prop · H403222 · 2017-09-05 00:00:00 — Myndigheten konstaterar också att summan för utbetald brottsskadeersättning kommer att öka. att myndigheten, trots att förslagen i stora delar rör straffrättsliga frågor, kontaktas av allmänheten i integritetsfrågor och att myndigheten kan behöva resurser för att klara det merarbete som kan förväntas med anledning av ett nytt integritetsbrott. Friends understryker behovet av att de nya lagförslagen följs upp med utbildningsinsatser riktade till rättsväsendet. Även Barnens rätt i samhället () framhåller behovet av information och kunskapshöjande åtgärder om hat och hot på nätet och dess effekter och uppmanar regeringen att avsätta medel för detta ändamål. Skälen för regeringens bedömning: Regeringens förslag innebär bl.a. att två nya straffbestämmelser införs, olaga integritetsintrång och grovt olaga integritetsintrång. Dessutom kommer det straffbara området för ofredande och olaga hot samt för brott mot BBS-lagen att utvidgas något. I övrigt syftar lagändringarna främst till att modernisera och förtydliga lagstiftningen. En nykriminalisering medför i sig att ytterligare uppgifter läggs på rättsväsendets myndigheter. integritetsintrång kommer emellertid att kunna åtalas av åklagare endast om målsäganden anger brottet till åtal eller om åtal är påkallat från allmän synpunkt. Det beteende som omfattas av kriminaliseringen kan dessutom i viss utsträckning bli föremål för utredning och lagföring som t.ex. förtalsbrott, även om åtalsrätten för dessa brott är begränsad. Inte heller beträffande övriga brott kan antalet mål och ärenden förväntas öka i någon nämnvärd omfattning. Något annat än en mindre kostnadsökning för polis, åklagare och domstolar förutses alltså inte. Inte heller för Kriminalvården torde kostnaderna bli annat än marginella. De kostnadsökningar som förslagen kan leda till för rättsväsendets myndigheter blir i vart fall inte mer omfattande än att de ryms inom myndigheternas nuvarande budgetramar. Utöver de rent straffrättsliga förslagen föreslår regeringen även att brottsskadeersättning ska kunna betalas för kränkning genom grovt förtal. Som utredningen konstaterar kommer förslagen att medföra ökade kostnader för , dels med anledning av förslaget att brottsskadeersättning ska kunna betalas vid kränkning genom grovt förtal, dels genom att den som blir utsatt för olaga integritetsintrång kommer att kunna få brottsskadeersättning för kränkning. De ökade kostnaderna kommer att belasta såväl brottsskadeanslaget som förvaltningsanslaget. Detta konstateras också av , som bedömer att en ökning av förvaltningsanslaget kommer att krävas. Utredningen bedömer att de ökade kostnaderna för brottsskadeanslaget och förvaltningsanslaget uppgår till vardera. Även om förslagen kommer att medföra kostnadsökningar för bedöms dessa dock kunna rymmas inom befintliga anslag. Regeringen avser dock att noga följa utvecklingen för att kunna bedöma resursbehov. Den nya lagstiftningen kommer inledningsvis att medföra vissa kostnader för information, utbildning och andra liknande insatser framför allt hos polisen och åklagarväsendet. Dessa är inte mer omfattande än att de kan hanteras inom ramen för befintliga anslag. Detsamma bör gälla kostnaderna för det merarbete med hantering av integritetsfrågor från allmänheten som kan förväntas för Datainspektionen med anledning av det nya integritetsbrottet. 2016/17:222 Genom straffhotet och medvetenheten om att straff kommer att dömas ut om brott begås, avskräcks människor i allmänhet från att begå brott. Kriminalisering av olaga integritetsintrång kan i linje med detta väntas bidra till att avhålla från sådana gärningar. Ett av syftena med lagändringarna är vidare att säkerställa att det straffrättsliga skyddet för den personliga integriteten är modernt och tydligt. Att lagstiftningen är utformad på ett tydligt och begripligt sätt underlättar för allmänheten att förstå vad som är straffbelagt, vilket ökar straffbestämmelsernas normbildande funktion. En moderniserad lagstiftning kan