prop · H403101 · 2017-04-18 00:00:00 — Utöver redan utfärdade garantier finns det utfästelser om nya garantier på 64 miljarder De redovisade utfästelserna omfattar såväl bundna som obundna utfästelser.2 2 Bundna utfästelser är utfästelser för vilka ett reservationslöst avtal anmälts mellan externa parter, men där inget garantiavtal utfärdats mellan regeringen eller myndigheten och garantitagaren. Obundna utfästelser uppstår när beslut om utfästelse fattats av regeringen eller myndigheten. Dock har för en obunden utfästelse inget underliggande avtal anmälts mellan externa parter och inget garantiavtal har heller utfärdats av regeringen eller myndigheten. Dessa består i huvudsak av exportkredit- garantier. I tabell 5.1 visas en sammanställning av de garantier och utfästelser som regeringen och myndigheterna ställt ut. Garantierna motsvarar med vissa justeringar de garantiförbindelser som redovisas i not 54 till balansräkningen. Garantierna hanteras av fyra myndigheter: , (), samt Styrelsen för inter- nationellt utvecklingssamarbete (Sida). Garanti- kapital till internationella finansiella institutioner hanteras av men redovisas av . Garantikapitalet till Eurofima redovisas av . Diagram 5.1 Garantiåtagenden –2016 I tabell 5.2 finns en sammanställning av beslutade garantiramar respektive utfärdade garantier per myndighet. För EKN ingår utöver garantier även bundna och hälften av de obundna utfästelserna. Även i Sidas åtagande ingår utfästelser. Skillnaderna i total- belopp mellan tabell 5.1 och 5.2 förklaras främst av att garantikapital, grundfondsförbindelser och S k r . 2 01 6 / 1 7: 1 0 1 affärsverkens garantier ingår i tabell 5.1, men inte i tabell 5.2. Till följd av finanskrisen, med start , beviljades både nya och utökade garantiramar. Regeringen beslutade om en ram på 1 500 mil- jarder kronor för garantiprogrammet till banker m.fl., som tillkom med stöd av lagen (2008:814) om statligt stöd till kreditinstitut. Garanti- programmet avvecklades i och med att sista lånet förföll till betalning. Både lagen (2008:814) om statligt stöd till kreditinstitut och förordningen (2008:819) om statliga garantier till banker m.fl. upphävdes . I det fall en allvarlig störning i det finansiella systemet uppstår har en ny lag trätt i kraft, lagen (2015:1017) om förebyggande statligt stöd till kreditinstitut, vilken ersätter den tidigare stödlagen. har dessutom, inom ramen för sitt uppdrag som resolutions- myndighet, bemyndigats att vid behov ställa ut garantier för sådana nya skuldinstrument som företaget i resolution ger ut. För övriga garantigivning finns ramar för enskilda projekt och några mindre program. har beslutat om en ram på från för EKN:s garantigivning gällande exportkredit- garantier, mot tidigare . Det finns dessutom en särskild ram på 10 milj- arder kronor för EKN:s investeringsgarantier. Den totala ramen för Sidas garantiåtaganden uppgår till . får ställa ut kreditgarantier för ny- och ombyggnad av bostäder till ett belopp om högst inklusive tidigare gjorda åtaganden. För övriga verksam- hetsgrenar finns ramar på lägre belopp. S k r . 2 01 6 / 1 7: 1 0 1 Tabell 5.2 Garantiramar och utfärdade garantier Garantier till insättare i utländska instituts filialer i Garantier till kreditinstitut, Stabilitetsfonden4 Garantier till företag i resolution, Resolutionsreserven5 Kreditgarantier till Konsortiets upplåning Nordiska investeringsbanken, garantier för Nordiska investeringsbanken, garantier för Kreditgaranti till European Spallation Source (ESS) 2, 16, Kreditgarantier för lån till mjölkproducerande företag Exportkreditgarantier (garantier och utfästelser)6 Kreditgarantier för ny- och ombyggnad av bostäder8 1Åtagandet för insättningsgarantin 2016 redovisas till beräknat värde per . Värdet har med anledning av detta justerats till verkligt värde per . 2Garantin innebär endast en möjlighet att skydda dessa filialer och den är en följd av finanskrisen. 3För investerarskyddet kan storleken på statens åtagande inte anges. 