prop · H50355 · 2017-11-28 00:00:00 — skulle stå för insamling och publicering av de aktuella uppgifterna. och kommun förordar det av kommittén övervägda alternativet att landstingen och kommunerna i stället ska redovisa till Kammarkollegiet vilka partier och organisationer som de har betalat ut partistöd till och att myndigheten ska göra dessa uppgifter tillgängliga på sin webbplats. Skälen för regeringens förslag: I avsnitt 13.4 behandlar regeringen förslaget att en intäktsredovisning för ett parti på regional eller lokal nivå även ska innehålla uppgifter om storleken av kommunalt partistöd som ges med stöd av kommunallagen. Förslaget innebär vidare att partier och sidoorganisationer samt valkandidater, ledamöter och ersättare för ledamöter på såväl central som regional och lokal nivå, ska undantas från kravet på intäktsredovisning som intäkterna understiger ett visst Vid bedömningen av om de sammanlagda intäkterna understiger gränsvärdet ska det, i likhet med nuvarande ordning för central nivå, få göras avdrag för visst offentligt stöd. Enligt kommitténs bedömning kommer de allra flesta regionala och lokala partier samt distrikts- och lokalorganisationer inom partier dock i praktiken regelmässigt ha intäkter som understiger gränsvärdet och Prop. 2017/18:55 därför inte behöva ge in någon intäktsredovisning. Detta medför i sin tur att allmänheten inte kommer att kunna vända sig till den myndighet som tar emot och offentliggör intäktsredovisningar för att få uppgift om i vilken utsträckning som dessa regionala och lokala partier samt distrikts- och lokalorganisationer inom partier har fått offentligt stöd. Detta medför att det blir en skillnad mellan den centrala nivån å ena sidan och de regionala och lokala nivåerna å andra sidan. Alla partier som har mandat i och , vilka också är de partier som får offentligt stöd enligt lagen om statligt stöd till politiska partier, ska enligt regeringens förslag alltid lämna intäktsredovisning oavsett intäkternas storlek (jfr avsnitt 9.8). Allmänheten kommer alltså att hos tillsynsmyndigheten kunna ta del av fullständiga intäktsredovisningar för alla partier på central nivå, medan det på regional och lokal nivå blir fråga om enbart ett mindre antal sådana intäktsredovisningar. Regeringen anser, i likhet med kommittén, att en sådan diskrepans är otillfredsställande när det gäller partistöd och därför bör undvikas. Kommittén föreslår en ordning som innebär att landsting och kommuner åläggs en skyldighet att göra uppgifter om kommunalt partistöd som de har betalat ut tillgängliga för allmänheten på sina webbplatser. Regeringen konstaterar att en följd av kommitténs förslag i och för sig blir att allmänheten inte kommer att kunna få tillgång till samlad information hos en myndighet om det kommunala partistöd som betalats ut. Å andra sidan blir den administrativa bördan för det allmänna avsevärt mindre med en sådan lösning, jämfört med något av de alternativ som kommun, och förordar. Enligt regeringens uppfattning utgör kommitténs förslag i denna del en rimlig avvägning mellan de motstående intressen som gör sig gällande. Som kommittén uppmärksammar sammanställer Kommuner och Landsting regelbundet uppgifter om vilket kommunalt partistöd som landsting och kommuner har betalat ut. Enligt kommittén innebär det att allmänheten därigenom bör kunna få viss samlad information om detta. Mot denna bakgrund anser regeringen, i likhet med kommittén, att ett landsting eller en kommun som ger partistöd med stöd av 4 kap. 29 och 30 §§ KL, ska i anslutning till sitt beslut om sådant stöd göra uppgifter om vilka partier som har fått stöd och med vilka belopp tillgängliga på sin webbplats. Regeringen föreslår att lagtexten utformas i enlighet med detta. Som kommittén framhåller bör uppgifterna publiceras på ett sätt som gör dem lätta för allmänheten att hitta och förstå. Uppgifterna om till vilken ideell förening och med vilket belopp som partistödet har betalats ut bör