prop · H403171 · 2017-04-11 00:00:00 — I paragrafen regleras nämndernas beredningsskyldighet och ansvar för att verkställa fullmäktiges beslut. Paragrafen motsvarar 3 kap. 14 § KL 1990/91:117 s. 160). Nämnderna ska bereda fullmäktiges ärenden. fullmäktige ska beredas, se 5 kap. 26 §. En berörd nämnd har rätt att yttra sig i ett ärende som enbart beretts av en fullmäktigeberedning, se 5 kap. I beredningen förutsätts ingå att även lägga fram ett förslag till beslut, se kommentaren till 5 kap. 28 §. Nämnderna ska också verkställa fullmäktiges beslut. ligger att lojalt verkställa de beslut som fullmäktige fattat. 5 § Nämnderna ska redovisa till fullmäktige hur de har fullgjort sådana uppdrag som fullmäktige har lämnat till dem med stöd av 5 kap. 2 och 4 §§. Fullmäktige ska besluta om omfattningen av redovisningen och formerna för den. Paragrafen innehåller bestämmelser om nämndernas redovisningsskyldighet inför fullmäktige. Paragrafen motsvarar 3 kap. 15 § KL (prop. 1990/91:117 s. 160). Enligt första stycket ska nämnderna redovisa för fullmäktige hur de fullgjort de uppdrag som fullmäktige delegerat till dem. Detta ger fullmäktige ett uppföljningsinstrument och underlag för framtida överväganden om delegering. Att nämnderna ska redovisa sina uppdrag innebär inte att de måste återredovisa hur enskilda ärenden har handlagts. Det handlar snarare om en redovisning av hur fullmäktiges beslut om verksamheten som sådan har följts. Enligt andra stycket är det fullmäktige som beslutar om formerna för redovisningen och hur ofta redovisningen ska äga rum. 6 § Nämnderna ska var och en inom sitt område se till att verksamheten bedrivs i enlighet med de mål och riktlinjer som fullmäktige har bestämt samt de bestämmelser i lag eller annan författning som gäller för verksamheten. De ska också se till att den interna kontrollen är tillräcklig och att verksamheten bedrivs på ett i övrigt tillfredsställande sätt. Detsamma gäller när skötseln av en angelägenhet med stöd av 10 kap. 1 § har lämnats över till någon annan. I paragrafen finns bestämmelser om nämndernas ansvar för den egna 1990/91:117 s. 1993/94:188 s. 1998/99:66 s. 97). Enligt första stycket har nämnderna ett ansvar att se till att verksamheten bedrivs i överensstämmelse med de övergripande mål som fullmäktige har ställt upp och i enlighet med de föreskrifter som kan finnas för verksamheten. Nämnderna bestämmer själva hur de ska se till att få den information de behöver för att kunna kontrollera verksamheten. Enligt andra stycket ska nämnderna även se till att den interna kontrollen är tillräcklig. Med intern kontroll avses exempelvis nämndens bestämmelser om bl.a. fördelning av ansvar och befogenheter, systematiskt ordnade interna kontroller av organisation, redovisningssystem och administrativa rutiner. Syftet med den interna kontrollen är att säkra en effektiv förvaltning och att undvika att det begås allvarliga fel. En god intern kontroll ska således bidra till att ändamålsenligheten i verksamheten stärks och att den bedrivs effektivt och säkert. Enligt tredje stycket omfattar kravet på intern kontroll även verksamhet som överlämnas till annan, exempelvis sådan verksamhet som utförs av privata utförare. Styrelsens ansvar att följa verksamhet i kommunala aktiebolag, föreningar och stiftelser framgår av 1, 9 och 10 §§. 7 § En nämnd får inte bestämma om rättigheter eller skyldigheter för kommunen Prop. 2016/17:171 eller i ärenden där nämnden företräder kommunen eller En nämnd får inte heller utöva i lag eller annan författning föreskriven tillsyn över sådan verksamhet som nämnden själv bedriver. Paragrafen anger begränsningar av vad en nämnd får göra. Paragrafen motsvarar 3 kap. 5 § KL (prop. 1990/91:117 s. 156). Bestämmelsen i första stycket har till syfte att förhindra att en nämnd både har partsintressen och sköter myndighetsutövning inom ett och En sådan situation kan exempelvis uppstå om en nämnd först beslutar om att ansöka om bygglov för ombyggnad av en viss institution och