prop · H403173 · 2017-04-26 00:00:00 — Om någon av bankerna får anledning att misstänka penningtvätt eller finansiering av terrorism, innebär undantaget i denna punkt att de får dela med sig av denna misstanke och de uppgifter som misstanken grundar sig på. Motparten får i sin tur bistå med uppgifter som kan underlätta bedömningen. Därigenom kan bedömningen av transaktionen enligt 2 § och en eventuell rapport enligt 3 § underlättas och förbättras. Punkten 5, som är ny, saknar förebild i direktivet. I punkten förtydligas att det inte ska betraktas som ett obehörigt röjande av uppgifter om kunden får kännedom om att åtgärder enligt första stycket vidtas eller kommer att vidtas genom att verksamhetsutövaren fullgör andra skyldig- heter enligt lagen. De skyldigheter som kan medföra ett sådant indirekt röjande specificeras i punkten som skyldigheten att avstå från en transaktion, att avstå från att inleda en affärsförbindelse eller att avsluta affärsförbindelse. Att en väl informerad kund inser att en rapport till gjorts eller kommer att göras när en transaktion utan vidare förklaring vägras av verksamhetsutövaren är ett exempel på ett indirekt röjande av uppgifter som omfattas av undantaget. Tredje stycket, som är nytt, innehåller en upplysning om att brott mot tystnadsplikten enligt första stycket kan medföra lagföring enligt 20 kap. 3 § . Övervägandena finns i avsnitt 9.6. Paragrafen genomför artikel 37 i direktivet. Paragrafen innehåller bestämmelser om tystnadsplikt för verksamhets- stycket i 2009 års penningtvättslag och innebär att verksamhetsutövare och den som lämnar uppgifter för verksamhetsutövarens räkning inte får göras ansvarig för att ha åsidosatt tystnadsplikt, om den som lämnat uppgifterna varit i god tro i fråga om skyldigheten att lämna uppgifter enligt lagen. uppgiftslämnande som sker till enligt 3 och 6 §§. som lämnar uppgifterna agerar i god tro även om den inte har kännedom om vilket brott som föregått de rapporterade åtgärderna med egendomen enligt 3 § och även om det i ett senare skede kommer fram att det inte följer av att rapportering av misstanke ska ske redan då Prop. 2016/17:173 verksamhetsutövare på skälig grund kan misstänka penningtvätt eller finansiering av terrorism. Uppgiftslämnande på begäran av torde alltid ske i god tro efter en begäran av myndigheten. Andra–fjärde styckena motsvarar 3 kap. 5 § andra–fjärde styckena penningtvättslag. I andra och tredje styckena preciseras vilka företrädare som ska jämställas med styrelseledamot vid tillämpning av första stycket. I fjärde stycket upplyses om att det finns särskilda bestämmelser om ansvar för revisorer i vissa utpekade associations- former. Övervägandena finns i avsnitt 9.6. Paragrafen genomför artikel 32.7 i direktivet. Paragrafen innehåller bestämmelser om dispositionsförbud och motsvarar 3 kap. 8 § penningtvättslag (jfr prop. s.126 f.). Övervägandena finns i avsnitt 9.7. Paragrafen innehåller bestämmelser som kompletterar 12 § och motsvarar 3 kap. 9 § penningtvättslag (jfr prop. s.128–129). Övervägandena finns i avsnitt 9.7. Paragrafen är ny. I paragrafen förtydligas att beslut om dispositions- förbud med anledning av misstänkt penningtvätt endast får avse sådan egendom som härrör från brott eller brottslig verksamhet som avses i 1 kap. 6 § första stycket. Egendom som avses i en rapport till Polis- myndigheten med anledning av att verksamhetsutövaren uppmärksam- mat åtgärder med egendom som kan antas vara vidtagna i syfte att dölja en framtida brottslig gärning (1 kap. 6 § andra stycket) kan således inte föranleda ett beslut om dispositionsförbud, även om sådana åtgärder vid tillämpning av lagen i övrigt ska jämställas med penningtvätt. Övervägandena finns i avsnitt 9.7. 