prop · H403104 · 2017-01-30 00:00:00 — När det gäller de svenska miljökvalitetsmålen är livsmedelsproduktionen genom jordbruket kopplade till flera av dem, exempelvis Ett rikt odlingslandskap, Ingen övergödning, Begränsad klimatpåverkan, Levande sjöar och vattendrag, Grundvatten av god kvalitet, Myllrande våtmarker och Giftfri miljö. Dessutom är generationsmålets övergripande mål, att lämna över ett samhälle till nästa generation där de stora miljöproblemen är lösta utan att exportera miljöproblem till omvärlden, av fundamental betydelse för jordbrukets miljöarbete. De effekter som uppstår i omvärlden måste därför beaktas, inte minst när det gäller globala miljöproblem såsom utsläpp av växthusgaser, där en minskning av de totala globala utsläppen är målet. När det gäller jordbrukets påverkan på miljön finns det tecken på en positiv utveckling. Den svenska belastningen av växtnäringsämnen på havet minskar liksom övergödningen i vattendragen men övergödningsproblemen kvarstår i många områden, särskilt i Egentliga . Jordbruket är den största källan till vattenburen belastning av fosfor och kväve. Effektiviteten i jordbruket, uttryckt i procent för både kväve och fosfor inom den svenska jordbrukssektorn, har stadigt förbättrats . Även utsläppen av ammoniak från jordbruket fortsätter att minska. Vad gäller användning av växtskyddsmedel har miljöriskindex minskat kraftigt, även om det har ökat något. När det gäller odlingslandskapets natur- och kulturvärden är det många av dessa som förutsätter en aktiv jordbruksdrift och brukande av markerna. En minskning av jordbruksarealer i form av åker- och betesmark samt fragmentering av marker gör dock situationen problematisk, bl.a. för fjärilar och fågelarter som är beroende av hävd men också för bevarandet av kulturlandskapen och en mångfald av kulturmiljöer. En grund för att lantbruket ska kunna utföra miljötjänster såsom att beta naturbetesmarker och sköta landskapselement som t.ex. småbiotoper är en tillräcklig lönsamhet. Dessutom är ett minskande antal betande nötkreatur för betesbaserade produktion ett allvarligt hot mot naturbetesmarkerna och därmed flera miljökvalitetsmål, vilket leder till minskad biologisk mångfald och ekosystemtjänster. Jordbrukssektorn svarar för av totala växthusgasutsläpp. var utsläppen av metan och lustgas från det svenska jordbruket lägre än 1990. Detta beror på en fortsatt mins- 2016/17:104 kad användning av mineralgödsel samt minskad djurhållning och förbättrad stallgödselhantering jämfört med . Livsmedelsproduktionen har inte minskat i samma utsträckning, vilket innebär att effektiviteten i produktionen har förbättrats och att klimatpåverkan per producerad enhet är mindre. Det återstår dock många utmaningar för jordbruket vad gäller miljö och klimat, vilket bl.a. framgår av de senaste uppföljningarna av miljömålen. Att fortsätta utnyttja landsbygdsprogrammets medel för att förbättra miljön och klimatet är därför av största vikt. Regeringens förslag till livsmedelsstrategi sätter vidare forskning och innovation inom livsmedelskedjan i fokus. Ny kunskap och forskning för en hållbar produktion är avgörande för att klara framtidens livsmedelsförsörjning inom ramen för naturens begränsningar. Åtgärder i jordbrukets miljöarbete De styrmedel som används för att påverka någon specifik aspekt i jord- bruket måste utformas med hänsyn till jordbrukets och livsmedels- produktionens komplexitet, så att styrningen blir sammanhängande, kon- sistent och träffsäker. Styrmedel måste vidare vara kostnadseffektiva så att största möjliga miljö- och klimatnytta erhålls. Det gäller inte minst för jordbrukets miljöarbete och de styrmedel och åtgärder som används där i syfte att bidra till att miljökvalitetsmålen nås. I grunden är det den enskilde jordbrukarens beslut och åtgärder i den dagliga driften som är avgörande för resultatet av jordbrukets samlade Jordbrukarens förmåga att hitta lösningar för att bedriva produktionen på ett hållbart sätt har stor betydelse. Det är