prop · H5031 · 2017-09-20 00:00:00 — Myndigheternas nyttjande av låneramen (utgående saldo per som andel av låneramen) uppgick till . Det innebär att nyttjandegraden var oförändrad jämfört med . Nyttjandegraden per uppgick till . av den begärda låneramen kommer inledningsvis inte att för- delas till myndigheterna. Syftet är att regeringen ska kunna hantera situationer då lånebehov uppstår till följd av oförutsedda händelser i myndigheternas verksamheter. P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 Tabell 10.3 Låneram för investeringar i anläggningstillgångar som används i statens verksamhet Skatt, tull och exekution Försvar och samhällets krisberedskap Hälsovård, sjukvård och social omsorg Ekonomisk trygghet vid sjukdom och Ekonomisk trygghet vid ålderdom Jämställdhet och nyanlända invandrares etablering Kultur, medier, trossamfund och fritid Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande Allmän miljö- och naturvård Areella näringar, landsbygd och livsmedel ¹ beslutar om den totala ramen, som framgår av summaraden. Regeringen beslutar om fördelningen per myndighet. Källor: och egna beräkningar. Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att besluta om krediter för myndig- heternas räntekonton i som inklusive tidigare utnyttjade krediter uppgår till högst 13 . Skälen för regeringens förslag: Myndigheterna placerar överskottslikviditet och finansierar sitt behov av rörelsekapital i . Respektive myndighet har för dessa ändamål ett räntekonto med kredit. Räntekontokreditramen nyttjas sammantaget i begränsad omfattning, men säkerställer en god betalningsförmåga för det fall en myndighets utbetalningar inte skulle infalla jämnt fördelade över året. Den beräknade kreditramen redo- visas fördelad per utgiftsområde i tabell 10.4. Av tabellen framgår även det maximala kredit- utnyttjandet . De beslutade krediterna för myndigheternas räntekonton uppgick till sammanlagt 12,4 miljar- der kronor och 2017. Regeringen föreslår att kreditramen för inledningsvis inte att fördelas till myndigheterna. P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 Tabell 10.4 Räntekontokreditram för rörelsekapital i statens verksamhet Skatt, tull och exekution Försvar och samhällets krisberedskap Hälsovård, sjukvård och social omsorg Ekonomisk trygghet vid sjukdom och Ekonomisk trygghet vid ålderdom Jämställdhet och nyanlända invandrares Kultur, medier, trossamfund och fritid Samhällsplanering, bostadsförsörjning och Allmän miljö- och naturvård Areella näringar, landsbygd och livsmedel ¹ beslutar om den totala ramen, som framgår av summaraden. Regeringen beslutar om fördelningen per myndighet. ² Exklusive och ombudsmän. Källor: och egna beräkningar. P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 I 7 kap. 1–5 §§ budgetlagen anges de villkor som gäller för finansiering av statens investeringar och utlåning. Av 7 kap. 6 § samma lag följer att för en viss myndighet, ett visst lån eller en viss anskaffning kan besluta att finansiering ska ske på annat sätt än vad som följer av 7 kap. 1–5 §§. I detta avsnitt samman- Tabell 10.5 Föreslagna övriga krediter i denna proposition ställs de låneramar och krediter som regeringen föreslår under respektive utgiftsområde med stöd av 7 kap. 6 § budgetlagen. De föreslagna övriga krediterna i budgetpropositionen uppgår till sammanlagt . Den största posten, , utgörs av begärda kreditramar för stabilitetsfonden och resolutionsreserven (redovisas i tabell 10.5 under raden ). Myndigheten för samhällsskydd och beredskap Krig, krigsfara eller andra utomordentliga Summa förslag om övriga krediter Anm.: har inom beslutade kreditramar även möjlighet att låna utanför . Källor: och egna beräkningar. P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 Av 6 kap. 3 § budgetlagen följer att regeringen får besluta om utlåning som finansieras med lån i för det ändamål och intill det belopp som har beslutat om. I skrivelsen Årsredovisning för staten 2016 (skr. 2016/17:101) har regeringen redogjort för den samlade statliga utlåningen. utlåningen