prop · H50362 · 2017-12-19 00:00:00 — §3 En fordran från ett transportföretag mot ett annat i samband med en transport som omfattas av de enhet- liga rättsreglerna eller de enhetliga rättsreglerna får, om företagen inte hör hemma i samma med- lemsstat, beläggas med kvarstad eller ut- mätas endast på grund av ett avgörande av en judiciell myndig- het i den medlemsstat där det fordringsägan- de företaget hör hem- ma. § 4 Les creances nees d’un contrat soumis from a contract sub- ject to the CUV Uni- may only be attached qu’en vertu d’un l’autoritéjudiciaire de l’Etat membre dont releve l’entreprise tit- ulaire des creances a the debts sought to be attached. § 4 Fordringar som uppkommer enligt ett avtal som omfattas av de enhetliga rättsreg- lerna CUV eller de enhetliga rättsreglerna CUI får beläggas med kvarstad eller utmätas endast på grund av ett avgörande av en judi- ciell myndighet i den medlemsstat där det fordringsägande före- taget hör hemma. may only be seized on vent être saisis, sur un inom en annan med- lemsstat än den där keeper has its regis- säte endast på grund siège social, qu’en av ett avgörande av vertu d’un jugement rendu par l’autorité of that State. het i den sistnämnda judiciaire de cet Etat. terme “detenteur” being the owner of a ou l’entité proprié- vehicle or having the right to use it, exploits disposant d’un the vehicle as a means celui-ci, qui exploite de moyen de trans- – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – Règles uniformes concernant les contrats d’utilisation de véhicules en trafic international ferroviaire (CUV, appendice D à la Convention) Uniform Rules concerning Contracts of Use of Vehicles in Traffic (CUV, appendix D to the Convention) Enhetliga rättsregler för avtal om nyttjande av vagnar i internationell järnvägstrafik (CUV, bihang D till fördraget) – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – govern only the rights and obligations of the from a contract con- l’utilisation de means of transport for Uniform Rules and in Artikel 1a Bestämmelsernas omfattning Dessa enhetliga rätts- regler ska endast tillämpas i fråga om de rättigheter och för- pliktelser för parterna som härrör ur ett av- tal rörande nyttjande av järnvägsvagnar för att utföra transport i enlighet med de en- hetliga rättsreglerna selon les Règles uni- ions applicable to the use of railway vehi- relating to the techni- cal admission of ve- hicles, to maintenance es, à la et à la sécurité d’ex- och de enhetliga Prop. 2017/18:62 rättsreglerna . Tillämpliga offentlig- rättsliga föreskrifter avseende användning- en av järnvägsvagnar, särskilt sådana före- skrifter som avser tek- niskt godkännande, underhåll samt drift- säkerhet, berörs inte. – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – courent pour l’exé- cution du contrat, lorsque ces agents ou ces autres personnes agissent dans l’exer- cice de leurs fonc- tions. parties au contrat, les gestionnaires de l’in- frastructure, sur la- quelle l’entreprise de transport ferroviaire utilise le véhicule en tant que moyen de transport, sont con- sidérés comme des personnes au service desquelles l’entreprise de transport ferro- viaire recourt. § 1 The contracting parties shall be liable for their servants and other persons whose services they make use of for the per- formance of the contract, when these servants and other persons are acting within the scope of their functions. § 2 Unless the con- tracting parties other- wise agree, the mana- gers of the infrastruc- ture on which the rail transport undertakings use the vehicle as a means of transport, shall be regarded as persons whose ser- vices the rail transport undertaking makes use of. §1 Avtalsparterna ska vara ansvariga för sina anställda och andra personer vilkas tjänster de anlitar för att fullgöra sina av- talsförpliktelser, när dessa anställda och andra personer hand- lar under fullgörande av sina uppgifter. §2 Om inte avtals- parterna kommer överens om något annat, ska