4 får enligt lagen (2015:1017) om förebyggande statligt stöd till kreditinstitut ställa ut garantier för kred itinstitut. 5Riksgäldskontoret får enligt lagen (2015:1016) om resolution ställa ut garantier för finansiering av vissa tillgångar, förpliktelser och lån . 6I beloppen 238 482 och ingår garantier, samtliga bundna utfästelser och hälften av de obundna utfästelserna, vilket förklarar skilln aden mot tabell 5.1. 7I engagemangen för Sida ingår utfästelser. 8Avser såväl garantier för färdigställda fastigheter som för fastigheter . Anm.: Kreditgarantiåtagandet till Eurofima () ingår inte i tabell 5.2. Anm.: Skillnaderna i totalbelopp mellan tabellerna 5.1 och 5.2 förklaras främst av att garantikapital, grundfondsförbindelser och affärsverkens garantier ingår i tabell 5.1 men inte i tabell 5.2. I följande avsnitt presenteras de olika garanti- typerna. Som tidigare nämnts hanteras de flesta garantier inom garantimodellen. Flera av de beloppsmässigt största garantierna, exempelvis insättningsgarantin, hanteras dock utanför garantimodellen. Syftet med insättningsgarantin är att bidra till stabilitet i det finansiella systemet genom ett starkt konsumentskydd för allmänhetens insättningar. Garantin infördes i och baseras på ett EU-direktiv. Motsvarande garanti finns i övriga EU-länder och även i ett flertal länder utanför EU. Garantin träder i kraft när ett institut går i konkurs eller efter ett beslut av . Garantin gäller också om staten hanterar ett institut genom resolution. infördes nya gemensamma EU- regler för insättningsgarantin i svensk lag, vilket bl.a. innebär att ersättningen ska göras tillgänglig för insättare mot tidigare . Den svenska insätt- ningsgarantin ersätter per insättare och institut. Ett högre ersättnings- belopp (max ) kan erhållas för insättningar som har gjorts och som är kopplade till vissa livshändelser, t.ex. försäljning av bostad. Regeringen har också möjlighet att ställa ut garantier för att insättare i ett utländskt instituts filial i ska få ersättning motsvarande vad som skulle ha betalats ut i institutets hemland. Detta kan bli aktuellt om det finns risk att garantiåtagandet inte kan uppfyllas inom det utländska systemet och att det bedöms medföra störningar i det svenska finansiella systemet. De garanterade insättningarna värderades till per . 3Värderingen baserades på oreviderade inrapporterade uppgifter per den från berörda institut avseende rapporteringskrav enligt 3 kapitlet RGKFS 2016:2. Institut som utgjorde av de garante- rade insättningarna har rapporterat in uppgifterna vid rapporterings- tillfället. De inrapporterade garanterade insättningarna för dessa institut ökade med i snitt jämfört med reviderade uppgifter per . Samma ökning beräknades för återstående institut. S k r . 2 01 6 / 1 7: 1 0 1 som omfattas av insättningsgarantin betalar en avgift till staten. Det inträffade inte några händelser som utlöste insättningsgarantin. Då garantin regleras i särskild ordning utanför garantimodellen, finns det ingen värdering av statens förväntade kostnad för insättnings- garantin. När en kund anlitar ett , försäljning eller deponering av värdepapper är institutet skyldigt att hålla kundens värde- papper skilda från sina egna. Om institutet trots det inte kan lämna ut kundens egendom vid en konkurs, t.ex. därför att det efter konkursen inte går att klargöra vad som är kundens respektive institutets tillgångar, har kunden rätt till ersättning. Ett ersättningsfall förutsätter därmed en konkurs i kombination med grovt slarv eller brottslig handling hos institutet. Ersättnings- beloppet är maximalt per kund och institut. För investerarskyddet betalar de institut som omfattas av skyddet en årlig administrativ avgift. Vid ersättningsfall tar staten ut avgifter från de kvarvarande instituten, som täcker de fulla kostnaderna för skadefallet. Det innebär att staten i princip inte bär någon kreditrisk till följd av investerarskyddet. Det inträffade inte några ersättningsfall . Den vanligaste formen av enskilda garanti- åtaganden är kreditgarantier. Dessa innebär att staten tar på sig hela eller delar av kreditrisken vid bankers upplåning eller för finansiering av exportaffärer, infrastruktur, bostäder etc., men överlåter själva kreditgivningen till andra lån- givare. EKN har i uppdrag att främja svensk export genom att erbjuda konkurrenskraftiga export- kreditgarantier och investeringsgarantier. Det har varit fortsatt hög efterfrågan på exportkreditgarantier, vilken efter finanskrisen minskat betydligt till följd av att företagen fått S k r . 