prop · H50349 · 2017-12-05 00:00:00 — Meddelaren har i fall som avses i 3 och 4 §§ rätt till anonymitet enligt 2 kap. Bestämmelsen om undantag från tystnadsplikt i 2 kap. 4 § 3 ska omfatta även andra brott mot säkerhet än de som anges där. I paragrafen regleras bl.a. meddelares rätt till anonymitet. Se kommentaren till 3 §. Om ett meddelande eller anskaffande är straffbart enligt 3 eller 4 §, gäller vad som anges i denna grundlag om meddelar- och anskaffarbrott. Mål om ansvar eller skadestånd på grund av ett sådant brott handläggs enligt bestämmelserna om yttrandefrihetsmål, om inte annat följer av 10 kap. 1 § denna grundlag och 12 kap. 1 § andra stycket tryckfrihetsförordningen. I paragrafen anges bl.a. att vad som anges i denna grundlag om meddelar- och anskaffarbrott gäller även om ett meddelande eller anskaffande är straffbart enligt 3 eller 4 §. Se kommentaren till 3 §. Om ett program sänds från en sändare utanför , gäller 3–6 §§ i fråga om rätten att meddela och anskaffa uppgifter och att vara anonym, om uppgifterna har meddelats eller anskaffats här. I fråga om program som sänds från öppna havet eller luftrummet däröver får det dock i lag föreskrivas undantag från rätten att meddela och anskaffa uppgifter. I paragrafen finns bestämmelser om rätten att meddela och anskaffa uppgifter och att vara anonym i förhållande till program som sänds från en sändare utanför . Se kommentaren till 3 §. 2017/18:49 12 kap. Allmänna bestämmelser Vad som föreskrivs i 14 kap. 1–3 §§ tryckfrihetsförordningen om resning, tillsättande av en ny jury och skyndsam handläggning av mål gäller också i fråga om motsvarande mål enligt denna grundlag. I paragrafen, som har utformats enligt Lagrådets synpunkter, regleras resning, tillsättande av en ny jury och krav på skyndsam handläggning. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 11 kap. 1 § första stycket. Ändringarna är endast språkliga. I fråga om internationellt rättsligt bistånd gäller vad som föreskrivs i lag. Sådant bistånd får inte lämnas i strid med svenska allmänna rättsprinciper på det yttrandefrihetsrättsliga området. Av paragrafen, som är ny, följer att i frågor om internationellt rättsligt bistånd gäller vad som föreskrivs i lag. Sådant bistånd får dock inte lämnas i strid med svenska allmänna rättsprinciper på det yttrandefrihetsrättsliga området. Övervägandena finns i avsnitt 10.2. Ändringen har sin motsvarighet i 14 kap. 4 § TF. Se kommentaren till den bestämmelsen. Vad som där sägs om svenska allmänna rättsprinciper på det tryckfrihetsrättsliga området gäller på motsvarande sätt på det yttrandefrihetsrättsliga område där denna grundlag är tillämplig. Andra än svenska medborgare och svenska juridiska personer För andra än svenska medborgare och svenska juridiska personer får särskilda begränsningar göras genom lag i fråga om yttrandefriheten enligt denna grundlag. Av paragrafen, som är ny, följer att särskilda begränsningar får göras i lag för andra än svenska medborgare och svenska juridiska personer i fråga om yttrandefriheten. Övervägandena finns i avsnitt 4.2. Det är möjligt att genom lag begränsa yttrandefriheten för andra än svenska medborgare och svenska juridiska personer, vilket regleras i den aktuella paragrafen. Frågor som inte regleras i grundlagen I frågor som inte har reglerats särskilt i denna grundlag eller i en särskild lag som har meddelats med stöd av grundlagen, gäller vad som annars är föreskrivet i lag eller annan författning. Av paragrafen följer att i frågor som inte regleras i denna grundlag eller i en särskild lag som har meddelats med stöd av den gäller föreskrifter i lag eller annan författning. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 11 kap. 1 § Prop. 2017/18:49 andra stycket. Ändringarna är endast språkliga. 15.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden 2 kap. Om ägare och utgivningsbevis av periodiska skrifter Andra än följande utländska fysiska och juridiska personer får inte vara ägare till periodiska skrifter som trycks i : 1.Utländska fysiska personer som har hemvist i . 