prop · H403173 · 2017-04-26 00:00:00 — rättelseenheterna ska bl.a. ha möjlighet att utbyta upplysningar som kan vara relevanta för deras respektive bearbetning och analys av information om penningtvätt och finansiering av terrorism. Artiklarna 7 och 49 i direktivet är båda nya och har inte några direkta redan ett samordningsorgan för tillsyn över åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Samordningsorganet bildades i samband med att direktiv genomfördes i svensk rätt. penningtvättsförordningen ska det inom finnas ett särskilt samordningsorgan för tillsyn när det gäller lagen om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Samordningsorganet, vars uppdrag är formulerat i 14 § penningtvätts- förordningen, har det övergripande samordningsansvaret för tillsyns- myndigheternas verksamhet när det gäller metoder och regelgivning samt utvärdering och uppföljning av den utförda tillsynen. Vidare ska det ge stöd till tillsynsmyndigheterna i fråga om utbildning och verka för en effektiv samverkan mellan tillsynsmyndigheter och när det gäller verksamhetsutövarnas uppgiftsskyldighet och tillsyns- Organet ska också samverka med och ge stöd till och initiera förslag till förändringar i lagstiftning, arbetssätt och prioriteringar i syfte att skapa en effektivare tillsyn på området. Det förordningsreglerade organet består av medlemmar från de olika tillsynsmyndigheterna, dvs. tionen, Lotteriinspektionen, samt Länsstyrelserna i , och län. En person från varje myndighet deltar som representant i samordningsorganet. advokatsamfund har valt att ha en representant i organet och är fullvärdig Utöver detta deltar personer från Finanspolisen, Säkerhets- Dessa är s.k. adjungerade medlemmar. Enligt regeringens bedömning uppfyller den befintliga samordnings- funktionen och dess uppdrag inte fullt ut de krav som följer av det fjärde penningtvättsdirektivet och har inte heller den sammansättning av myndigheter som skapar de bästa förutsättningarna för att på nationell nivå utveckla och genomföra politik och åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Av direktivet följer ett uttryckligt krav på att det ska etableras en myndighet eller mekanism som ska ansvara för att samordna arbetet med att genomföra nationella riskbedömningar och möjliggöra ett effektivt samarbete och spridning av kunskap mellan olika aktörer i systemet för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. inbegriper inte enbart brottsbekämpande myndigheter utan även tillsynsmyndigheter och andra myndigheter som verkar inom systemet för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. för att samordna arbetet med att ta fram nationella riskbedömningar bör i linje med vad framför inte i första hand betraktas som något polisiärt. Det bör ses som en del av en bredare förebyggande ansats som syftar till att skapa och sprida kunskap och medvetenhet om penningtvätt och finansiering av terrorism bland myndigheter och verksamhetsutövare, vilket Prop. 2016/17:173 förespråkar. Baserat på denna kunskap skapas bättre förutsättningar att kunna utforma och anpassa åtgärder som är lämpliga och anpassade för att bekämpa dessa företeelser på ett riskbaserat och effektivt sätt. Mot bakgrund av att den befintliga samordningsfunktionen inte fullt ut möter upp mot dessa krav som följer av direktivet behöver enligt regeringens mening en ny samordningsfunktion inrättas. Regeringen instämmer i den synpunkt som Fastighetsmäklar- inspektionen framför när det gäller på vilken författningsnivå som samordningsorganet bör regleras. Det befintliga samordningsorganet är reglerat genom förordning, vilket möjliggör en viss flexibilitet vad gäller justering av uppdrag eller sammansättning. Enligt regeringens mening är det beträffande etablerandet av en ny samordningsfunktion, i linje med det som och framför, lämpligt att det finns flexibilitet att kunna justera aspekter som t.ex. mandat, organisation, och dimensionering i takt med att verksamheten och förutsättningarna utvecklas. Sammanfattningsvis anser därför regeringen att såväl samordningsfunktionens inrättande som närmare utformning bör ske genom förordning. 