därför viktigt att de styrmedel och åtgärder som ingår i miljöarbetet utformas så att den enskilde jordbrukaren ges möjlighet att utveckla såväl produktionen av jordbruksprodukter som sitt ansvar i miljöarbetet utifrån gårdens förutsättningar. Det finns, bl.a. inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken, en rad olika styrmedel som syftar till att påverka jordbrukets miljöarbete i en positiv riktning. Landsbygdsprogrammet –2020 innehåller åtgärder som syftar till att stärka jordbrukets miljö- och klimatarbete. Regeringen har avsatt 60 procent av programmets budget till målet att ”Säkerställa hållbar förvalt- ning av naturresurser och klimatåtgärder”. Det innebär en satsning på Programmet innehåller ett stort antal åtgärder som syftar till att för- bättra jordbrukets miljöprestanda. Åtgärderna, som riktas till aktiva jord- brukare, omfattar kompetensutveckling, investeringsstöd, ersättningar till jordbrukare för miljöåtgärder och möjligheter till projektstöd för inno- Ambitionen är att kunna behålla eller öka produktionen med oföränd- rad eller lägre miljöpåverkan. För rådgivningsinsatser och kompetens- på miljöområdet finns det en budget på ca 900 miljoner Rådgivningen täcker bl.a. biologisk mångfald, ekologisk pro- Prop. 2016/17:104 duktion, vattenhushållning, klimat och läckagefrågor. Investeringsstöd kan ges både för att höja konkurrenskraften och för rena miljöinvesteringar. Det finns också resurser avsatta för innovativa satsningar som kan höja produktiviteten som de kan leda till en minskad miljöpåverkan. De riktade miljöinvesteringarna har en budget på ca och i detta ingår satsningar på våtmarker och bioenergi, t.ex. gödselbaserad biogas. Miljöersättningar är den enskilt största satsningen i programmet och omfattar ca . Flera av dem har villkor som innebär att djurhållning är en förutsättning för stödet. Ett exempel är ersättningen för att bevara betesmarker som förutsätter att brukaren har betande djur. Stöd ges också till jordbrukare för att behålla livsmedelsproduktion i bygder med sämre naturliga förutsättningar, t.ex. i skogsdominerade landskap. Stöden bidrar också till att kulturlandskapet och kulturmiljöer bevaras. Förutom åtgärder i landsbygdsprogrammet spelar lagstiftningen en betydelsefull roll för jordbrukets miljöarbete, liksom tillsynen över reglernas tillämpning. Det gäller exempelvis regler om jordbrukets spridning och lagring av gödsel och användning av växtskyddsmedel i jordbruket, vilka till stor del baseras på gemensam EU-lagstiftning. har en central roll, inte minst genom ansvaret för miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap, men också i flera andra delar av miljömålssystemet och i miljöarbetet. har efter förslag från regeringen, förstärkt anslag med för att öka takten i arbetet med att nå miljömålen. 10.3Livsmedelsstrategins bidrag till miljöarbetet Utgångspunkten för livsmedelsstrategin är en hållbar produktion av livsmedel. Stärkt konkurrenskraft och ökad produktion ska gå hand i hand med arbetet att nå miljömålen. Ett jordbruk som kan hävda sig i konkurrensen från omgivande konkurrentländer och finnas kvar, är en förutsättning för att jordbruket ska kunna bidra i miljöarbetet. Livsmedelsstrategin förutsätter ett kontinuerligt miljöarbete i jordbruket. Strategin kan ytterligare bidra till jordbrukets miljöarbete genom att främja en stärkt konkurrenskraft och förbättringar av resurseffektivitet. Åtgärder som höjer produktiviteten leder till att mindre resurser används för produktionen. En resurseffektivare produktion innebär ofta mindre miljöbelastning per producerad enhet. Ökad resurseffektivitet utan att produktionen missgynnas är också centralt för att nå generationsmålet att lämna över ett samhälle till nästa generation där de stora miljöproblemen är lösta utan att exportera miljöproblem till omvärlden. Lösningen på detta är inte att förbättra tillståndet i miljön genom att minska produktionen utan i stället en miljömässigt effektivare produktion som ökar, i