2.Utländska fysiska personer med medborgarskap i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. 3.Utländska juridiska personer som har bildats enligt lagstiftningen i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och som har sitt säte, sitt huvudkontor eller sin huvudsakliga verksamhet inom det samarbetsområdet. I paragrafen regleras vilka utländska fysiska och juridiska personer som inte får vara ägare till periodiska skrifter som trycks i . Övervägandena finns i avsnitt 4.2. Paragrafen utgör en sådan begränsning av tryckfriheten som får meddelas med stöd av 14 kap. 5 § TF. Paragrafens uppbyggnad är att det anges vilka utländska fysiska och juridiska personer som får vara ägare till periodiska skrifter som trycks i och att andra utländska fysiska och juridiska personer inte får vara det. Innebörden av regleringen är att den krets utländska personer som får äga sådana periodiska skrifter är densamma som enligt den gällande bestämmelsen i 2 kap. 1 §. Frågor om utgivningsbevis prövas av . Verket tar också emot anmälningar om utgivare och ställföreträdare för utgivare. Verket ska föra register över periodiska skrifter. Registret får föras med hjälp av automatiserad behandling. Det får innehålla uppgifter om skriftens titel, utgivningsort, utgivningsplan, ägare, utgivare och, i förekommande fall, ställföreträdare för utgivaren, tidpunkt för utfärdande och förnyelse av utgivningsbevis samt förfall eller återkallelse av utgivningsbevis. I paragrafen regleras Patent- och registreringsverkets hantering av frågor Paragrafen motsvarar hittillsvarande 2 kap. 2 §. 2017/18:49 Ändringarna är endast språkliga. Om en ansökan om utgivningsbevis eller en anmälan om utgivare eller ställföreträdande utgivare inte uppfyller föreskrivna krav, ska den som har gjort ansökan eller anmälan föreläggas att inom avhjälpa bristen. Avhjälps inte bristen, får ansökningen eller anmälan avvisas. I paragrafen regleras bl.a. följderna av att en ansökan om utgivningsbevis eller en anmälan om utgivare eller ställföreträdande utgivare inte uppfyller föreskrivna krav. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 2 kap. Ändringarna är endast språkliga. Regeringen får meddela föreskrifter om avgifter för ansökningar och anmälningar i ärenden enligt 5 kap. tryckfrihetsförordningen och om avgifter för utdrag ur register över periodiska skrifter. I paragrafen anges att regeringen får meddela föreskrifter om bl.a. avgifter för ansökningar och anmälningar i ärenden enligt 5 kap. TF. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 2 kap. 4 §. Utgivningsbevis för periodiska skrifter Om utgivningsorten eller utgivningsplanen ändras, ska ägaren genast anmäla detta till . Paragrafen, som är ny, reglerar när en ändringsanmälan i fråga om utgivningsbevis ska göras. Bestämmelsen flyttas hit från hittillsvarande 5 kap. 8 § andra stycket TF. Ändringarna är endast språkliga. innan ett utgivningsbevis upphör enligt 5 kap. 12 § tryckfrihetsförordningen ska dels till den senast kända ägaren av den periodiska skriften sända en påminnelse om att bevisets giltighet är begränsad till och att beviset upphör om en ansökan om förnyelse av beviset inte har kommit in till myndigheten före tioårsperiodens utgång, dels kungöra påminnelsen elektroniskt. Av kungörelsen ska namn och adress för den senast kända ägaren framgå, liksom utgivningsbevisets nummer och den titel som utgivningsbeviset avser. Enligt paragrafen ska , innan ett utgivningsbevis upphör enligt 5 kap. 12 § TF påminna den senast kända ägaren av den periodiska skriften om att beviset upphör. Påminnelsen ska kungöras elektroniskt på visst närmare angivet sätt. hittillsvarande 2 kap. 3 a §. Ändringarna är endast språkliga. En ansökan om förnyelse enligt 5 kap. 12 § tryckfrihetsförordningen får göras hos tidigast före och senast för periodens utgång. För en ansökan om förnyelse av ett utgivningsbevis