prop · H40397 · 2017-01-30 00:00:00 — Angsjöbäcken är 3–och 0,3–. Beskuggningen och förekomsten av död ved är god. Vid Angsjöbäcken nära finns bl.a. en damm och flottningsanläggning. Svärmorsbäcken är en större bäck som rinner fram till Björkbäcken norrifrån. Häggsjöbäcken rinner ut från i parkens sydvästra del och ligger djupt nedskuren mellan Svedjebergets brant och Rönnlandet. Den har även tillflöde genom Röjdtjärnsbäcken från Röjdtjärnen-Häst- skotjärnen-Jon-Mastjärnen. Kring Häggsjöbäcken är granskogen ofta översvämmad och mycket örtrik. Granarna är hänglavsrika, området har mycket död ved och skuggningen över bäcken är god. I bäcken finns trådalger, näckmossa och bitvis slingerväxter. Vid mynningen till finns en delvis raserad damm och ett parti i bäcken som är flottledsrensat. Utöver dessa vattendrag – som också avvattnar marker utanför parken – finns det inom parken en innesluten bäck som rinner fram delvis i en tvärt nedskuren dal centralt i området. Bäcken heter Guldbäcken och omges av högväxt och och rik granskog med inslag av högörtvegetation och äldre sälgar. Parken har en fauna som är karakteristisk för södra inland med 20 registrerade däggdjursarter. Någon särskild inventering av större däggdjur har dock inte genomförts. Som namnet Björnlandet antyder finns det björn i området. är ett kärnområde för björnstammen. Björnobservationer inom parken är dock mycket ovanliga. Lo- djursspår kan ses och har enstaka järvar besökt parken. vistas vargar inom Åseleområdet och det är inte osannolikt att de även gästar parken. Utmed och Häggsjöbäcken finns förhållandevis gott om gnagspår efter bäver. Rödräv, mård, och småvessla uppges finnas i trakten. Älgstammen i området har normal eller något lägre täthet än i omgivande landskap. Renar vistas emellanåt i parken. Parken hyser en intressant smådäggdjursfauna. Bland de ovanligare arterna finns gråsiding, skogslämmel och lappnäbbmus. Gråsidingen, som har en vikande population och är utrotad i delar av skogslandskapet, har i parken sin i särklass starkaste förekomst nedanför fjällen. Gammelskogens strukturer, blockhav och smågrottor gynnar gråsidingen. Gråsidingens starka anknytning till äldre skog och blockig terräng gör den till en symbolart för Björnlandets nationalpark. Två arter fladdermöss, nordfladdermus och taigafladdermus, förekommer i parken. Fåglar typiska för tallskog är ett för parken. Fågelfaunan är artrik med 93 noterade fågelarter. Vanliga förekomster är större hackspett, talltita, lavskrika och korsnäbbar, emellanåt även tofsmes. Av skogsfåglarna förekommer tjäder, orre, järpe och dalripa regelbundet. I tallskogen förekommer bergfink, bofink, rödstjärt, rödhake, järnsparv, taltrast, dubbeltrast, kungsfågel, grå flugsnappare och tornseglare. I bäckravinerna finns järpe, ringduva och kungsfågel. Lavhängda granar i fuktigare skogar hyser insekter som är viktiga för mindre tättingar. Bland de högstammiga granarna och tallarna vid Svärmorstjärn finns spillkråka och tretåig hackspett. Även gråspett har noterats. Kungsörn observeras regelbundet i parken. Andra rovfåglar och ugglor som iakttagits är stenfalk, tornfalk, fjällvråk, sparvuggla, pärluggla och berguv. är särskilt under issmältningen en lättåtkomlig sjö för fågelintresserade. Sångsvan, gräsand, kricka och knipa kan observeras – även drillsnäppa, enkelbeckasin, gluttsnäppa och grönbena, ibland även skogssnäppa. Vissa år häckar storlom i sjön. De ofta risklädda myrarna längs kan uppvisa gulärla, sävsparv och videsparv. Ett antal insektsinventeringar finns från parken och dess närliggande områden. Sammanlagt har drygt 1 100 arter av insekter och andra småkryp noterats. Skalbaggsfaunan är relativt väldokumenterad, understödd av ett antal forskningsprojekt som fokuserar på arter knutna till tallnaturskogar och död ved. En mycket hög andel av de sällsynta och hotade arterna är på olika sätt är knutna till gamla brandpräglade tallnaturskogar. Ett stort antal utgörs av naturvårdsintressanta skogsarter. Av dessa är 32 arter rödlistade varav fem arter även räknas som hotade. Av övriga insektsgrupper finns 460 arter tvåvingar och 120 arter steklar noterade. Av stekelarterna utgörs merparten av gaddsteklar i grupperna bin, getingar, rovsteklar och vägsteklar. Vid provfiske med nät i dominerades