prop · H50355 · 2017-11-28 00:00:00 — Sammanfattningsvis anser regeringen att den föreslagna lagen ger förutsättningar för att den nödvändiga behandlingen av personuppgifter kan utföras i enlighet med dataskyddsförordningens krav. 15.4.1Förseningsavgift och särskild avgift om bestämmelserna om intäktsredovisning inte följs Regeringens förslag: Om en anmälan från någon enskild eller andra omständigheter ger särskild anledning till det, ska Kammarkollegiet utreda om någon som enligt lagen är skyldig att ge in en intäktsredovisning inte har gjort det eller om en intäktsredovisning är felaktig. Om en utredning visar att någon inte har gett in en intäktsredovisning inom föreskriven tid, ska en förseningsavgift tas ut av den ideella förening eller fysiska person som var skyldig att göra det. –för en ideell förening på central nivå inom ett parti som har mandat i eller eller annars får stöd enligt lagen om statligt stöd till politiska partier och av en ideell förening på central nivå inom ett sådant partis sidoorganisation, –för en annan ideell förening, och –för en ledamot och en ersättare för en ledamot. Om en utredning visar att intäkter har utelämnats eller redovisats med för lågt belopp, ska en särskild avgift tas ut av den ideella förening eller fysiska person som har lämnat intäktsredovisningen. Den särskilda avgiften ska tas ut med ett belopp som motsvarar de felaktigt eller icke redovisade intäkterna, dock högst . Om en utredning visar att uppgiftsskyldigheten i övrigt inte har fullgjorts på ett korrekt sätt, ska en särskild avgift tas ut av den ideella förening eller den fysiska person som har lämnat intäktsredovisningen. Den särskilda avgiften ska vara –för en ideell förening på central nivå inom ett parti som har mandat i eller eller annars får stöd enligt lagen om statligt stöd till politiska partier och en ideell förening på central nivå inom ett sådant partis sidoorganisation, och –för en annan ideell förening, en ledamot och en ersättare för ledamot. Kommitténs förslag överensstämmer i sak med regeringens. Remissinstanserna: anser att sanktionsnivåerna är väl avvägda och proportionerliga och tillstyrker i huvudsak kommitténs förslag i denna del. Även ställer sig positivt till kommitténs förslag, men vill särskilt framhålla att sanktionsavgifterna inte får vara så höga att någon känner sig tveksam till att åta sig politiska uppdrag på grund av risken för sanktioner. () konstaterar att kommitténs förslag är väl avvägt och anpassat för tillämpning på lokal nivå, men anser att det bör övervägas att knyta förseningsavgiften och den särskilda avgiften till prisbasbeloppet i stället för att ange avgifternas belopp i lagtexten. Övriga remissinstanser yttrar sig inte särskilt över förslaget i denna del. Skälen för regeringens förslag Enligt den nuvarande insynslagen ska en förseningsavgift på tas ut av ett parti som är skyldigt att ge in en intäktsredovisning eller göra en anmälan enligt lagen, om redovisningen eller anmälan inte har kommit in till Kammarkollegiet inom föreskriven tid (15 § första Om en anmälan från någon enskild eller andra omständigheter ger särskild anledning att anta att en intäktsredovisning är felaktig ska Kammarkollegiet granska innehållet i intäktsredovisningen. kollegiet ska under samma förutsättningar utreda om en intäkts- redovisning rätteligen borde ha getts in i stället för en anmälan (18 §). särskild avgift ska tas ut av ett parti om en sådan utredning visar att partiet har utelämnat intäkter eller redovisat intäkter med för lågt belopp. Avgiften ska tas ut med ett belopp som motsvarar de felaktigt redovisade intäkterna, dock högst . En särskild avgift ska också tas ut av ett parti om utredningen visar att partiet inte har fullgjort vissa uppgiftsskyldigheter, såsom exempelvis skyldigheten att i vissa fall redovisa bidragsgivares identitet, på ett korrekt sätt. sådana fall tas ut med ett belopp om (19 § första och andra Kammarkollegiet prövar frågor om förseningsavgift och