gäller i övrigt samma bestämmelser som för den första ansökan. I paragrafen, som är ny och som har utformats enligt Lagrådets synpunkter, finns bestämmelser om ansökan om förnyelse av utgivningsbevis. Bestämmelserna flyttas hit från hittillsvarande 5 kap. 5 § femte stycket TF. Ändringarna är endast språkliga och redaktionella. Ett beslut enligt 5 kap. 12 § tryckfrihetsförordningen om att ett utgivningsbevis ska anses ha upphört ska dels sändas till den senast kända ägaren av den periodiska skriften, dels kungöras elektroniskt. Om det av särskilda skäl kan antas att den senast kända ägaren inte kan nås av en försändelse är det tillräckligt att beslutet kungörs elektroniskt. Paragrafen reglerar hur ett beslut enligt 5 kap. 12 § tryckfrihetsförordningen om att ett utgivningsbevis ska anses ha upphört ska kommuniceras. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 2 kap. 3 b §. Ändringarna är endast språkliga. Ett beslut om återkallelse av ett utgivningsbevis meddelas av . I ärenden som avses i 5 kap. 13 § första stycket 2–7 tryckfrihetsförordningen ska ägaren och utgivaren om möjligt få tillfälle att yttra sig. Paragrafen, som är ny, innehåller bl.a. en bestämmelse om beslut om återkallelse av utgivningsbevis. Bestämmelserna flyttas hit från hittillsvarande 5 kap. 6 § andra stycket TF. Ändringarna är endast språkliga och redaktionella. Ett slutligt beslut av i ett ärende om utgivningsbevis får överklagas till allmän förvaltningsdomstol för beslutet. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. I paragrafen finns bestämmelser om överklagande. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 2 kap. 5 §. Till penningböter döms ägare till en periodisk skrift för vilken en ny utgivningsort eller en ny utgivningsplan inte anmäls enligt 5 §. Justitiekanslern är åklagare i mål om ansvar för sådana brott som avses i första stycket. I paragrafen, som är ny, finns bl.a. en bestämmelse om straffansvar för utebliven anmälan av en ny utgivningsort eller en ny utgivningsplan. Bestämmelsen i första stycket flyttas hit från hittillsvarande 5 kap. 14 § första stycket TF. I andra stycket införs en bestämmelse om att Justitiekanslern är åklagare i mål enligt första stycket. Övriga ändringar är endast språkliga. 6 kap. Om åtal och tvångsmedel Allmänt åtal för tryckfrihetsbrott som anges i 7 kap. 5, 10 eller 12–19 § eller 20 § 3 tryckfrihetsförordningen eller för motsvarande yttrandefrihetsbrott enligt yttrandefrihetsgrundlagen får väckas endast om regeringen medger det. I paragrafen anges att allmänt åtal för vissa tryck- och yttrandefrihetsbrott får väckas endast om regeringen medger det. Ändringarna är följdändringar till ändringar i tryckfrihetsförordningen. Underrättelse om information i en databas En underrättelse enligt 6 kap. 6 § yttrandefrihetsgrundlagen ska innehålla en utförlig redogörelse för de omständigheter som åberopas till grund för påståendet om att viss information i databasen kan utgöra yttrandefrihetsbrott. Underrättelsen ska även innehålla tydliga uppgifter om vilken information i databasen den avser. Den som framställer underrättelsen är skyldig att visa att utgivaren har tagit emot denna. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser bl.a. om vad en underrättelse enligt 6 kap. 6 § YGL ska innehålla. Övervägandena finns i avsnitt 8.2.3. Enligt första stycket ska en underrättelse enligt 6 kap. 6 § YGL innehålla en utförlig redogörelse för de omständigheter som åberopas till grund för påståendet om att viss information i databasen kan utgöra yttrandefrihetsbrott. Det betyder att underrättelsen bl.a. måste innehålla ett konkret påstående om att det förekommer brott i databasen och en redovisning av vilka omständigheter som Justitiekanslern eller målsäganden menar stöder det påståendet. Underrättelsen ska även innehålla tydliga uppgifter om vilken information i databasen som den avser. Informationen bör normalt sett citeras i sin helhet i underrättelsen för att utgivaren ska ha en rimlig möjlighet att ta ställning till om den bör Prop. 2017/18:49 tas bort för att han eller hon ska undgå ansvar för yttrandefrihetsbrott. Av andra stycket framgår att den som framställer underrättelsen är skyldig att visa att utgivaren har tagit emot denna. 