uppgick till , varav den största posten uppgick till och utgjordes av lån i . Rege- ringens förslag till ramar för statlig utlåning lämnas under respektive utgifts- område och sammanställs i tabell 10.6. Tabell 10.6 Ramar för statlig utlåning, förslag i denna proposition 31/12 2016 30/6 2017 Kungliga Dramatiska teatern AB 21Delägarlån till bolag i vilka Summa ramar för statlig utlåning Källor: och egna beräkningar. P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 Regeringen får enligt 6 kap. 3 § budgetlagen besluta om att ställa ut kreditgarantier och göra andra liknande åtaganden för det ändamål och intill det belopp som har beslutat om. En fullständig redovisning av den statliga garantiverksamheten finns i skrivelsen Års- redovisning för staten 2016. Statens utestående garantiåtaganden uppgick till . Åtaganden inom ramen för insättningsgarantin och exportkredit- garantier utgjorde huvuddelen. Förslagen till beslut om garantiramar lämnas under respektive utgiftsområde och sammanställs i tabell 10.7. Tabell 10.7 Garantiramar, förslag i denna proposition 31/12 2016 30/6 2017 Kreditgarantier för ny- och ombyggnad av bostäder, för lösen av kommunala borgensåtaganden samt för lån som kooperativa hyresrättsföreningar tar upp vid förvärv av fastigheter för ombildning till Summa förslag om garantiramar Källor: Garantimyndigheterna (, , och ) och egna beräkningar. P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 Enligt 6 kap. 1 § första stycket budgetlagen får regeringen, för det ändamål och intill det belopp som har beslutat för budgetåret, beställa varor eller tjänster samt besluta om bidrag, ersättning, lån eller liknande som medför utgifter än det budgeten avser. Regeringens förslag till beställningsbemyndig- anden lämnas under respektive utgiftsområde. På anslagsnivå redovisas vidare information om bl.a. nya och infriade åtaganden –2018. I tabell 10.8 redovisas en sammanfattning av begärda bemyndiganden . I kolumnen Ingående åtaganden redovisas de åtaganden som staten vid ingången av 2018 beräknas ha till följd av beställningar av varor och tjänster samt beslut om bidrag m.m. I nästa kolumn redovisas nya åtaganden av denna typ som staten förväntas göra 2018. Kolumnen Infriade åtaganden visar åtaganden som regeringen ingått och som förväntas bli betalda 2018. Kolumnen Utestående åtaganden utgör summan av ingående och nya åtaganden, med avdrag för infriade åtaganden. I kolumnen Begärda bemyndiganden redovisas omfattningen av de bemyndiganden som regeringen begär under de olika utgiftsområdena i denna proposition. Av tabell 10.8 framgår att regeringen i denna proposition begär beställningsbemyndiganden om totalt . Jämfört med de beställningsbemyndiganden som be- slutade efter förslag i budgetpropositionen innebär förslagen en ökning med , eller . I förändringen ingår såväl stora minskningar som ökningar. De största minskningarna kan hän- föras till utgiftsområde 23 Areella näringar, landsbygd och livsmedel (3,) och utgiftsområde 13 Jämställdhet och ny- anlända invandrares etablering (1,). De största ökningarna kan hänföras till utgiftsområde 22 Kommunikationer (17,8 mil- jarder kronor), utgiftsområde 7 Internationellt bistånd (7,), utgiftsområde 19 Regional tillväxt (2,) och ut- giftsområde 6 Försvar och samhällets kris- beredskap (2,). För anslaget 1:8 Från EU-budgeten finan- sierade insatser för asylsökande och flyktingar under utgiftsområde 8 Migration begärs inget beställningsbemyndigande eftersom inga nya åtaganden kommer att ingås. gången av 2018 kommer det dock fortfarande att finnas utestående åtaganden som beräknas uppgå till för anslaget. Regeringen begär vidare ett bemyndigande att ingå de ekonomiska åtaganden som följer av EU- budgeten (se utg.omr. 27 avsnitt 3). P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 Tabell 10.8 Sammanfattande redovisning av beställningsbemyndiganden Försvar och samhällets krisberedskap Hälsovård, sjukvård och social omsorg Ekonomisk trygghet vid sjukdom och Jämställdhet och nyanlända invandrares Kultur, medier, trossamfund