förvaltarna av den infrastruktur på vilken järnvägs- företaget nyttjar vagn- en som transport- medel anses som personer vilkas tjänst- er järnvägsföretaget anlitar. § 3 L’entité de l’entretien définie à l’article 15, ce (ECM) as defined (ECM) som § 2, des Règles uni- in Article 15 § 2 of artikel 15 § 2 i de Rules shall be con- une personne au ser- vice de laquelle le dé- keeper makes use of. Avtalet som avses i fined in Article 1 shall artikel 1 ska innehålla melser för att till- the exchange of in- in Article 15 § 3 of som anges i artikel 15 § 3 i de enhetliga l’ECE et l’entreprise ECM and the railway § 4 Les §§ 1, § 4 §§ 1, 2 and 3 shall also apply in the case §§ 1, 2 och 3 ska även ment en cas de sub- tillämpas vid fall av ment à l’article 8. svar enligt artikel 8. –– – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – 1.Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer. 2.Ändringarna i bilagan får sättas i kraft . 2.3Förslag till lag om ändring i lagen (2016:1375) om ändring i lagen (2015:338) om internationell järnvägstrafik Härigenom föreskrivs att lagen (2016:1375) om ändring i lagen (2015:338) om internationell järnvägstrafik ska utgå vid utgången av . 2017/18:62 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (2010:974) om ändring i järnvägstrafiklagen (1985:192) Härigenom föreskrivs att lagen (2010:974) om ändring i järnvägs- trafiklagen (1985:192) ska utgå vid utgången av . Förslag till lag om ändring i lagen (1974:610) Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1974:610) om inrikes vägtransport ska ha följande lydelse. Lagen ska inte tillämpas på brevbefordran, begravningstransporter eller befordran av flyttsaker. Lagen ska inte heller tillämpas Lagen ska inte heller tillämpas på sådan befordran på väg som på sådan befordran på väg som omfattas av lagen (2015:338) om (2018:000). som en järnväg i annat fall utför inom till fullgörande av avtal om befordran av gods på Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2015:341. 2.6Förslag till lag om ändring i trafikskadelagen (1975:1410) Härigenom föreskrivs att 11 och 20 §§ trafikskadelagen (1975:1410)1 ska ha följande lydelse. Uppkommer annan person- eller Om det uppkommer någon annan sakskada i följd av trafik med person- eller sakskada i följd av motordrivet fordon än som anges i trafik med motordrivet fordon än som anges i 10 §, utgår trafikskade- För sakskada som tillfogas för- För sakskada som tillfogas för- ning enligt första stycket endast ning enligt första stycket endast om fordonet brukades olovligen av om fordonet brukades olovligen av stycket utgår ej för sakskada som första stycket utgår inte för sak- genom det egna fordonet tillfogas skada som genom det egna for- fordonets brukare eller förare eller, eller förare eller, om fordonet den som med vetskap därom följde brukades olovligen, den som med med fordonet eller lät egendom vetskap om detta följde med befordras med detta. fordonet eller lät egendom beford- ras med det. Skadas ett spårfordon som om- (1985:192) och som är i trafik eller (2018:000) och som är i trafik eller skadas person eller egendom i ett skadas person eller egendom i ett sådan fordon, utgår trafikskade- sådant fordon, utgår trafikskade- endast om skadan har orsakats endast om skadan har orsakats genom vållande i samband med genom vållande i samband med förandet av det motordrivna for- förandet av det motordrivna fordonet donet eller genom bristfällighet på eller genom bristfällighet på det Skadas då också egendom också skada på egendom som ingår i som ingår i spåranläggningen, gäller spåranläggningen, gäller vad nu har det som har sagts även i fråga om sagts även i fråga om denna skada. Har skada för vilken trafik- Har en skada för vilken trafik- skadeersättning utgått vållats upp- skadeersättning utgått vållats upp- 1 Lagen omtryckt 1994:43. såtligen eller genom grov vårdslös- såtligen eller genom grov vårdslös- intill det utgivna beloppet i den intill det utgivna beloppet i den gäller, om