prop · H50349 · 2017-12-05 00:00:00 — Ett sådant beslut ska rikta sig till den som är ansvarig för det brottsliga yttrandet, dvs. till den som enligt ansvarskedjan i 8 kap. är ansvarig för innehållet i databasen. Domstolen ska i beslutet ange när yttrandet senast ska ha tagits bort. Även om straff för tryckfrihetsbrott inte kan dömas ut på grund av att brottet är preskriberat får domstolen enligt andra stycket besluta att ett brottsligt yttrande ska tas bort ur databasen av den som skulle ha ansvarat för brottet om det inte var preskriberat. Domstolen ska, som ett led i prövningen av om ett yttrande ska tas bort ur databasen, alltså pröva om Prop. 2017/18:49 ett tryckfrihetsbrott föreligger trots att det inte är möjligt att döma någon En förutsättning för att domstolen ska kunna besluta att ett yttrande ska tas bort är att det innehåll som utgör tryckfrihetsbrott kan särskiljas från annat innehåll i databasen. Eftersom innehållet i en databas, till skillnad från en tryckt bok eller teknisk upptagning, inte är fixerat utan lätt kan ändras ställs höga krav på precision i yrkandet om borttagande. För att den som beslutet riktar sig mot ska ha rimliga förutsättningar att rätta sig efter det bör det vidare normalt krävas att det yttrande som har ansetts innefatta tryckfrihetsbrott och som ska tas bort ur databasen citeras i sin helhet i domen. Utgångspunkten är att ett beslut om borttagande ska vara så begränsat som möjligt och endast omfatta det eller de stycken i en text som gör att brott föreligger. fråga om bilder eller ljudfiler som innehåller brott. Till böter eller fängelse i högst döms den som inte följer ett beslut enligt 27 §. Paragrafen, som är ny, innehåller en straffbestämmelse för den som i strid med en domstols beslut enligt 27 § inte tar bort ett yttrande ur en Övervägandena finns i avsnitt 6.2.7. Den som underlåter att följa ett beslut enligt 27 § om att ta bort ett brottsligt yttrande från en sådan databas som omfattas av bilagereglerna i 1 kap. 5 och 6 §§ döms till böter eller fängelse i högst . som genom beslutet har ålagts skyldighet att ta bort ett yttrande omfattas Straffansvar kan inte komma i fråga om denne har gjort vad som rimligen kan krävas av honom eller henne för att innehållet ska Brottet är inte ett tryckfrihetsbrott i den meningen att det innebär ett straffbart missbruk av tryckfriheten. Frågan om ansvar prövas därför inte i ett tryckfrihetsmål med jury. Om riket befinner sig i krig, får rätten i samband med konfiskering av en periodisk skrift meddela förbud mot att ge ut skriften . Ett sådant förbud får meddelas endast vid brott som avses i 10 §, 12– 14 §§, 15 §, om brottet är att anse som grovt, och 17 §. gälla från det att domen i tryckfrihetsmålet har fått I fråga om konfiskering av en periodisk skrift som sprids i strid med ett utgivningsförbud eller uppenbart utgör en fortsättning av en skrift som avses med ett sådant förbud, gäller vad som föreskrivs i lag om förverkande av föremål på grund av brott. I paragrafen regleras bl.a. förutsättningarna för en domstol att meddela s.k. utgivningsförbud för en periodisk skrift om riket befinner sig i krig. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 7 kap. 8 §. 2017/18:49 Ändringarna är endast språkliga och redaktionella. 8 kap. Ansvar för tryckfrihetsbrott Ansvarig för tryckfrihetsbrott i en periodisk skrift är den som var anmäld som utgivare när skriften gavs ut. Om en ställföreträdare har anmälts och inträtt som utgivare, är i stället han eller hon ansvarig. I paragrafen regleras utgivares och ställföreträdares ansvar för tryckfrihetsbrott i en periodisk skrift. Ändringarna är endast språkliga och redaktionella. Utgivaren är ansvarig för tryckfrihetsbrott, trots att en ställföreträdare har inträtt som utgivare, om ställföreträdaren 1.inte längre var behörig när skriften gavs ut eller uppdraget annars upphört, eller 2.var utsedd för skens skull eller uppenbarligen inte hade de befogenheter som anges i 5 kap. 4 §. I paragrafen regleras under vilka förutsättningar utgivaren är ansvarig för en periodisk skrift trots att en ställföreträdare har inträtt som utgivare. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 2 § tredje stycket. Ändringarna är endast språkliga och redaktionella. Skriftens ägare är ansvarig för tryckfrihetsbrott om det inte fanns utgivningsbevis när skriften gavs ut. Om utgivningsbevis fanns, är ägaren ansvarig för tryckfrihetsbrott om 1.det inte fanns någon behörig utgivare när skriften gavs ut, eller 2.utgivaren var utsedd för skens skull eller uppenbarligen inte hade de befogenheter som anges i 5 kap. 4 §. I paragrafen regleras förutsättningarna för att en ägare ska vara ansvarig för tryckfrihetsbrott i en periodisk skrift. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 2 § första och andra styckena. Ändringarna är endast språkliga och redaktionella. Kan det inte visas vem som var ägare till skriften gavs ut, är den som har tryckt skriften ansvarig för tryckfrihetsbrott i stället för ägaren. I paragrafen anges att den som har tryckt den periodiska skriften är ansvarig om det inte kan visas vem som var ägare vid Paragrafen motsvarar hittillsvarande 3 §. Ändringarna är endast språkliga. Om en skrift sprids utan uppgifter om vem som har tryckt skriften och det inte kan klarläggas vem denne är, blir spridaren ansvarig för tryckfrihetsbrott i stället för den som har tryckt skriften. gäller om uppgifterna om vem som har tryckt skriften är felaktiga och spridaren känner till detta och det inte kan klarläggas vem som har I paragrafen regleras spridarens ansvar för en periodisk skrift. motsvarar hittillsvarande 4 §. Ändringarna är endast språkliga. som inte är periodiska Författaren är ansvarig för tryckfrihetsbrott i en tryckt skrift som inte är periodisk, om han eller hon enligt 3 kap. 2 § har uppgetts vara författare Författaren är dock inte ansvarig om skriften har getts ut utan hans eller hennes samtycke. Författaren är inte heller ansvarig om hans eller hennes namn, pseudonym eller signatur har satts ut på skriften mot hans eller hennes vilja. I paragrafen regleras författarens ansvar för tryckfrihetsbrott i en tryckt skrift som inte är periodisk. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 5 §. Ändringarna är endast språkliga och redaktionella. Om en särskild utgivare har uppgetts enligt 3 kap. 2 § för en tryckt skrift som innehåller eller är avsedd att innehålla bidrag av flera författare, är utgivaren ansvarig för tryckfrihetsbrott. Utgivaren är inte ansvarig om författarna till de enskilda bidragen är ansvariga enligt 6 §. För andra tryckta skrifter än de som avses i första stycket är utgivaren ansvarig endast om författaren var avliden när skriften gavs ut. Utgivaren är inte ansvarig om hans eller hennes namn, pseudonym eller signatur har satts ut på skriften mot hans eller hennes vilja. Med utgivare avses i denna paragraf den som har tillhandahållit en skrift för tryckning och utgivning utan att vara författare till skriften. I paragrafen regleras utgivarens ansvar för tryckfrihetsbrott i en tryckt skrift som inte är periodisk. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 6 §. Ändringarna är endast språkliga och redaktionella. Om varken en författare eller en utgivare är ansvarig enligt 6 eller 7 §, är i stället förläggaren ansvarig. Detsamma gäller om författaren eller utgivaren var avliden när skriften gavs ut. Med förläggare avses den som har haft hand om tryckning och utgivning av någon annans skrift. I paragrafen regleras förläggarens ansvar för tryckfrihetsbrott i en tryckt skrift som inte är periodisk. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 7 §. Ändringarna är endast språkliga. Om det inte finns någon förläggare enligt 8 §, är i stället den som har tryckt skriften ansvarig för tryckfrihetsbrott. Detsamma gäller om det inte kan visas vem förläggaren är. I paragrafen regleras tryckarens ansvar för tryckfrihetsbrott i en tryckt skrift som inte är periodisk. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 8 §. Ändringarna är endast språkliga. Det som anges i 5 § om spridarens ansvar för tryckfrihetsbrott tillämpas även på tryckta skrifter som inte är periodiska. I paragrafen regleras spridarens ansvar för tryckfrihetsbrott i en tryckt skrift som inte är periodisk. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 9 §. Ändringarna är endast språkliga. Övergång av ansvar i vissa fall Om den som enligt 2, 3, 6, 7 eller 8 § skulle ha varit ansvarig för tryckfrihetsbrott som ägare, författare, utgivare eller förläggare inte har känd hemvist i och det inte kan klarläggas var han eller hon befinner sig, går ansvaret över på den som skulle ha varit ansvarig efter honom eller henne. Det som anges i första stycket ska inte innebära att ansvaret för tryckfrihetsbrott på den grunden går över på utgivare i annat fall än som avses i 7 § första stycket eller på spridare. I paragrafen regleras övergång av ansvar för tryckfrihetsbrott enligt den s.k. ansvarskedjan. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 10 § första stycket. Ändringarna är endast språkliga och redaktionella. Om det finns en omständighet som enligt lag utesluter straffbarhet för den som skulle ha varit ansvarig för tryckfrihetsbrott enligt 1, 2, 3, 6, 7 eller 8 § som utgivare, ägare, författare eller förläggare, går ansvaret över på den som skulle ha varit ansvarig efter honom eller henne. Detta gäller endast om den som blir ansvarig har haft eller borde ha haft kännedom om den aktuella omständigheten. I paragrafen, som har utformats enligt Lagrådets förslag, finns kompletterande bestämmelser om övergång av ansvar för tryckfrihetsbrott enligt den s.k. ansvarskedjan. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 10 § andra stycket. Ändringarna är endast språkliga. Om den som är tilltalad för tryckfrihetsbrott vill åberopa en omständighet som enligt detta kapitel medför att han eller hon inte ska vara ansvarig, ska denna omständighet åberopas före huvudförhandlingen. Annars får domstolen inte ta hänsyn till omständigheten. Enligt paragrafen ska en invändning om att den som är tilltalad för tryckfrihetsbrott inte ska vara ansvarig åberopas före huvudförhandlingen. Annars får domstolen inte ta hänsyn till den. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 11 §. Angivelsen av de omständigheter som ska åberopas före huvudför- handlingen ändras från att avse omständighet som enligt kapitlet skulle medföra att annan än den tilltalade hade att svara, till att avse omständig- het som enligt kapitlet medför att den tilltalade inte ska vara ansvarig. Med anledning av Lagrådets önskemål om att skälen bakom denna ändring bör utvecklas vill regeringen framhålla att den föreslagna lydel- sen bättre än den tidigare ger uttryck för vilka omständigheter som ska åberopas före huvudförhandlingen. Paragrafens utformning svarar också mot lydelsen i motsvarande bestämmelse i yttrandefrihetsgrundlagen, se hittillsvarande 6 kap. 3 § YGL och det förslag som lämnas i 6 kap. 8 § YGL. Någon ändring i sak är inte avsedd. Även övriga ändringar i paragrafen är endast språkliga. Den som är ansvarig för tryckfrihetsbrott enligt detta kapitel ska anses ha haft kännedom om innehållet i skriften och medgett utgivning av den. I paragrafen finns den s.k. uppsåtspresumtionen. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 12 §. Tillägget av orden och medgett utgivning av den utgör en anpassning till motsvarande bestämmelse i yttrandefrihetsgrundlagen (se 6 kap. 7 § YGL). Någon ändring i sak är inte avsedd. 2017/18:49 9 kap. Justitiekanslern ska vaka över att de gränser för tryckfriheten som anges i denna grundlag inte överskrids. I paragrafen pekas Justitiekanslern gränserna för tryckfriheten enligt skrids. Ändringarna är endast språkliga. ut som den som ska vaka över att tryckfrihetsförordningen inte över- Justitiekanslern är ensam åklagare i mål om tryckfrihetsbrott. Ingen annan än Justitiekanslern får inleda förundersökning om ett sådant brott. Endast Justitiekanslern och rätten får besluta om tvångsmedel med anledning av misstanke om tryckfrihetsbrott, om inte något annat anges i denna grundlag. I paragrafen, som har