11 kap. Övriga bestämmelser Innan internationellt rättsligt bistånd lämnas i en fråga som rör ansvar för brott, ska Justitiekanslern ges tillfälle att yttra sig över ansökan. Paragrafen, som är ny, innehåller ett krav på att Justitiekanslern ska ges tillfälle att yttra sig över en ansökan om internationellt rättsligt bistånd innan bistånd lämnas i en fråga som rör ansvar för brott. Övervägandena finns i avsnitt 10.3. Av paragrafen följer att domstolar och andra myndigheter som, enligt de olika lagar som finns på området för internationellt rättsligt bistånd, har att besluta om sådant bistånd ska ge Justitiekanslern möjlighet att yttra sig innan beslut fattas. Sammanfattning (SOU 2016:58) är en parlamentariskt sammansatt kommitté som har haft i uppdrag att, med utgångspunkt i det nuvarande tryck- och yttrandefrihetsrättsliga systemet, se över grundlagsregleringen i ett antal avseenden. Det har alltså inte ingått i vårt uppdrag att ta ställning till om den tryck- och yttrandefrihetsrättsliga regleringen enligt TF och YGL behöver reformeras i grunden. I enlighet med våra direktiv har ställningstaganden i slutbetänkandet En översyn av tryck- och yttrandefriheten (SOU 2012:55) varit en utgångspunkt för våra överväganden i flera av frågorna. En uppgift har varit att göra en språklig och strukturell översyn av TF och YGL i syfte att göra dem så tydliga och lättillämpade som möjligt. Uppdraget har också inneburit att göra en omfattande översyn av grundlagsskyddet enligt den s.k. databasregeln i 1 kap. 9 § YGL. I den delen av uppdraget har ingått frågor om grundlagsskyddets omfattning, om preskription och ansvar samt om skyddet av den personliga integriteten. Vidare har vi haft i uppdrag att utreda om det går att utöka möjligheterna att lämna internationellt rättsligt bistånd på det grundlagsskyddade området. En annan del av uppdraget har varit att överväga om det ska vara möjligt att uppställa regler i vanlig lag när det gäller produktinformation, varningstexter och liknande information som förekommer i grundlagsskyddade medier. Vi har också haft i uppdrag att analysera dels om det ska vara möjligt att uppställa krav när det gäller tillgänglighet till beställ-tv som tillhandahålls genom tråd för personer med funktionsnedsättning, dels om det ska vara möjligt att uppställa krav på europeiska produktioner enligt direktivet om audiovisuella medietjänster (AV-direktivet) när det gäller tv och beställ-tv i tråd. En översyn av språket och strukturen i TF och YGL Det framförs ibland att det finns olika tillämpningsproblem med TF och Problemen anses inte enbart bero på att den tryck- och yttrandefrihetsrättsliga regleringen är relativt komplicerad i sak. även framhållits att utformningen av TF och YGL är lagtekniskt komplicerad i olika avseenden och att en översyn av språket och strukturen i grundlagarna behöver göras. Mot denna bakgrund har vi haft i uppdrag att göra en sådan översyn av språket och strukturen i TF och YGL i syfte att göra dem så tydliga och lättillämpade som möjligt. uppdrag har också ingått att överväga om detaljbestämmelser i grundlagarna bör flyttas till vanlig lag. En viktig utgångspunkt för arbetet har varit att översynen sker inom ramen för den regleringsmodell för tryck- och yttrandefriheten som TF och YGL utgör. Detta innebär bl.a. att översynen inte berör det förhållandet att det rör sig om en detaljerad reglering på grundlagsnivå och att tillämpningsområdet bestäms med utgångspunkt i vissa tekniskt Översynen av strukturen innebär bl.a. att längre paragrafer delas upp i I en del fall flyttas bestämmelser till andra delar av grundlagarna där de bedöms passa bättre in systematiskt. Vi gör även en allmän översyn av de