särskild avgift och kollegiet får besluta att sätta ned eller avstå från att ta ut en avgift om det finns synnerliga skäl för det. Avgifterna ska tillfalla staten (15 § andra stycket, 16 och 17 §§, 19 § tredje stycket och 20 och 21 §§). Regeringens förslag i fråga om vilka som bör vara redovisningsskyldiga enligt den nya insynslagen medför ett behov av vissa justeringar av den beskrivna ordningen (jfr avsnitt 9). behandlas i det följande. Enligt Lagrådet bör det även övervägas om inte ett lägre takbelopp än bör gälla för ledamöter och ersättare för ledamöter när det gäller sådana intäkter som har utelämnats eller redovisats med för lågt belopp. Regeringen håller med Lagrådet om att en tillämpning av takbeloppet enligt nuvarande ordning i vissa fall kan uppfattas som mycket sträng för en enskild ledamot eller ersättare för en ledamot, men anser att regleringen – i ljuset av den föreslagna jämkningsregeln – inte går längre än vad som får anses godtagbart (jfr Den nuvarande ordningen bör därför – som kommittén föreslår – i övrigt överföras i princip oförändrad till den nya lagen (jfr avsnitt 8). Förseningsavgift och föreläggande vid utebliven intäktsredovisning För att den som omfattas av den föreslagna insynslagens tillämpnings- område ska vara skyldig att ge in en intäktsredovisning, krävs att intäkterna under den aktuella redovisningsperioden överstiger ett visst Om intäkterna understiger gränsvärdet behöver någon åtgärd inte vidtas (jfr avsnitt 9.8). För att regleringen ska vara effektiv bör Kammarkollegiet enligt regeringens uppfattning, på motsvarande sätt som enligt den nuvarande lagen, kunna vidta åtgärder om det finns särskild anledning att anta att någon som inte har gett in någon intäktsredovisning rätteligen skulle ha lämnat in en sådan (jfr 18 och 19 §§ insynslagen). Som kommittén föreslår bör Kammarkollegiet därför utreda om en intäktsredovisning borde ha getts in av någon som inte inom föreskriven tid har gjort det, om en anmälan från någon enskild eller andra omständigheter ger särskild anledning till det. På grundval av utredningen bör Kammarkollegiet i ett första skede besluta att ta ut en förseningsavgift av den som enligt myndighetens utredning borde ha lämnat en intäktsredovisning. Regeringen anser – i likhet med kommittén och de remissinstanser som yttrar sig i denna del – att det av proportionalitetsskäl finns skäl att differentiera förseningsavgiftens storlek så att den är lägre för partier och andra på lokal och regional nivå än för dem på central nivå. För fysiska personer, dvs. ledamöter och ersättare för ledamöter, bör förseningsavgiften vara ännu lägre. Bestämmelserna om förseningsavgift bör vara enkla att tillämpa för tillsynsmyndigheten. Det bör också vara förutsebart för den enskilde med vilket belopp som avgiften ska tas ut vid varje enskilt tillfälle. Regeringen anser, i likhet med kommittén, att förseningsavgift på samma sätt som enligt nuvarande reglering därför lämpligen bör tas ut med schablonmässigt bestämda belopp som anges i lagen. Förseningsavgiften och den särskilda avgiften bör inte, som () är inne på, knytas till prisbasbeloppet. Förseningsavgiften bör vara för ideella föreningar på central nivå inom partier som har mandat i eller eller annars får stöd enligt lagen om statligt stöd till politiska partier. Förseningsavgiften bör också vara för ideella föreningar på central nivå inom sådana partiers sidoorganisationer, men för övriga ideella föreningar. För ledamöter och ersättare för ledamöter bör förseningsavgiften vara . Regeringen föreslår att lagtexten utformas i enlighet med detta. Särskild avgift om uppgiftsskyldigheten inte fullgörs på ett korrekt sätt Enligt den nuvarande ordningen är den särskilda avgiften om den redovisningsskyldige inte har fullgjort viss uppgiftsskyldighet på ett korrekt sätt. Uppgiftsskyldigheten avser bidragsgivarens identitet, vilket bidrag som har lämnats och bidragets storlek, i de fall dessa uppgifter ska anges i fråga om bidrag från