2 01 6 / 1 7: 1 0 1 större tillgång till lån i banker och på obligationsmarknaderna. Årets garantigivning berodde till stor del på hög efterfrågan på svensk export gällande både tillväxtländer och högin- komstländer. EKN:s satsningar på garantier för små och medelstora företag har även resulterat i en ökning av antalet garanterade affärer medan garantivolymen var oförändrad. utfärdade EKN nya utfästelser för och garantier för . Utfästelserna minskade med jämfört med och garantigivningen minskade med . Engagemang i form av exportgarantier och tillhörande utfästelser, bundna såväl som obundna, uppgick till fördelade på 142 länder. Till följd av förra garantigivning avseende Gripen har EKN störst exponering mot , följt av . Den tidigare stora exponeringen mot svenska företag, vilken uppstod under finanskrisen då EKN tillfälligt erbjöd rörelsekreditgarantier till stora företag, har minskat betydligt och detta åtagande kommer att vara avvecklat . Trots en normalisering av de finansiella marknaderna och goda finansieringsmöjligheter ökade efterfrågan på garantier till höginkomst- länder inom () med och uppgick till 2016. Dessa länder stod för av nya garantier. Ökningen förklaras främst av två stora telekom- affärer, en i och en i . Utbetalningarna för infriade åtaganden ökade till , jämfört med 2015. Årets ökade utbetalningar om beror till största del på stora utbetalningar avseende affärer inom kraftbranschen. EKN har tjänat in som redovisats mot inkomsttitel och avsåg från de rörelsekrediter som ställdes ut till stora företag under finanskrisen samt över förväntansriktiga . En u-kreditgaranti är en exportkredit som staten garanterar och subventionerar genom Sida. Garantierna ställdes, fram till och med , ut till projekt som Sida bedömt kommer att få betydande utvecklingseffekter i berörda länder och som inte kan bära kostnaderna för en normal finansiering på kommersiella villkor. EKN administrerar såväl u-kreditgarantierna som de fristående garantierna på uppdrag av Sida. Sidas totala engagemang av u-kreditgarantier uppgick till . Inga nya utfästelser för u-kreditgarantier utfärdas. Sida ska i stället kombinera utveckl- ingslån med garantier i enlighet med för- ordningen (2009:320) om finansiering av ut- vecklingslån och garantier för utvecklings- samarbete. Sida har rätt att besluta om finansiering med utvecklingslån och garantier (lånebistånd). Sida ställer ut fristående garantier för risker i samband med transaktioner på marknaden. Vid utgången av uppgick Sidas engage- mang för fristående garantier till totalt 3,9 milj- arder kronor. Finansieringen av sker genom att Konsortiet emitterar obligationer på kreditmarknaden. Svenska staten genom och danska staten genom garanterar solidariskt denna upplåning, som uppgick till jämfört med 2015. De statliga garantierna blev 2014 föremål för en granskning av den europeiska kommissionen, vars syfte var att bedöma huruvida garantierna stod i överensstämmelse med EU:s statsstöds- regler. Kommissionen fastslog att de statliga garantierna var nödvändiga för att kunna genom- föra det för europasamarbetet prioriterade broprojektet. Enligt och ska garantier utställda notifieras hos kommissionen. Kommissionens beslut över- klagades till . Bostadskreditgarantier beviljas för såväl lån som för lån till färdigställda fastigheter. Garantier lämnas till kreditinstitut som har ramavtal med . tillhandahåller även förvärvsgarantier, vilka är till för grupper som har