därefter också beslutar om bygglovet för ombyggnaden. I andra stycket finns en regel som hindrar att en och samma nämnd både driver en viss verksamhet och har tillsyn över den. utövar tillsyn över miljöfarlig verksamhet kan alltså inte ha ansvar för ett reningsverk eller en sopförbränningsanläggning. och ansvar för brandtillsyn är ett annat exempel på oförenliga uppgifter. Däremot hindrar inte bestämmelsen att varje nämnd har ett allmänt tillsynsansvar inom sitt verksamhetsområde se 6 §. Även om paragrafen inte direkt riktar sig till fullmäktige blir den styrande för den uppgiftsfördelning mellan olika nämnder som fullmäktige ska göra. Särskilt om styrelsens uppgifter 8 § Fullmäktige får besluta att styrelsen får fatta beslut om särskilt angivna förhållanden som rör andra nämnders verksamhet. Styrelsen får dock inte ges rätt att fatta beslut som rör andra nämnders myndighetsutövning, tillämpningen av lag eller ärenden som i övrigt rör enskilda. Paragrafen innehåller bestämmelser om styrelsens möjlighet att i vissa fall fatta beslut om andra nämnders verksamhet. Bestämmelserna innebär att fullmäktige får besluta att ge styrelsen befogenhet att fatta beslut som annars skulle legat inom nämndernas I första meningen anges att fullmäktige får besluta att styrelsen ska kunna fatta beslut om särskilt angivna förhållanden som rör andra Att förhållandena ska röra nämnders verksamhet innebär att beslutanderätten inte kan avse ett organ som inte är en nämnd, exempelvis revisionen eller en fullmäktigeberedning. ges någon generell beslutanderätt utan fullmäktige måste ange de förhållanden som beslutanderätten ska omfattas av. heller bestämma att en nämnds beslut ska underställas styrelsen. kan fullmäktige inte ge styrelsen möjlighet att fatta beslut om en gemensam nämnds verksamhet. Med särskilt angivna förhållanden avses t.ex. övergripande ekonomiska frågor, som att fatta olika slags beslut för att få en ekonomi i balans. De kan också avse en rätt att besluta om De kan också röra övergripande beslut inom personal-, säkerhets- och miljöområdena. Ett annat exempel på en situation då en sådan beslutanderätt ska kunna användas är när två nämnder är oense i 2016/17:171 något hänseende. Styrelsen ska då kunna fatta det avgörande beslutet i frågan. Enligt den andra meningen får styrelsen inte ges rätt att fatta beslut som rör andra nämnders myndighetsutövning, tillämpningen av lag eller ärenden som i övrigt rör enskilda. Enligt 12 kap. 2 § regeringsformen är varje myndighet självständig på så vis att ingen annan myndighet får bestämma hur myndigheten ska besluta i ett ärende som rör myndighetsutövning mot enskild eller tillämpningen av lag och därmed kan inte heller styrelsen ges en sådan rätt. Därutöver är sådana ärenden där nämnderna fattar beslut rörande enskilda, men som ändå inte utgör myndighetsutövning, undantagna styrelsens beslutsbefogenheter när det gäller andra nämnders verksamhetsområden. § Styrelsen ska i årliga beslut för varje sådant aktiebolag som avses i 10 kap. den verksamhet som bolaget har bedrivit under föregående varit förenlig med det fastställda kommunala ändamålet och utförts inom ramen för de kommunala befogenheterna. Om styrelsen finner att så inte är fallet, ska den lämna förslag till fullmäktige om nödvändiga åtgärder. Paragrafen reglerar styrelsens uppsiktsplikt över kommunala aktiebolag. Paragrafen motsvarar 6 kap. 1 a § KL (prop. 2011/12:106 s. 123 och prop. 2013/14:118 s. 96). Enligt paragrafen har styrelsen en förstärkt uppsiktsplikt över kommunala aktiebolag. Paragrafens första mening innebär att styrelsen ska fatta årliga beslut för varje sådant aktiebolag som avses i 10 kap. 2 §. Beslut ska därmed fattas för varje sådant bolag till vilken kommunen eller överlämnat vården av en angelägenhet. Granskningen omfattar både helägda och delägda aktiebolag. Genom besluten ska styrelsen pröva om den verksamhet som bedrivits av aktiebolaget under föregående kalenderår har varit förenlig med det fastställda kommunala