15 Registrering av verkliga huvudmän 15.1Behov av information om verklig huvudman Verksamhetsutövare som genomför åtgärder för kundkännedom med anledning av en affärsrelation eller enstaka transaktion med en kund ska identifiera kundens verkliga huvudman. Syftet med att identifiera den verkliga huvudmannen är att på ett korrekt sätt kunna bestämma kundens riskprofil och att förstå affärsrelationens syfte och art. Om den verkliga huvudmannen är en person i politiskt utsatt ställning, blir de skärpta kundkännedomskrav som gäller sådana personer tillämpliga. Möjligheten att kunna klarlägga vem som är verklig huvudman i en juridisk person har således stor betydelse för de verksamhetsutövare som omfattas av penningtvättslagen. har också ett intresse av att inom ramen för sin underrättelseverksamhet och brottsbekämpande verksamhet få tillgång till uppgifter om vilken fysisk person som kontrollerar en juridisk person. Detsamma gäller andra myndigheter som har brottsbekämpande uppgifter eller som utövar tillsyn över juridiska personer. Att snabbt få reda på vem som är verklig huvudman i en juridisk person är ofta förenat med svårigheter. Uppgifter om vem som äger eller är medlem i en juridisk person finns normalt inte tillgängliga utanför den juridiska personen. Det formella ägandet eller medlemskapet är dessutom endast en av flera omständigheter som måste beaktas när den verkliga huvudmannen bakom en juridisk person ska identifieras. Förslagen som lämnas i detta avsnitt är en viktig beståndsdel i ett regelverk som syftar till att försvåra för kriminella att gömma sig bakom en juridisk person. 2016/17:173 15.2 Registrering av verkliga huvudmän i juridiska Ny lag om registrering av verkliga huvudmän Regeringens förslag: En lag om registrering av verkliga huvudmän ska införas i syfte att förebygga penningtvätt och finansiering av terrorism. Lagen ska innehålla bestämmelser om insyn i juridiska personers, trusters och liknande juridiska konstruktioners ägar- och kontrollförhållanden och om registrering av sådana uppgifter. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. föreslår att den nya lagen kallas ”lag om registrering av verklig huvudman”. ett centralt register över samtliga aktieägare, delägare och medlemmar i ser behov av ett mer fullständigt aktieägarregister. (Brå) efterfrågar ett bredare fokus och anser att t.ex. frågan om vad registret bör innehålla för att motverka att bolag används för bedrägerier och skattebrott borde ha ställts. Skälen för regeringens förslag: Fjärde penningtvättsdirektivet ställer ett flertal nya krav som avser medlemsstaternas reglering av juridiska personers skyldighet att hålla uppgifter om s.k. verkliga huvudmän. Medlemsstaterna ska också upprätta centrala register som ska innehålla uppgifter om juridiska personers verkliga huvudmannaskap (artikel 30). artikel 31 finns motsvarande krav på truster och trustliknande juridiska En förbättrad tillgång till uppgifter om verkliga huvud- män syftar till att underlätta verksamhetsutövarnas kundkännedoms- åtgärder och till att göra det svårare att använda juridiska personer i Med anledning av direktivet föreslås en rad ändringar i det befintliga regelverket om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Det regelverket riktar sig endast till sådana fysiska och juridiska personer som bedriver verksamhet som omfattas av penningtvättslagen. Direktivets bestämmelser om verkliga huvudmän i artiklarna 30 och 31 innebär dock att skyldigheter riktas mot alla juridiska personer. som gäller verkligt huvudmannaskap i direktivet avviker från direktivets systematik i övrigt genom att de inte utgår från ett riskbaserat synsätt. Regeringen anser därför att artiklarna 30 och 31 i direktivet bör