svårt att få tillgång till finansiering för förvärv av bostad. Den totala garantistocken omfattade drygt 560 garantier och uppgick till , vilket kan jämföras med 2015. De internationella åtagandena på 2016 gäller främst garantier för utlåning från Nordiska investeringsbanken (NIB) till enskilda projekt i flera länder. Detta görs genom NIB:s projektinvesteringslån och miljöinve- steringslån. risk i garanti- åtagandet för NIB:s projektinvesteringslån har successivt minskat till följd av att NIB vid ett antal tillfällen avsatt medel i en kreditriskfond, vilken tas i anspråk innan garantin kan åberopas. ingick ett garantiåtagande om för överbryggningslån till European Spallation Source från NIB, AB () samt Europeiska investeringsbanken. European Spallation Source hade per inte nyttjat denna lånefacilitet. Staten har tidigare haft garantiprogram för att främja sysselsättningen inom lantbruk, glesbygd och rennäring men programmen är stängda för ny garantigivning. Det finns fortfarande kvar ett antal kreditgarantier inom dessa program på relativt små belopp. Garantier om tillförsel av kapital Garantier kan ställas ut där staten åtar sig att under vissa omständigheter tillskjuta kapital till ett företag. En sådan garanti är en relation mellan två parter: företaget och staten som utfärdare av garantin. Garantin skyddar i praktiken tredje part, dvs. företagets långivare, kunder och andra intressenter. En kapitaltäckningsgaranti innebär att staten åtar sig att ovillkorligen tillskjuta kapital till ett bolag i ett utsatt läge. Eftersom det inte går att ange en gräns för hur stort kapitalbehov som kan uppstå i ett bolag är dessa garantier obegränsade i belopp. är de även obegränsade . Det gör att de är svåra att prissätta på ett tillförlitligt sätt. S k r . 2 01 6 / 1 7: 1 0 1 De kapitaltäckningsgarantier som finns kvar är till två statliga bolag inom infrastruktur- området: och . , som redovisar kapitaltäcknings- garantierna som ansvarsförbindelser, har åsatt ett värde om . En grundfondsförbindelse liknar en kapital- täckningsgaranti, men åtagandet är begränsat i belopp och oftast även . har sådana åtaganden om tillsammans 405 mil- joner kronor till och Fonden för den mindre skeppsfarten. har medlemsåtaganden i elva inter- nationella finansiella institutioner.4 Medlems- åtagandet består av inbetalt kapital och garanti- kapital. Garantikapitalet innebär att svenska staten, precis som de övriga medlemsländerna, förbinder sig att under vissa omständigheter tillskjuta ett bestämt kapitalbelopp till instituten, utöver det kapital som direkt betalat in. I det fall en internationell finansiell institution skulle vara i behov av ytterligare kapital är det brukligt att medlemsstaterna utökar andelen inbetalt kapital i stället för att infria garanti- kapitalet. blev formellt medlem i den nyinrättade internationella finansiella institutionen banken för infrastrukturinvesteringar (AIIB). Det totala åtagandet för garantikapitalen uppgick till vid utgången av 2016. har beslutat att ingen garantiavgift ska utgå för garantikapitalet, vilket innebär att garantierna är undantagna från garantimodellen. 4Europeiska investeringsbanken, Nordiska investeringsbanken, Afrikanska , Asiatiska , Asiatiska banken för infrastrukturinvesteringar, Interamerikanska utvecklings- banken, Europeiska , utvecklingsbank, Eurofima samt Världsbanksgruppen (och ). S k r . 2 01 6 / 1 7: 1 0 1 ombildades ett antal statliga myndigheter till bolag. Ansvaret för att betala den avtalspension som de anställda arbetat upp övertogs av de nybildade bolagen. Rege- ringen beslutade att staten genom Riksgälds- kontoret skulle garantera dessa pensions- åtaganden och betala om bolagen inte skulle ha möjlighet att fullgöra sina åtaganden. Merparten av pensionsåtagandena är för- säkrade hos Försäkringsbolaget garanti (PRI). För dessa åtaganden har Riks- gäldskontoret ställt ut en s.k. efterborgen. Det innebär att infrianden sker endast om varken bolaget eller PRI kan betala ut pensionen. Det