prop · H5031 · 2017-09-20 00:00:00 — Utdömd straffmassa i antal fängelseår samt medelbeläggning i anstalt Andel frigivna från fängelse som återfallit i brott ............ Kostnadsutveckling i rättsväsendet....................................................... Kostnadsutveckling brottsförebyggande arbete................................... Personuppklarade brott och lagförda personer.................................... Kostnadsutveckling utredning och lagföring ....................................... Utveckling av inkomna, avgjorda och balanserade mål (exkl. Kostnadsutveckling dömande verksamhet ........................................... Kostnadsutveckling verkställighet av påföljd ....................................... Brottsutsattas erfarenheter av polisens arbete...................................... Diagram 2.24 Brottsutsattas erfarenheter av åklagare respektive bemötande i Kostnadsutveckling stöd till brottsoffer............................................... Inkomna och avgjorda ärenden ............................................................. Utbetald brottsskadeersättning och intäkter av regress ...................... 2017/18:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 1 Förslag till riksdagsbeslut 1.för anvisar ramanslagen under utgiftsområde 4 Rättsväsendet enligt tabell 1.1, 2.bemyndigar regeringen att ingå ekonomiska åtaganden som inklusive tidigare gjorda åtaganden medför behov av framtida anslag på högst de belopp och inom den tidsperiod som anges i tabell 1.2. Ersättning för skador på grund av brott Kostnader för vissa skaderegleringar m.m. Avgifter till vissa internationella sammanslutningar Bidrag till lokalt brottsförebyggande arbete Från EU-budgeten finansierade insatser avseende EU:s inre säkerhet Från EU-budgeten finansierade insatser avseende EU:s inre säkerhet Summa beställningsbemyndiganden under utgiftsområdet 2017/18:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Huvuddelen av resurserna inom utgifts- området avser kriminalpolitiskt inriktad verksamhet. I övrigt är rättsväsendets verksamhet inriktad på att avgöra rättsliga tvister mellan enskilda och mellan enskilda och det allmänna samt att handlägga olika typer av ärenden. Den kriminalpolitiskt inriktade verksamheten syftar till att öka tryggheten, upprätthålla allmän ordning och säkerhet, förebygga brott, utreda brott, se till att den som begått brott lagförs, verkställa påföljder och rättsliga anspråk samt ge stöd till dem som drabbats av brott. Utgiftsområdet innefattar myndigheter inom polisen och åklagarväsendet, Domstolar samt Kriminalvården. Dessutom ingår , (Brå), , , och . 2017/18:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Tabell 2.1 Utgiftsutveckling inom utgiftsområde 4 Rättsväsendet 1:11 Ersättning för skador på grund av brott 1:12 Rättsliga biträden m.m. 1:13 Kostnader för vissa skaderegleringar m.m. 1:14 Avgifter till vissa internationella 1:15 Bidrag till lokalt brottsförebyggande arbete 1:18 Från EU-budgeten finansierade insatser avseende Totalt för utgiftsområde 4 Rättsväsendet 1 Inklusive beslut om ändringar i statens budget 2017 och förslag till ändringar i samband med denna proposition. Tabell 2.2 Härledning av ramnivån 2018–2020. Förändring till följd av: Pris- och löneomräkning 2 Överföring till/från andra 1Statens budget enligt beslut (bet. 2016/17:FiU10). Beloppet är således exklusive beslut om ändringar i statens budget. 2Pris- och löneomräkningen baseras på anvisade medel 2017. Övriga förändringskomponenter redovisas i löpande priser och inkluderar därmed en pris- och löneomräkning. Pris- och löneomräkningen –2020 är preliminär. 3Exklusive pris- och löneomräkning. Tabell 2.3 Ramnivå 2018 realekonomiskt fördelad. Den realekonomiska fördelningen baseras på utfall samt kända förändringar av anslagens användning. 1Med transfereringar avses inkomstöverföringar, dvs. utbetalningar av bidrag från staten till exempelvis hushåll, företag eller kommuner utan att staten erhåller någon direkt motprestation. 