och fritid Samhällsplanering, bostadsförsörjning och Allmän miljö- och naturvård Areella näringar, landsbygd och livsmedel Anm.: Beloppen är avrundade och stämmer därför inte alltid överens med summan. Källa: Egna beräkningar. P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 10.7Bemyndigande att överskrida anslag Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att , med de begränsningar som följer av 3 kap. 8 § andra stycket budgetlagen, besluta att ett anslag som inte avser förvaltningsändamål får överskridas om ett riksdagsbeslut om ändring av anslaget inte hinner inväntas och överskri- dandet ryms inom det fastställda utgiftstaket för staten. Skälen för regeringens förslag: Enligt 3 kap. 8 § andra stycket budgetlagen får regeringen efter bemyndigande besluta att ett anslag får överskridas om det är nödvändigt för att i en verksamhet täcka särskilda utgifter som inte var kända då anslaget anvisades eller för att ett av beslutat ändamål med anslaget ska kunna uppfyllas. För de flesta anslag kan oundvikliga utgifts- ökningar i förhållande till anvisade medel rymmas inom den högsta tillåtna anslagskrediten om som föreskrivs i 3 kap. 8 § första stycket budgetlagen. Det finns ytterst sällan behov av att överskrida anslag för förvaltnings- ändamål med mer än vad som ryms inom denna kredit. Något särskilt bemyndigande som ger regeringen befogenhet att besluta om över- skridande av anslag som anvisats för förvalt- ningsändamål behöver därför inte inhämtas. Vid behov kommer regeringen i stället att föreslå ändringar i budgeten. När det däremot gäller anslag som anvisats för regelstyrd verksamhet, icke påverkbara EU- relaterade utgifter och oförutsedda utgifter kan så stora förändringar inträffa att utgifterna inte ryms inom den högsta tillåtna anslagskrediten. Regeringen avser i sådana fall att i första hand återkomma till med förslag om ändrade anslag. Förändringarna kan dock inträffa snabbt och betalningarna kan behöva göras utan dröjsmål. Regeringen bör därför bemyndigas att, om beslut om ändring i budgeten inte hinner inväntas, besluta om överskridande när de förut- sättningar som anges i 3 kap. 8 § andra stycket budgetlagen är uppfyllda. Överskridandet får inte vara större än att det ryms inom det fastställda utgiftstaket för staten. Bemyndi- gandet begärs för ett budgetår i taget. Regeringens avsikt är att liksom tidigare skett föreslå ändringar av berörda anslag som ersätter de medgivna överskridandena. I skrivelsen Årsredovisning för staten lämnades en redovisning av anslag för vilka regeringen hade medgivit överskridande . har regeringen inte medgivit några överskridanden som innebär att anslagen behöver tillföras ytterligare medel. Ett eventuellt utnyttjande av bemyndigandet kommer att redovisas i årsredo- visningen för staten . Granskning och ekonomisk styrning P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 11 Granskning och ekonomisk styrning I detta avsnitt redovisar regeringen sin bedömning av till inom ramen för den europeiska terminen och av Finanspolitiska rådets rekommendationer och bedömningar. Vidare innehåller avsnittet information om revisions- berättelse för årsredovisningen för staten 2016. Avslutningsvis lämnas en redovisning av arbetet med att utveckla den ekonomiska styrningen i staten. Rekommendationerna baserades på kommissionens landsrapporter, de nationella reformprogram och stabilitets- och konvergens- program som utarbetats av medlemsstaterna . Landsspecifika rekommendationer riktas till medlemsstaterna inom ramen för den ekonomisk-politiska samordningen. Dessa rekommendationer är inte bindande, men utgör ett viktigt politiskt instrument inom den europeiska terminen. Regeringen ser rekommen- dationerna som en möjlighet för EU att uppmuntra till en ansvarsfull ekonomisk politik 11.1Den europeiska terminen och och uppfyllelse av de mål som medlemsstaterna Den europeiska terminen är ett ramverk som syftar till att öka samstämmigheten i rapport- eringen och granskningen av de åtgärder som medlemsstaterna vidtar inom ramen