nuvarande kapitelrubrikerna. Dessutom införs det i flera av kapitlen ytterligare rubriker. Språket i paragraferna moderniseras och För att underlätta förståelsen införs det nya punktuppställningar i ett antal paragrafer. Ett särskilt synsätt anläggs när det gäller de mer traditionstyngda bestämmelserna i portalparagrafen (1 kap. 1 § TF) och i den s.k. instruktionen (1 kap. 4 § TF och 1 kap. 5 § YGL). För att undvika risken att rubba grundvalarna för tryck- och yttrandefriheten eller i övrigt öppna för betydelseförskjutningar som i rättstillämpningen skulle kunna försvaga tryck- och yttrandefriheten eller på annat sätt medföra en risk för nya tolkningsproblem iakttas varsamhet vid översynen i dessa delar. moderniseras språket för att bättre stämma överens med övriga delar av regleringen. Översynen innebär att vissa nya termer införs i grundlagarna. införs termen ”program” i stället för ”radioprogram”. ”juryledamot” ersätta ”juryman”. Översynen av lagtexterna aktualiserar i några fall frågan om det finns skäl att göra förändringar som kan tänkas ändra rättsläget något. sådant fall avser vilket skydd i fråga om tryck- och yttrandefriheten som ska gälla för andra än svenska medborgare. Vi föreslår att TF och YGL samordnas med hur fri- och rättighetsregleringen har utformats enligt 2 kap. RF så att det anges att grundlagsskyddet riktar sig till ”var och en” och inte, som enligt dagens ordning, till svenska medborgare. Inskränkningar av skyddet kan emellertid göras i lag när det gäller andra än svenska medborgare. Det görs också en anpassning av reglerna om tystnadsplikt i 2 kap. YGL i syfte att regleringen ska vara densamma i de Vissa bestämmelser i 5 kap. TF om utgivningsbevis flyttas till vanlig Villkoren för automatiskt grundlagsskydd Internetpubliceringar utgör en allt viktigare informationskälla. Om sådan verksamhet saknar koppling till traditionella medier finns det inte något automatiskt grundlagsskydd enligt 1 kap. 9 § YGL. Enligt vår bedömning talar publiceringarnas betydelse i sig för att det automatiska grundlagsskyddet borde utvidgas till att även omfatta andra aktörer som publicerar sig på webbplatser än de traditionella medieföretagen. Internetpubliceringar skulle med en sådan lösning då få ett självständigt skydd, något som flera remissinstanser efterlyste i sina yttranden över betänkande. Principiella skäl kan alltså sägas tala för en utvidgning. Vi anser dock inte att en sådan utvidgning är möjlig om de grundläggande principerna i det nuvarande tryck- och yttrandefrihetsrättsliga systemet ska kunna upprätthållas. Grundlagens tillämplighet på de ytterligare medieformer som diskuterats riskerar att bli oklar, till men både för de som driver verksamheten och exempelvis eventuella meddelare. Vidare kan grundlagen genom en utvidgning träffa aktörer som inte har något intresse av grundlagsskydd och inte heller är villiga att underkasta sig det ansvar som följer med grundlagsskydd. Vi anser därför att kopplingen till traditionella medier för att få automatiskt grundlagsskydd bör behållas. Andra medier har dock även i fortsättningen möjlighet att ansöka om utgivningsbevis och därigenom få grundlagsskydd för sin databasverksamhet. Kopplingen till traditionella medier uttrycks i den nuvarande regleringen som att det ska vara en redaktion för en tryckt tidning eller för ett radio- eller tv-program som ska tillhandahålla innehållet i databasen för att grundlagsskydd ska föreligga. En fråga som har diskuterats i detta sammanhang är vilken redaktion som ska anses tillhandahålla innehållet i databasen när flera juridiska personer är inblandade. Vi anser att redaktionsbegreppet i databasregeln har klarlagts i praxis på ett tillfredsställande sätt och ser inte anledning att föreslå några förändringar i den delen. Grundlagsskydd för print on demand, e-böcker och ljudböcker Print on demand, e-böcker och ljudböcker kan omfattas av grundlagsskydd enligt databasregeln. Det är då en utgivare som har utsetts av