också förenkla för de brottsbekämpande myndigheterna i deras verksamhet, vilket i förlängningen kan leda till ökad lagföring och därmed ett förstärkt straffhot. När det gäller jämställdheten mellan kvinnor och män är de förslag som regeringen lämnar könsneutrala och straffbestämmelserna skyddar den personliga integriteten hos alla och envar. Även inom ramen för straffbestämmelser med skyddsintressen som gäller lika för alla, kan emellertid olika grupper dra olika nytta av skyddet beroende på hur utsatt gruppen är. Hot och kränkningar drabbar ofta kvinnor, vilket framgår av de kartläggningar som redovisas i betänkandet. I den utsträckning lagstiftningen fungerar som ett effektivt medel för att skydda den personliga integriteten påverkar den således i stor utsträckning flickors och kvinnors situation. Regeringen bedömer därför att en förändrad lagstiftning som ytterligare stärker skyddet för den personliga integriteten påverkar flickors och kvinnors situation positivt. Eftersom hot och kränkningar utgör ett hinder mot att uppnå jämställdhet mellan könen bedömer regeringen att en lagstiftning som leder till minskad utsatthet i dessa avseenden bidrar till att uppnå de jämställdhetspolitiska målen. Förslaget till lag om ändring i 4 § Med beaktande av det i 1 kap. angivna syftet med en allmän tryckfrihet ska såsom tryckfrihetsbrott anses följande gärningar, om de begås genom tryckt skrift och är straffbara enligt lag: 1. högförräderi, förövat med uppsåt att riket eller del därav ska med våldsamma eller annars lagstridiga medel eller med utländskt bistånd läggas under främmande makt eller bringas i beroende av sådan makt eller att del av riket ska på så sätt lösryckas eller att åtgärd eller beslut av statschefen, regeringen, eller högsta domarmakten ska med utländskt bistånd framtvingas eller hindras, om gärningen innebär fara för uppsåtets försök, förberedelse eller stämpling till sådant högförräderi; 2. krigsanstiftan, om fara för att riket ska invecklas i krig eller andra fientligheter framkallas med utländskt bistånd; 3. spioneri, varigenom någon för att gå främmande makt till handa obehörigen befordrar, lämnar eller röjer uppgift om försvarsverk, vapen, förråd, import, export, tillverkningssätt, underhandlingar, beslut, eller något förhållande i övrigt, vars uppenbarande för främmande makt kan medföra men för säkerhet, vare sig uppgiften är riktig eller inte; försök, förberedelse eller stämpling till sådant spioneri; 4.obehörig befattning med hemlig uppgift, varigenom någon utan syfte att gå främmande makt till handa begår gärning som avses under 3 och uppgiften rör något förhållande av hemlig natur; försök eller förberedelse till sådan obehörig befattning med hemlig uppgift; stämpling till sådant brott, om detta är att anse som grovt, vid vilken bedömning det särskilt ska beaktas om gärningen innefattade tillhandagående av främmande makt eller var av synnerligen farlig beskaffenhet med hänsyn till pågående krig eller rörde förhållande av stor betydelse eller om den brottslige röjde vad som på grund av allmän eller enskild tjänst betrotts honom eller henne; 5.vårdslöshet med hemlig uppgift, varigenom någon av grov oaktsamhet begår gärning som avses under 4; 6.uppror, förövat med uppsåt att statsskicket ska med vapenmakt eller annars med våldsamma medel omstörtas eller att åtgärd eller beslut av statschefen, regeringen, eller högsta domarmakten ska på så sätt framtvingas eller hindras, om gärningen innebär fara för uppsåtets förverkligande; försök, förberedelse eller stämpling till sådant uppror; 7.landsförräderi eller landssvek, i vad därigenom, då riket är i krig eller annars ilag meddelade bestämmelser om sådant brott äger tillämpning, någon missleder eller förråder dem som är verksamma för rikets försvar eller förleder dem till myteri, trolöshet eller modlöshet, förråder egendom som är av betydelse för totalförsvaret eller begår annan liknande förrädisk gärning som är ägnad att medföra men för totalförsvaret eller innefattar bistånd åt