådant sätt kan företräda ett institut hör bl.a. bolagsmän i handelsbolag. En ersättare kan bli föremål för ingripande endast om den inträtt i ordinarie lednings- persons ställe. I andra stycket anges vilka förutsättningar som gäller för ingripande enligt första stycket. Ett ingripande får ske endast om företagets överträdelse är allvarlig, upprepad eller systematisk och personen i fråga uppsåtligen eller av grov oaktsamhet orsakat överträdelsen. Exempel på sådan grov oaktsamhet kan vara att personen medvetet tagit en risk i fråga om riktigheten hos vissa uppgifter som lämnas till . Ett sådant medvetet risktagande kan det vara fråga om när personen underlåtit att se till att det finns en ändamålsenlig organisation på plats för rapportering eller informationslämnande, eller underlåtit att regelbundet följa upp hur organisationen fungerar. Det bör också anses grovt oaktsamt att underlåta att sätta sig in i innebörden av regler som har väsentlig betydelse för verksamheten. I tredje stycket anges vilka ingripanden som kan bli aktuella för överträdelser enligt första stycket. Ingripande får ske dels genom beslut att personen i fråga , lägst och högst , inte får upprätthålla en funktion som avses i första stycket i ett försäkrings- förmedlarföretag, dels genom beslut om sanktionsavgift. Dessa ingripanden får användas tillsammans eller var för sig. Finansinspek- tionen får utifrån förutsättningarna i varje enskilt fall avgöra vilka ingripanden som bör komma i fråga. Övervägandena finns i avsnitt 13.10. Paragrafen genomför tillsammans med 1 c § delvis artikel 60.4 i direktivet. Paragrafen innehåller bestämmelser om omständigheter som ska beaktas vid val av ingripande samt förutsättningarna för att underlåta ett ingripande. Utgångspunkten är att alla relevanta omständigheter ska beaktas. I första stycket, som är nytt, finns därutöver en uppräkning av omständigheter som typiskt sett är relevanta och som kan påverka valet av ingripande i både förmildrande och försvårande riktning. Andra stycket motsvarar nuvarande 1 § tredje stycket med vissa ändringar. Ändringarna innebär att vid ringa eller 2016/17:173 ursäktliga överträdelser får avstå från ett ingripande inte bara mot en försäkringsförmedlare utan även mot en fysisk person i försäkringsförmedlarens ledning. Det bör dock sällan bli aktuellt att tillämpa denna grund för att avstå ett ingripande mot en ledningsperson, eftersom ingripande enligt 1 a § andra stycket förutsätter allvarliga, upprepade eller systematiska överträdelser samt uppsåt eller grov oaktsamhet. Ett ingripande får därutöver underlåtas om försäkringsför- medlaren gör rättelse eller om den fysiska personen verkat för att försäkringsförmedlaren gör rättelse eller om någon annan myndighet har vidtagit åtgärder mot försäkringsförmedlaren eller den fysiska personen och dessa åtgärder bedöms tillräckliga. Övervägandena finns i avsnitt 13.10. Paragrafen, som är ny, genomför tillsammans med 1 b § delvis artikel 60.4 i direktivet. I paragrafen finns bestämmelser om försvårande och förmildrande omständigheter som, utöver de som anges i 1 b §, ska beaktas vid val av ingripande mot en försäkringsförmedlare eller fysisk person i ledningen för ett sådant företag. I första stycket anges att tidigare överträdelser ska beaktas i försvårande riktning. Särskild vikt bör fästas vid frågan om en ny överträdelse avser samma bestämmelse som en tidigare överträdelse, eller på annat sätt kan sägas vara av samma art. Som Lagrådet påpekar bör i lagtexten förtydligas att det för en fysisk person i försäkringsförmedlarens ledning endast ska beaktas om personen tidigare orsakat en överträdelse som företaget begått. Försäkringsförmedlarens tidigare överträdelser, till vilka den fysiska ledningspersonen inte medverkat, ska således endast beaktas i försvårande riktning när ingripande övervägas mot företaget. Bestämmelsen har fått sin utformning efter synpunkter från Lagrådet. I andra stycket fastslås att i förmildrande riktning ska beaktas om försäkringsförmedlaren eller den fysiska personen i ledningen i väsentlig utsträckning genom aktivt samarbete har underlättat utredning och om föremedlaren snabbt