således framgå på ett lättillgängligt sätt. Uppgifterna bör publiceras i anslutning till landstingens och kommunernas beslut om att betala ut kommunalt partistöd. Kammarkollegiet ska även fortsättningsvis ta emot och offentliggöra intäktsredovisningar Regeringens förslag: Samtliga intäktsredovisningar enligt den nya insynslagen ska ges in till Kammarkollegiet, som ansvarar för att de offentliggörs. Kammarkollegiet utövar tillsyn över att insynslagstiftningen följs. Kommitténs förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: , i , Kammarkollegiet, , kommun, , kommun, Kommuner och Landsting och tillstyrker eller har inte någon invändning mot kommitténs förslag i denna del. Skälen för regeringens förslag: Enligt den nuvarande insynslagen ska intäktsredovisningar ges in till Kammarkollegiet som ansvarar för att de offentliggörs (4, 10 och 12 §§). Det är också Kammarkollegiet som utövar tillsyn över att lagen och föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen följs (13 §). Regeringen tar i avsnitt 9.1 ställning för att redovisningsskyldigheten ska utökas till regional och lokal nivå. Det finns mot den bakgrunden anledning att överväga om ideella föreningar, ledamöter och ersättare för ledamöter som är verksamma på enbart regional och lokal nivå, bör ge in sina intäktsredovisningar till någon annan instans än vad som gäller för dem som är verksamma på central nivå. Fråga uppkommer också om ansvaret för offentliggörandet av intäktsredovisningar och för tillsynen ska läggas på en myndighet eller på flera olika aktörer. Kommittén har övervägt att låta länsstyrelserna, i deras egenskap av regionala valmyndigheter, eller och kommunfullmäktige hantera intäktsredovisningar på regional och lokal nivå. Kommittén tar dock ställning för att det bör vara en och samma myndighet som tar emot och offentliggör alla intäktredovisningar samt utövar tillsyn enligt den föreslagna lagen. Enligt kommittén bör detta gälla för samtliga redovisningsskyldiga på central, regional och lokal nivå och även i fråga om det föreslagna förbudet mot att ta emot anonyma bidrag. Regeringen anser, i likhet med kommittén, att det finns ett värde i att alla intäktsredovisningar publiceras på en och samma webbplats. En sådan ordning gör det enkelt att jämföra uppgifterna i intäktsredovisningarna och skapar överblickbarhet. Som kommittén uppmärksammar understryker också Greco i sina rekommendationer och utvärderingar i fråga om vikten av att partiernas intäktsredovisningar offentliggörs på ett sätt som gör dem lättillgängliga för allmänheten. Vidare anser regeringen – i likhet med kommittén – att det från kostnads- och effektivitetssynpunkt framstår som mindre lämpligt att låta flera myndigheter dela på ansvaret för att ta emot och offentliggöra Prop. 2017/18:55 intäktsredovisningar. Det skulle i så fall krävas att flera myndigheter måste utbilda personal och ta fram rutiner för detta. Vidare skulle de behöva bygga upp it-system för att kunna ta emot intäktsredovisningar i elektronisk form och offentliggöra dem på sin webbplats. Att låta flera myndigheter använda samma it-system aktualiserar också – som kommittén påpekar – vissa juridiskt komplicerade frågor. Därutöver skulle man behöva ta ställning till frågor om bl.a. personuppgiftsansvar och myndigheternas behandling av känsliga personuppgifter. Mot denna bakgrund instämmer regeringen i kommitténs slutsats att det bör vara en enda myndighet som tar emot och offentliggör alla intäktsredovisningar. Kammarkollegiet är tillsynsmyndighet enligt den nuvarande insynslagen. Det innebär att Kammarkollegiet redan har inrättat sin verksamhet efter de uppgifter som har tilldelats myndigheten enligt den lagen och att myndigheten således bl.a. har byggt upp ett elektroniskt system för att ta emot och offentliggöra intäktsredovisningar. Effektivitetshänsyn talar därför med styrka för att – som kommittén föreslår – låta uppgifterna att ta emot och offentliggöra intäktsredovisningar