ändamålet och utförts inom ramen för de kommunala befogenheterna. Det påverkar inte uppsiktsplikten om bolagsordningen skulle sakna bestämmelser om det kommunala ändamålet med verksamheten. Styrelsen ska ändå ta ställning till om verksamheten har utförts inom ramen för de kommunala befogenheterna. Om styrelsen vid sitt årliga beslut kommer fram till att ett kommunalt bolag bedriver verksamhet i strid med den kommunala kompetensen ska styrelsen, enligt bestämmelsen i den andra meningen, lämna förslag till fullmäktige om nödvändiga åtgärder. Styrelsen är alltså skyldig att ta nödvändiga initiativ för att rätta till missförhållanden, även om det krävs fullmäktigebeslut för att åstadkomma detta. Styrelsen kan exempelvis lämna förslag på ytterligare precisering av bolagets befogenheter genom andra instrument än bolagsordningen och utöver vad som krävs enligt 10 kap. 3 och 4 §§. 10 § Styrelsen ska vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de krav som anges i 10 kap. 3–5 §§ är uppfyllda i fråga om sådana aktiebolag som avses i de bestämmelserna. Paragrafen reglerar styrelsens skyldighet att säkerställa att de krav som Prop. 2016/17:171 ställs på kommunala bolag är uppfyllda. 6 kap. 1 b § KL (prop. 2011/12:106 s. 123 och prop. 2013/14:118 s. 96). Bestämmelsen tydliggör styrelsens ansvar för att verksamheten i kommunala aktiebolag omgärdas av de krav som ställs enligt 10 kap. 3– 5 §§. Styrelsen har exempelvis ett ansvar att agera om det framkommer att det fastställda kommunala ändamålet för ett kommunalt aktiebolags verksamhet inte framgår av bolagsordningen eller om det kommunala ändamålet som fastställts av fullmäktige inte är kommunalrättsligt godtagbart. Med nödvändiga åtgärder avses främst att lämna förslag om ändamålsenliga åtgärder till fullmäktige, men åtgärderna kan även avse t.ex. säkerställande av att fullmäktiges beslut verkställs. 11 § Styrelsen ska följa de frågor som kan inverka på kommunens eller utveckling och ekonomiska ställning. Styrelsen ska också hos fullmäktige, övriga nämnder och andra myndigheter göra de framställningar som behövs. Paragrafen innehåller bestämmelser om styrelsens ansvar för att leda verksamheten. Paragrafen motsvarar 6 kap. 2 § KL (prop. 1990/91:117 s. 195 f.). Till följd av sin ledande roll måste styrelsen enligt bestämmelsen i första stycket följa de frågor som inverkar på kommunens eller utveckling och ekonomiska ställning. Styrelsen måste alltså vara uppmärksam på utvecklingen i samtliga kommunens eller organ. Enligt det andra stycket åligger det styrelsen att, med anledning av de iakttagelser som gjorts, göra de framställningar som behövs hos fullmäktige, nämnder och myndigheter. 12 § Styrelsen får från övriga nämnder, beredningar och anställda i kommunen eller begära in de yttranden och upplysningar som behövs för att styrelsen ska kunna fullgöra sina uppgifter. Paragrafen reglerar styrelsens rätt till information. Paragrafen motsvarar 6 kap. 3 § KL (prop. 1990/91:117 s. 195 f.). Paragrafen ger styrelsen rätt att begära in yttranden och upplysningar från nämnder, beredningar och anställda. Detta för att styrelsen ska kunna fullgöra uppgiften att leda verksamheten och göra de framställningar som behövs till fullmäktige. Någon uppgiftsskyldighet finns enligt paragrafen inte för kommunala bolag, stiftelser eller föreningar. Fullmäktige kan dock, genom avtal eller på annat sätt, se till att styrelsens tillgång till information om sådan verksamhet säkras. 13 § Styrelsen ska särskilt 1.bereda eller yttra sig i ärenden som ska handläggas av fullmäktige, med de begränsningar som framgår av 5 kap. 29–33 §§, 2.ha hand om den ekonomiska förvaltningen, 3.verkställa fullmäktiges beslut, och 4.i övrigt fullgöra de uppdrag som fullmäktige har lämnat över till styrelsen. Paragrafen reglerar styrelsens huvuduppgifter. 