upphört med överträdelsen eller den fysiska personen i föremedlarens ledning snabbt verkat för att överträdelsen ska upphöra, sedan den anmälts till eller påtalats av . Det bör för regelns tillämpning krävas att försäkringsförmedlaren självmant för fram viktig information som inte redan förfogar över, och att förmedlaren när anmälan görs eller uppgifter lämnas upphört eller upphör med överträdelsen. Att rättelse görs kan således föranleda antingen att ingripande underlåts enligt 1 b § andra stycket eller beaktas vid tillämpningen av den nu behandlare bestämmelsen. Frågan om förekomsten av en snabb rättelse ska medföra att ingripande underlåts, eller att det blir av mindre allvarlig art, får bedömas från fall till fall. En prövning bör dock först ske av frågan om ett ingripande ska underlåtas. Om detta inte är fallet bör rättelsen kunna beaktas vid tillämpning av den nu behandlade bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitt 13.10. Paragrafen innehåller bestämmelser om förutsättningarna under vilka kan meddela beslut om sanktionsavgift mot en försäkringsförmedlare. Ändringen i första stycket innebär att ordet straffavgift byts ut mot sanktionsavgift. Övervägandena finns i avsnitt 13.10. Paragrafen, vars innehåll är i allt väsentligt nytt, genomför delvis artikel 59.3 a i direktivet. Paragrafen innehåller bestämmelser om sanktionsavgiftens högsta belopp när en sådan avgift ska beslutas för en försäkringsförmedlare som är en juridisk person. Nuvarande fjärde stycket flyttas, i delvis redigerat skick, till 13 a §. De delar av det nuvarande andra stycket som avser sanktionsavgiftens belopp utmönstras. Paragrafen gäller, med undantag för koncernförhållanden (första stycket 2), även vid bestämmande av sanktionsavgiftens högsta belopp för andra överträdelser än sådana som avser penningtvättslagen. I första stycket framgår att avgiften som lägst kan bestämmas till . Det högsta belopp som ska kunna bestämmas i ett enskilt ärende ska bestämmas till det högsta av de belopp som kan bli aktuella enligt punkterna 1–4. Det beloppsspann som bestäms enligt denna paragraf utgör således ramarna för hur stor avgift som ska beslutas för en överträdelse. I 13 b § anges de omständigheter som ska beaktas när avgiftens storlek fastställs inom detta spann. Enligt punkten 1 kan beloppstaket bestämmas till av företagets omsättning föregående räkenskapsår. Om den juridiska person som en sanktion ska riktas mot upprättar sin årsredovisning enligt årsredovisningslagen, är den omsättning som ska ligga till grund för sanktionsavgiften summan av nettoomsättningen och övriga rörelseintäkter. Om överträdelsen begås av ett moderföretag eller ett dotterföretag i en koncern ska koncernredovisningen i stället användas som utgångspunkt för beräkningen. Detta gäller endast vid överträdelser av penningtvättslagen eller föreskrifter som har meddelats med stöd av den lagen. Med ”motsvarande omsättning” avses det som utgör omsättning enligt de redovisningsregler som gäller för den juridiska personen. Posterna för beräkningen av omsättningen på koncernnivå hämtas ur koncernredovisningen för det yttersta moderföretaget. Ur denna redovisning hämtas alltså de relevanta intäktsposter som motsvarar omsättningen enligt de redovisningsregler som gäller för det företag som ingripandet riktas mot. Utifrån tillämpliga redovisningsregler finns tre typer av omsättning: omsättning från verksamhet som redovisas enligt årsredovisningslagen (1995:1554, förkortad ÅRL), omsättning från verksamhet som redovisas enligt lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag (förkortad ÅRKL) och omsättning från verksamhet som redovisas enligt lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag (förkortad ÅRFL). Om den juridiska person som en sanktion ska riktas mot upprättar sin årsredovisning enligt årsredovisningslagen, är den omsättning som ska ligga till grund för sanktionsavgiften summan av nettoomsättningen och övriga Om sanktionsavgiften ska beräknas på koncernnivå ska motsvarande årsomsättning, dvs. summan av nettoomsättningen och övriga rörelseintäkter, ligga till grund för beräkningen av sanktions- Hur omsättningen