bokförlaget som ansvarar för innehållet. Vi har i enlighet med direktiven genomfört en kartläggning av användningen av print on demand. Av kartläggningen framgår bl.a. att produktionen och distributionen av print on demand sker på olika sätt, ofta med anlitande av mellanhänder som innehar databaserna. Detta väcker frågor om förutsättningarna för skydd enligt databasregeln är uppfyllda, bl.a. om bokförlaget tillhandahåller innehållet på det sätt som krävs för grundlagsskydd enligt databasregeln. Vi gör dock bedömningen att det inte finns skäl att ändra skyddet enligt databasregeln när det gäller print on demand. En annan fråga har sin grund i att det finns ett uppdelat ansvar för innehåll som finns både i form av en tryckt bok och som print on demand, en e-bok eller en ljudbok. I dessa fall ansvarar författaren för innehållet i en tryckt bok medan en av t.ex. bokförlaget utsedd utgivare svarar för innehållet i boken när den distribueras som print on demand, en e-bok eller en ljudbok. Vi anser att det bör införas en möjlighet att hålla ihop ansvaret för de olika distributionsformerna. Vi har diskuterat olika sätt att uppnå detta, bl.a. genom att knyta skyddet till enstaka exemplar och enstaka filer. Vår bedömning är dock att en sådan ordning är svår att förena med grunderna för det tryck- och yttrandefrihetsrättsliga systemet. En sådan lösning föreslås därför inte. Vi kommer i stället fram till att problemet med det uppdelade ansvaret bör åtgärdas genom att den s.k. bilageregeln i 1 kap. 7 § andra stycket TF utvidgas. Bilageregeln syftar i dess nuvarande utformning till att hålla samman ansvaret för tidningar som tillhandahålls i tryckt form och i form av Vi anser att bilageregeln ska göras tillämplig även när en tryckt bok tillhandahålls i form av print on demand, en e-bok eller en ljudbok i en databas som omfattas av YGL. På det sättet kan ansvaret hållas samlat hos författaren. Med en sådan lösning uppstår särskilda frågor när det gäller preskription för databasinnehållet i fråga om yttranden som innefattar Vi anser att preskriptionstiden ska beräknas från när innehållet publicerades i databasen. En sådan ordning innebär att ett visst innehåll i en databas som utgör brott kan komma att ligga kvar efter det att preskription inträtt. Vi föreslår därför bestämmelser som innebär att domstol efter yrkande från Justitiekanslern eller målsäganden kan besluta att visst material ska tas bort ur databasen. I de fall som inte kommer att omfattas av förslaget om en utvidgad bilageregel gör vi bedömningen att författaren genom att utses till utgivare för den del av databasen som innehåller verket i form av print on demand, en e-bok eller en ljudbok under vissa förutsättningar bör kunna göras ansvarig för innehållet. Mot bakgrund av formerna för distribution av taltidningar föreslår vi vidare att den nuvarande bilageregeln ska utvidgas till att gälla även när taltidningar tillhandahålls i form av innehåll i databaser. om preskription och borttagande som nämns ovan gäller även dessa Användarkommentarer och externa informationsleverantörer För att grundlagsskydd enligt databasregeln i 1 kap. 9 § YGL ska föreligga krävs att innehållet i databasen bara kan ändras av den som driver verksamheten. Den närmare innebörden av denna bestämmelse kan diskuteras när den som driver verksamheten anlitar s.k. externa informationsleverantörer. blir även aktuell när det förekommer externt material i databasen, t.ex. användarkommentarer eller länkar till andra webbsidor. När det gäller externa informationsleverantörer, t.ex. personer som har fått i uppdrag att självständigt uppdatera en blogg på ett medieföretags webbplats eller ett produktionsbolag som sköter en del av webbplatsen, gör vi bedömningen att det, mot bakgrund av gällande praxis, inte finns behov av att förtydliga lagtexten i syfte att klargöra grundlagsskyddet i dessa fall. En fortsatt utveckling genom praxis ger också större möjlighet att beakta utvecklingen på området.