enskilda. Vidare avses de uppgifter som ska anges i fråga om anonyma bidrag, dvs. vilket bidrag som har lämnats och dess storlek samt det totala antalet sådana bidrag (19 § andra stycket 2 insynslagen). Regeringens förslag till ny insynslag innebär att det tillkommer ett antal uppgifter som ska anges i intäktsredovisningen i förhållande till vad som gäller enligt den nuvarande insynslagen (jfr avsnitt 13). Intäkter i bolag m.fl. ska anges särskilt. Varje insamling av kontanter ska redovisas för sig med angivande av storleken av det insamlade beloppet samt tid och plats för insamlingen. Vidare ska summan av sådana bidrag från enskilda som inte överstiger 0,005 prisbasbelopp (227,för ) anges. I fråga om övriga intäkter ska det särskilt anges vad intäkterna huvudsakligen avser. Som kommittén anför bör den särskilda avgiften 2017/18:55 enligt den nya insynslagen även omfatta brister i redovisningen av dessa uppgifter. När det gäller den särskilda avgiftens storlek anser regeringen, i likhet med de remissinstanser som yttrar sig, att kommitténs förslag är väl avvägt och proportionellt. Den särskilda avgiften vid brister i fråga om uppgiftsskyldigheten bör således vara för ideella föreningar på central nivå inom ett parti som har mandat i eller eller annars får stöd enligt lagen om statligt stöd till politiska partier och för en ideell förening på central nivå inom ett sådant partis sidoorganisation. För övriga ideella föreningar och ledamöter och ersättare för ledamöter bör den särskilda avgiften vara . Regeringen föreslår att lagtexten utformas i enlighet med detta. Särskild avgift vid överträdelse av förbudet mot att ta emot anonyma bidrag Regeringens förslag: Om en anmälan från någon enskild eller andra omständigheter ger särskild anledning till det, ska Kammarkollegiet utreda om någon har tagit emot ett otillåtet anonymt bidrag. Om en utredning visar att ett otillåtet anonymt bidrag har tagits emot, ska en särskild avgift tas ut av den ideella förening eller fysiska person som har tagit emot bidraget. Den särskilda avgiften ska tas ut med ett belopp som är dubbelt så stort som den del av det anonyma bidraget som överstiger 0,05 prisbasbelopp (för ). Kommitténs förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna yttrar sig inte särskilt över kommitténs förslag i Skälen för regeringens förslag: För att säkerställa att det förbud mot att ta emot anonyma bidrag som behandlas i avsnitt 12 följs, anser regeringen att det bör finnas effektiva och ändamålsenliga Kommittén föreslår att en särskild avgift ska kunna tas ut vid överträdelser av förbudet, enligt en ordning som knyter an till bestämmelserna om särskild avgift i den nuvarande insynslagen (jfr prop. 2013/14: 70 s. 81–87). Regeringen, som konstaterar att ingen remissinstans invänder mot kommitténs förslag i denna del, anser också att det är den lämpligaste Kommitténs förslag uppfyller även, enligt regeringens uppfattning, de krav – som i linje med Grecos rekommendationer till – bör ställas i fråga om att sanktionerna ska vara proportionella, effektiva och avskräckande. Bestämmelserna bör innebära att en särskild avgift ska tas ut av den ideella förening eller fysiska person som har tagit emot ett otillåtet Kammarkollegiet bör därför utreda om någon har tagit emot ett otillåtet anonymt bidrag, om en anmälan från någon enskild eller andra omständigheter ger särskild anledning till det. Kommittén föreslår vidare att den särskilda avgiften bör tas ut med ett belopp som är dubbelt så stort som den del av det anonyma bidraget som 0,05 prisbasbelopp (för ). sätter rimligheten av att det inte finns någon regel om takbelopp kopplad Prop. 2017/18:55 till förslaget i denna del och anser att det bör övervägas att införa någon slags begränsning för den maximala avgiften även enligt denna bestämmelse. Regeringen vill med anledning av detta framhålla kommitténs bedömning att förekomsten av anonyma bidrag i praktiken torde vara mycket begränsad (jfr avsnitt 12.1). Vidare bör, som Lagrådet också konstaterar, stötande resultat kunna undvikas genom en tillämpning av den föreslagna jämkningsregeln (jfr avsnitt 15.4.3). Regeringen anser därför, i likhet med kommittén, att den ordning som föreslogs i lagrådsremissen utgör en godtagbar proportionell, effektiv och avskräckande sanktion. Regeringen föreslår att lagtexten utformas i enlighet med detta. 