utformats enligt Lagrådets förslag, regleras Justitiekanslerns roll som ensam åklagare i mål om tryckfrihetsbrott. Innehållet i andra och tredje styckena flyttas till 4 respektive 3 §. Övriga ändringar är endast språkliga och redaktionella. Justitiekanslern är ensam åklagare även i mål som avser meddelar- och anskaffarbrott enligt 7 kap. 22 och 23 §§. Detta gäller under förutsättning att det är fråga om ett tryckfrihetsmål enligt 12 kap. 1 §. Justitiekanslern är ensam åklagare även i mål som i övrigt avser brott mot bestämmelser i denna grundlag. I lag får det meddelas föreskrifter om befogenhet för ombudsmän att vara åklagare i mål som avses i denna paragraf. I paragrafen regleras Justitiekanslerns roll som ensam åklagare i tryckfrihetsmål som avser meddelar- och anskaffarbrott samt i mål som i övrigt avser brott mot bestämmelser i tryckfrihetsförordningen. Det anges också att det i lag får meddelas föreskrifter om att även ombudsmän får vara åklagare i sådana mål. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 2 § tredje stycket. Ändringarna är endast språkliga och redaktionella. Regeringens anmälan och medgivande till åtal Regeringen får till Justitiekanslern anmäla en skrift till åtal för tryckfrihetsbrott. I lag får det meddelas föreskrifter om att allmänt åtal för ett tryckfrihetsbrott kräver regeringens medgivande. I paragrafen anges bl.a. att det i lag får meddelas föreskrifter om att Prop. 2017/18:49 regeringens medgivande krävs för att väcka allmänt åtal för ett Paragrafen motsvarar hittillsvarande 2 § andra stycket. Ändringarna är endast språkliga och redaktionella. Preskription vid allmänt åtal Allmänt åtal för tryckfrihetsbrott ska väckas från det att skriften gavs ut, om åtalet avser en periodisk skrift för vilken utgivningsbevis gällde vid utgivningen. För andra skrifter ska allmänt åtal väckas från utgivningen. Annars får allmänt åtal inte väckas (preskription). Om allmänt åtal har väckts inom den tid som anges i första stycket, får nytt åtal väckas även efter den tiden mot någon annan som är ansvarig för brottet. Vad som föreskrivs i lag om den tid inom vilken brott ska beivras för att påföljd för brott inte ska anses falla bort, gäller även för tryckfrihetsbrott. I paragrafen finns bestämmelser om preskription vid allmänt åtal. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 3 §. Ordet preskription läggs i förtydligande syfte till i lagtexten. Även övriga ändringar är endast språkliga och redaktionella. Vid tillämpning av 5 § ska utgivning enligt 1 kap. 5 eller 6 § anses ha skett när programmet sändes eller började tillhandahållas på det sätt som avses i 1 kap. 4 § yttrandefrihetsgrundlagen eller den tekniska upptagningen lämnades ut för spridning. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om när utgivning av ett program respektive en teknisk upptagning ska anses ha skett när bilagereglerna i 1 kap. 5 respektive 6 § är tillämpliga. Övervägandena finns i avsnitt 6.2.5. Om reglerna om bilagor i form av program eller tekniska upptagningar i 1 kap. 5 och 6 §§ är tillämpliga ska utgivning av bilagan anses ha ägt rum när programmet sändes eller började tillhandahållas på det sätt som avses i databasregeln i 1 kap. 4 § YGL eller när upptagningen lämnades ut för spridning. Det är alltså denna tidpunkt som bildar utgångspunkt för beräkning av preskriptionstiden enligt 5 §. Angivelse och enskilt åtal Vad som föreskrivs i lag om målsägandens rätt att ange brott till åtal eller att själv väcka åtal gäller även för tryckfrihetsbrott. I paragrafen anges att bestämmelser i vanlig lag om målsägandens rätt att ange brott eller att själv väcka åtal gäller även för tryckfrihetsbrott. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 4 §. 