skadan har vållats om skadan har vållats genom genom vårdslöshet av förare som vårdslöshet av en förare som har har gjort sig skyldig till brott som gjort sig skyldig till brott som 4 a § lagen 4 a § lagen (1951:649) om straff för vissa (1951:649) om straff för vissa Om trafikskadeersättning har betalats för en skada som omfattas av produktansvarslagen (1992:18), inträder försäkringsanstalten intill det utgivna beloppet i den skadelidandes rätt till skadestånd enligt den lagen. Är järnväg eller spårväg enligt järnvägstrafiklagen (1985:192) eller annan författning ansvarig för skada (2018:000) eller annan författning till följd av spårdriften och har för skada till följd av spårdriften och trafikskadeersättning har utgått för skadan, får försäkringsanstalten kräva ersättningen åter från den kräva ersättningen åter från infra- ansvarige i den omfattning som är strukturförvaltaren i den omfattning skälig med hänsyn till den med- som är skälig med hänsyn till den verkan som har förekommit på ömse medverkan som har förekommit på sidor och omständigheterna i övrigt. ömse sidor och omständigheterna i Denna lag träder i kraft . 2.7Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1672) om paketresor Härigenom föreskrivs att 18 § lagen (1992:1672) om paketresor ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Vissa skador, som omfattas av andra bestämmelser, ersätts enligt de bestämmelserna i stället för enligt denna lag. Detta gäller skador som omfattas av bestämmelserna i 392/2009 av om 392/2009 av om samband med olyckor vid passa- samband med olyckor vid passa- gerarbefordran till sjöss, gerarbefordran till sjöss, i den 2.2002 års Atenkonvention om befordran till sjöss av passagerare och deras resgods, 3.sjölagen (1994:1009), förordning (EG) 2027/97 av om 2027/97 av om passagerare och deras bagage, passagerare och deras bagage, i ets och rådets förordning (EG) nr 889/2002, 5. lagen (2010:510) om lufttransporter, 1371/2007 av 1371/2007 av om rättigheter och skyldigheter för om rättigheter och skyldigheter för (1985:192), eller (2018:000). Arrangören är dock alltid skyldig att ersätta resenären för vad denne har rätt att fordra enligt de nämnda bestämmelserna. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2015:345. Förslag till lag om ändring i järnvägslagen Härigenom föreskrivs att 1 kap. 2 § järnvägslagen (2004:519) ska ha befordran av passagerare finns i transport av passagerare finns i förordning (EG) nr 1371/2007 av förordning (EG) nr 1371/2007 av Dessutom finns särskilda bestäm- Dessutom finns särskilda bestäm- melser om befordran av passa- melser om transport av passagerare gerare och gods i järnvägstrafik- lagen (1985:192) och i lagen (2018:000). Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2015:339. 2.9Förslag till lag om ändring i lagen (2015:953) om kollektivtrafikresenärers rättigheter Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2015:953) om kollektiv- trafikresenärers rättigheter dels att nuvarande 18 och 19 §§ ska betecknas 19 och 20 §§, dels att rubrikerna närmast före 18 och 19 §§ ska sättas närmast före 19 och 20 §§, dels att det ska införas en ny paragraf, 18 §, och närmast före 18 § en ny rubrik av följande lydelse. (2018:000) finns bestämmelser om transportörens rätt till ersättning i vissa fall av en infrastrukturför- valtare för skada som uppkommer för transportören till följd av dennes skyldigheter enligt 14 och 15 §§ i denna lag. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning antogs fördraget om internationell järnvägstrafik (Con- vention relative aux transports internationaux ferroviaires, COTIF 1980). COTIF 1980 reglerar internationella järnvägstransporter av resenärer och gods mellan de fördragsslutande staterna och innehåller både civilrätts- liga och offentligrättsliga regler. Fördraget består av ett s.k. grundfördrag och ett protokoll om privilegier och immunitet för Mellanstatliga organi- sationen för internationell järnvägstrafik (l’Organisation intergouverne- mentale pour les transports internationaux ferroviaires, OTIF) samt två tillträdde fördraget och införlivade det med svensk rätt genom lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik. Motsvarande civilrättsliga bestämmelser anpassade för inrikes trafik infördes genom järnvägstrafiklagen (1985:192). Det uppstod relativt snart ett behov av en revision av COTIF 1980. Översynen föranleddes av de förändringar som skett på järnvägsområdet, bl.a. en förhållandevis långtgående uppdelning av järnvägsförvaltningar i infrastruktur och transportverksamhet inom dåvarande Europeiska gemenskapen (EG). OTIF beslutade därför om ett ändringsprotokoll till COTIF 1980 (protokollet av om ändring av fördraget om internationell järnvägstrafik av ). Fördraget i dess lydelse enligt ändringsprotokollet på franska och engelska samt i svensk översättning finns i för propositionen relevanta delar i bilaga 1. följande används ”fördraget” eller ”COTIF 1999” som beteckning på fördraget i dess lydelse enligt ändringsprotokollet. Regeringen beslutade att låta en särskild utredare göra en bred av organisationen och lagstiftningen inom järnvägssektorn. överlämnades slutbetänkandet En samlad järnvägslagstiftning (SOU 2004:92). I betänkandet föreslogs att skulle tillträda Vidare föreslogs att den civilrättsliga regleringen av inrikes järnvägstransporter skulle moderniseras i linje med regleringen för Enligt förslaget skulle järnvägstrafik- lagen och lagen om internationell järnvägstrafik upphävas och ersättas av bestämmelser i en ny järnvägslag. Förslaget genomfördes inte, bl.a. eftersom den föreslagna regleringen delvis blev överspelad efter att dåvarande EG antagit och rådets förordning (EG) nr 1371/2007 av om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer (EU:s tågpassagerarförordning). Regeringen beslutade att tillsätta en ny utredning om Utredaren fick i uppdrag att lämna ett underlag för bedöm- ningen av frågan om ett svenskt tillträde till COTIF 1999 och lämna för- slag till ett ställningstagande. Utredningen skulle också föreslå sådana lagändringar som behövs för att fördraget ska kunna tillträdas eller som i övrigt bedöms lämpliga i samband med ett tillträde. en andra del göra en översyn av lagstiftningen om inrikes järnvägs- transporter och föreslå ändringar för att uppnå ett modernt regelverk. Utredningen, som antog namnet , särredo- visade delbetänkandet Tillträde till COTIF 1999 (SOU Utredningens förslag i den delen, som i huvudsak avsåg att 2017/18:62 skulle tillträda COTIF 1999 och att COTIF 1999 skulle inkorpo- reras i en ny lag om internationell järnvägstrafik, har behandlats i propositionen Modernare regler för internationell järnvägstrafik (prop. 2014/15:58). tillträdde COTIF 1999 , då också den i propositionen föreslagna nya lagen (2015:338) om internationell järnvägstrafik trädde i kraft. Utredningens slutbetänkande En modern reglering av järnvägstrans- porter redovisades (SOU 2015:9). Propositionen behandlar förslagen i slutbetänkandet. En sammanfattning av detta finns i bilaga 3. Utredningens lagförslag finns i bilaga 4. Betänkandet har remiss- behandlats och en förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 5. Remissyttrandena finns tillgängliga i lagstiftningsärendet (Ju2015/02409/L3). Dessutom har vissa särskilt berörda remissinstanser (Hovrätten för , , , , , , , , Närings- livets transportråd, , , , lokaltrafik, Svensk försäkring, Svensk kollektivtrafik, Kommuner och Landsting samt ) i samband med en kompletterande remittering fått tillfälle att komma in med synpunkter på förslag i ett utkast till lagrådsremiss vilka behandlas i avsnitt 4.2, 4.3 och 4.7. Även dessa synpunkter finns tillgängliga i (Ju2017/01634/L3). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 6. Lagrådets yttrande finns i bilaga 7. Lagrådet rekommenderar på ett par punkter att ytterligare överväganden görs och förordar i ett avseende en ändring. Regeringen följer Lagrådets förslag. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 4.7. I förhållande till lagrådsremissens lagförslag görs därutöver vissa språkliga och redaktionella ändringar. 4En ny lagstiftning för konkurrenskraftiga järnvägstransporter 4.1En ny järnvägstrafiklag för inrikes och internationella transporter Regeringens förslag: De nuvarande järnvägstrafiklagen och lagen om internationell järnvägstrafik ska ersättas av en ny järnvägstrafiklag. Lagen ska i huvudsak vara tillämplig på sådana avtal om bl.a. person- och godstransporter som regleras i COTIF 1999. Regeringens bedömning: De internationella bestämmelserna om godstransporter bör som utgångspunkt tillämpas även på inrikes gods- transporter. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag och Prop. 2017/18:62 bedömning. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inga invändningar mot det. Trafikanalys avstyrker förslaget med hänvisning till lagstiftningstekniken. Myndigheten är bl.a. kritisk till bruket av hänvisningar till andra rättsakter och att dessa i vissa fall är avfattade på annat språk än svenska. Även Hovrätten för pekar på risker med en lagstiftningsteknik som bygger på hänvisningar. Flera remissinstanser, däribland , och Svensk För- säkring, ser fördelar med en sammanhållen lagstiftning. Skälen för regeringens förslag och bedömning Samhället behöver effektiva järnvägstransporter Regeringens övergripande mål för transportområdet är att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgare och näringsliv i hela landet. Bättre transporter möjliggör större arbetsmarknadsregioner och är centralt för företagens frakt av gods. har varit av stor betydelse för att uppfylla samhällets behov av transporter. Men regeringen vill stärka järnvägens roll ytterligare så att fler person- och godstransporter sker på järnväg i stället för på väg. Det sker bl.a. genom stora satsningar för att förbättra järnvägssystemets kapacitet och robusthet. I arbetet med att stärka järnvägens konkurrenskraft ingår också att förbättra villkoren för trans- porter. Den civilrättsliga lagstiftningen för transporter ska vara modern och motsvara vad som gäller i övriga . Den civilrättsliga regleringen på järnvägsområdet De civilrättsliga bestämmelserna på järnvägsområdet reglerar i huvudsak frågor som har sin grund i den avtalsrelation som uppstår när någon ingår avtal om transport med ett järnvägsföretag. Det kan vara fråga om en person som vill resa eller ett företag som vill få gods transporterat. Till det civilrättsliga området hör bl.a. bestämmelser om ingående och full- görande av transportavtalet, transportörens ansvar för person- eller sak- skada som tillfogas transportkunden och beloppsbegränsningar för trans- portörens ersättningsansvar. Till civilrätten hör också bestämmelser om ansvar om någon annan – som inte har ingått ett avtal om transport – lider skada till följd av järnvägsdrift (utomobligatoriskt ansvar). Det kan t.ex. vara fråga om en vägtrafikant som skadas vid en kollision med ett tåg. Andra frågor – t.ex. krav på järnvägssystem, tillstånd för järnvägs- verksamhet, tilldelning av infrastrukturkapacitet, avgifter och tillsyn – är offentligrättsliga bestämmelser, vilka finns huvudsakligen i järnvägs- lagen (2004:519). Något förenklat finns de civilrättsliga bestämmelserna om inrikes transporter järnvägstrafiklag medan bestämmelser om inter- nationella transporter finns i lagen om internationell järnvägstrafik. Genom sistnämnda lag har COTIF 1999 inkorporerats, vilket innebär att fördragets bestämmelser gäller som svensk lag. I fördraget finns bestäm- melser om passagerartransporter i bihang A () och bestämmelser om godstransporter i bihang B (). Även bestämmelserna i järnvägs- 2017/18:62 trafiklagen bygger till stor del på fördraget om internationell järnvägs- trafik, men det är den tidigare versionen av fördraget, COTIF 1980, som är utgångspunkt för lagen. I den lagen finns också bestämmelser om utomobligatoriskt ansvar för skada till följd av järnvägsdriften. Järnvägs- trafiklagens