för EU:s tillväxt- och sysselsättningsstrategi (2020), stabilitets- och tillväxtpakten samt för- farandet för övervakning av makroekonomiska obalanser. inleddes den sjunde europeiska terminen. Europeiska kommissionen föreslog då i den årliga tillväxtöversikten att den ekonomiska politiken inom EU skulle inriktas på ökade investeringar, strukturreformer och en ansvarsfull finanspolitik. presenterades kommissionens s.k. landsrapporter, som innehåller analyser av medlemsstaternas ekonomier. Dessa omfattar även fördjupade granskningar av eventuella makroekonomiska obalanser i medlemsstaterna. Kommissionen lämnade förslag till landsspecifika rekommendationer till medlems- gemensamt kommit överens om. Varje medlemsstat avgör själv hur den ska förhålla sig till rekommendationerna, och ytterst är det parlamentet i varje medlemsstat som beslutar om den nationella ekonomiska politiken. ställde sig bakom de landsspecifika rekommen- dationerna, som därefter formellt antogs av rådet för ekonomiska och finansiella frågor . Samtliga medlemsstater, med undantag för som omfattas av ett särskilt stödprogram, har fått rekommendationer. fick liksom föregående år endast en rekommendation, med förslag till ett antal åtgärder för att minska riskerna för den makroekonomiska stabiliteten. Nedan redogörs för regeringens bedömning med anledning av denna rekommendation. Europeiska kommissionen publicerade sitt förslag till rekommendation till P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 Kommissionen kommenterar i sitt förslag de svenska hushållens höga skuld- sättning, som fortsätter att öka från redan höga nivåer. Ökningen beror främst, enligt kommis- sionen, på ökande bostadslån kopplat till fortsatt stigande bostadspriser. Fördelningen av skul- derna har dessutom blivit alltmer ojämn där en jämförelsevis hög andel hushåll med nya bo- stadslån har lånat av sin disponibla inkomst. Kommissionen pekar också på att de svenska bostadspriserna har ökat i snabb takt och menar att de viktigaste orsakerna till detta är en generös skatte- behandling av bostadsägande och bolåneskulder och förmånliga villkor tillsammans med en relativt långsam amorteringstakt. Bostadsbristen är kopplad till strukturella brister på bostads- marknaden, t.ex. den svaga konkurrensen i byggbranschen, och den förvärras av hinder för en effektiv användning av bostadsbeståndet. Kommissionen menar att den hårt reglerade hyresmarknaden skapar inlåsningseffekter och att den relativt höga skatten på kapitalvinster minskar rörligheten. Mot denna bakgrund menar kommissionen att det finns makroekonomiska obalanser i svensk ekonomi. De ständigt ökande bostads- priserna tillsammans med den fortsatta ökningen av hushållens skulder ökar riskerna för en oordnad korrigering. Kommissionen nämner att vissa makrotillsynsåtgärder har vidtagits, bl.a. amorteringskravet, men påpekar att det ännu är oklart om åtgärderna kommer att få tillräckliga effekter. Kommissionen lyfter också fram det bostadspolitiska paketet med 22 åtgärder, t.ex. för att öka tillgänglig markareal för byggande och för att minska bygg- kostnaderna och korta ledtiderna i plan- processen. Kommissionen konstaterar att bostadsbyggandet fortsätter att öka. Man lyfter också fram den tillfälliga reformeringen av reglerna för uppskov med kapitalvinst- beskattning, men menar att dessa åtgärder inte är tillräckliga. En stegvis begränsning av avdragsrätten för utgiftsräntor och en höjd fastighetsskatt skulle bidra till att tygla hushållens skuldsättning, menar kommiss- ionen, som man konstaterar att de strukturella bristerna på bostadsmarknaden inte har åtgärdats och att inga betydande politiska åtgärder vidtagits för att öka flexibiliteten i hyressättningen. I det formella rådsbeslutet från rekommenderas att –ta itu med risker kopplade till hushållens skuldsättning, framför allt genom att stegvis begränsa avdragsrätten för utgifts- räntor på bostadslån eller genom att höja fastighetsskatten, som utlåningen på en alltför hög skuldkvotsnivå tyglas, samt att –främja bostadsinvesteringar