2017/18:49 Ändringarna är endast språkliga. Konfiskering och borttagande utan åtal Finns det ingen ansvarig för ett tryckfrihetsbrott enligt 8 kap., får Justitiekanslern eller målsäganden i stället för att väcka åtal ansöka om att skriften ska konfiskeras. Detsamma gäller om den som är ansvarig för brott inte kan delges stämning i . Paragrafen innehåller en möjlighet för Justitiekanslern eller målsäganden att ansöka om konfiskering av en skrift inte finns någon ansvarig för tryckfrihetsbrott eller om den ansvarige inte kan delges stämning i . Paragrafen motsvarar hittillsvarande 5 §. I första meningen ändras åklagaren till Justitiekanslern. i sak är inte avsedd. Övriga ändringar är endast språkliga. Om ett sådant tillhandahållande ur en databas som avses i 1 kap. 5 eller 6 § innefattar tryckfrihetsbrott, och det inte finns någon som enligt 8 kap. är ansvarig för brottet, får Justitiekanslern eller målsäganden i stället för att väcka åtal ansöka om att domstolen ska besluta att det brottsliga yttrandet ska tas bort ur databasen som domstolen Detsamma gäller om den som är ansvarig för brott inte kan delges stämning i . En ansökan om att domstolen ska besluta att ett yttrande som utgör tryckfrihetsbrott ska tas bort får också göras av Justitiekanslern eller målsäganden om den som genom ett beslut enligt 7 kap. 27 § har förelagts att ta bort yttrandet inte kan följa föreläggandet. En ansökan som avses i första och andra styckena kan göras trots att brottet är preskriberat. I paragrafen, som är ny och som har utformats i linje med Lagrådets synpunkter, regleras en möjlighet för Justitiekanslern eller en målsägande att i ett särskilt domstolsförfarande ansöka om borttagande av yttranden som utgör tryckfrihetsbrott i sådana databaser som omfattas av bilagereglerna i 1 kap. 5 och 6 §§. Övervägandena finns i avsnitt 6.2.6. Enligt första stycket får Justitiekanslern eller en målsägande under vissa förutsättningar, i stället för att väcka åtal, ansöka om att en domstol ska besluta att ett yttrande som innefattar tryckfrihetsbrott ska tas bort ur en sådan databas som omfattas av bilagereglerna i 1 kap. 5 eller 6 §. första meningen följer att en sådan ansökan kan göras om det inte finns någon som enligt ansvarskedjan i 8 kap. ansvarar för brottet. meningen kan en ansökan också göras om den som ansvarar inte kan delges stämning i . Enligt andra stycket får Justitiekanslern eller en målsägande även ansöka om att domstolen ska besluta att ett sådant brottsligt yttrande ska tas bort om den som genom ett beslut enligt 7 kap. 27 § har förelagts att ta bort yttrandet inte kan följa föreläggandet. I dessa fall har målsäganden eller Justitiekanslern att visa att den som föreläggandet har Prop. 2017/18:49 riktats emot har gjort vad som rimligen kan krävas av honom eller henne för att innehållet ska tas bort (jfr författningskommentaren till 7 kap. 28 §). Av tredje stycket följer att möjligheten att ansöka om borttagande gäller även om brottet är preskriberat. Paragrafen reglerar, liksom 8 § om konfiskering, ett s.k. objektivt förfarande. Det innebär att en prövning ska göras av om yttrandet objektivt sett är brottsligt utan att någon ställs till ansvar för detta. Finner domstolen att yttrandet är brottsligt får den besluta att yttrandet ska tas bort ur databasen. Ett beslut om borttagande ska riktas endast mot den som har möjlighet att ta bort det brottsliga yttrandet ur databasen. Detta torde normalt sett vara innehavaren av databasen. Mål enligt denna paragraf är tryckfrihetsmål och handläggs enligt de särskilda regler som gäller för rättegången i sådana mål (se 12 kap. 1 §). Av 12 kap. 25 § följer dock att frågan om brott föreligger inte ska prövas på nytt om denna fråga har prövats i ett tryckfrihetsmål om ansvar för brott. Den situationen uppkommer t.ex. vid prövning enligt paragrafens andra stycke. Till böter eller fängelse i högst döms den som inte följer ett beslut enligt 9 §. Paragrafen, som är ny, innehåller en straffbestämmelse för den som i strid med en domstols beslut enligt 9 § inte tar bort ett yttrande ur en databas. Övervägandena finns i avsnitt 6.2.7. Den som underlåter att följa ett beslut enligt 9 § om att ta bort ett brottsligt yttrande från en sådan databas som omfattas av bilagereglerna i 1 kap. 5 eller 6 § döms till böter eller fängelse i högst . Endast den som genom beslutet har ålagts skyldighet att ta bort ett yttrande omfattas av straffansvaret. Brottet är inte ett tryckfrihetsbrott i den meningen att det innebär ett straffbart missbruk av tryckfriheten. Frågan om ansvar prövas därför inte i ett tryckfrihetsmål med jury. Beslag inför konfiskering och åtal Om det finns anledning att konfiskera en tryckt skrift på grund av tryckfrihetsbrott, får skriften tas beslag i avvaktan på beslut om konfiskering. I paragrafen regleras att en tryckt skrift får tas i beslag i avvaktan på ett beslut om konfiskering. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 10 kap. 1 § första stycket. Ändringarna är endast språkliga. Innan åtal för tryckfrihetsbrott har väckts eller ansökan gjorts hos rätten om att skriften ska konfiskeras, får beslut om beslag meddelas av Justitiekanslern. En förutsättning är att brottet hör under allmänt åtal. I lag får det meddelas föreskrifter om att även allmän åklagare får besluta om beslag. Paragrafen reglerar bl.a. Justitiekanslerns befogenhet att besluta om beslag. Bestämmelsen motsvarar hittillsvarande 10 kap. 2 §. Regleringen om utgivningsförbud flyttas till 13 §. I andra stycket tas anmärkningen om att föreskrifter om allmän åklagares möjlighet att besluta om beslag inom den allmänna åklagarens verksamhetsområde bort. Någon ändring i sak är inte avsedd. Även övriga ändringar är endast språkliga och redaktionella. Om ett beslag har verkställts utan rättens beslut, får den som drabbas begära att rätten prövar beslaget. Om allmän åklagare har beslutat om beslag, ska beslutet skyndsamt anmälas till Justitiekanslern, som genast ska pröva om beslaget ska bestå. I paragrafen regleras bl.a. rätt till domstolsprövning av beslag som verkställts utan rättens beslut. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 10 kap. 3 §. Ändringarna är endast språkliga. När Justitiekanslern har beslutat om beslag eller fastställt ett beslag enligt 3 § andra stycket, ska åtal väckas eller ansökan om konfiskering göras efter Justitiekanslerns beslut. Annars upphör beslaget. I paragrafen regleras tidsfrister för åtal eller ansökan om konfiskering när Justitiekanslern har beslutat om eller fastställt ett beslag. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 10 kap. 4 §. Regleringen om utgivningsförbud flyttas till 13 §. Övriga ändringar är endast språkliga och redaktionella. Beslag efter åtal eller ansökan om konfiskering Om det har väckts åtal för tryckfrihetsbrott eller gjorts en ansökan om konfiskering av en skrift, får rätten besluta om beslag och häva beslag som har meddelats. I paragrafen regleras domstols rätt att besluta om beslag och hävande av Prop. 2017/18:49 beslag sedan åtal har väckts eller en ansökan om konfiskering gjorts. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 10 kap. 5 § första stycket. Regleringen om utgivningsförbud flyttas till 13 §. Prövning av beslag när ett mål avgörs När ett mål avgörs, prövar rätten om tidigare beslag ska bestå. Om målet avvisas på den grunden att rätten inte är behörig och det kan antas att talan om konfiskering kommer att föras i ett annat mål, får rätten bestämma att ett beslag ska bestå . talan upphör beslaget. Andra stycket tillämpas också när rätten av något annat skäl skiljer målet från sig utan att pröva om en skrift är brottslig. Paragrafen innehåller bl.a. bestämmelser om domstols prövning av beslag i samband med att domstolen skiljer målet från sig. motsvarar hittillsvarande 10 kap. 5 § andra stycket. Uttrycket förordnande ändras till beslag. Någon ändring i sak är inte Även övriga ändringar är endast språkliga och redaktionella. Uppgifter i beslut om beslag Beslut om beslag ska innehålla uppgifter om det eller de avsnitt i den tryckta skriften som har gett anledning till beslaget och ska avse endast band, delar, nummer eller häften där ett sådant avsnitt förekommer. I paragrafen regleras vilka uppgifter ett beslut om beslag ska innehålla. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 10 kap. 6 §. Ändringarna är endast språkliga. Polisen ska genast verkställa ett beslut om beslag.