bestämmelser om ansvar för skada som tillfogas en passa- gerare och utomobligatoriskt ansvar tillämpas även på tunnelbana och spårväg. regleras i princip alla inrikes och internationella passagerartransporter på järnväg genom EU:s tågpassagerarförordning. I fråga om ansvar för skada som tillfogas passagerare innebär förordningen att bestämmelser i tillämpas. Förordningen har fått till följd att bestämmelserna om passagerartransporter i järnvägstrafiklagen och lagen om internationell järnvägstrafik nästan inte alls tillämpas (se vidare nedan). Eftersom EU:s tågpassagerarförordning inte reglerar godstrans- porter och inte heller utomobligatoriskt ansvar, tillämpas nationella bestämmelser i dessa delar. De civilrättsliga bestämmelserna om inrikes trafik är föråldrade Den senaste stora reformeringen av lagstiftningen för järnvägstransporter skedde , då järnvägstrafiklagen och lag om internationell järnvägstrafik kom till. Reformen innebar bl.a. en anpass- ning till det då gällande internationella järnvägsfördraget, COTIF 1980. De båda lagarna utgjorde tillsammans en heltäckande reglering av an- svaret vid både inrikes och internationella transporter. såg förhållandena på järnvägsområdet annorlunda ut än . Det var i princip ett och samma rättssubjekt, vägar, som var innehavare av spåranläggningen och som bedrev trans- portverksamheten. Enligt järnvägstrafiklagen och lag om internationell järnvägstrafik är det ”järnvägen” som är kundens motpart i ett transportavtal och som också ansvarar för skada som till följd av järnvägsdriften tillfogas tredje man. Det fanns även en offentligrättslig skyldighet för järnvägen att ingå avtal om transport med alla som önskade få sådana avtal (befordringsskyldighet), vilken återspeglas i den civilrättsliga lagstiftningen. Förhållandena på järnvägsområdet har därefter successivt förändrats. Redan genom trafikpolitiska beslut delades upp i ett affärsverk (SJ), med ansvar för tågtrafiken, och en förvaltningsmyndighet (), med ansvar för infrastrukturen. Också i övriga skedde en utveckling som innebar att skötseln av infrastrukturen och driften av transportverksamheten delades upp på olika aktörer men också att flera transportföretag bedrev verksamhet på samma spår. Det ledde till ändringar av COTIF 1980 som innebär att transportören – inte infrastrukturförvaltaren – ansvarar i förhållande till transportkunden. Motsvarande ändringar gjordes lag om inter- nationell järnvägstrafik men däremot inte i järnvägstrafiklagen. Genom COTIF 1999 utmönstrades sedan den offentligrättsliga befordrings- skyldigheten vid internationella transporter. Transportörens skyldighet att transportera en resenär eller gods baseras i stället helt och hållet på avtalet mellan transportören och kunden. COTIF 1999 innehåller även reglering av ytterligare avtalsförhållanden utöver avtal om transport av passagerare eller gods. Således finns bestämmelser om avtal om nyttjande av vagnar i internationell järnvägstrafik (bihang D, CUV) och avtal om nyttjande av infrastruktur i internationell trafik (bihang E, CUI). Av stor betydelse för den civilrättsliga lagstiftningen för järnvägs- transporter är också den ovannämnda tågpassagerarförordningen. Huvud- delen av bestämmelserna om passagerartransporter i , i dess lydelse enligt COTIF 1999, har gjorts till del av förordningen. Det gäller bl.a. bestämmelserna om transportavtalet och transportörens ansvar i fall då resenären skadas. Härutöver finns i förordningen andra civilrättsliga be- stämmelser om resenärens rättigheter vid förseningar. Till skillnad från är förordningens tillämpningsområde inte avgränsat till internatio- nella transporter, utan det omfattar i princip alla tågresor på järnvägs- linjer inom EES-området. Den internationella regleringen av passagerar- transporter i tillämpas alltså genom EU:s tågpassagerarförordning också på inrikes transporter. Utrymmet för EU:s medlemsstater att reglera passagerartransporter på järnväg är därmed mycket begränsat.