5 kap. Behandling av personuppgifter Paragrafen genomför artikel 41.1 i direktivet. Den motsvarar i huvudsak 4 kap. 1 § penningtvättslag (jfr prop. 2014/15:80 s. 69). Paragrafen anger tillämpningsområdet för 5 kap. i penningtvättslagen. I första stycket anges att bestämmelserna i kapitlet gäller vid verksamhetsutövares behandling av personuppgifter som sker med stöd av penningtvättslagen. Det innebär att behandlingen som tillåts enligt kapitlet inte är tillåten för andra syften är som framgår av 2 §, samt att bestämmelserna i kapitlet inte påverkar verksamhetsutövarnas skyldigheter i fråga om personuppgiftsbehandling, inbegripet bevarande 2016/17:173 av uppgifter, som kan framgå av annan författning som reglerar dess verksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 10.1. Paragrafen genomför artikel 41.2 i direktivet. Paragrafen har samma innebörd som 4 kap. 1 § första meningen penningtvättslag. I paragrafen anges att verksamhetsutövare får behandla person- uppgifter för att fullgöra sina skyldigheter enligt penningtvättslagen. Behandling av personuppgifter som har ett annat än det angivna syftet är således i regel inte tillåtet för sådana personuppgifter som samlats in för att fullgöra skyldigheterna enligt penningtvättslagen. Som nämnts i kommentaren till 1 § gäller detta dock inte om uppgifterna som inhämtats, behandlas eller bevaras för andra ändamål än som följer av penningtvättslagen, och dessa andra ändamål är tillåtna enligt personupp- giftslagen eller annan författning. Med behandling av personuppgifter avses samma sak som i 3 § personuppgiftslagen. Övervägandena finns i avsnitt 10.1. Paragrafen, som är ny, genomför tillsammans med 4 § artikel 40.1 i direktivet. Innehållet i paragrafen motsvaras delvis av 2 kap. 13 § och 3 kap. 1 b § penningtvättslag. Paragrafen innehåller bestämmelser om bevarande av handlingar och uppgifter. I första stycket anges vilka handlingar och uppgifter som verksamhetsutövare ska bevara. Enligt punkten 1 ska handlingar och uppgifter som avser åtgärder för kundkännedom bevaras. Det avser sådana uppgifter och handlingar som använts för att uppfylla kraven i 3 kap. och kan således avse kopior av identitetshandlingar, utredningar och bedömningar avseende den verkliga huvudmannen och andra liknande uppgifter. Skyldigheten omfattar även sådana åtgärder för kundkännedom som vidtagits vid bedömning av avvikande eller annars misstänkta transaktioner och aktiviteter enligt 4 kap. 2 §. Enligt punkten 2 ska verksamhetsutövare också bevara handlingar och uppgifter om de transaktioner som genomförts inom ramen för affärsförbindelser eller enstaka transaktioner. Uppgifter om enstaka transaktioner som inte innebär att åtgärder för kundkännedom måste vidtas enligt 3 kap. måste dock inte bevaras. I första stycket framgår att uppgifter enligt första och andra punkterna ska bevaras . I andra stycket anges från vilken tidpunkt som fristen ska beräknas. I 8 kap. 1 § 15 framgår att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om bevarande av handlingar och uppgifter enligt denna paragraf. Övervägandena finns i avsnitt 10.2. Paragrafen, som är ny, genomför tillsammans med 3 § artikel 40.1 i Paragrafen innehåller bestämmelser om förlängd tid för bevarande av vissa handlingar och uppgifter. genomförs även möjligheten att kräva förlängd lagringstid avseende Prop. 2016/17:173 handlingar och uppgifter som ska sparas enligt artikel 16 i förordning (EU) 2015/847. I paragrafen anges förutsättningarna för när en verksamhetsutövare får bevara handlingar och uppgifter enligt 3 § än . En sådan utökad bevarandetid förutsätter att ett förlängt bevarande är nödvändigt för att förebygga, upptäcka eller utreda penningtvätt eller finansiering av terrorism. En verksamhetsutövare förutsätts inte genomföra någon individuell prövning av om en uppgift kan ha sådan betydelse efter att en handling bevarats från den tid som följer av 3 § andra stycket. Det får normalt förutsättas att verksamhetsutövare uppmärksammas på ett sådant behov av en rättsvårdande myndighet. Detta gäller också för handlingar och uppgifter som ska sparas enligt artikel 16 i förordning (EU) 2015/847. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bemyndigas enligt 8 kap. 1 § 16 att meddela föreskrifter om under vilka förutsättningar en förlängd lagringstid får förekomma. Övervägandena finns i avsnitten 10.2 och 16.6. Innehållet i paragrafen motsvarar till stor del 4 kap. 2 § penningtvättslag. Paragrafen innehåller bestämmelser om de situationer då en verksamhetsutövare, för att uppfylla sina skyldigheter enligt penningtvättslagen, får behandla sådana känsliga personuppgifter som avses i 13 § personuppgiftslagen (1998:204). I första stycket 1–5 anges de förfaranden och åtgärder enligt penningtvättslagen vid vilka behandling av känsliga personuppgifter är tillåten. I andra stycket framgår att en verksamhetsutövare får bevara känsliga personuppgifter enligt 3 och 4 §§, om det är tillåtet för verksamhetsutövaren att behandla uppgifterna enligt första stycket. Övervägandena finns i avsnitt 10.1. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om de situationer då en verksamhetsutövare, för att uppfylla sina skyldigheter enligt penning- tvättslagen, får behandla sådana personuppgifter om lagöverträdelser som avses i 21 § personuppgiftslagen. I första stycket 1–4 anges de förfaranden och åtgärder enligt penningtvättslagen vid vilka behandling av personuppgifter om lagöverträdelser är tillåtna. I andra stycket framgår att en verksamhetsutövare får bevara uppgifter om lagöverträdelser enligt 3 och 4 §§, om det är tillåtet för verksamhetsutövaren att behandla uppgifterna enligt första stycket. Övervägandena finns i avsnitt 10.1. Paragrafen genomför artikel 41.4 4 kap. 3 § penningtvättslag. Paragrafen innebär ett undantag från den rättighet som den vars personuppgifter behandlas har att 2016/17:173 behandling enligt 23–26 §§ personuppgiftslagen. Undantaget omfattar uppgift om att personuppgifter har behandlats med stöd av 4 kap. 2, 3 och 6 §§. Övervägandena finns i avsnitt 10.1. Paragrafen motsvarar 4 kap. 4 § penningtvättslag och innehåller bestämmelser om förbud för verksamhetsutövare att samköra sina register med annan. Bestämmelser om sådana register som avses i paragrafen fanns i 4 kap. 3 § lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism i dess lydelse före . I registret förekommer i huvudsak uppgifter om personer som verksamhetsutövaren granskat eller rapporterat för misstänkt penningtvätt eller finansiering av terrorism. Uppgifter av det slag som förekommer i registret får inte delas med utomstående enligt 4 kap. 10 §. I 9 § finns undantag från samkörningsförbudet. Övervägandena finns i avsnitt 10.1. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om undantag från samkörningsförbudet i 8 §. Undantagen har samma räckvidd som undantaget i 4 kap. 10 § andra stycket 2 som innebär att det inom koncerner och till och från filialer utanför EES får röjas uppgifter om att en bedömning enligt 4 kap. 2 § utförs, har utförts eller kommer att utföras eller att uppgifter har lämnats enligt 4 kap. 3 eller 6 §. Paragrafen gäller endast för verksamhetsutövare som är kreditinstitut eller finansiella institut. Första stycket innebär att det är tillåtet att samköra register med filialer som är etablerade utanför EES, förutsatt att kraven enligt 2 kap. 10 och 11 §§ är uppfyllda i fråga om filialen. Det innebär att filialen måste tillämpa gemensamma rutiner avseende informationsdelning och skydd för personuppgifter samt tillämpa bestämmelser för att förhindra penningtvätt eller finansiering av terrorism som är likvärdiga med dem som följer av penningtvättslagen. I andra stycket framgår att samkörning av register är tillåtet inom koncerner, när verksamhetsutövare inom koncernen har hemvist i eller inom EES. I tredje stycket framgår att samkörning av register är tillåtet med företag inom en koncern som har hemvist utanför EES. Förutsättningarna för sådan samkörning är desamma som enligt första stycket. Övervägandena finns i avsnitt 10.1. Paragrafen motsvarar 4 kap. 5 § penningtvättslag och innebär