fienden; försök, förberedelse eller stämpling till sådant landsförräderi eller landssvek; 8.landsskadlig vårdslöshet, i vad därigenom någon av oaktsamhet begår gärning som avses under 7; 9.ryktesspridning till fara för rikets säkerhet, varigenom, då riket är i krig eller annars i lag meddelade bestämmelser om sådant brott har tillämpning, någon sprider falska rykten eller andra osanna påståenden, som är ägnade att framkalla fara för rikets säkerhet, eller till främmande makt framför eller låter framkomma sådana rykten eller påståenden eller bland krigsmän sprider falska rykten eller andra osanna påståenden som är ägnade att framkalla trolöshet eller modlöshet; 10.uppvigling, varigenom någon uppmanar eller annars söker förleda till brottslig gärning, svikande av medborgerlig skyldighet eller ohörsamhet mot myndighet eller åsidosättande av vad som åligger krigsman i tjänsten; 11.hets mot folkgrupp, varigenom någon hotar eller uttrycker missaktning för folkgrupp eller annan sådan grupp av personer med anspelning på ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller sexuell läggning; 12.brott mot medborgerlig frihet, varigenom någon utövar olaga hot med uppsåt att påverka den allmänna åsiktsbildningen eller inkräkta på handlingsfriheten inom politisk organisation eller yrkes- eller näringssammanslutning och därigenom sätter yttrande-, församlings- eller föreningsfriheten i fara; försök till sådant brott mot medborgerlig frihet; 13.olaga våldsskildring, varigenom någon i bild skildrar sexuellt våld eller tvång med uppsåt att bilden sprids, om inte gärningen med hänsyn till omständigheterna är försvarlig; 14.förtal, varigenom någon utpekar annan såsom brottslig eller klandervärd i sitt levnadssätt eller annars lämnar uppgift som är ägnad att utsätta denne för andras missaktning, och, om den förtalade är avliden, gärningen är sårande för de efterlevande eller annars kan anses kränka den frid, som bör tillkomma den 2016/17:222 avlidne, dock inte om det med hänsyn till omständigheterna var försvarligt att lämna uppgift i saken och han eller hon visar att uppgiften var sann eller att han eller hon hade skälig grund för den; 15.förolämpning, varigenom någon riktar beskyllning, nedsättande uttalande eller förödmjukande beteende mot någon annan, om gärningen är ägnad att kränka den andres självkänsla eller värdighet; 16.olaga hot, varigenom någon hotar någon annan med brottslig gärning på ett sätt som är ägnat att hos den hotade framkalla allvarlig rädsla för egen eller annans säkerhet till person, egendom, frihet eller frid; 17.hot mot tjänsteman, varigenom någon med hot om våld förgriper sig på annan i hans eller hennes myndighetsutövning, i annan verksamhet där det finns samma skydd som är förenat med myndighetsutövning eller vid biträde till åtgärd som omfattas av sådant skydd, för att tvinga honom eller henne till eller hindra honom eller henne från åtgärd däri eller hämnas för sådan åtgärd eller varigenom någon på så sätt förgriper sig mot den som tidigare utövat sådan verksamhet eller biträtt därvid för var denne däri gjort eller underlåtit; försök eller förberedelse till sådant hot mot tjänsteman, såvida inte brottet, om det fullbordats, skulle ha varit att anse som ringa; 18.övergrepp i rättssak, varigenom någon med hot om våld angriper annan för att denne gjort anmälan, fört talan, avlagt vittnesmål eller annars vid förhör avgett utsaga hos en domstol eller annan myndighet eller för att hindra annan från en sådan åtgärd eller varigenom någon med hot om gärning som medför lidande, skada eller olägenhet angriper annan för att denne avlagt vittnesmål eller annars avgett utsaga vid förhör hos en myndighet eller för att hindra honom eller henne från att avge en sådan utsaga. Paragrafen innehåller en brottskatalog avseende tryckfrihetsbrott. Den ändras på så sätt att brottsbeskrivningarna avseende förolämpning och olaga hot justeras. Övervägandena finns i avsnitt 6.2 och 9.2. Ändringarna i punkterna 15 och 16 är en följd av ändringarna i straffbestämmelserna i om olaga hot (4 kap. 5 §) och förolämpning (5 kap. 3 §) och innebär att brotten beskrivs på likalydande sätt i tryckfrihetsförordningen och i . Till följd av hänvisningen i 5 kap. 1 § yttrandefrihetsgrundlagen till denna paragraf får ändringarna även genomslag i fråga om vilka gärningar som utgör yttrandefrihetsbrott. 