6 kap. 4 § KL (prop. 1990/91:117 s. 195 f.). I första punkten anges att en av styrelsens huvuduppgifter är att bereda och yttra sig i ärenden som ska handläggas av fullmäktige. att andra nämnders förslag till fullmäktige först ska överlämnas till styrelsen, som därefter med eget utlåtande i frågan vidarebefordrar ärendet till fullmäktige för beslut. Detta gäller dock inte för de ärenden som fullmäktige, enligt 5 kap. 29–33 §§, kan behandla eller fatta beslut i utan föregående beredning. I andra punkten anges att styrelsen ska ha hand om den ekonomiska Ekonomisk förvaltning omfattar både egendoms- förvaltning och medelsförvaltning. Enligt 14 § får fullmäktige helt eller delvis överlåta dessa uppgifter och verkställigheten av beslut i dessa frågor till en annan nämnd. I den tredje punkten anges att styrelsen ska verkställa fullmäktiges Enligt 4 § är detta i allmänhet en uppgift för alla nämnder. Styrelsen har dock genom bestämmelsen i denna punkt det yttersta ansvaret för att fullmäktiges beslut verkställs. Om fullmäktige inte har lagt verkställigheten på någon annan nämnd och verkställigheten inte heller avser en fråga som faller inom en annan nämnds verksamhetsområde så ligger ansvaret för verkställigheten på styrelsen. Enligt den fjärde punkten ska styrelsen även i övrigt fullgöra de uppdrag som fullmäktige har lämnat över till den. 14 § Fullmäktige får besluta att en annan nämnd än styrelsen helt eller delvis ska ha hand om förvaltningen och verkställigheten i fråga om egendom samt verkställigheten av fullmäktiges beslut. Fullmäktige får också besluta att en annan nämnd helt eller delvis ska ha hand om sin egen medelsförvaltning. Paragrafen innehåller bestämmelser om egendomsförvaltning. motsvarar 6 kap. 5 § KL (prop. 1990/91:117 s. 195 f.). Bestämmelsen i första meningen möjliggör för fullmäktige att besluta att denna del av den ekonomiska förvaltningen kan centraliseras till en annan nämnd än styrelsen. Den andra meningen möjliggör för full- mäktige att frångå bestämmelsen i 13 § 2 genom att besluta att en nämnd helt eller delvis ska ha hand om sin egen medelsförvaltning. 15 § Styrelsen får själv eller genom ombud företräda kommunen eller i alla mål och ärenden, om inte någon annan ska göra det på grund av lag eller annan författning eller beslut av fullmäktige. Detta gäller också mål där någon har begärt laglighetsprövning av fullmäktiges beslut, om inte fullmäktige beslutar att själv företräda kommunen eller Paragrafen innehåller bestämmelser om styrelsens processbehörighet. Paragrafen motsvarar 6 kap. 6 § KL (prop. 1990/91:117 s. 195 f.). Av bestämmelsen i första stycket framgår att styrelsen har en allmän behörighet att företräda kommunen eller i alla mål och ärenden om något annat inte är reglerat. Ett exempel på ett sådant reglerat undantag är ärenden inom , där talan förs av det för verksamheten ansvariga organet. kan vidare begränsas genom beslut av fullmäktige, som t.ex. kan föreskriva att kommunens talan i vissa mål ska föras av ansvarig nämnd Prop. 2016/17:171 inom verksamhetsområdet. Styrelsen har rätt att föra sin talan genom ombud och kan för detta ändamål uppdra åt ordföranden, en anställd jurist, en advokat eller någon annan som styrelsen finner lämplig. Enligt bestämmelsen i andra stycket omfattar styrelsens behörighet även mål där någon har begärt laglighetsprövning av fullmäktiges beslut. Fullmäktige kan dock inskränka styrelsens behörighet att företräda kommunen i dessa fall. Detta kan ske generellt eller genom beslut i särskilda fall. I detta inbegrips också att fullmäktige kan förändra kommunens eller inställning i ett mål där styrelsen initialt företrätt kommunen eller eller återkalla ett överklagande. 