att när personuppgifter behandlas enligt detta kapitel ska bestämmelserna i 28 och 48 §§ personuppgiftslagen tillämpas på motsvarande sätt (jfr prop. 2014/15:80 s. 70). Övervägandena finns i avsnitt 10.1. Paragrafen motsvarar 4 kap. 6 § penningtvättslag och innehåller bestämmelser om tystnadsplikt. Ändringarna i första stycket innebär att tystnadsplikten omfattar att behandling av personuppgifter av lagöverträdelser skett. Därutöver omfattar förbudet mot obehörigt röjande även att personuppgifter behandlats av verksamhetsutövaren vid uppgiftslämnande till Polis- myndigheten enligt 4 kap. 5 §. Andra stycket ändras inte (jfr prop. 2014/15:80 s. 70). Övervägandena finns i avsnitt 10.1. Intern kontroll och anmälningar om misstänkta överträdelser Paragrafen, som är ny, genomför del av artikel 8.4 a i direktivet. I paragrafen finns bestämmelser om rutiner för intern kontroll. Paragrafens första stycke innebär att verksamhetsutövare ska ha rutiner och riktlinjer för intern kontroll. Det innebär bl.a. att det ska finnas rutiner och riktlinjer som avser de funktioner som ska utses enligt 2 § samt de andra rutiner och riktlinjer som krävs för att verksamhetsutövare ska kunna upptäcka och korrigera brister i den egna verksamheten. I andra stycket första meningen framgår att verksamhetsutövare som använder sig av modeller för riskbedömning, riskklassificering, övervakning eller andra förfaranden ska ha rutiner för modellrisk- hantering. Med modell avses här förfaranden som syftar till att automatisera eller standardisera de bedömningar och andra förfaranden som verksamhetsutövare har för att uppfylla olika krav i penningtvätts- lagen. En modell för riskklassificering kan exempelvis involvera en numerisk klassning av olika riskfaktorer som sammanställs för att utgöra en bedömning av risken som kan förknippas med kunden. Risken med en sådan modell är att en enskild faktor ges för stor eller liten relativ vikt, eller att en väl informerad kund kan manipulera eller styra utfallet av bedömningen. Modeller avseende övervakning kan exempelvis inbegripa automatiserade övervakningssystem som är programmerade för att varna eller flagga för transaktioner som av verksamhetsutövare ansetts vara förenade med hög risk eller annars avvikande. Risken med en sådan modell är att det är enkelt att kringgå varningsflaggen eller att det automatiserade systemet inte är relevant eller verklighetsanpassat. I andra stycket andra meningen framgår att rutinerna för modellrisk- hantering ska syfta till att utvärdera och kvalitetssäkra de modeller som verksamhetsutövaren använder. Möjliga brister eller risker ska därigenom upptäckas och modellerna förbättras. I tredje stycket anges att omfattningen av och innehållet i rutinerna och riktlinjerna ska bestämmas av verksamhetsutövarens storlek och art och den risk för penningtvätt och finansiering av terrorism som identifierats i den allmänna riskbedömningen. Av 8 kap. 1 § 18 framgår att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om tillämpningen av bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitt 7.2. 2016/17:173 2 § Paragrafen, som är ny, genomför delvis artikel 8.4 a samt artiklarna 8.4 b, 33.2 och 46.4 i direktivet. I paragrafen finns bestämmelser om funktioner som syftar till att säkerställa verksamhetsutövarnas regelefterlevnad och interna kontroll. Första stycket inleds med att ange under vilka omständigheter som de funktioner som utpekas i punkterna 1–3 ska utses och innebär att dessa funktioner ska utses när det är motiverat av verksamhetsutövarens storlek och art. Dessa rekvisit syftar till att åstadkomma en proportionerlig tillämpning av paragrafen. En sådan tillämpning förutsätter att en verksamhets storlek och art sätts i relation till samtliga verksamhets- utövare som omfattas av penningtvättslagen. Med storlek avses t.ex. omsättning, antal anställda, antal verksamhetsställen och liknande förhållanden. Med verksamhetens art avses