ska beräknas när uppgift om omsättningen saknas eller är bristfällig framgår i tredje stycket. Enligt punkten 2 kan beloppstaket bestämmas till två gånger den vinst som företaget erhållit till följd av regelöverträdelsen. vinsten kan beräknas. Som vinst kan t.ex. betraktas ökade intäkter som beror på att regelöverträdelsen möjliggjort finansiella aktiviteter som annars vore förbjudna, liksom uteblivna kostnader som föranletts av den Enligt punkten 3 ska taket för sanktionsavgiften kunna bestämmas till ett belopp motsvarande . Beloppet är inte knutet till växelkursen en viss dag. Vilket belopp i kronor som motsvarar fem miljoner euro bör därför bestämmas utifrån kursen den dag då beslut om I andra stycket anges att om överträdelsen har skett under företagets första verksamhetsår eller om uppgifter om omsättningen annars saknas eller är bristfällig får den uppskattas. Tredje stycket, som inte ändras, innebär att sanktionsavgiften inte får bestämmas till ett så högt belopp att försäkringsförmedlaren därefter inte uppfyller de kapitalkrav som gäller för verksamheten. Övervägandena finns i avsnitt 13.10. Paragrafen, som är ny, genomför tillsammans med 1 a § delvis artikel 59.3 b i direktivet. Paragrafen innehåller bestämmelser om sanktionsavgiftens högsta belopp när en sådan avgift ska beslutas för en fysisk person i en Paragrafen är således endast tillämplig vid överträdelser av penningtvättslagen och föreskrifter som meddelats med stöd av den lagen. I första stycket framgår att taket för sanktionsavgiften ska fastställas till det största av de belopp som kan bli aktuellt enligt punkterna 1 och 2. Enligt punkten 1 kan beloppstaket bestämmas till två gånger den vinst som den fysiska personen erhållit till följd av regelöverträdelsen. fysisk person i ledningen i ett företag kan vinsten bl.a. utgöras av prestationsdriven bonus eller andra inkomster som kan härledas till Enligt punkten 2 ska avgiften kunna bestämmas till belopp som Den valutakurs som ska användas bör vara den s.k. mittkursen som fastställs av Enligt mittkursen motsvarade 9.2276 I andra stycket framgår att avgiften tillfaller staten. Övervägandena finns i avsnitt 13.10. Paragrafen, som är ny, genomför tillsammans med 1 b och 1 c §§ delvis artikel 60.4 i direktivet. Paragrafen innehåller bestämmelser om de omständigheter som ska beaktas när sanktionsavgiftens storlek ska bestämmas vid ingripanden enligt 1 a och 12 §§. Sanktionsavgiften ska bestämmas inom det spann som anges i 13 eller 13 a §. Utgångspunkten är att alla relevanta omständigheter ska beaktas. Sanktionsavgiftens storlek bör, som en allmän utgångspunkt, stå i proportion till överträdelsens allvarlighet. Förutom de omständigheter som anges i 1 b och 1 c §§ ska den juridiska eller fysiska personens finansiella ställning särskilt beaktas. Med finansiell ställning avses exempelvis verksamhetsutövarens årsomsättning eller den fysiska personens årsinkomst, men även andra faktorer, som t.ex. ett utdömt skadestånd eller ålagd företagsbot, bör kunna beaktas. Även den vinst som erhållits till följd av överträdelsen bör beaktas, om detta belopp kan fastställas. Genom att sanktionsavgiftens högsta nivå kan bestämmas till två gånger den vinst som gjorts kan sanktionsavgiften alltid bestämmas till ett belopp som innebär att den eventuella vinst som försäkringsför- medlaren eller den fysiska personen har gjort till följd av överträdelsen kan neutraliseras. Övervägandena finns i avsnitt 13.10. Paragrafen är ny. Den reglerar förfarandet för beslut om sanktioner mot fysiska personer i försäkringsförmedlares ledning. Av första stycket följer att beslut mot fysiska ledningspersoner ska tas upp genom sanktionsföreläggande. I andra stycket anges att , vid beslut om sanktions- föreläggande, ska tillämpa bestämmelserna om sådana förelägganden som finns i 15 kap. 9 a–9 d §§ lagen om bank- och finansieringsrörelse. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 13.10. Paragrafen innehåller bestämmelser om betalning av sanktionsavgift och godkända sanktionsförelägganden. Ordet straffavgift byts ut mot sanktionsavgift, och paragrafen reglerar efter ändring också inom vilken tid sanktionsavgiften i ett godkänt sanktionsföreläggande ska betalas. Paragrafen innehåller bestämmelser om verkställighet av beslut om sanktionsavgift. Ändringen innebär att ordet straffavgift byts ut mot sanktionsavgift. Paragrafen innehåller bestämmelser om indrivning av sanktionsavgifter. Ändringen innebär att ordet straffavgift byts ut mot sanktionsavgift. Paragrafen innehåller bestämmelser om preskription påförda sanktions- avgifter. 2016/17:173 Ordet straffavgift byts ut mot sanktionsavgift, och paragrafen reglerar efter ändring också preskription av sanktionsavgift som påförts genom godkända sanktionsförelägganden. I paragrafen finns bestämmelser om överklagande av Finansinspek- tionens beslut. Ändringen i första stycket föranleds av att det införs bestämmelser om att vissa beslut ska tas upp genom sanktionsföreläggande. Finans- inspektionens beslut att utfärda ett sådant föreläggande förs till uppräkningen av beslut som inte får överklagas. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 13.10. Enligt punkten 1 träder lagen i kraft . För överträdelser som inträffat före ikraftträdandet ska dock, enligt punkten 2, äldre bestämmelser tillämpas. Det innebär bl.a. att beslut om ingripanden mot personer i försäkringsförmedlarens ledning inte får meddelas för överträdelser av penningtvättslagen som ägt rum före ikraftträdandet. Om ett tillsynsärende inleds efter ikraftträdandet avseende överträdelser som ägt rum före ikraftträdandet, ska äldre bestämmelser också tillämpas. Övergångsbestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 17. 19.20Förslag till lag om ändring i aktiebolagslagen (2005:551) I paragrafen finns bestämmelser om åtgärder en revisor ska vidta om han eller hon finner att det kan misstänkas att en styrelseledamot eller den verkställande direktören inom ramen för bolagets verksamhet har gjort sig skyldig till brott enligt vissa uppräknade bestämmelser. Ändringarna i paragrafen föranleds av att det införs en ny penningtvättslag. 19.21 Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden Paragrafen innehåller bestämmelser om vissa förvärv. Ändringarna i paragrafen föranleds av att det införs en ny penningtvättslag. Paragrafen innehåller bestämmelser om förbud mot att företräda aktier på stämman i vissa fall. Ändringarna i paragrafen föranleds av att det införs en ny penningtvättslag. Paragrafen innehåller bestämmelser om förutsättningarna för ingripande mot en person som ingår i ett värdepappersbolags styrelse eller är dess verkställande direktör, eller ersättare för någon av dem. Andra stycket 15 ändras genom att hänvisning sker till den nya penningtvättslagen. Det förtydligas att ett ingripande kan ske vid allvarliga, upprepade eller systematiska överträdelser av den lagen. Vidare förtydligas att överträdelser av föreskrifter som har meddelats med stöd av penningtvättslagen kan medföra ett ingripande mot en ledningsperson. Övervägandena finns i avsnitt 13.6. Paragrafen genomför delvis artikel 59.3 a i direktivet. Paragrafen innehåller bestämmelser om sanktionsavgiftens högsta belopp när en sådan avgift ska beslutas för ett svenskt värdepappers- institut, en börs eller en svensk clearingorganisation. Ändringen i andra stycket innebär att det förs in en ny punkt 1. Den gäller vid alla överträdelser som kan föranleda en sanktionsavgift som ska bestämmas enligt denna paragraf. Enligt den nya bestämmelsen ska den högsta sanktionsavgiften kunna bestämmas till ett belopp som per i kronor motsvarade . Bestämmel- sen är utformad i syfte att överensstämma med förslagen som lämnas i prop. 2016/17:162 Nya regler om marknader för finansiella instrument (MiFID II och MiFIR). Övervägandena finns i avsnitt 13.6. Paragrafen innehåller bestämmelser om möjligheter att ingripa mot vissa utländska värdepappersföretag. Ändringen innebär att ingripande mot sådana värdepappersföretag kan ske även när dessa överträder penningtvättslagen eller föreskrifter som meddelats med stöd av den lagen. Övervägandena finns i 13.23. Enligt punkten 1 träder lagen i kraft . För överträdelser som inträffat före ikraftträdandet ska dock, enligt punkten 2, äldre bestämmelser tillämpas.