och att utöva tillsyn över att insynslagen följs ligga kvar hos Kammarkollegiet. De remissinstanser som yttrar sig i denna del tillstyrker eller har inte någon invändning mot en sådan ordning. Regeringen anser därför att Kammarkollegiet även fortsättningsvis bör vara den myndighet som ska ta emot och offentliggöra intäktsredovisningar samt även utöva tillsyn över lagen. Detta bör gälla för samtliga som enligt den föreslagna lagen är redovisningsskyldiga på central, regional och lokal nivå. Det bör också gälla i fråga om förbudet mot att ta emot anonyma bidrag. Kammarkollegiet bör ha samma befogenheter som enligt den nuvarande lagen när det gäller rätten att besluta om förelägganden och att förena ett beslut om föreläggande med vite. Regeringen föreslår att lagtexten utformas i enlighet med detta. 15.2En viss justering av Kammarkollegiets uppdrag Regeringens förslag: Kammarkollegiet ska göra intäktsredovisningarna tillgängliga för allmänheten på sin webbplats. Kammarkollegiet ska på sin webbplats också göra uppgifter tillgängliga om inbetalningar som har gjorts till myndigheten avseende anonyma bidrag som inte får tas emot. Det ska framgå hur stort belopp som har betalats in och vilken ideell förening, ledamot, ersättare för en ledamot eller valkandidat som har gjort inbetalningen. Regeringens bedömning: Kammarkollegiets tillsyn bör ha samma inriktning som enligt den nuvarande insynslagen. Kommitténs förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: anser att offentliggörandet enligt nuvarande ordning inte görs på ett tillräckligt lättillgängligt sätt och att Kammarkollegiets uppdrag i denna del bör skärpas, t.ex. genom att myndigheten åläggs att redovisa lämnade uppgifter aggregerat per intäktsslag per parti och i form av översikter över intäktsslag per parti. Kammarkollegiet anser att det bör förtydligas hur omfattande tillsynen ska vara och i vilka fall ett tillsynsärende ska inledas. Skälen för regeringens förslag och bedömning Uppgifter som ska publiceras på Kammarkollegiets webbplats Syftet med insynslagen är att trygga allmänhetens insyn i hur partier finansierar sin verksamhet. Utformningen av bestämmelserna om vilka uppgifter som Kammarkollegiet på sin webbplats ska göra tillgängliga för allmänheten är därför av avgörande betydelse för i vilken utsträckning som detta syfte uppnås. är inne på är det viktigt att intäktsredovisningarna presenteras på ett lättillgängligt och användarvänligt sätt, vilket enligt regeringens uppfattning också görs enligt nuvarande ordning. Formerna för detta bör dock inte heller fortsättningsvis detaljregleras. Det bör därför överlämnas till Kammarkollegiet att avgöra om det finns behov av att göra t.ex. sammanställningar. Enligt den nuvarande insynslagen ska Kammarkollegiet på sin webbplats publicera uppgifter om vilka partier som inte har gett in en intäktsredovisning. Regeringens förslag innebär att ett stort antal ideella föreningar, ledamöter och ersättare för ledamöter kommer att omfattas av den nya insynslagens tillämpningsområde. Flertalet av dem kommer dock att behöva ge in en intäktsredovisning till Kammarkollegiet endast för de räkenskapsår eller kalenderår som intäkterna överstiger ett visst gränsvärde (jfr avsnitt 9.8). Detta medför att Kammarkollegiet i dessa fall inte kommer att kunna avgöra om de skulle ha gett in en intäktsredovisning utan att i det enskilda fallet göra en utredning. Inte heller kommer Kammarkollegiet ha tillgång till heltäckande uppgifter om vilka ideella föreningar som finns inom partierna. Införandet av ett krav på Kammarkollegiet att regelmässigt genomföra sådana utredningar skulle enligt regeringens mening dock inte stå i proportion till det aktuella insynsintresset. Regeringen anser därför, i likhet med kommittén, att Kammarkollegiet inte längre bör ha en skyldighet att på sin webbplats publicera uppgifter om vilka som inte har gett in en intäktsredovisning. En sådan förändring framstår som acceptabel från