fångsten av abborre och öring. Vid elfiske i Häggsjöbäcken och Angsjöbäcken påträffades rikligt med öring. Även Björkbäcken har öringar. Öring har tidigare planterats in i ett flertal bäckar och småtjärnar inklusive Björkbäcken och Häggsjöbäcken. I Häggsjöbäcken finns även enstaka mörtar. Kulturförhållanden och äldre markanvändning I området kring har arkeologiska fynd gjorts som kopplar till områdets skogssamiska historia, exempelvis en sommargrav på en av holmarna i (FMIS, 271:1). Parken ligger även inom den norrländska zon, från kust till fjäll, där hällristningar och hällmålningar förekommer. Inom parken finns goda förutsättningar att hitta forntida hällmålningar. inventering av parken och dess utvidgningsdelar hittades 42 kulturhistoriska lämningar. De flesta utgörs av bläckade träd längs den gamla färdvägen mellan och . Ett antal modernare hällmålningar har noterats varav en möjligtvis är en sentida skogssamisk målning. Det finns även en rad målningar på block som härrör från skogsbruksepoken för omkring . Hällmålningar illustrerar ofta ett liv med jakt och fiske där man bytte boplats , efter djurens vandringar. En hällmålning finns i taket på en blockgrotta nära Skallbergets södra brant endast från byn . Arkeologer har dock konstaterat att hällmålningen inte är historisk utan sannolikt från tidigt 1900- tal. Vid Angsjöbäckens inflöde från , nära parkens huvudentré, finns en delvis raserad damm. I Angsjöbäcken finns även ett flertal stenkistor och en timmerränna som användes vid flottningen. Timmerrännan har troligen ett kulturhistoriskt värde. omkring 1900 flottades timmer från Björnlandet medan vid senare avverkningar kördes virket ut till eller Flärkån. Vid Björkbäcken finns resterna av en dammvall – , och – och en flottningsanläggning. Troligtvis har den tidigare dammvallen för slåtter byggts om för flottning. I var anordningar för slåtter via dämmen och översilningsmarker ett karakteristiskt nyttjande av landskapet. Den tidigaste skriftliga källan om markutnyttjande i södra delen av är . Den rannsakningslängd som upprättades påvisar att befolkningen var mycket gles och att renskötsel förekom, men i mindre omfattning. – fisketräsken – var de viktigaste tillgångarna. Området hade en samisk befolkning och var uppdelat i lappskatteland som brukades av enskilda hushåll. övergick lappskattelanden till nybyggare som nyttjade exempelvis myrmarker längs för slåtter. ökade storskogens timmer i värde. Det bidrog till att de tidigare slåtteranordningarna övergick till flottningsleder för skogsbolagens bruk. Stora delar av parken är dock opåverkade av hyggesskogsbruk. Fram till omkring 1800 bör markanvändningen inom området ha dominerats av skogssamiska näringar som jakt, fiske, samlande och småskalig renskötsel. Parken ingår i norra sameby. Renhjordarna gör årstidsbundna vandringar i öst-västlig riktning mellan betesmarkerna i skogslandet och fjällen. Skogarna kring och ingår i sin helhet i samebyns vinterbetesområde. Nedanför odlingsgränsen är betestiden på vinterbetesmarker begränsad till tiden mellan och den Från det att parken inrättades 1991 har området inom parken regelbundet nyttjats förhållandevis extensivt för renbete . Området och dalgången kring Flärkån är av riksintresse för rennäringen. I parken finns äldre färdvägar. Mellan Häggsjö och Andersmark gick förr en markerad stig. Stigen finns på lagaskifteskartan och generalstabskartan. kan man fortfarande följa stigen genom gamla bläckor i träd. I de flesta fall är bläckorna tydliga och har ibland även kronstämpel. Den gamla stigen har en lämplig dragning i terrängen och den nya vandringsleden i parken kommer därför att delvis följa den gamla stigen med bläckorna. Även från Västra Nordås till Angsjöbäcken finns en äldre stig. Norr om och samt söder om finns en virkeskörväg som användes under de senaste huggningarna . Förslaget till utvidgning innebär att areal mer än fördubblas. Parken får en betydligt tydligare, terränganpassad avgränsning åt öster, söder och väster. Hela bergsmassivet med dalgången i mitten ingår i utvidgningen. Förslaget till parkens avgränsning (bilaga 2) överensstämmer med den gränsdragning som slutligt föreslog. ligger i södra i ett skogsdominerat landskap där merparten av skogarna är mer eller mindre