största pensionsåtagandet ligger i de bolag som var en del av . Det finns också åtaganden till individer som var anställda i bland andra och innan de bolagiserades. Pensionsåtagandena uppgår till . Av dessa var försäkrade hos PRI. 5.1.3Förväntade förluster i statens samlade garantiportfölj De ansvariga myndigheterna värderar löpande de förväntade förlusterna, vilka utgör ett mått på den kostnad som följer med kreditrisken i de garantiåtaganden som hanteras enligt garanti- modellen. Myndigheterna gör avsättningar för de förväntade förlusterna på skuldsidan i sina balansräkningar. Insättningsgarantin och investerarskyddet regleras inte av budgetlagen utan i särskild lagstiftning. Det görs därför varken någon värdering av eller avsättning för den förväntade förlusten. I tabell 5.3 redovisas avsättningar för för- väntade förluster för de garantier som hanteras enligt den statliga garantimodellen. I tabellen framgår också hur avsättningarna står i relation till respektive ansvarig myndighets totala åtaganden. De totala avsättningarna för förväntade för- luster, i den del av statens garantiportfölj som värderas enligt garantimodellen, ökade från 2015 till 2016. EKN:s avsättningar ökade medan , och avsättningar minskade. Förutom att avsättningar påverkas av nivån på åtagandena och kreditrisken påverkas avsättningsbehovet även av exempelvis ränte- och valutakursförändringar. Den grupp av garantier som har störst avsättning i förhållande till sitt åtagande är EKN:s garantier. har risken för ytterligare stora skadeut- betalningar i EKN:s problemärenden ökat kraftigt. Tabell 5.3 Avsättningar för förväntade garantiförluster (exklusive insättningsgarantin, investerarskyddet, garantier till banker m.fl. och garantikapital) Miljoner kronor Avsättning för förväntad förlust Avsättning i relation till engagemang 1I engagemang ingår inte insättningsgarantin och investerarskyddet, garantier till banker m.fl., garantikapital eller andra åtaganden där av - sättningar inte görs för förväntade förluster. 2 EKN återförsäkrar en del av sitt engagemang. Genom återförsäkringar har EKN reducerat avsättningar för förväntade garantiförl uster med från Differensen mellan de i tabell 5.1 redovisade (Brutto 1) och ovanstående garantiengagemang (Brutto 2) utgörs av förfallna belopp som kan antas vara betalade. Av sättningsbehovet räknas på brutto 2. 3 I engagemangen för Sida ingår inte utfästelser. Redovisning av åtaganden utanför garantimodellen De garantiåtaganden som inte har prissatts enligt garantimodellen, och för vilka det därmed inte gjorts några avsättningar för förväntade för- luster, redovisas som ansvarsförbindelser. Detta gäller för insättningsgarantin, investerarskyddet och garantikapital till internationella finansiella institutioner där eventuella infrianden för de senare belastar anslag. Dessa ansvarsförbindelser redovisas i huvudsak under not 54 i avsnitt 3, men i viss mån även under not 55. Garantiverksamheten finansieras i normalfallet av avgifter som betalas av garantitagarna. I vissa fall täcks avgiften dock av anvisade anslag. Avgiften ska motsvara statens förväntade kostnad för åtagandet. Avgifter för förväntade förluster placeras på räntebärande konton i , på bankkonton eller i värdepapper som reserv för framtida infrianden och redovisas som en tillgång i myndigheternas balansräkningar. Staten har även tillgångar i form av regressfordringar från tidigare infriade garantier. Värdepappersinnehav och långfristiga placeringar De avgifter som debiteras för insättningsgarantin placeras i statsobligationer som förvaltas av Kammarkollegiet på uppdrag av Riksgälds- kontoret. Kammarkollegiet placerar inkom- mande avgifter i statsobligationer som har en löptid alternativt i de statsobligationer som har längst löptid. Placeringarna utgör den s.k. insättnings- garantifonden, vilken har ett marknadsvärde inklusive konton, repor och upplupen ränta om vid utgången av 2016. För att höja avkastningen på portföljen får Kammarkollegiet bedriva repo- verksamhet med portföljens värdepapper. Det innebär att värdepapper lånas ut och likviden placeras i omvända repor på motsvarande löptid i S k r . 