ett insynsperspektiv. Någon motsvarighet till den nuvarande regleringen i insynslagen i det avseendet bör därför inte tas in i den nya lagen. Regeringens förslag att införa ett förbud mot att ta emot anonyma bidrag innebär att den otillåtna delen av ett anonymt bidrag ska betalas tillbaka till givaren eller – om detta inte bedöms vara möjligt – betalas in med motsvarande belopp till Kammarkollegiet. Om detta inte görs ska det otillåtna anonyma bidraget anses mottaget (jfr avsnitt 12.4). Som kommittén anför är det av intresse för allmänheten att få kunskap om i vilken utsträckning ett otillåtet anonymt bidrag har lämnats till någon, som sedan har avhänt sig det genom att göra en inbetalning till Kammarkollegiet. Regeringen föreslår därför att Kammarkollegiet på sin webbplats ska publicera uppgifter om sådana inbetalningar till Kammarkollegiet, inbegripet uppgifter om inbetalare och storleken av inbetalade belopp. Lagtexten bör utformas i enlighet med detta. Tillsynens inriktning och omfattning bör i princip vara densamma Regeringens förslag om en ny, utvidgad, insynslag innebär bl.a. att även några hundra regionala och lokala partier samt cirka 8 000 organisationer som ingår i partier och sidoorganisationer och som är egna ideella föreningar kommer att omfattas kravet på intäktsredovisning. Vidare kommer alla de omkring 25 000 ledamöterna och ersättarna för ledamöter av , , kommunfullmäktige och att omfattas. På regional och lokal nivå finns ett stort antal mycket små partier av olika slag samt lokalorganisationer av vilka de minsta består av bara några få medlemmar (jfr avsnitt 9). Den föreslagna regleringen kommer att innebära utmaningar och behov av förändrade arbetssätt för Kammarkollegiet. Regeringen anser emellertid – i likhet med kommittén – att de föreslagna ändringarna i sak i förhållande till gällande rätt är av sådan karaktär att tillsynens inriktning lämpligen bör vara i princip densamma som enligt nuvarande ordning. Enligt Kammarkollegiet bör det förtydligas hur omfattande tillsynen ska vara och i vilka fall ett tillsynsärende ska inledas. Regeringen konstaterar att den hittillsvarande ordningen har fungerat väl. Detta innebär att det även i fortsättningen i första hand bör vara väljarna som står för kontrollen. Tillsynen bör enbart syfta till att säkerställa att partierna, sidoorganisationerna och ledamöterna och ersättarna för ledamöterna fullgör de skyldigheter i fråga om redovisning av intäkter som följer av den föreslagna lagen. bör av samma skäl – liksom – ha en begränsad skyldighet att utöva aktiv tillsyn. Exempelvis bör det inte ingå i Kammarkollegiets uppdrag att regelmässigt kontrollera behörigheten hos den som har skrivit under en intäktsredovisning. En sådan kontroll kan i stället lämpligen göras när det finns behov av det. Vidare bör det självfallet inte komma i fråga att utöva någon tillsyn över partiernas verksamhet eller organisation som sådan (se prop. 2013/14:70 s. 77). Som Lagrådet uppmärksammar medför den föreslagna regleringen om hanteringen av otillåtna anonyma bidrag att vissa kontrollåtgärder kan behöva utföras av Kammarkollegiet med anledning av de belopp som betalas in till myndigheten och det krav på uppgiftslämnande som då aktualiseras för den som gör inbetalningen (jfr avsnitt 12.4). Även i dessa fall bör det vara fråga om en begränsad skyldighet att vidta åtgärder. Exempelvis bör det inte ingå i Kammarkollegiets uppdrag att göra någon egen bedömning av om ett visst inbetalt belopp skulle ha kunnat betalas tillbaka till givaren. Kammarkollegiet bör inte heller vara skyldigt att vidta någon särskild åtgärd för det eventuella fall att någon skulle göra anspråk på ett inbetalt belopp som avser ett otillåtet anonymt bidrag. Det får anses rimligt att den som vill göra ett sådant anspråk typiskt sett blir hänvisad till möjligheten att, på civilrättslig grund, försöka kräva beloppet från den som har gjort inbetalningen till Kammarkollegiet. Regeringen anser inte att det finns något behov av att reglera detta särskilt. 