15.4.3Jämkning av förseningsavgift och särskild avgift Regeringens förslag: Kammarkollegiet får besluta att sätta ned eller avstå från att ta ut en förseningsavgift eller en särskild avgift om det finns särskilda skäl för det. För en ideell förening på central nivå inom ett parti som har mandat i eller eller annars får stöd enligt lagen om statligt stöd till politiska partier får Kammarkollegiet dock besluta att avstå från att ta ut eller sätta ned avgiften endast om det finns synnerliga skäl. Detsamma gäller för en ideell förening på central nivå inom ett sådant partis sidoorganisation. Kommitténs förslag överensstämmer i sak med regeringens. Remissinstanserna: Förvaltningsrätten i för fram vissa språkliga och lagtekniska synpunkter i fråga om bestämmelsernas närmare utformning. Övriga remissinstanser yttrar sig inte särskilt över kommitténs förslag i denna del. Skälen för regeringens förslag: Enligt den nuvarande insynslagen får Kammarkollegiet besluta att sätta ned eller avstå från att ta ut en förseningsavgift eller en särskild avgift om det finns synnerliga skäl för det (15 § andra stycket och 19 § tredje stycket). Genom kravet på synnerliga skäl markeras att en nedsättning eller befrielse från en avgift ska kunna bli aktuell i endast enstaka undantagsfall. Tänkbara situationer kan t.ex. vara att den brist som ligger till grund för beslutet om avgift beror på en omständighet som partiet rimligen inte kunnat förutse eller annars kunnat påverka eller kontrollera eller att det framkommer att det inte finns någon juridisk person som motsvarar det parti som har deltagit i ett visst val och som avgiften annars skulle ha tagits ut av. Frågan om nedsättning av särskild avgift kan också aktualiseras om utredningen i ett tillsynsärende visar att särskild avgift ska tas ut för flera konstaterade brister i fråga om en viss intäktsredovisning (prop. 2013/14:70 s. 80, 86, 122 och 124). Ett ytterligare exempel kan vara att ett mycket stort bidrag har tagits emot i strid med 9 och 10 §§. Även den nya insynslagen bör reglera en befogenhet för Kammarkollegiet att i vissa fall kunna besluta att sätta ned eller avstå 2017/18:55 från att ta ut en förseningsavgift eller en särskild avgift. Det finns dock skäl att överväga om det även fortsättningsvis alltid måste krävas synnerliga skäl för en sådan åtgärd. Regeringen anser att skälen för den nuvarande ordningen motiverar att det bör krävas synnerliga skäl för att jämka en förseningsavgift eller särskild avgift som avser en ideell förening på central nivå inom ett parti som har mandat i eller eller som annars får stöd enligt lagen om statligt stöd till politiska partier. Detsamma bör gälla för ideella föreningar på central nivå inom sådana partiers sidoorganisationer. Som Förvaltningsrätten i uppmärksammar bör kommitténs lagtextförslag på denna punkt justeras så att det blir tydligt att kravet på synnerliga skäl avser såväl möjligheten att sätta ned som att avstå från att ta ut en avgift. När det gäller övriga ideella föreningar inom partier och sidoorganisationer samt i fråga om ledamöter och ersättare för ledamöter på alla nivåer bör utrymmet för jämkning vara något större. Som kommittén framhåller är det ofta fråga om mycket små föreningar där verksamheten bygger på ideellt engagemang. Det är angeläget att allmänheten inte avstår från att engagera sig i politiskt arbete på grund av en befarad risk för att göra fel och kunna drabbas av en sanktion. Som kommittén anför bör det i dessa fall kunna anses tillräckligt med ett krav på särskilda skäl för att jämkning ska få beslutas. Regeringen föreslår