synnerhet i de fall som produktionen har en låg belastning på miljön i ett globalt perspektiv. Betande djur är avgörande för hävden av naturbetesmarker med en stor del av värdefulla arter i den svenska och faunan. Ett konkurrenskraftigt jordbruk är nödvändigt för att det ska finnas betesbaserad pro- 2016/17:104 duktion. Det finns därför starka positiva samband mellan en ökad livsmedelsproduktion och miljömålen Ett rikt odlingslandskap och Ett rikt djur och växtliv. För att skapa tillväxt och sysselsättning på ett hållbart sätt krävs väl avvägda åtgärder som beaktar hur miljömålen påverkas. arbete och rekommendationer för grön tillväxt för jordbruk och livsmedel kan ge vägledning för hur man kan arbeta med målsättningar för både tillväxt och hållbarhet. I detta sammanhang är det viktigt att följa utvecklingen av sysselsättning, ekonomisk tillväxt tillsammans med hur utvecklingen påverkar miljön. Ett effektivt nyttjande av de produkter som jordbruket producerar är också en nyckelfaktor för ett hållbart samhälle. Svinnet måste minska längs hela livsmedelskedjan – från producent till konsument. Restprodukter bör också utnyttjas genom nya smarta lösningar som kan säkerställa kretsloppen och utgöra en resurs i en växande cirkulär och biobaserad ekonomi. Inom jordbruket finns det stor potential att bidra till en biobaserad och cirkulär ekonomi. Användning av jordbruksråvaror för produktion av biodrivmedel kan ge en betydande minskning av växthusgasutsläppen. ligger i framkant när det gäller produktion av biodrivmedel med hög klimatprestanda. Fortsatta insatser behövs för att ytterligare tillvarata de gröna näringarnas möjligheter i klimatarbetet och för att göra jordbruksproduktionen mer klimateffektiv. Morgondagens produktion måste ha en mer utvecklad hållbarhet i jämförelse med dagens. Forskning och kompetensutveckling kring nya produktionsmetoder, nya växtsorter, hållbara och hälsosamma livsmedel etc. är av stor vikt för en konkurrenskraftig och hållbar livsmedelskedja. I budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utgiftsområde 23) före- slog regeringen att anslaget 1:16 Konkurrenskraftig livsmedelssektor ökas med 2016, med 2017 och med 2018 och 2019 för genomförandet av Regeringen har beslutat att avsätta 540 miljoner kronor inom landsbygdsprogrammet för insatser inom ramen för livsme- delsstrategin –2020 (dnr N2016/00265/HL). Regeringen kommer att konkretisera fördelningen av medel samt redo- visa konkreta åtgärder i det löpande regeringsarbetet. kedjan räknas primärproduktionen, livsmedelsindustrin, livsmedelshan- del, restaurangnäringen och måltidsturismen. För att förverkliga målen i strategin, enligt den inriktning som rege- ringen anger i denna proposition, krävs insatser från myndigheter samt från bransch- och intresseorganisationer. En fullständig analys av de ekonomiska konsekvenserna är möjlig först när de konkreta åtgärderna inom strategin presenteras. Dock är en grundläggande utgångspunkt i strategin att produktionen ska öka genom att konkurrenskraften höjs med åtgärder för ökad effektivitet och produktivitet i livsmedelskedjan, sam- tidigt som de relevanta miljömålen nås. Detta innebär att samhällets resurser används på ett effektivare och mer hållbart sätt, vilket i sin tur ökar det samhällsekonomiska värdet och minskar samhällets miljökostnader globalt sett. Livsmedelskedjan genererar också samhällsnyttor och kollektiva nyttigheter som inte kan skapas inom någon annan sektor. Dessa innefattar öppna landskap, attraktiv landsbygd, livsmedelsberedskap, klimat- och miljöeffektiv produktion, samt höga krav på djurskydd. Livsmedelsstrategin bedöms inte ha några direkta konsekvenser för jämställdheten. Såväl den svenska marknaden som EU-marknaden har historiskt sett utvecklats från en marknad med politiskt bestämda priser, där jordbruksmarknaderna har varit avskärmade från förändringar på världsmarknaden, till en marknad där förutsättningarna till stor del bestäms av hur efterfrågan och utbud utvecklas