och effek- tivisera bostadsmarknaden, bl.a. genom att införa större flexibilitet i hyressättningen och genom att se över beskattningen av kapitalvinster. Regeringens bedömning av rekommendationen Regeringen delar Europeiska kommissionens bedömning att hushållens ökande skuldsättning utgör en risk för den makroekonomiska stabiliteten. En snabb ökning av hushållens skulder har ofta tenderat att föregå djupare och mer utdragna konjunkturnedgångar. Bostadspriserna och hushållens skulder har stigit i relativt snabb takt i . Priserna ökade även i många andra och , men till skillnad från utvecklingen i de flesta av dessa länder skedde ingen betydande prisnedgång i i samband med finans- krisen och 2009. har bostadspriserna fortsatt att öka i snabb takt, i synnerhet priserna på bostadsrätter. Ökningen har dock skett i en betydligt långsammare takt 2016 och 2017 jämfört med . Tillväxttakten i utlåningen till hushåll tilltog fram , men har sedan dämpats något till 7,0 procents årlig tillväxttakt . Det är framför allt lån med bostäder som säkerhet som driver tillväxten. Amorte- ringskravet som infördes bedöms ha haft en dämpande effekt på bostadsmarknaden. En stor del av ökningen av bostadspriserna och hushållens skuldsättning kan förklaras av strukturella och makroekonomiska faktorer. Allt fler hushåll äger sin bostad. Utbudet av bostäder i framför allt storstäder har dock ökat långsammare än befolkningen och de bostadsrelaterade skatterna har sänkts, särskilt i samband med införandet av en takbegränsad fastighetsavgift 2008. har hushållens inkomster ökat i god takt och realräntan sjunkit. De makroekonomiska risker som är förknippade med hushållens höga skuldsättning och stigande bostadspriser är således fortsatt närvarande. Med höga och snabbt stigande bostadspriser ökar risken för att det ska ske en prisnedgång. En kraftig nedgång i bostads- priserna får stor påverkan på hushållens förmögenhet. Om hushållens reala förmögenhet skulle minska finns en risk för att hushållen också minskar sin konsumtion, vilket kan påverka tillväxten och sysselsättningen negativt. bedömer i sin årliga rapport Den svenska bolånemarknaden att hushållen överlag har tillräckliga marginaler i sin ekonomi för att kunna hantera ränteökningar och inkomstbortfall. Undersökningen visar även att hushåll amorterar i en större utsträckning än tidigare och att trenden att hushåll tar större och större lån i förhållande till sina inkomster är bruten. Detta bedöms minska risken för att banker och andra kreditinstitut ska göra kreditförluster på hushållens bolån. Investeringarna i bostadsbyggande har dessutom ökat, vilket är en positiv utveckling som torde dämpa prisutvecklingen. har flera åtgärder vidtagits för att minska riskerna, bl.a. har ett bolånetak, höjda riskvikter för bolån och skärpta kapitalkrav införts. infördes också ett amorteringskrav, vilket innebär att nya bolån ska amorteras ned till av bostadens värde. Regeringens utgångspunkt är att ökade amorteringar minskar skuldsättningen och förbättrar hushållens motståndskraft mot störningar. Hushåll med stora skulder i förhållande till sina inkomster har mindre marginaler och är därför extra sårbara vid makroekonomiska störningar. För att ytterligare stärka hushållens motståndskraft remitterade därför ett förslag om att skärpa amorteringskravet för nya bolånetagare som tar stora lån i förhållande till sina inkomster. föreslår att det skärpta amorteringskravet ska träda i kraft . fick ansvar för makrotillsynen. Frågan har därefter uppkommit om mandat att vidta åtgärder är tillräckligt omfattande för detta P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 träffade regeringen en bred politisk överenskommelse med de borger- liga partierna och om att för- tydliga möjligheter att, efter regeringens medgivande, vidta ytterligare makrotillsynsåtgärder. Förslaget innebär att processen för att genomföra nya krav som bl.a. kan få effekter på bolånemarknaden blir tydligare och snabbare. Arbetet med att för- tydliga möjligheter att vidta ytterligare