att lagtexten utformas i enlighet med detta. Frågan om det föreligger särskilda skäl bör avgöras utifrån en helhetsbedömning där hänsyn bör kunna tas till de förhållanden under vilka en viss förening eller person verkar, exempelvis föreningens storlek och organisatoriska stabilitet samt dess ekonomiska förhållanden. Hänsyn bör också kunna tas till hur allvarlig den aktuella bristen är och att avgiften ska stå i rimlig proportion till detta. Man bör också kunna beakta huruvida rättelse har vidtagits. Det bör dock liksom överlämnas till rättstillämpningen att utveckla närmare praxis kring bestämmelserna. Enligt Lagrådet bör man mot bakgrund av den helhetsbedömning som således bör göras i syfte att avgöra om det finns särskilda skäl överväga om inte regeln om synnerliga skäl bör utmönstras. Som anförs ovan är avsikten med kravet på synnerliga skäl att det i lagen uttryckligen ska markeras att en nedsättning eller befrielse från en avgift ska kunna bli aktuell i endast enstaka undantagsfall. Detta ger enligt regeringens uppfattning uttryck för en mer restriktiv tillämpning än vad som typiskt sett brukar avses med uttrycket särskilda skäl. Det bör därför inte göras någon justering av jämkningsbestämmelsen i förhållande till förslaget i lagrådsremissen. 15.4.4 Statligt partistöd och anonyma bidrag Regeringens förslag: Det ska inte längre vara en förutsättning för rätt till stöd enligt lagen om statligt stöd till politiska partier att partiet eller den som för partiet har utsetts till ledamot eller ersättare för ledamot inte har tagit emot något anonymt bidrag. Kommitténs förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: och Unga feminister tillstyrker kommitténs förslag i denna del. anser att den nuvarande ordningen bör behållas eftersom förbudet mot anonyma bidrag inte är absolut och avstyrker därför kommitténs förslag. Övriga remissinstanser yttrar sig inte särskilt över förslaget. Skälen för regeringens förslag: I samband med införandet av lagen om insyn i finansiering av partier beslutade även om ändringar i lagen om statligt stöd till politiska partier som innebär att stöd enligt den lagen enbart betalas till partier som inte har tagit emot anonyma bidrag. Lagändringen trädde i kraft , som den nuvarande insynslagen. Genom beslut kompletterades insynslagen därmed med ett indirekt förbud mot anonyma bidrag (bet. 2013/14:KU35, rskr. 2013/14:163). Enligt kommittén bör dessa bestämmelser upphävas om förslaget att i den nya insynslagen införa bestämmelser om ett principiellt förbud mot att ta emot anonyma bidrag genomförs (jfr avsnitt 12.1). Kommittén anför att syftet med införandet av bestämmelserna om anonyma bidrag i lagen om statligt stöd till politiska partier var att, utan ett uttryckligt förbud mot anonyma bidrag, uppnå en motsvarande lösning, i avvaktan på att frågan om anonyma bidrag skulle utredas vidare av en parlamentariskt sammansatt kommitté (bet. 2013/14:KU35 s. 31). Bland remissinstanserna är det enbart som invänder mot kommitténs förslag i denna del. Som journalistförbundet uppmärksammar kommer det enligt insynslagen inte att vara otillåtet att ta emot anonyma bidrag som understiger 0,05 prisbasbelopp (för ). Regeringen anser dock i likhet med att tillämpningen av den nuvarande regleringen enligt lagen om statligt stöd till politiska partier riskerar att få oproportionerliga konsekvenser för ett parti, särskilt eftersom den gäller i fråga om alla bidrag, dvs. även sådana som är mycket små. Kommitténs förslag bör därför genomföras. Regeringen föreslår att bestämmelserna om anonyma bidrag i lagen om statligt stöd till politiska partier upphävs, vilket innebär en återgång i sak till vad som gällde före , Det ska alltså inte längre vara en förutsättning för rätt till stöd enligt lagen om statligt stöd till politiska partier att partiet eller den som för partiet har utsetts till ledamot eller ersättare för ledamot inte har tagit emot något anonymt bidrag. Även den nya insynslagen är förenlig med