2Med verksamhetsutgifter avses resurser som statliga myndigheter använder i verksamheten, t.ex. utgifter för löner, hyror och inköp av varor och tjänster. 3Med investeringar avses utgifter för anskaffning av varaktiga tillgångar såsom byggnader, maskiner, immateriella tillgångar och finansiella tillgångar. Målet för kriminalpolitiken är att minska brottsligheten och att öka människors trygghet. Målet för rättsväsendet är den enskildes rättssäkerhet och rättstrygghet. Rättssäkerhet innebär att rättsskipning och annan myndighetsutövning ska vara förutsebar och enhetlig samt bedrivas med hög kvalitet. Med rättstrygghet avses att enskilda personer och andra rättssubjekt ska vara skyddade mot brottsliga angrepp på liv, hälsa, frihet, integritet och egendom. Målen är beslutade av (prop. 1997/98:1, bet. 1997/98:JuU1, rskr. 1997/98:87). Resultatredovisningen inleds med en uppföljning av de övergripande målen för kriminalpolitiken och hur flödet i rättskedjan utvecklats. Därefter följer regeringen mer i detalj upp det senaste årets måluppfyllelse inom respektive verksamhetsområde: brottsförebyggande verksamhet, utredning och lagföring, dömande verksamhet, verkställighet av påföljd samt stöd till brottsutsatta. Även kompetensförsörjningen inom rättsväsendet redovisas. I de fall mål har satts av regeringen redovisas dessa under respektive målområde. Analys och slutsatser av resultaten redogörs för samlat under avsnitt 2.5 Analys och slutsatser. 2.4.1De övergripande målen för kriminalpolitiken Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder För att bedöma måluppfyllelsen avseende mål för kriminalpolitiken, att minska brottsligheten och öka människors trygghet, används följande indikatorer: –kvinnors och mäns utsatthet för brott enligt Nationella trygghetsundersökningen, –kvinnors och mäns upplevelse av trygghet enligt Nationella trygghetsundersökningen, och 2017/18:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 –antal anmälda brott inom olika brotts- kategorier. Bedömningen av brottslighetens utveckling kompletteras också med information från olika specialstudier. Rättsväsendets mål, den enskildes rättssäker- het och rättstrygghet, rör komplexa begrepp som är svåra att fånga i enstaka indikatorer. Såväl rättssäkerheten som rättstryggheten förutsätter dock ett välutvecklat och välfungerande rättsväsende, vilket belyses indirekt genom indikatorer som mäter kvaliteten och effektiviteten i rättsväsendet. Rättssäkerheten och rättstryggheten är också beroende av människors förtroende för rättsväsendet. Förtroendet är en viktig förutsättning för att människor ska anmäla brott, delta i brottsutredningar och ställa upp som vittnen. För att mäta förtroendet för rättsväsendet används följande indikator: –kvinnors och mäns förtroende för rättsväsendet enligt Nationella trygghets- undersökningen. Nationella trygghetsundersökningen (NTU) är en frågeundersökning som genomförs . I undersökningen svarar runt 12 000 slumpmässigt utvalda personer i befolkningen på frågor om utsatthet för brott, upplevelse av trygghet samt förtroende för och erfarenheter av rättsväsendet. Förtroendet något lägre och otryggheten ojämnt fördelad i samhället Förtroendet för rättsväsendet enligt NTU minskade något men är märkbart högre än när mätningarna påbörjades . uppgav att de har ganska eller mycket stort förtroende för rättsväsendet jämfört . Kvinnor har överlag något större förtroende för rättsväsendet än män. Det är också något vanligare att yngre personer har större förtroende för rättsväsendet än äldre. 