t.ex. omständigheter som vilken verksamhet som bedrivs, inbegripet vilka varor eller tjänster som tillhandahålls, hur komplexa dessa varor och tjänster är och andra liknande omständigheter. Funktionen i punkten 1 innebär att verksamhetsutövare ska utse en medlem av ledningsgruppen, verkställande direktör eller motsvarande befattningshavare som ska ansvara för att verksamhetsutövaren genomför de åtgärder som krävs för att följa denna lag och de föreskrifter som meddelas med stöd av lagen. Funktionen i punkten 2 innebär att verksamhetsutövare ska utse en person att löpande kontrollera att verksamhetsutövaren fullgör sina skyldigheter enligt denna lag eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen (centralt funktionsansvarig). Funktionen i punkten 3 innebär att verksamhetsutövare ska inrätta en oberoende granskningsfunktion med ansvar för att granska de interna riktlinjer, kontroller och förfaranden som syftar till att verksamhets- utövaren ska fullgöra sina skyldigheter enligt denna lag eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. I andra stycket framgår att den som är centralt funktionsansvarig även ska ansvara för rapporter till enligt 4 kap. 3 §. Av 8 kap. 1 § 17 framgår att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om kriterierna för när de olika funktionerna ska utses samt de krav som ska gälla i fråga om funktionernas organisation, befogenheter och oberoende. Övervägandena finns i avsnitt 11.1.1. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser som innebär att får möjlighet att besluta att vissa tillhandahållare av elektroniska pengar eller betaltjänster ska utse en central kontaktpunkt i Kriterierna för när en sådan funktion kan utses kommer att anges i en delegerad förordning (jfr artikel 45.10 och 45.11 i direktivet). Som framgår i andra stycket är paragrafens tillämplighet begränsad till de fall då tjänsterna enligt första stycket tillhandahålls genom ombud eller på annat sätt som inte innebär att tillhandahållaren har en filial eller dotterföretag här i landet. 1 § 18 framgår att regeringen eller den myndighet som meddela föreskrifter om organisation, kompetens, befogenheter, oberoende och funktion för den centrala kontaktpunkten. Paragrafen har i allt väsentligt utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 11.1.2. Paragrafen, som är ny, genomför artikel 61.3 i direktivet och artikel 21 i förordning (EU) 2015/847. Paragrafen innehåller bestämmelser om system för visselblåsare. Av första stycket framgår att en verksamhetsutövare ska tillhandahålla ändamålsenliga rapporteringssystem för anställda och uppdragstagare som vill göra anmälningar om misstänkta överträdelser av bestämmel- serna i denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. I andra stycket anges att de rapporteringssystem som ska tillhandahållas enligt första stycket också ska möjliggöra rapportering av överträdelser av förordning (EU) 2015/847. Förordningen tillämpas vid överföringar av medel och gäller endast sådana verksamhetsutövare som anges i 1 kap. 3 § lagen (2010:751) om betaltjänster. Personuppgiftslagen gäller vid behandling av personuppgifter inom ramen för sådana rapporteringssystem som avses i första och andra styckena. Det framgår av en upplysningsbestämmelse i tredje stycket. Bestämmelserna är utformade med 6 kap. 2 a § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse som förebild. Av 8 kap. 1 § 20 framgår att regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om rapporterings- systemen. Övervägandena finns i avsnitt 11.2.2 och 16.4. Paragrafen, som är ny, genomför artikel 61.2 e i direktivet och artikel 21 i förordning (EU) 2015/847. Paragrafen innehåller bestämmelser om behandling av uppgifter om den som anmält en överträdelse enligt 4 §. Av första stycket framgår att uppgift i en anmälan eller en utsaga om en misstänkt överträdelse av förordning (EU) 2015/847, en bestämmelse i denna lag eller en föreskrift som har meddelats med