makrotillsynsåtgärder pågår i . Regeringen och berörda myndigheter fortsätter att följa utveck- lingen av hushållens skuldsättning noga och regeringen är beredd att vidta ytterligare åtgärder om det skulle krävas. Regeringen delar kommissionens bedömning att utformningen av skattesystemet kan påverka hushållens skuldsättning. Det är vik- tigt att upprätthålla stabila och förutsebara regler för så betydelsefulla beslut som köp av bostäder. Behovet av åtgärder på området måste ses lång- siktigt och hanteras varsamt. Utöver en utfasning av ränteavdragen rekommenderar kommissionen en högre beskattning av privatägda fastigheter. Den tidigare statliga fastighetsskatten ersattes med det nuvarande systemet med fastighetsavgift då skatten av många ansågs vara orättvis och därför saknade folkligt stöd (prop. 2007/08:27 s. 73 f.). Regeringen delar även kommissionens bedömning att skattesystemet kan påverka rörligheten på bostadsmarknaden. Den förra regeringens politik gick i riktning mot en minskad löpande beskattning och en ökad beskattning vid transaktionstillfällen. För att öka rörligheten på bostads- och arbetsmarknaden har reglerna för uppskov med kapitalvinst vid avyttring av privatbostad ändrats vilket innebär att taket för uppskovsbelopp slopats för avyttringar av privatbostäder som sker –. Dess- utom har metoden för att beräkna uppskovets storlek vid köp av billigare bostad ändrats. Regeringen delar bedömningen att det finns stora utmaningar på den svenska bostads- marknaden. Det finns behov av ytterligare reformer för att öka utbudet av bostäder, bl.a. genom att skapa bättre förutsättningar för ökad nybyggnation och att främja ökad rörlighet på bostadsmarknaden. Flera åtgärder har redan vid- tagits för att öka utbudet. I budgetpropositionen aviserade regeringen det största P R O P . 2 0 1 7 / 1 8 : 1 Paketet innehåller bl.a. ett investeringsstöd som främjar byggande av energieffektiva hyresbostäder och bostäder till studerande med rimliga hyror. Dessutom har 111 kommuner tagit del av ett stöd för ökat bostadsbyggande, som är en bonus till kommuner som aktivt arbetar för ett ökat bostadsbyggande. har regeringen satsat ca för att genomföra åtgärderna i det bostadspolitiska paketet. Rege- ringen planerar ytterligare åtgärder som bl.a. ska öka utbudet av nya hyresbostäder, effektivisera plan- och överklagandeprocesser och främja ett ökat utbud av byggbar mark (se även utg.omr. 18 avsnitt 3.7). Hyressättningssystemet är konstruerat för att skapa en balans mellan hyresgästernas rätt till trygghet i sitt boende och skäliga hyror för såväl den enskilde hyresgästen som fastighetsägarna. En övergång till en hyressättning som i högre grad styrs av efterfrågan bedöms inte leda till att fler bostäder som ekonomiskt svaga hushåll kan efterfråga blir tillgängliga. I sin rapport finanspolitik 2017 menar också att månadshyran i i genomsnitt, under vissa förutsättningar, ökar på kort sikt med marknadshyra jämfört med bruksvärdeshyra. argumenterar också att på kan hyrorna förväntas sjunka tillbaka, men att detta kräver att den initiala hyreshöjningen skapar ett ökat utbud av bostäder. En utredning har haft i uppdrag att ta fram förslag till författningsändringar så att den särskilda modellen för hyressättning vid nyproduktion kan utvecklas och bli mer ända- målsenlig. Utredningens uppfattning är att nyproduktionen av bostäder i stor utsträckning påverkas av en rad andra faktorer än hyres- sättningen och formerna för denna. Dessa faktorer är enligt utredningen bl.a. de ekono- miska villkoren på bostadsmarknaden (t.ex. avseende beskattning av olika upplåtelseformer, byggföretagens möjligheter till finansiering m.m.), kostnaderna för att producera bostäder och statliga investeringsstöd. Utredningen, som överlämnade sitt betänkande Hyran vid ny- produktion – en utvärdering och utveckling av modellen med presumtionshyra (SOU 2017:65), föreslår bl.a. att det ska införas fler möjligheter att kunna ändra en presumtionshyra genom en ny förhandlings- överenskommelse eller genom beslut av hyres- nämnden.