2017/18:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Diagram 2.1 Förtroendet för rättsväsendet Andel med mycket eller ganska stort förtroende Källa: Nationella trygghetsundersökningen. Nivån på förtroendet skiljer sig åt mellan olika myndigheter i rättsväsendet, vilket är naturligt givet deras olika uppgifter och roller. minskade förtroendet för samtliga myndigheter utom för Kriminalvården. För samtliga myndigheter är förtroendet emellertid tydligt högre än när undersökningen påbörjades (se diagram 2.2). Diagram 2.2 Förtroendet för myndigheter i rättsväsendet Andel med mycket eller ganska stort förtroende Källa: Nationella trygghetsundersökningen. Att öka tryggheten är ett mycket viktigt kriminalpolitiskt mål som rättsväsendets myndigheter men även andra samhällsaktörer bidrar till. NTU mäter flera olika aspekter av otrygghet, exempelvis upplevelsen av otrygghet vid utevistelse sen kväll i det egna bostadsområdet, oro över brottsligheten och hur stor påverkan otryggheten har på livskvaliteten. mätningar ökade otryggheten i flera avseenden. Även om nivåerna är lägre än var otryggheten 2016 tydligt högre än de senaste årens relativt stabila nivåer. Diagram 2.3 Indikatorer på otrygghetens utveckling Andel otrygga/oroliga/påverkade Otrygga vid utevistelse sen kväll - män Otrygga vid utevistelse sen kväll - kvinnor Stor oro över brottsligheten i samhället - män Stor oro över brottsligheten i samhället - kvinnor Påverkan på livskvalitet - män Påverkan på livskvalitet - kvinnor Källa: Nationella trygghetsundersökningen. Som framgår av diagram 2.3 ovan upplever kvinnor överlag betydligt större otrygghet än män. uppgav exempelvis av kvinnorna att de känner sig otrygga i det egna bostadsområdet, att jämföra av männen. Nästan en femtedel av kvinnorna upplever otryggheten som så påtaglig att den påverkar livskvaliteten, vilket är en tydlig ökning jämfört med . Det finns således skäl att särskilt uppmärksamma kvinnors otrygghet. Otryggheten i samhället är ojämnt fördelad även på andra sätt. Exempelvis uppger av de utrikes födda i att de upplever otrygghet vid utevistelse i det egna bostadsområdet, medan motsvarande andel bland personer med minst en svenskfödd förälder är . Otryggheten är också mer utbredd i socioekonomiskt utsatta områden, särskilt bland kvinnor. Ett socialt utsatt område definieras här utifrån uppgifter om inkomstnivå, uttag av försörjningsstöd, åldersstruktur och befolkningstäthet (se Brå 2017:7, Utvecklingen i socialt utsatta områden i urban miljö – analys utifrån Nationella trygghetsundersökningen). Dessa områden ligger framförallt, men inte endast, i eller i anknytning till landets större städer och utgör tillsammans av befolkning. Enligt NTU uppgav av kvinnorna i socialt utsatta områden att de kände sig otrygga vid utevistelse i det egna bostadsområdet , jämfört av kvinnorna i landet som helhet. Motsvarande andel otrygga män i dessa utsatta områden uppgick till , att jämföra bland män i hela riket. Fler bedrägerier och sexualbrott men färre anmälda tillgreppsbrott Efter en tydlig ökning av antalet anmälda brott stabiliserades nivån därefter kring 1,4 miljoner anmälda brott . ökar dock antalet anmälda brott igen och anmäldes drygt 1,5 miljoner brott, vilket var ungefär samma nivå som året innan. Även om denna utveckling inte behöver betyda att fler brott begås ställs stora krav på rättsväsendet som får allt fler ärenden att hantera. Utvecklingen påverkas, liksom , i hög grad av brottstyperna bedrägerier och skadegörelsebrott. Medan de anmälda skadegörelsebrotten har varierat mellan åren har antalet anmälda bedrägerier ökat påtagligt . har antalet anmälda bedrägerier ökat med , se tabell 2.4. Framförallt har antalet datorbedrägerier, exempelvis köp på internet med andras kontouppgifter, blivit fler. fortsatte antalet anmälda fall av misshandel att öka något. Ökningen utgörs främst av misshandel av barn och ungdomar och gärningspersonen är ofta en bekant. Anmäld misshandel mot barn har ökat , vilket enligt studier bl.a. beror på ökad anmälningsbenägenhet vid exempelvis förskolor och skolor. De anmälda sexualbrotten, som också i hög grad påverkas av benägenheten att anmäla, har även de ökat tydligt . anmäldes fler sexualbrott än året innan. Ökningen består främst i fler anmälda sexuella ofredanden mot flickor och kvinnor men även antalet anmälda våldtäkter var fler än året innan. Över tid har antalet anmälda våldtäkter också påverkats av flera lagändringar som innebär att våldtäktsbegreppet utvidgats. 