genomföras i en särskild lag. En särskild reglering bedöms även vara mer lättillgänglig för de juridiska personer som omfattas av kraven i detta avseende, men inte av penningtvättslagen i övrigt. att den nya lagen ska rubriceras ”lag om registrering av verklig huvudman” för att tydliggöra innehållet i lagen. Bestämmelsernas syfte, som är att skapa en öppenhet om fysiska personers kontroll över juridiska personer, truster och liknande juridiska konstruktioner för att förhindra att de utnyttjas för penningtvätt eller finansiering av terrorism, bör framgå i lagen. Ett sådant bredare fokus som Brå efterfrågar faller inte inom ramen för vad som är möjligt att analysera och behandla i detta lagstiftningsärende. Frågan om ett aktieägarregister väcker ett antal frågeställningar som går Prop. 2016/17:173 utanför det här lagstiftningsärendet (jfr prop. 2013/14:86 s. 76 f.). saknas även underlag för att behandla frågan om ett fullständigt aktieägarregister som bl.a. och nämner. Regeringens förslag: Lagen ska tillämpas i fråga om svenska juridiska personer, utländska juridiska personer som driver verksamhet i och fysiska personer som har hemvist i och som förvaltar en trust eller liknande juridisk konstruktion. Från lagens tillämpningsområde undantas staten, landsting och kommuner, kommunalförbund och samverkansorgan samt juridiska personer över vilka staten, landsting, kommuner, kommunalförbund och samverkansorgan, var för sig eller tillsammans, har ett direkt eller indirekt rättsligt bestämmande inflytande. Lagen ska inte heller tillämpas på aktiebolag vars aktier är upptagna till handel på en reglerad marknad, dödsbon eller konkursbon. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredningens förslag avviker från regeringens förslag genom att det inte innehåller någon särskild bestämmelse om utländska juridiska personer som bedriver verksamhet i . I utredningens förslag anges inte uttryckligen att lagen också ska tillämpas på fysiska personer som förvaltar en trustliknande juridisk konstruktion. I utredningens förslag undantas även samebyar från lagens tillämpningsområde. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Famna och Forum avstyrker dock förslaget såvitt avser den ideella sektorn. Civos, vars yttrande Föreningar ställer sig bakom och kristna råd instämmer i, upplever att det saknas kunskap om hur omfattande penningtvätt och finansiering av terrorism via ideella organisationer är i och ställer sig frågande till om förslagen som berör ideella organisationer kommer att ge någon effekt. De pekar också på att det inom det civila samhället finns organisationer vars syfte är att skydda sina medlemmar eller ge dem en där de kan verka utan registrering som kan leda till förföljelse eller hot. Civos befarar att förslaget kan förändra förutsättningarna för denna målgrupp. De nämnda remissinstanserna anser att samtliga ideella föreningar, stiftelser eller andra jämförbara associationsformer bör undantas. och Famna har liknande synpunkter. Forum och Famna befarar negativa konsekvenser för svenskt civil- samhälle. Civos framhåller föreningslivets självständighet och organi- sationsfrihet. Forum har även synpunkter på Fatfs rekommendationer om NPO () och bedömer att ett genomförande av utredningens förslag kräver en särskild lag om ideella föreningar, eftersom dessa uppvisar de mest skiftande organisatoriska former. Även befarar att registret kan leda till att en lag om ideella föreningar införs. anser att samfälligheter, vattenförbund, kooperativa hyresrättsföreningar, sambruksföreningar och arbetslöshets- 2016/17:173 kassor bör kunna undantas. Enligt verket kan det också övervägas om direktivet kan tolkas som att endast registrerade juridiska personer omfattas av lagen. Enligt mening bör Trossamfundet , dess organisatoriska delar och prästlönetillgångarna undantas från den föreslagna lagen om registrering. vill också undantas. anser att endast juridiska personer