industriellt brukade . Parkens anslående urskogsartade natur erbjuder som kontrast en upplevelse av ursprunglig skog i denna del av landet. Det bergiga skogslandskapet, brandhistoriken, urskogens arter och de åldriga träden ger området en påtaglig vildmarkskaraktär som är attraktiv för besökare. Kulturhistoria och kulturhistoriska lämningar är också en viktig del i upplevelsen. Björnlandet är ett känt utflyktsmål och det förekommer att skolor, universitet och olika friluftsorganisationer förlägger aktiviteter till parken. De tydligaste framträdande friluftslivsvärdena är vildmarksupplevelse av orördhet. Stillheten och tystnaden genom frånvaron av störande ljud från exempelvis skotertrafik uppskattas särskilt av långväga besökare. Även utsikter och rastplatsens möjlighet till grillning och kaffekokning värdesätts. Skogskänsla, som kan beskrivas som känslan av att vistas i en storskog som aldrig tar slut, kan upplevas främst från valda utsiktsplatser samt interiört i skogen, exempelvis kring , kring Guldbäcken, i raviner och sluttningar öster om samt inom Rönnlandet. Björnlandet kommer att få nya och förbättrade möjligheter att ta emot besökare som lättare kan få se och uppleva områdets speciella och unika naturmiljö. Goda naturupplevelser kommer att kunna erbjudas för flera olika typer av besökare. Tillgängligheten till och i parken kommer att öka genom bl.a. anlagda rundslingor och leder, målpunkter med information samt nya entréer. 2016/17:97 En vandringsled (Tempelleden) planeras från Nordmalingskusten– –Käringbergets ekopark–till Björnlandets nationalpark. Leden skulle kunna knyta samman parken med andra besöksmål och locka nya grupper av besökare. Parken ligger i ett större skogslandskap som saknar tät bebyggelse och ligger decentraliserat med det närmsta samhället . Parken nås med bil eller buss via befintlig entré i områdets östra del eller efter utvidgningen även via en entré i områdets västra del. De flesta besökare kommer från väg 92 där det passerar drygt 250 000 fordon . Cirka 1 500 personer, varav många från och , besöker parken . Parken används ännu inte aktivt inom turistnäringen. Satsningar på attraktiva anläggningar och information skulle kunna öka besöksantalet och därmed skapa bättre möjligheter för naturturismföretagande. Inom parkens ursprungliga avgränsning bedrivs endast älgjakt medan småviltsjakt inte är tillåten. I utvidgningsområdet förekommer både älg- och småviltsjakt. Sammanlagt sex jaktlag är engagerade i två olika älgskötselområden. Fiske är förbjudet för att skydda naturvärden knutna till parkens vattensystem. Historiskt har det i begränsad omfattning bedrivits fiske i områdets sjöar, tjärnar och vattendrag. är skotertrafik förbjuden inom parken som egentligen inte utgör något attraktivt utflyktsmål för skoterburet friluftsliv bl.a. på grund av de relativt svåra terrängförhållandena. Genom utvidgningen tillförs parken områden där det finns väldokumenterade, höga och representativa naturvärden med stora arealer av samma naturtyp som i den befintliga parken. De avsevärda arealerna värdefull skog som tillkommer förstärker parkens karaktär som ett stort urskogsområde. Parken kommer tydligare att bestå av ett avgränsat landskapsavsnitt och får därmed en tydligare avgränsning. De tillkommande arealerna skapar ökade biologiska och representativa värden och förstärker parkens vildmarkskvaliteter. Det stärker även attraktiviteten för besökare. Björnlandet får även nya och förbättrade möjligheter att ta emot besökare som lättare kan få se och uppleva områdets speciella och unika naturmiljö. Goda naturupplevelser kommer att kunna erbjudas för flera olika typer av besökare. Sammantaget får parken en förstärkt roll i det svenska nationalparkssystemet. Utvidgningen är väl motiverad. bör därför godkänna att Björnlandets nationalpark utvidgas i enlighet med det som framgår av den bilagda kartan (bilaga 2). Hela det område som omfattas av den utvidgade ägs av staten (). De åtgärder som är föreslagna i skötselplanen ska finansieras av ansla- get 1:3 Åtgärder för värdefull natur inom utgiftsområde 20. hanteras genom ordinarie hantering av bidrag för förvaltning av skyddade områden i länet. ledes i sin ordinarie ansökan om bidrag till förvaltning av skyddade om- råden i länet också ansöka