2017/18:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 De anmälda tillgreppsbrotten fortsätter att minska, en trend som pågått . avsåg minskningen framförallt kategorin snatteri och övriga stölder, där brott som drivmedelsstölder och stöld från fordon ingår. Tabell 2.4 Antal anmälda brott samt procentuell förändring Källa: Officiell kriminalstatistik. Långt ifrån alla brott anmäls och benägenheten att anmäla kan variera och mellan olika brottskategorier. Studier visar exempelvis att brott i nära relationer anmäls i lägre utsträckning än brott som begåtts av okända gärningspersoner. Inom vissa områden påverkas också antalet anmälda brott i huvudsak av vilka resurser rättsväsendet lägger på att upptäcka brotten. Det gäller exempelvis trafikbrott och narkotikabrott. Antalet anmälda brott är således ingen tillförlitlig indikator på brottslighetens utveckling. Frågeundersökningar som den Nationella trygghetsundersökningen, NTU, är ett bra komplement för att bedöma brottsutvecklingen. NTU omfattar ett tiotal vanliga brottstyper som drabbar enskilda personer och hushåll. Andelen som uppger att de utsatts för något brott mot enskild person har varierat mellan drygt 11 och . Som framgår av diagram 2.4 nedan är det en större andel kvinnor än män som uppger att de utsatts för något sådant brott. Andelen hushåll som utsatts för egendoms- brott har minskat tydligt sedan mätningarna började, vilket beror på att de fordonsrelaterade brotten blivit färre. Ungefär en procent av hushållen uppger att de utsatts för bostads- inbrott, en siffra som varit stabil . 2017/18:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Diagram 2.4 Andel kvinnor och män utsatta för brott mot enskild person samt andel hushåll utsatta för brott mot egendom Andel utsatta för brott Brott mot person - män Brott mot person - kvinnor Brott mot hushåll Anm.: Brott mot enskild: misshandel, hot, trakasserier, sexualbrott, personrån och bedrägeri. Anm.: Brott mot egendom: bostadsinbrott, bilstölder, stöld ur och från fordon samt cykelstölder (redovisas ). Källa: Nationella trygghetsundersökningen. Enligt NTU är trakasserier, hot och bedrägerier de vanligaste brotten mot både män och kvinnor. Män uppger i något större utsträckning att de har utsatts för misshandel, personrån och bedrägerier medan en större andel kvinnor uppger att de har utsatts för hot och trakasserier. Det är vidare nästan bara kvinnor, inte minst unga kvinnor, som uppger att de utsatts för sexualbrott. Det är också vanligare att kvinnor än män utsätts för brott i en nära relation. Exempelvis uppger kvinnor som utsatts för misshandel att gärningspersonen i av fallen var en närstående medan motsvarande andel för män var . Tabell 2.5 Andel utsatta för brott mot person 2015 Något brott mot person Källa: Nationella trygghetsundersökningen. Som redovisats i tidigare budgetpropositioner har andelen personer som i NTU uppger att de utsatts för misshandel minskat något . Minskningarna är tydligast bland yngre män. Uppgifter från sjukvården och andra offerundersökningar pekar i samma riktning. Det tyder på att de allt fler anmälda misshandelsbrotten beror på att fler sådana brott anmäls och inte att fler brott begås. har utsattheten för sexualbrott enligt NTU ökat tydligt. I NTU innefattar sexualbrott ett brett spektrum av brott, från lindrigare händelser som blottning till mycket allvarliga händelser som våldtäkt. Bland kvinnor handlar det om en fördubbling jämfört . Mest utsatta är yngre kvinnor. Utvecklingen är dock svårtolkad. Registeruppgifter från sjukvården visar ingen ökning av antalet personer som sökt vård till följd av sexuella övergrepp och andelen som i NTU uppger att de sökt vård är också låg. Sammantaget bedömer Brå (2017) att utsattheten kan ha ökat men troligen främst för mindre grova sexualbrott. Möjliga delförklaringar kan vara att uppmärksamheten kring sexualbrottsfrågor kan bidra till att fler definierar olika händelser, i synnerhet av mindre grov karaktär, som sexualbrott och att toleransen för våld i samhället har minskat generellt. Diagram 2.5 Andel unga män och kvinnor (16–) utsatta för misshandel och