16 § Ledamöter och ersättare i en nämnd väljs av fullmäktige till det antal som fullmäktige bestämmer. I styrelsen ska antalet ledamöter och antalet ersättare vara minst fem. Om ersättarna inte väljs proportionellt, ska fullmäktige bestämma i vilken ordning de ska tjänstgöra. Paragrafen reglerar sammansättningen i styrelsen och övriga nämnder. Paragrafen motsvarar delvis 6 kap. 9 § första och andra styckena KL (prop. 1990/91:117 s. 197). Övervägandena finns i avsnitt 7.2.2. Av första stycket framgår att det är fullmäktige som bestämmer antalet ledamöter och ersättare i nämnder. Antalet ledamöter och ersättare i styrelsen måste dock vara minst fem. Detta är ett minimikrav och inget hindrar att man väljer lika många ersättare som ledamöter i styrelsen, så länge antalet överstiger fem. Av andra stycket framgår att om ersättarna inte valts proportionellt ska fullmäktige bestämma i vilken ordning de ska tjänstgöra. Har ersättarna valts proportionellt, ska de tjänstgöra enligt den turordning som anges i lagen (1992:339) om proportionellt valsätt. 17 § Fullmäktige ska besluta om ersättarnas tjänstgöring i nämnderna. Ersättarna ska underrättas om tid och plats för sammanträdena. Även ersättare som inte tjänstgör får närvara vid sammanträdena. Fullmäktige ska besluta i vilken utsträckning ersättarna ska ha rätt att delta i överläggningar och få sin mening antecknad i protokollet. Paragrafen innehåller bestämmelser om ersättarnas tjänstgöring i nämnderna. Paragrafen motsvarar 6 kap. 10 och 11 §§ KL (prop. 1990/91:117 s. 197 f.). Bestämmelsen i första stycket innebär att det överlåts på fullmäktige att besluta om ersättarnas tjänstgöring. Det ankommer alltså på fullmäktige att skapa regler om ersättarnas tjänstgöring i nämnderna. behöver inte vara desamma för varje nämnd. Det är lämpligt att man så långt som möjligt åstadkommer enhetliga regler för tjänstgöringen i både fullmäktige och nämnder. Bestämmelserna i 5 kap. 17–21 §§, som avser ersättares tjänstgöring i fullmäktige, kan därför tjäna som förebild vid utformningen av föreskrifterna om ersättarnas tjänstgöring i nämnderna. Andra stycket innebär att ersättare som inte tjänstgör har rätt att närvara vid sammanträden och ska informeras om tid och plats för dessa. 2016/17:171 Av tredje stycket framgår att fullmäktige ska ta ställning till i vilken mån ersättare som inte tjänstgör ska ha yttranderätt. Fullmäktige kan lämpligen ta ett generellt beslut i denna fråga i början av en mandatperiod. Av demokratiska skäl får fullmäktiges beslut inte göra skillnad mellan små och stora partier utan måste gälla ersättare i alla partier. 18 § Ledamöterna och ersättarna i styrelsen väljs , räknat året då val av fullmäktige har hållits i hela landet. Fullmäktige får dock bestämma att styrelsens mandattid ska räknas från och med det fullmäktigesammanträde då valet hålls intill det sammanträde då val av styrelse hålls nästa gång. I ett sådant fall ska nyvalda fullmäktige välja styrelsen vid fullmäktiges första sammanträde. Paragrafen reglerar ledamöters och ersättares mandattider. Paragrafen motsvarar 6 kap. 12 § KL (prop. 1990/91:117 s. 198 f.). Angående valperioden, se prop. 1993/94:115 s. 6–9. Av första stycket framgår att mandattiden i styrelsen är , räknat från året efter valet till fullmäktige. Eftersom styrelsens verksamhet knyter an till verksamheten i fullmäktige ska dessa två organ i stort sett ha samma mandatperioder. Enligt bestämmelsen i andra stycket kan fullmäktige bestämma att mandattiden ska räknas från det sammanträde då valet hålls, till det sammanträde då val hålls nästa gång. Detta för att ge kommuner och landsting möjlighet till snabbare valgenomslag. Ett sådant beslut kan tas särskilt eller tas in i reglementet för styrelsen. Har mandatperioden tidigarelagts, kan fullmäktige senare förlänga den det år då nästa allmänna val äger rum. som tillsätts efter detta val tillträder då enligt huvudregeln året efter valåret. 19 § Fullmäktige bestämmer mandattiderna för andra nämnder än styrelsen. Paragrafen reglerar mandattiderna för andra nämnder än styrelsen. Paragrafen motsvarar 6 kap. 13 § KL (prop. 1990/91:117 s. 198 f.). När det gäller andra nämnder än styrelsen är mandatperioderna fria. Det innebär att kommunerna och landstingen även kan låta dessa nämnders tjänstgöringstid börja före året efter ett valår. Det innebär också att kommunerna och landstingen när de så vill kan göra förändringar i sin nämndorganisation genom att t.ex. bilda nya nämnder och avskaffa gamla. 