globalt. Inom EU har marknadsprisstödet, genom avregleringar och högre världsmarknadspriser, minskat (Agricultural Outlook, 2015). Förändringarna mot en öppnare marknad utan prisregleringar innebär ökade krav på företagen att anpassa sig till marknadens förutsättningar. En effekt av minskade marknadsregleringar på marknaden inom EU är också en större prisvariation, vilket ställer ökade krav på företagen att hantera prisrisker. betalas huvuddelen av EU-stöden till jordbrukarna ut med krav på skötsel av jordbruksmarker (det s.k. gårdsstödet) och är inte kopplade till produktionens omfattning. Miljö- och landsbygdspolitiken har en betydande roll inom EU:s gemensamma jordbrukspolitik. Detta innebär att jordbrukspolitiken har fått en mindre påverkan på produktionen och mer inriktats på att öka biodiversiteten, t.ex. genom att gynna hävd av naturbetesmarker, bidra till ett öppet landskap samt att minska jordbrukets miljöpåverkan. Statliga åtgärder omfattar främst riktade nationella stöd och stöd i landsbygdsprogrammet till områden med sämre naturliga förutsättningar (norra och skogsbygder). En viktig del av landsbygdsprogrammet utgörs av kompetensutvecklingsinsatser och innovationssatsningar som det europeiska innovationspartnerskapet. Här bidrar resurser ur landsbygdsprogrammet till att ge förutsättningar för ökad produktivitet och entreprenörskap. I 2014:20, ”Vilka sysselsättnings-, miljö- och samhällsekonomiska effekter har jordbruksstöden?” pekas på att stöden, även om de inte är produktionskopplade (som gårdsstödet) på medellång sikt ändå kan ha en viss positiv påverkan på sysselsättningen. I den senaste reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken som beslutades fortsatte inte den tidigare avregleringsprocessen. Ett betydande inslag var i stället utökade möjligheter att rikta stöd till specifika sektorer, nationell flexibilitet men en ökad komplexitet i regelverket. Regelverket i den gemensamma jordbrukspolitiken innebär stora administrativa kostnader för jordbruksföretagen och det finns en osäkerhet hos många brukare om inriktningen av framtida reformer, vilket bl.a. påverkar investeringsbenägenheten. Det har funnits stor enighet på EU-nivå om förenklingsbehovet, men har utvecklingen snarare varit den motsatta. Svensk jordbruks- och trädgårdsnäring Jordbruksnäringen i omfattar företag med växtodling och animalieproduktion. fanns 67 000 jordbruksföretag och 2 600 trädgårdsföretag.8 Tabell 1 Fakta om jordbruks- och trädgårdsnäringen 15-årssnitt 2010–2014 enligt EAA(Economic Accounts for Agriculture), basvärde till fasta priser. 2Animalieproduktion avser 2015, Vegetabilier 5-årssnitt 2010–2014, Trädgård avser 2014 (statistikdatabas). 3Jordbruksverket, statistiskt meddelande JO20 SM1502 och Jordbruksstatistisk årsbok 2014. I tabellen ovan visas produktionsvärdet för jordbruks- och trädgårdsnäringen. Mjölk, nötkött, spannmål och slaktsvin är de produktionsgrenar som omsätter mest. De naturgeografiska förutsättningarna för jordbruk varierar inom . av åkermarken finns söder om och . Slättlandskapen i och domineras av vegetabilieproduktion medan animalieproduktionen dominerar i skogs- och mellanbygderna. Avkastningsnivåerna inom vegetabilieproduktionen varierar stort i landet, för vissa grödor är avkastningsnivåerna i norra mindre än hälften så höga som i . De bördigaste delarna av har en avkastning som är bland de högsta i . Förutsättningarna för företagen påverkas också i hög grad av markernas arrondering, dvs. markens uppdelning i fastigheter men även de enskilda skiftenas storlek och form. I skogs- och mellanbygder är arronderingen splittrad, vilket medför ökade driftskost- 8 Baserat på lantbruksregistret som uppdateras med totalundersökningar som endast genomförs de år som EU:s strukturundersökningar genomförs. Nästa uppdatering görs 2016. nader för företagen. Regionala förhållanden, som t.ex. transportavstånd mellan producent och förädlingsindustri samt till annan service och andra jordbruksföretag, påverkar också