sexualbrott Källa: Nationella trygghetsundersökningen. De allt fler anmälda bedrägerierna återspeglas också i NTU, om än inte lika tydligt. En förklaring till detta kan vara att NTU inte omfattar brott som riktats mot företag. I likhet med de anmälda bedrägerierna uppges en stor del av bedrägerierna i NTU ha begåtts via internet. NTU mäter även upplevd utsatthet för hatbrott. Andelen personer som uppger att de blivit utsatta för hatbrott har legat relativt stabilt sedan undersökningen påbörjades. Hatbrott med främlingsfientliga motiv är vanligast, oftast uttryckta som hot eller trakasserier. I NTU uppgav av de tillfrågade att de utsatts för främlingsfientliga hatbrott 2014, vilket är något lägre än året innan. Utsattheten för främlingsfientliga hatbrott är relativt jämnt fördelad mellan kvinnor och män (i NTU 2013–2015). Av NTU framgår att utsattheten för brott är ojämnt fördelad över befolkningen. hade av de tillfrågade drabbats av av de brott mot person som rapporterades i undersökningen. Unga vuxna, särskilt kvinnor, och ensamstående föräldrar är grupper som är särskilt utsatta för upprepade brott. Som tidigare nämnts är otryggheten enligt NTU tydligt högre i vissa av socioekonomiskt utsatta områden än i landet som helhet. I dessa områden är även utsattheten för brott något högre jämfört med hela riket men skillnaden är relativt liten. En möjlig förklaring till att otryggheten ändå är mer utbredd i dessa områden skulle kunna vara att de i högre grad präglas av brottslighet som inte framgår av NTU, såsom skjutningar och öppen narkotikahandel. Vissa grupper är sannolikt under- representerade i frågeundersökningar som NTU. Det gäller inte minst särskilt utsatta grupper, exempelvis missbrukare och hemlösa. NTU vänder sig heller inte till personer . Vidare ingår inte vissa brottstyper i NTU, t.ex. brott mot företag och myndigheter och brott som inte riktas mot enskilda personer, som narkotikabrott. Undersökningen ger således ingen fullständig bild över brottsligheten i samhället. Andra källor kan delvis komplettera bilden. Exempelvis tyder uppgifter från och och narkotikaupplysning på att narkotikabruket varit relativt stabilt under 2000- talet. Den går heller inte, varken utifrån kriminal- statistik eller NTU, att få en bild av den organiserade brottslighetens omfattning. Enligt en studie av Brå (2016) finns dock en bredd av aktörer inom den organiserade brottsligheten med delvis olika struktur och karaktär. Den gemensamma nämnaren är att dessa grupperingar 2017/18:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 besitter ett skrämselkapital, grundat i bl.a. tidigare våldshändelser, som kan utnyttjas för den brottsliga verksamheten. Det finns också tecken på en ökad aktivitet inom den organiserade brottsligheten. Enligt (2017) har antalet skjutningar med dödlig utgång i kriminella miljöer ökat från runt tio fall till nästan 30 fall 2015 och 2016. Brå (2015) har också konstaterat att antalet skjutningar i var fler 2014 än 2006 och att denna ökning kan härledas till fler skjutningar i socialt utsatta områden. Enligt flera undersökningar (t.ex. Brå 2015 och SOU 2017:37) framgår vidare att det förekommer ett omfattande utnyttjande av välfärds- och förmånssystemen, ofta med företag och falska eller manipulerade intyg och identitetshandlingar som brottsverktyg. För att bättre kunna bedöma den organiserade brottslighetens utveckling har regeringen gett Brå i uppdrag att undersöka förutsättningarna att ta fram indikatorer för att följa olika former av organiserad brottslighet och rättsväsendets insatser mot denna. Uppdraget ska redovisas . Det dödliga våldet minskar i ett längre perspektiv. Framför gäller det dödligt våld mot barn och alkoholrelaterat dödligt våld mellan vuxna män. Det dödliga våldet mot kvinnor, både totalt och i nära relation, har också minskat. Däremot har dödligt våld med skjutvapen inom ramen för kriminellt relaterade konflikter ökat. konstaterades totalt 106 fall av dödligt våld. Det är en minskning med sex fall jämfört med men fortfarande en högre nivå än