stöd av lagen inte obehörigen får röjas, om uppgiften kan avslöja anmälarens identitet. Ansvar enligt 20 kap. 3 § ska inte följa för den som bryter mot förbudet. Det framgår av andra stycket. I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen. Det framgår av tredje stycket. Om det i lag finns bestämmelser som avviker från första eller andra stycket gäller de bestämmelserna. Det framgår av fjärde stycket. Det innebär t.ex. att 1 kap. 11 § lagen (2007:528) om värdepappersmark- naden ska tillämpas i stället för andra stycket. Bestämmelsen är utformad med 1 kap. 10 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse som förebild. För en närmare redogörelse av vad som avses med obehörigt röjande kan i tillämpliga avseenden hänvisas till förarbeten till den lagen (jfr prop. 2002/03:139 s. 478 f.). Övervägandena finns i avsnitt 11.2.3 och 16.4. Paragrafen motsvaras av 6 kap. 1 § penningtvättslag. Av första stycket följer att kapitlet är tillämpligt när det gäller tillsyn över vissa uppräknade verksamhetsutövare som står under tillsyn. Andra stycket innehåller en upplysning om att regeringen kan meddela föreskrifter om vilka myndigheter som utövar tillsyn enligt 7 kap. Enligt förordningen om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism utövas tillsynen av i , och . Tredje stycket innehåller en upplysning om att bestämmelser rörande tillsyn och ingripanden avseende andra verksamhetsutövare finns i respektive rörelselag. Paragrafen har i allt väsentligt utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 12.2. Paragrafen motsvaras delvis av 6 kap. 2 § penningtvättslag. Frågan om tillsynens syfte utmönstras ur lagen. tvättslagen, liksom den tillsyn som bedrivs enligt lagen, anges i 1 kap. 1 §. I paragrafen slås tillsynens omfattning fast. Tillsynen omfattar endast de åtgärder som verksamhetsutövarna har att vidta enligt penning- tvättslagen och föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Detta innebär att tillsynen inte omfattar hur verksamheten bedrivs i övrigt. Övervägandena finns i avsnitt 12.2. Paragrafen motsvaras av 6 kap. 3 §, 4 § första stycket och 8 § penningtvättslag. Paragrafens första stycke reglerar anmälningsplikten för de verksam- hetsutövare som omfattas av kapitlet. Anmälan sker till , som också för register över dessa verksamhetsutövare. Bestämmelser om detta register finns i förordningen om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Verksamhet som omfattas av anmälningsskyldighet får inte bedrivas om en anmälan inte har gjorts. Paragrafens andra stycke motsvaras av 6 kap. 8 § penningtvättslag. ska avföra registrerade verksamhets- utövare ur registret om verksamhetsutövaren anmäler att verksamheten har upphört eller om det på annat sätt framgår att så är fallet. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 12.2. Paragrafen motsvaras av 6 kap. 4 § andra stycket penningtvättslag. Av paragrafen följer att tillsynsmyndigheten får förelägga den verksamhetsutövare som omfattas av kapitlet och som inte har gjort anmälan att göra detta. Är det osäkert om det finns en anmälnings- skyldighet, får tillsynsmyndigheten förelägga personen att lämna de upplysningar om verksamheten som behövs för att bedöma om så är fallet. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 12.2. Paragrafen genomför delar av artikel 48 i direktivet och motsvaras av 6 kap. 7 § penningtvättslag. Vissa språkliga ändringar har görs i syfte att förtydliga innebörden av bestämmelsen. Bestämmelserna i nuvarande andra stycket överförs till 8 §. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 12.2. Paragrafen genomför artikel 47.3 i direktivet och motsvaras delvis av 6 kap. 5 § penningtvättslag. Med begreppet ledning i andra stycket bör i första hand avses styrelseledamöter och verkställande direktör. I juridiska personer där sådana funktioner saknas kan begreppet omfatta den eller de personer som på motsvarande sätt kan företräda den juridiska personen.