om bidrag till förvaltningen av Björnlandets Länsstyrelsernas insats i övrigt ska rymmas inom ramen för Åtgärder kan även komma att bekostas genom projektmedel och av I propositionen lämnas inga förslag som innebär nya krav på kommun- Den ökade marknadsföringen av kan bidra till en positiv utveckling av sysselsättning och offentlig service i regio- Utvidgningen av parken bidrar till att nå etappmålet om skydd av land- områden, sötvattensområden och områden (M2014/593/Nm). Enligt etappmålet ska av land- och sötvattens- områden samt av områden bidra till att nå nationella och internationella mål för biologisk mångfald. Detta ska ske genom skydd eller annat bevarande av områden som har särskild betydelse för biologisk mångfald eller ekosystemtjänster. vidgningsförslaget innebär att värdefulla naturområden tillförs parken och får ett starkt skydd. Tillförseln av nya områden, främst större urskogs- eller naturskogslika områden, våtmarker och vattendrag, bidrar till att nå de miljökvalitetsmål som framför allt rör biologisk mångfald, skogar, sjöar och vattendrag, skyddade områden och friluftsliv. Ett sammanhängande berg- och urskogs- område ska bevaras i väsentligen orört skick. ska få utvecklas mot urskog. De främst berörda miljökvalitetsmålen är Levande sjöar och vattendrag, Myllrande våtmarker, Levande skogar och Ett rikt växt- och djurliv. Förslaget bidrar till att uppnå flera av friluftslivspolitikens mål, främst målen Skyddade områden som en resurs för friluftslivet, Tillgänglig natur för alla, Friluftsliv för god folkhälsa och Hållbar regional tillväxt Parkens utvidgning medverkar till att säkra 2016/17:97 ytterligare tillgång till skyddad natur och att tillgängliggöra värdefull natur. Utvidgningen kan även bidra till att stärka den lokala och regionala attraktiviteten och därmed medverka till regional tillväxt främst inom besöksnäringen genom naturturism. Vid en utvidgning av parken ökas marknadsföringen av området med positiv effekt på sysselsättning, särskilt avseende turismutvecklingen, besöks- och upplevelsenäringen, men även i fråga om offentlig och kommersiell service i regionen. Effekterna för små företag bedöms vara övervägande positiva. 2016/17:97 Bilaga 1 Bergsstaten, , Försvarsmakten, Getarkullens jaktlag Havs- och , Häggsjö jaktlag, Häggsjöbäckens jaktlag, Klippens jaktlag, , , i , (Etour), , , (), Rissjölandets jaktlag, , , , , , , Svenskt Friluftsliv, geologiska undersökning, kommuner och landsting, , , , , , , norra sameby, Världsnaturfonden WWF, Västra Nordås jaktlag, , kommun. Karta över utvidgade Björnlandets nationalpark 2016/17:97 Bilaga 3 Livsmiljötyper i Björnlandets nationalpark I förordningen (1998:1252) om områdesskydd enligt m.m. finns en förteckning över naturtyper som är sådana livsmiljötyper att de enligt har ett sådant unionsintresse att särskilda bevarandeområden behöver utses. I denna tabell anges de livsmiljötyper som förekommer i den utvidgade Björnlandets nationalpark. Dystrofa sjöar och småvatten Öppna mossar & kärr * = Särskilt prioriterad naturtyp inom Natura 2000. Djur och växter i Björnlandets nationalpark I artskyddsförordningen (2007:845) finns en förteckning över djur- och växtarter som ska skyddas enligt EU-rättsliga förpliktelser. I denna tabell anges de djur- och växtarter som förekommer i den utvidgade Björnlandets nationalpark. 2016/17:97 Bilaga 5 Fågelarter i Björnlandets nationalpark I artskyddsförordningen (2007:845) finns en förteckning över fågelarter som ska skyddas enligt EU-rättsliga förpliktelser. I denna tabell anges de arter som förekommer i den utvidgade Björnlandets nationalpark. Rödlistade arter i Björnlandets nationalpark Artdatabanken har en förteckning över arter som är sällsynta eller hotade och därför behöver skyddas, den s.k. rödlistan. I denna tabell anges de rödlistade arter som förekommer i den utvidgade Björnlandets nationalpark. Rödlistekategorin anges i kolumnen RK med följande betydelser: AH = akut hotad, SH = starkt hotad, S = sårbar, M= missgynnad, K = kunskapsbrist. rödfläckigt (högnordiskt) jordfly ........ Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , , Y , M , Baylan, Bucht, , , , Hellmark , Ygeman, A , , , Bah Kuhnke, Shekarabi, , , , Regeringen beslutar proposition Utvidgning av Björnlandets nationalpark