2017/18:55 15.3 Regeringens förslag: Även den nya insynslagen ska innehålla en bestämmelse som reglerar Kammarkollegiets behandling av känsliga personuppgifter enligt personuppgiftslagen. Kommitténs förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Datainspektionen anser att det måste utredas och analyseras hur kommitténs lagförslag förhåller sig till gällande dataskyddsbestämmelser. Skälen för regeringens förslag: Personuppgiftslagen (1998:204) innehåller generella regler om behandling av personuppgifter och ska tillämpas av både myndigheter och enskilda. Lagen genomför och rådets direktiv /46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (dataskyddsdirektivet) i nationell rätt. Personuppgiftslagen är subsidiär i förhållande till annan lagstiftning. Detta innebär att om det i en annan lag eller i en förordning finns bestämmelser som avviker från personuppgiftslagen, ska de avvikande bestämmelserna gälla (2 §). Sådana avvikande bestämmelser får dock inte strida mot dataskyddsdirektivet. I 13 § personuppgiftslagen finns ett generellt förbud mot att behandla känsliga personuppgifter. Som känsliga personuppgifter räknas bl.a. personuppgifter som avslöjar politiska åsikter. I personuppgiftslagen anges ett antal undantag från förbudet. I den nuvarande insynslagen regleras uttryckligen Kammarkollegiets behandling av känsliga personuppgifter (22 §). I propositionen som föregick införandet av den nuvarande insynslagen bedömde regeringen att en uppgift om att någon är medlem i ett parti eller en valkandidats eller en bidragsgivares identitet var uppgifter som avslöjade politiska åsikter. Enligt regeringen var dessa uppgifter att betrakta som känsliga personuppgifter. Däremot finns det inte någon motsvarande bestämmelse i fråga om partiernas behandling av personuppgifter. En sådan reglering ansågs inte nödvändig eftersom insynslagen – som innebär att partierna måste behandla känsliga personuppgifter – fick anses vara en sådan reglering som går före bestämmelserna i personuppgiftslagen (prop. 2013/14:70 s. 72–76). Regeringen anser, i likhet med kommittén, att förslaget till ny insynslag i sak förhåller sig till nuvarande ordning på ett sådant sätt att det inte finns anledning att göra någon annan bedömning i fråga om behandling av personuppgifter än den som gjordes i lagstiftningsärendet om införandet av den nuvarande insynslagen. Regeringen föreslår att den nya insynslagen i denna del utformas på samma sätt som motsvarande bestämmelser i den nuvarande lagen. Regeringens förslag: När EU:s dataskyddsförordning ska börja tillämpas , ska bestämmelsen i den nya insynslagen om Kammarkollegiets behandling av känsliga personuppgifter enligt personuppgiftslagen ändras på det sättet att Kammarkollegiet får behandla uppgifter som avslöjar politiska åsikter, om uppgifterna har lämnats i en intäktsredovisning eller annars är nödvändiga för att kollegiet ska kunna fullgöra sina skyldigheter enligt lagen. Regeringens bedömning: Den nya insynslagen är förenlig med EU:s dataskyddsförordning. Kommittén lämnar inte något förslag i denna del. Skälen för regeringens förslag och bedömning En ny EU-förordning om dataskydd antogs och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning). Enligt artikel 99 i dataskyddsförordningen ska den tillämpas . Vidare framgår av artikel 94.1 i förordningen att dataskyddsdirektivet ska upphöra att gälla med verkan från samma datum. (Ju 2016:04) har dataskyddslag – Kompletterande bestämmelser till EU:s dataskydds- förordning (SOU 2017:39) författningsbestämmelser som dataskyddsförordningen ger anledning till. Betänkandet bereds inom (). I avsnitt 19.1 behandlar regeringen förslaget att den nya insynslagen ska träda i kraft . När dataskyddsförordningen ska börja tillämpas kommer personuppgiftslagen inte längre vara Den föreslagna bestämmelsen om Kammarkollegiets behandling av känsliga personuppgifter enligt