åren . Det är dock för tidigt att säga om det är ett trendbrott från den genomsnittligt sett stabila nivån på omkring 92 fall . En viktig del i bedömningen av rättsväsendets resultat är att följa upp hur de brott som anmäls hanteras i rättskedjans olika delar. I detta avsnitt redovisas statistik över anmälda brott, utredning och lagföring samt verkställighet av utdömda påföljder. Annan verksamhet som inte hör till denna process, exempelvis polisens brottsförebyggande och ordningshållande arbete, stöd och information till brottsoffer, domstolarnas hantering av tvistemål och 2017/18:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 verksamheten inom de allmänna förvaltnings- domstolarna ingår inte i denna beskrivning utan redogörs för under respektive verksamhets- område. Brottsstrukturen påverkar möjligheterna att utreda och klara upp brott Som tidigare nämnts anmäldes drygt 1,5 miljoner brott i , en i princip oförändrad nivå jämfört med året innan. Rättsväsendets förutsättningar att hantera och klara upp de anmälda brotten är i stor utsträckning beroende av vilken typ av brott som anmäls. För att tolka utredningsresultatet krävs därför kunskap om de anmälda brottens karaktär och sammansättning. Den anmälda brottsligheten kan grovt delas in i tre kategorier med olika förutsättningar för utredningsarbetet: –ingripandebrott såsom trafik- och narkotikabrott, vilka generellt är enkla att klara upp, –offerbrott med interaktion mellan gärningspersonen och den brottsdrabbade, exempelvis hot och misshandel, vilka i allmänhet bedöms vara medelsvåra att klara upp, och –offerbrott utan interaktion mellan gärningspersonen och den brottsdrabbade, exempelvis skadegörelse, vilka överlag är svåra att klara upp. Diagram 2.6 Andel anmälda brott fördelat på ingripandebrott samt brott med och utan interaktion med gärningspersonen Källa: Bygger på officiell kriminalstatistik. Av diagram 2.6 ovan framgår att vissa mindre förändringar har skett i fördelningen mellan dessa tre slags brott . har andelen ingripandebrott minskat något medan andelen offerbrott med interaktion mellan gärningspersonen och den brottsdrabbade ökat kontinuerligt . Andelen offerbrott utan sådan interaktion har ökat något men är fortfarande lägre än 2006. En närmare granskning av den anmälda brottsligheten visar flera trender som kan ha påverkat förutsättningarna för utredningsarbetet. Exempelvis har antalet bedrägerier, särskilt internetrelaterade, ökat kraftigt, vilket sannolikt har försvårat utredningsarbetet. Vidare tycks benägenheten att anmäla våldsbrott ha ökat vilket kan ha inneburit att fler mindre allvarliga, och därmed mer svåruppklarade, våldsbrott anmäls. Att tillgreppsbrotten, som är särskilt svåruppklarade, minskat tydligt är en trend som istället förbättrat förutsättningarna för det sammantagna utredningsresultatet. anmäldes färre tillgreppsbrott än . Även aktivitet mot narkotikabrott, som har ökat anmälningarna av de relativt lättuppklarade brotten eget bruk och innehav av narkotika, har bidragit till att öka antalet uppklarade brott. En del förändringar i den anmälda brottsligheten tycks således ha bidragit till fler svåruppklarade brott medan andra har bidragit till fler lättuppklarade brott. För att få en sammantagen bild av hur den anmälda brotts- lighetens utveckling påverkat förutsättningarna att nå personuppklaring har brottssamman- sättningen undersökts. Analysen visar att fördelningen mellan olika brottskategorier –2016, i jämförelse med perioden – 2010, inte har förändrats på ett sätt som bör vara avgörande för det sammantagna utredningsresultatet. De övergripande förutsättningarna att utreda brott tycks ha förbättrats och försvårats i ungefär samma utsträckning. Detta utesluter dock inte att det kan ha skett förändringar med betydelse för utredningsresultatet inom enskilda brotts- kategorier, exempelvis att andelen komplicerade ärenden kan ha ökat när det gäller vissa brott. Brå (2016) har t.ex. uppskattat att antalet svåruppklarade bedrägerier ökade från cirka 6 2006 till nästan 29 2013.