Regeringens bedömning: Förslaget till ny lag om insyn i finansiering av partier är förenligt med regeringsformens och bestämmelser om föreningsfrihet, förbud mot tvång att uppge politisk åsikt och förbud mot åsiktsregistrering. Kommitténs bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Justitiekanslern och Tidningsutgivarna tillstyrker kommitténs bedömning i denna del. ombudsmän () invänder inte i sak mot kommitténs bedömning, men anser att det behöver göras en mera utförlig analys av hur det föreslagna förbudet mot att ta emot anonyma bidrag förhåller sig till regeringsformen. Statskontoret anför att förbudet mot anonyma bidrag rimligen är förenligt med regeringsformen men undrar om det är förenligt med regeringsformens intentioner. Enligt () saknas det stöd för slutsatsen att förslaget inte strider mot regeringsformens förbud mot registrering av politiska åsikter. Skälen för regeringens bedömning En redovisningsskyldighet för hela partiorganisationen och ett förbud mot att ta emot anonyma bidrag Frågan om den nuvarande insynslagens förenlighet med regeringsformen och har behandlats utförligt i förarbetena till den lagen. Såväl regeringen och Lagrådet (prop. 2013/14:70 s. 94–105 och s. 136–138) som konstitutionsutskott (bet. 2013/14:KU35 s. 16–21) redovisade ingående överväganden om grundlagsenligheten av förslagen i det lagstiftningsärendet. Samtliga gjorde bedömningen att insynslagen var förenlig med regeringsformen och . I förhållande till den nuvarande insynslagen innebär den föreslagna lagen att kravet på intäktsredovisning utökas till omfatta även regional och lokal nivå inom partierna samt partiernas sidoorganisationer. Varje ideell förening ska redovisa sin egen verksamhet. Redovisningsskyldigheten för valkandidater utvidgas också. Regeringen föreslår också att det ska införas ett förbud för partier och sidoorganisationer att ta emot anonyma bidrag vars värde överstiger 0,05 prisbasbelopp (för ). Detsamma ska enligt förslaget gälla för ledamöter och ersättare för ledamöter av , , kommunfullmäktige och samt för valkandidater till dessa beslutande politiska församlingar (jfr avsnitten 9 och 12). Vad gäller utökningen av kravet på intäktsredovisning så att det även ska omfatta regional och lokal nivå och sidoorganisationer och gälla självständigt för var och en som är redovisningsskyldig anser regeringen, i likhet med kommittén, att detta – från grundlagssynpunkt – inte innebär något principiellt nytt i sak i förhållande till den nuvarande insynslagen. Regeringen anser därför att den nya insynslagen är förenlig med regeringsformen i dessa avseenden. Detsamma gäller i fråga om regleringen avseende valkandidaters redovisningsskyldighet. I fråga om förbudet mot att ta emot anonyma bidrag vill regeringen – i likhet med kommittén – framhålla att syftet med den nya insynslagen är detsamma som med den nuvarande, nämligen att trygga allmänhetens insyn i partiernas och deras företrädares finansiering. För att tillgodose detta syfte är huvudregeln enligt den nuvarande insynslagen att bidragsgivarens identitet ska anges för bidrag över en viss nivå. Som anförs ovan har såväl regeringen och Lagrådet som gjort bedömningen att detta är förenligt med regeringsformen. Syftet med regeringens förslag att införa ett förbud mot anonyma bidrag som överstiger ett visst gränsvärde är enbart att förhindra eventuella försök att kringgå huvudregeln om att ange bidragsgivarens identitet, dvs. förslaget är ett led i att säkerställa att regleringen blir effektiv. Det bör i sammanhanget noteras att det indirekta förbud, dvs. att det är en förutsättning för partistöd att partiet inte tar emot anonyma bidrag, som finns i lagen om statligt stöd till politiska partier har införts i just detta syfte (bet. 2013/14:KU35 s. 32). Det ingår som ett naturligt led i varje lagstiftningsärende att försöka utforma regleringen så att eventuella försök till kringgåenden av en önskvärd och eftersträvad ordning så långt som möjligt förhindras.