som är helägda av staten bör omfattas av undantaget om statligt ägda bolag. Skälen för regeringens förslag Medlemsstaterna ska, enligt direktivets svenska språkversion, se till att de bolag och andra juridiska enheter som är registrerade på deras territorium ska omfattas av skyldigheterna enligt de nationella bestämmelserna (artikel 30.1). Det kan emellertid konstateras att den svenska språkversionen och användningen av ordet ”registrerade” inte är helt adekvat. I skäl 12 till direktivet anges att medlemsstaternas regler om verkligt huvudmannaskap ska omfatta så många olika juridiska enheter som möjligt som registrerats eller bildats genom andra mekanismer på dess territorium. I den engelska språkversionen av direktivet anges i artikel 30.1 att ”Member States shall ensure that corporate and other legal entities incorporated within their territory” ska hålla uppgifter om verkligt huvudmannaskap. Den engelska lydelsen fäster inte någon vikt vid att den juridiska personen ska vara registrerad, vilket harmoniserar med syftet med regelverket som detta anges i direktivets skäl. Direktivet bör således förstås så att kraven avseende verkligt huvudmannaskap som huvudregel ska tillämpas på alla juridiska personer som bildats eller är verksamma i . Det går därför inte att begränsa tillämpningen till registrerade juridiska personer, som Lagen bör således vara tillämplig på juridiska personer som bildats här i landet. Lagen bör även gälla för utländska juridiska personer som är verksamma i . Även dessa bör vara skyldiga att hålla uppgifter om sina verkliga huvudmän. Verksamhet som utövas av fysiska personer genom exempelvis ett enkelt bolag eller en enskild näringsidkare omfattas inte av lagen. Fysiska personer som är förvaltare av truster eller liknande juridiska konstruktioner måste dock omfattas av lagen, eftersom artikel 31 i direktivet riktar skyldigheter mot förvaltare av truster och liknande juridiska konstruktioner oavsett förvaltarens juridiska form. Skyldigheterna kan inte riktas mot truster eller trustliknande juridiska konstruktioner, eftersom dessa inte är juridiska personer. Undantag från skyldigheterna att ha och registrera uppgift om verkliga huvudmän får införas för bolag som är noterade på en reglerad marknad som omfattas av informationsskyldighet enligt unionsrätten eller motsvarande internationella normer som säkerställer tillräcklig öppenhet beträffande information om ägande (artikel 3.6 a i fjärde penningtvätts- Så länge ett bolags aktier är upptagna till handel på en reglerad marknad i eller i ett land som omfattas av unionsrätten föreligger genomlysning i frågor om ägande och kontroll. Enligt regeringens bedömning bör möjligheten att undanta de noterade bolagen från lagens tillämpningsområde utnyttjas. Fjärde penningtvättsdirektivet innehåller inte några andra uttryckliga möjligheter till undantag än det som avser noterade företag. Flera remissinstanser som företräder det civila samhället och trossamfund, bl.a. Famna, Forum, Civos, Föreningar, kristna råd, och är kritiska mot att ideella föreningar och trossamfund ska omfattas av lagen. Flera olika skäl till varför alla eller vissa sådana organisationer ska undantas förs fram. Det finns emellertid inte något utrymme att införa undantag som grundas på en bedömning av risken för att olika juridiska organisationsformer används för penningtvätt eller finansiering av terrorism. Ett undantag kan inte heller grundas på att juridiska personer endast i sällsynta undantagsfall har en verklig huvudman enligt den definition som föreslås (jfr avsnitt 15.3.1). Det går inte heller att ta hänsyn till att vissa juridiska personer inte omfattas av krav på registrering för att få rättskapacitet, en organisations inriktning, medlemskrets eller andra liknande omständigheter. Utredningens förslag att undanta samebyar från lagens tillämpningsområde bör mot denna bakgrund inte genomföras. Något undantag för ideella