förutsättningarna för företagen. Statistiken över den totala kostnadsutvecklingen för insatsvaror tyder på att kostnaderna har utvecklats i ungefär samma takt i som i andra EU-länder . För utsäde och bekämpningsmedel har kostnaderna stigit snabbare i . En del av förklaringen kan dock vara att är en liten marknad och de höga fasta kostnaderna för växtförädling och för godkännande av bekämpningsmedel måste bäras av en liten volym. Enligt har däremot utvecklingen för andra kostnadsslag (gödning och energi) varit mer gynnsam, vilket delvis kan förklaras av att skatten på handelsgödsel har avskaffats. Utredningen konstaterar också att marknaden för insatsvaror domineras av ett fåtal stora företag och att den lilla marknad som utgör kan vara ofördelaktig för nya företags etablering. I faktorer bestämmer priset på jordbruksmark? (2012:17) redogörs för empiriska undersökningar av faktorer som påverkar priset på jordbruksmark. Studien visar att det frikopplade gårdsstödet i hög utsträckning kapitaliseras i markpriset. Miljöersättningarna är däremot negativt korrelerade med priset på jordbruksmark. Skillnader i priset på jordbruksmark mellan kommuner bestäms även av markens bördighet och närhet till miljöer. var det genomsnittliga priset på en hektar i mer än fem gånger så högt som det var 1995 och i nästan sex gånger så högt. Ökningen i markpriser behöver inte återspegla ökad lönsamhet i produktionen utan bestäms även av förändringar i stöd, räntenivåer och efterfrågan på jordbruksmark för annan användning. De höga markpriserna i delar av landet, litet markutbud och skatteregler kan göra det svårt att starta nya företag och att få till stånd nyinvesteringar. hade drygt 24 500 företag (av företagen i lantbruksregistret) någon form av kombinationsverksamhet. Andelen har ökat från 20–. De vanligaste formerna var arbete på entreprenad samt turism. Kombinationsverksamhet var vanligare bland företag med stor areal än bland företag med mindre areal. Av de företag som hade bedrev någon form av kombinationsverksamhet. För av företagen utgör kombinationsverksamheten av omsättningen. Svenskt fiske regleras huvudsakligen av EU:s gemensamma fiskeripolitik. Målsättningen är att allt fiske ska ske inom ramen för maximal hållbar avkastning, vilket innebär en gräns för uttaget. För att uppnå detta regleras fiskets bedrivande av kvoter, tekniska regler avseende exempelvis redskap samt var och när fisket får ske. Därmed är produktionen begränsad. Även tillträdet är begränsat och för att bedriva yrkesfiske i krävs antingen fiskelicens, vilka beviljas av Havs- och vattenmyndigheten, eller att man äger fiskerätten på enskilt vatten. Det svenska fiskets förutsättningar varierar stort utefter såväl vad gäller typ av fiske som fartygens storlek. ras av små företag och 2013 fanns 1 035 företag med lite över 1 600 hel- och deltidsarbetande.9 Yrkesfisket domineras kvantitativt och värdemäs- sigt av havsfisket. I kvantitativa termer går ungefär hälften av fångsten till konsumtion medan dessa fångster värdemässigt motsvarar ca 80 pro- cent av det totala värdet. De viktigaste arterna för konsumtion är sill/strömming, havskräfta, räka och torsk. Vattenbruk, eller akvakultur, omfattar odling av djur och växter i Den svenska vattenbruksnäringen är geografiskt spridd och består av olika delsektorer. I odlas främst fisk, kräftor och musslor både för konsumtion och för utsättning. Totalt finns ca 250 företag i näringen. Regnbågslax står för av den totala matfiskproduktionen, näst största art är som motsvarar av matfiskproduk- Majoriteten av matfiskproduktionen finns i inland och Den svenska fiskeberedningsindustrin består av allt från små familjeföretag som bearbetar sina egna landningar till större företag med storskalig industriell produktion. fanns totalt 347 fiskebered- Jakt i regleras främst i jaktlagen (1987:259) och jaktförordningen (1987:905) samt i föreskrifter meddelade av . Huvudregeln är att en fastighetsägare har rätt till jakt på sin fastighet och kan i sin