20 § Om en ledamot avgår , ska fyllnadsval hållas. Om ledamoten har utsetts vid ett proportionellt val, inträder i stället en ersättare i enlighet med den ordning som har bestämts för ersättarnas tjänstgöring. Om fullmäktige har återkallat uppdragen för de förtroendevalda enligt 4 kap. 10 §, ska val av nya ledamöter och ersättare hållas. Paragrafen innehåller bestämmelser om fyllnadsval. 2016/17:171 motsvarar 6 kap. 14 § KL (prop. 1990/91:117 s. 198 f. och prop. 1993/94:188 s. 101). Av första stycket framgår att fyllnadsval ska hållas om en ledamot avgår . Bestämmelsen avser såväl alla fall där fullmäktige återkallat eller befriat någon från ett förtroendeuppdrag under löpande mandattid som om uppdraget upphört till följd av bristande valbarhet enligt 4 kap. 7 §. Andra stycket avser den situationen att ledamoten utsetts genom proportionellt valsätt. I sådant fall ska ersättarna, om de utsetts genom proportionellt valsätt, inträda i enlighet med den ordning som gäller enligt 25 § lagen (1992:339) om proportionellt valsätt. Om ersättarna utsetts av fullmäktige genom majoritetsbeslut ska ersättarna inträda på det sätt som fullmäktige har bestämt. I tredje stycket anges att fyllnadsval eller nyval ska ske när fullmäktige återkallat förtroendeuppdragen enligt 4 kap. 10 §. Bestämmelsen avser inte den situationen att fullmäktige lagt ned en nämnd genom att förkorta nämndens mandattid enligt 19 §. Ordförande och vice ordförande (nämndens presidium) 21 § Fullmäktige ska bland nämndens ledamöter välja en ordförande och en eller två vice ordförande. Dessa utgör tillsammans nämndens presidium. Fullmäktige bestämmer tiden för uppdragen. Om den politiska majoriteten i fullmäktige har förändrats på ett sådant sätt att det parti som nämndens ordförande företräder inte längre ingår i den politiska majoriteten, får fullmäktige välja ett nytt presidium. Paragrafen reglerar fullmäktiges val av nämndernas presidium. Paragrafen motsvarar 6 kap. 15 § KL (prop. 1990/91:117 s. 199 och prop. 2013/14:5 s. 100). Rubriken närmast före paragrafen har utformats med beaktande av Lagrådets synpunkter. Av första stycket framgår att fullmäktige ska välja en ordförande och en eller två vice ordförande bland ledamöterna i nämnden. Ersättare kan alltså inte väljas till presidiet. Fullmäktige bestämmer tiden för uppdragen. Ordförande kan väljas som nämnden, men valet kan också ske för kortare perioder, exempelvis . Ordförande och vice ordförande i en gemensam nämnd utses av fullmäktige i den kommun eller det landsting som inrättat nämnden. Fullmäktige kan till ordförande eller vice ordförande i en gemensam nämnd välja en ledamot som utsetts av de samverkande kommunerna eller landstingen. Av andra stycket framgår att fullmäktige får välja ett nytt presidium om den politiska majoriteten i fullmäktige har förändrats och ordförandes parti inte längre ingår i den politiska majoriteten. Med majoritet avses här en sådan majoritet som enligt 5 kap. 55 § avgör utgången av valet av nämndordförande, dvs. en majoritet bland de röstande ledamöterna. En förändring av den politiska majoriteten i fullmäktige har inträffat när nya val av nämndordförande skulle utfalla på ett annat sätt än tidigare val, och denna förändring beror på att partierna i fullmäktige samverkar på ett nytt sätt. Den omständigheten att fullmäktiges majoritet är missnöjd med 2016/17:171 en ordförandes sätt att leda nämndens arbete är inte tillräcklig för ett nytt val enligt denna bestämmelse. 22 § Fullmäktige bestämmer vem som ska fullgöra ordförandens uppgifter när varken ordföranden eller en vice ordförande kan tjänstgöra. Paragrafen innehåller en bestämmelse om vad som ska gälla när varken ordföranden eller vice ordföranden kan tjänstgöra. Paragrafen motsvarar 6 kap. 16 § KL (prop. 1990/91:117 s. 199). Enligt bestämmelsen ska fullmäktige bestämma vem som ska fullgöra ordförandens uppgifter i dessa fall. 23 § Nämnderna bestämmer tid och plats för sina sammanträden.