föreningar, trossamfund och andra juridiska personer, exempelvis sådana som nämner, kan inte heller införas. I de delar som direktivet lämnar utrymme för medlemsstaterna att själva utforma regleringen kan dock viss hänsyn tas till olika organisationsformers förutsättningar och särdrag. Överväganden av denna art finns bl.a. i fråga om när vissa av lagens bestämmelser ska bli tillämpliga för oregistrerade juridiska personer (jfr avsnitt 15.4.7). Vidare föreslås att ideella föreningar inte kommer att behöva göra en anmälan till registret om de saknar en verklig huvudman (jfr avsnitt 15.4.5). Det föreslås också att vissa ideella organisationer inte ska behöva anmäla verkliga huvudmän för registrering, om medlemmar därigenom ger sin åskådning till känna i vissa avseenden (jfr avsnitt 15.4.8). Det bör även framhållas att det kommer att vara mycket ovanligt att en ideell förening anses ha någon verklig huvudman. Om varje medlem i en ideell förening har en röst på föreningsstämman, vilket är det normala, kommer ideella föreningar med fler än tre medlemmar inte att anses ha någon verklig huvudman. Att medlemmar förekommer i registret kommer därför att vara mycket ovanligt. Sammantaget bedömer regeringen att de farhågor om hinder för det civila samhällets organisationer som framhålls av flera remissinstanser inte kommer att materialiseras. Frågan om förslagets ekonomiska konsekvenser behandlas i avsnitt 18. Trots att direktivet inte uttryckligen medger andra undantag än det som avser noterade bolag konstaterar regeringen att det framstår som främmande utifrån direktivets syfte och definition av vad en verklig huvudman är att staten, kommuner och landsting ska anses ha en verklig huvudman, dvs. en person som kan anses utöva den yttersta kontrollen. Detsamma gäller kommunalförbund och samverkansorgan som består av landsting och kommuner. Ett samverkansorgan är en beslutande församling inom ett län med särskild uppgift att svara för 2016/17:173 regionala utvecklingsfrågor i länet. Sådana organ kan bildas enligt lagen (2002:34) om samverkansorgan i länen. Ett uttryckligt undantag bör införas i lagen för att klargöra detta. Staten, kommuner och landsting kan, ensamma eller tillsammans med privata aktörer, äga eller på annat sätt kontrollera juridiska personer, exempelvis aktiebolag. regeringens uppfattning bör en sådan juridisk person inte omfattas av lagens tillämpningsområde, om det offentliga har ett bestämmande inflytande över den juridiska personen. Ett bestämmande inflytande kan utövas genom ägande till eller befogenhet att på annat sätt diktera beslut i alla förekommande frågor, t.ex. genom att kunna utse majoriteten i företagets styrelse. Regeringen delar således inte bedömning att endast helägda juridiska personer bör Undantaget kan träffa även andra juridiska personer som syftar till samarbete mellan länder. Exempel på sådana juridiska personer är en europeisk gruppering för territoriellt samarbete, som regleras i och rådets förordning (EG) nr 1082/2006 av 2006 om en europeisk gruppering för territoriellt samarbete och Eric- konsortium, som regleras i rådets förordning (EG) nr 723/2009 av den om gemenskapens rättsliga ram för ett konsortium för Om juridiska personer som avses i dessa rättsakter och andra liknande juridiska personer har stater som huvudmän, eller om stater har det bestämmande inflytandet över dem, bör de omfattas av det föreslagna undantaget. Delvis jämförbara med juridiska personer över vilka staten har ett bestämmande inflytande är de juridiska personer som utan att vara uttryckligen kontrollerade av staten har anförtrotts myndighetsliknande anser att samfundet med hänsyn till dess organisationsform som privaträttsligt organ med myndighets- uppgifter och övriga lagstadgade uppgifter bör undantas från lagens uppgifter kan emellertid vara organiserade på olika sätt, och staten utövar kontroll över dem i olika omfattning och enligt olika mekanismer. denna