personuppgiftslagen som behandlas i avsnitt 15.3.1 måste därför ändras när dataskydds- förordningen ska börja tillämpas. Den nya insynslagen är förenlig med dataskyddsförordningen Enligt artikel 4.1 i dataskyddsförordningen avses med uttrycket personuppgifter varje upplysning som avser en identifierad eller identifierbar fysisk person. Med detta förstås en fysisk person som direkt eller indirekt kan identifieras. Med uttrycket behandling avses enligt artikel 4.2 i förordningen en åtgärd eller kombination av åtgärder beträffande personuppgifter eller uppsättningar av personuppgifter, oberoende av om de utförs automatiserat eller inte, såsom t.ex. insamling, registrering, organisering, strukturering, lagring, bearbetning eller ändring, framtagning, läsning, användning, utlämning genom överföring, spridning eller tillhandahållande på annat sätt, justering eller sammanförande, begränsning, radering eller förstöring. 2017/18:55 I artikel 6 i dataskyddsförordningen finns en uttömmande uppräkning av i vilka situationer det är tillåtet att behandla personuppgifter. Av artikel 6.1 c i förordningen följer att det är tillåtet att behandla personuppgifter om det är nödvändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse som åvilar den personuppgiftsansvarige. För att de som har skyldigheter enligt den nya lagen ska kunna fullgöra dem kommer det i praktiken att krävas att de behandlar uppgifter om ledamöters, ersättares och bidragsgivares identitet. Enligt regeringens uppfattning måste detta innebära att denna behandling av personuppgifter är tillåten enligt artikel 6.1 c i dataskyddsförordningen. I enlighet med den bedömning som regeringen har gjort får uppgifter om ledamöters, ersättares och bidragsgivares identitet anses vara uppgifter som avslöjar politiska åsikter. För att behandling av uppgifter som avslöjar bl.a. politiska åsikter (särskilda kategorier av personuppgifter) ska vara tillåten är det inte tillräckligt att den är tillåten enligt artikel 6 i dataskyddsförordningen. Artikel 9.1 i förordningen innebär nämligen ett principiellt förbud mot att behandla sådana uppgifter. I artikel 9.2 i förordningen regleras dock ett antal situationer då förbudet inte ska gälla. I artikel i dataskyddsförordningen anges att behandling av särskilda kategorier av uppgifter är tillåten om den är nödvändig av hänsyn till ett viktigt allmänt intresse, på grundval av unionsrätten eller medlemsstaternas nationella rätt, vilken ska stå i proportion till det eftersträvade syftet, vara förenligt med det väsentliga innehållet i rätten till dataskydd och innehålla bestämmelser om lämpliga och särskilda åtgärder för att säkerställa den registrerades grundläggande rättigheter och intressen. Regeringen anser att intresset av insyn i och kontroll av hur partier och sidoorganisationer finansierar sin verksamhet samt hur ledamöter och ersättare för ledamöter finansierar sin verksamhet som ledamöter, ersättare och valkandidater utgör ett sådant viktigt allmänt intresse som avses i artikel i dataskyddsförordningen (jfr prop. 2013/14:70 s. 75). Enligt regeringens uppfattning uppfyller utformningen av den föreslagna insynslagen också även i övrigt de kriterier som anges i den artikeln. Mot denna bakgrund anser regeringen att det finns ett rättsligt stöd för att de som har skyldigheter enligt den nya lagen ska kunna behandla uppgifter som avslöjar ledamöters, ersättares och bidragsgivares identitet, dvs. uppgifter som avslöjar politiska åsikter. Det behövs därför inte någon särskild bestämmelse i insynslagen om detta. När det gäller Kammarkollegiet anser regeringen dock att det i den föreslagna lagen finns skäl att förtydliga stödet för myndighetens behandling av uppgifter som avslöjar politiska åsikter (jfr avsnitt 15.3.1). Regeringen föreslår att bestämmelsen om Kammarkollegiets behandling av känsliga personuppgifter enligt personuppgiftslagen ska ändras i enlighet med detta när dataskyddsförordningen ska börja tillämpas.