tur upplåta jakträtten till andra, t.ex. enskilda jägare eller jaktlag. Enligt fälldes under /15 ca 89 600 vildsvin, 30 400 dovvilt, 7 700 kronvilt, 106 000 rådjur och 87 000 älgar. Jakten begränsas bl.a. av jakttider och tilldelning av antalet djur som får fällas. utgörs av den svenska köttkonsumtionen av viltkött. För att kött av vilt ska kunna avsättas på EU-marknaden måste det hanteras i s.k. vilthanteringsanläggningar, dvs. av godkända anläggningar för uppslaktning av vilt. Marknaden för viltkött är inte analyserad i detta sammanhang. Det är endast en begränsad del som säljs i den ordinarie livsmedelskedjan. Rennäringen, vem som får bedriva den och dess förutsättningar, är närmare reglerade i lag och förordning. av samerna i är sysselsatta inom rennäringen som omsätter ca . Det finns omkring 260 000 renar i och drygt 4 600 renskötselföretag. slaktas mellan 50 000–60 000 renar, vilket ger knappt renkött. har nya typer av markanvändning introducerats i en ökande takt i renskötselområdet. Mineralutvinning och gruvdrift, skogsbruk, utbyggnad av vindkraft och vägnät, ökad turism och rörligt friluftsliv utgör näringar som måste samexistera med rennäringen och som kan påverka förutsättningarna för utveckling. Samisk mat med sin unika identitet och levande matkultur har sitt ursprung i en jägar- och samlarkultur som senare har övergått till tamrenskötsel i kombination med jakt och fiske. De samiska kvinnorna är traditionella kunskapsbärare inom samisk mat och utgör en viktig kunskapskälla för fortsatt bevarande och utveckling av de samiska måltiderna. har satsningar gjorts på samisk mat med koppling till bl.a. produktutveckling, kvalitetsmärkning och synliggörande av samisk mat inom skola och turism. har också tagit fram en matvision och arbetar för att synliggöra den samiska matproduktionen och kulturen. Med nuvarande utveckling pekar modellberäkningar från delbetänkande (SOU 2014:38) på en risk för kraftigt minskad produktion om inte produktivitetstakten ökar eller svenskt lantbruk kan få ut högre priser än de världsmarknadspriser som förväntas. Förbättrad produktivitet är också en förutsättning för sysselsättningen inom branschen. En högre arbetsproduktivitet leder visserligen till minskat antal sysselsatta för en viss produktion. leder lägre produktivitet till att produktionen blir olönsam, vilket kan ge en ännu större minskning av antalet sysselsatta. pekar på att jordförvärvslagen, i dess nuvarande utformning, har en hämmande inverkan på sektorns konkurrenskraft. Lagen komplicerar köp, byte, överlåtelse och försäljning av jordbruksmark. En förväntad fortsatt strukturrationalisering mot större enheter betyder att åtgärder för att höja konkurrenskraften och att utveckla verksamheterna måste anpassas efter betydligt större företag än . lyfter företagandefrågorna som centrala för svenskt jordbruks konkurrenskraft. Det finns en stor skillnad mellan de bästa och de sämsta företagen inom en och samma sektor trots att förutsättningarna kan vara i det närmaste identiska. En stor del av denna skillnad förklaras sannolikt av förmågan att leda och driva företag. Enligt kan även ökad spridning och tillämpning av befintlig kunskap ha stor potential för att öka produktiviteten. Verket lyfter fram att det finns stora skillnader i teknisk och ekonomisk effektivitet i företa- gen såväl inom landet som i jämförelse med andra länder. Växtförädling är en nyckelfaktor för en hållbar produktionsökning inom Att ta fram en ny växtsort tar i genomsnitt från forskning till färdigt utsäde. Det är en kostsam process som har lett till en dominans av stora multinationella företag som koncentrerar verksam- heten till de större marknaderna och till ett fåtal ekonomiskt betydelse- växtodling består av en mångfald av grödor. tur en liten marknad inom . Den korta svenska odlingssäsongen med hårda vintrar och långa sommardagar innebär att internationellt framtagna sorter fungerar sämre i än på kontinenten och i vissa delar av landet fungerar de inte alls.