grupp hör , men också bilprovningsföretag m.fl. Denna grupp av privaträttsliga subjekt är inte så homogen att det kan sägas att det i samtliga fall, i fråga om ägande och kontroll, finns sådan genomlysning att verksamhetsutövare och andra har möjlighet att identifiera den verkliga huvudmannen utan att denna framgår i ett Regeringen bedömer därför att det inte bör införas något särskilt undantag för juridiska personer av detta slag. Frågan om de omfattas av regleringen eller inte får därför bedömas på grundval av den kontroll som staten på olika sätt kan anses utöva över dem. Dödsbon är juridiska personer och omfattas av lagen om det inte införs ett särskilt undantag. Ett dödsbo uppkommer i och med en fysisk persons dödsfall och består av den avlidnes efterlämnade förmögenhetsmassa. Det upplöses i normala fall i och med arvsskiftet. Syftet med ett dödsbo är enbart att skifta den dödes tillgångar till dödsbodelägare och andra Ett dödsbo företräds i regel av alla dödsbodelägare i förening, i den mån dödsboet måste företa rättshandlingar. konkursbon är en juridisk person som syftar till att skifta tillgångar. Förvaltningen av ett konkursbo sköts efter konkursbeslutet av en eller flera förvaltare som utses av tingsrätten. rättshandlingar i konkursboets namn. föreligger god genomlysning i fråga konkursbon och dödsbon. till detta och till döds- och konkursbons särskilda syften anser regeringen att det finns skäl att undanta dem från lagens tillämpningsområde. 15.3Definition av verklig huvudman Regeringens förslag: En verklig huvudman ska vara en fysisk person som, ensam eller tillsammans med någon annan, ytterst äger eller kontrollerar en juridisk person eller den fysiska person till vars förmån någon annan handlar. Definitionen kompletteras i lagen av presumtionsregler som de juridiska personerna ska tillämpa för att identifiera sina verkliga huvudmän. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. och efterfrågar ett förtydligande att det kan finnas flera verkliga huvudmän för en juridisk person. vill att definitionen och presumtionsreglerna förtydligas ytterligare, liksom i vilken mån det ska anmälas flera verkliga huvudmän. ser en risk för att presumtionsreglerna överskuggar den egentliga frågan om vem som ytterst äger eller kontollerar en juridisk person. anser att definitionen av verklig huvudman bör vara densamma som direktivets. Skälen för regeringens förslag: Med verklig huvudman avses fysiska personer som ytterst äger eller kontrollerar kunden och/eller den eller de fysiska personer för vars räkning en transaktion eller verksamhet utförs (artikel 3.6 första stycket i fjärde penningtvättsdirektivet). Definitionen kompletteras i artikel 3.6 andra stycket a–c genom krav på vad som ska beaktas när den verkliga huvudmannen identifieras i s.k. företagsenheter samt i truster, trustliknande juridiska konstruktioner och stiftelser. Den allmänna definitionen i artikel 3.6 första stycket avviker från den definition av begreppet verklig huvudman som finns i gällande rätt (1 kap. 5 § 8 penningtvättslagen). Där anges att verklig huvudman är en fysisk person för vars räkning någon annan person handlar, eller om kunden är en juridisk person, den som utövar ett bestämmande inflytande över kunden. Regeringen anser att definitionen av begreppet verklig huvudman bör ändras för att överensstämma med fjärde penningtvättsdirektivet. Definitionen bör, på samma sätt som direktivet, utgå från att den verkliga huvudmannen ska vara den som ytterst äger eller kontrollerar den juridiska personen. Även den till vars förmån någon handlar ska enligt direktivet vara verklig huvudman. Även detta måste framgå av definitionen i lagen. Regeringen anser, i likhet med , 2016/17:173 och , att det bör förtydligas att en juridisk person kan ha en eller flera verkliga huvudmän. Den allmänt hållna definitionen av begreppet verklig huvudman kan vara svår att tillämpa utan närmare vägledning.