2 01 6 / 1 7: 1 0 1 statsskuldväxlar, statsobligationer och reala statsobligationer. EKN och Sida placerar avgiftsmedel i utländsk valuta från exportkreditgarantier och u-kredit- garantier på valutakonton samt i obligationer. En stor del av avgifterna i garantiverksamheten redovisas på räntebärande konton i Riksgälds- kontoret. Även återvinningar från tidigare in- frianden tillförs kontona. Från de räntebärande kontona i hämtas medel för infrianden. En obegränsad kredit är kopplad till kontona. Behållningen på dessa konton konsolideras med statens övriga finanser. Influtna avgifter reducerar statens upplåningsbehov, vilket minskar statsskulden. Kontobehållningarna i är således inte fonder med likvida medel för eventuella infrianden. Ett infriande belastar kontona, men det är enbart en redovisningsmässig hantering. Finansieringen av infrianden sker i praktiken genom statlig upp- låning. Kortfristiga placeringar och banktillgodohavanden Myndigheterna har en mindre del av sina till- gångar som kortfristiga placeringar och banktill- godohavanden. Förutom värdepappersinnehav och andra placeringar samt kontobehållningar i Riksgälds- kontoret har myndigheterna även tillgångar i form av regressfordringar från tidigare infriade garantier. De uppgick till vid utgången av 2016. Större delen av dessa fordringar får betraktas som osäkra. Efter nedskrivningar för denna osäkerhet upp- skattades värdet på regressfordringarna till . Större delen av det bedömda värdet gäller exportkreditgarantier. S k r . 2 01 6 / 1 7: 1 0 1 Tabell 5.4 Tillgångar i garantiverksamheten (exklusive stabilitetsfonden) Miljoner kronor 1 Avser obligationerna som ingår i fonden till marknadsvärde. Totalt belopp skiljer sig från redovisade belopp i avsnitt 3 not 42. Skillnaden beror på att likvidkonto, repor samt upplupen ränta ingår i beloppet i not 42 men inte i denna tabell. 5.1.5Jämförelse mellan avsättningar för förväntade förluster och tillgångar i garantiverksamheten Tabell 5.5 Jämförelse mellan avsättningar för förväntade förluster och tillgångar i garantiverksamheten (exklusive insättningsgarantin, investerarskyddet, garantier till banker m.fl. och garantikapital) Miljoner kronor 1 Summan motsvarar de totala tillgångarna i garantiverksamheten enligt tabell 5.4 exklusive insättningsgarantins tillgångar på . 2 EKN återförsäkrar en del av sitt engagemang. Genom återförsäkringar har EKN reducerat avsätt ningar för förväntade garantiförluster med från Differensen mellan de i tabell 5.1 redovisade (Brutto 1) och ovanstående garantiengagemang (Brutto 2) utgörs av förfallna belopp som kan antas vara betalade. Avsättningsbehovet räknas på brutto 2. 3I engagemangen för Sida ingår inte utfästelser. 4Nuvärdet av de framtida avgifterna avser avtalade avgifter och anslag, vilka ännu inte inbetalats. De framtida avgifterna diskonteras med riskfri ränta justerad för kreditrisken i respektive engagemang. De framtida anslagen däremot är enbart diskonterade med riskfri ränta. För att ta fram ett resultat för garantiverk- samheten analyseras förhållandet mellan avsättningar för förväntade förluster och de tillgångar som finns i form av både inbetalda och kommande garantiavgifter. Garantiverksamhetens skuld- och tillgångssida jämförs i tabell 5.5. Jämförelsen görs på myndighetsnivå. Insättningsgarantin, investerar- skyddet, garantier till banker m.fl. samt garantikapital till internationella finansiella institutioner ingår inte eftersom förväntade förluster för dessa garantier inte har värderats. Jämförelsen visar att för den del av garanti- portföljen, som omfattas av garantimodellen täcks avsättningarna för förväntade förluster väl av de avgifter som redan inbetalats (redovisas som garantitillgångar i tabell 5.5). Utöver det tillkommer nuvärdet av framtida avgifter. EKN:s garantiverksamhet utgör en väsentlig andel av överskottet.