14.2Förslaget till lag om ändring i 4 b § Den som förföljer en person genom brottsliga gärningar som utgör 1.misshandel enligt 3 kap. 5 § eller försök till sådant brott som inte är ringa, 2.olaga tvång enligt 4 kap. 4 § första stycket, 3.olaga hot enligt 4 kap. 5 § första stycket, 4.hemfridsbrott eller olaga intrång enligt 4 kap. 6 §, 5.kränkande fotografering enligt 4 kap. 6 a §, 6.olovlig identitetsanvändning enligt 4 kap. 6 b §, 7.olaga integritetsintrång enligt 4 kap. 6 c §, 8. ofredande enligt 4 kap. 7 §, 9. sexuellt ofredande enligt 6 kap. 10 §, 10. skadegörelse enligt 12 kap. 1 § eller försök till sådant brott, 11. ringa skadegörelse enligt 12 kap. 2 §, eller 12. överträdelse av kontaktförbud enligt 24 § lagen (1988:688) om kontaktförbud döms, om var och en av gärningarna har utgjort led i en upprepad kränkning av personens integritet, för olaga förföljelse till fängelse i högst . I paragrafen föreskrivs straffansvar för olaga förföljelse. Paragrafen har tillförts en ny punkt (punkt 7) som utvidgar tillämpningsområdet till att även omfatta gärningar enligt straffbestämmelsen i 6 c § om olaga integritetsintrång. Övervägandena finns i avsnitt 5.8. 5 § Den som hotar någon annan med brottslig gärning på ett sätt som är ägnat att hos den hotade framkalla allvarlig rädsla för egen eller annans säkerhet till person, egendom, frihet eller frid, döms för olaga hot till böter eller fängelse i högst . Om brottet är grovt döms för grovt olaga hot till fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas 1.om hotet påtagligt har förstärkts med hjälp av vapen, sprängämne eller vapenattrapp eller genom anspelning på ett våldskapital eller annars har varit av allvarligt slag, eller 2.om gärningen annars har varit av särskilt hänsynslös eller farlig art. Paragrafen behandlar olaga hot och grovt olaga hot. Den ändras på så sätt att det anges att ett hot är straffbart om det är ägnat att framkalla allvarlig rädsla i stället för, som har gällt, allvarlig fruktan. Vidare vidgas tillämpningsområdet genom att det blir straffbart att hota med att utsätta andra för fler slag av brottsliga gärningar. Därutöver moderniseras paragrafen språkligt. Övervägandena finns i avsnitt 6.2. Av första stycket, som föreskriver straffansvar för olaga hot, framgår att hotet ska vara ägnat att hos den hotade framkalla allvarlig rädsla. Avsikten med ändringen är att anpassa bestämmelsen till hur tillämpningen utvecklats i praxis, varför hittillsvarande praxis alltjämt bör kunna ge vägledning. I likhet med vad som har gällt innebär detta att åklagaren inte behöver bevisa att hotet i det enskilda fallet framkallat allvarlig rädsla hos målsäganden. Det är i stället tillräckligt för straffansvar att hotet typiskt sett var av sådant slag. Bedömningen av om ett hot varit ägnat att framkalla allvarlig rädsla hos den hotade utgår från de faktiska förhållandena och görs utifrån hur situationen framstått från den hotades synpunkt. Det är då liksom av betydelse bl.a. vilka åtgärder som avses med hotet, sättet på vilket hotet uttalas, parternas relation till varandra, hur gärningsmannen agerar i övrigt och vad den hotade känner till om gärningsmannens agerande . För att ett hot ska vara ägnat att framkalla allvarlig rädsla bör normalt krävas att det avser ett brott som inte är helt lindrigt. Hotet behöver dock inte vara objektivt farligt, dvs. gärningsmannens avsikter att verkställa hotet har inte betydelse för straffbarheten även om det kan ha betydelse för bedömningen av gärningens straffvärde. Genom den nya lydelsen blir det också straffbart att hota med brottslig gärning som innebär angrepp på någons frihet eller frid. Straffbestämmelsen gäller alltså även hot om brottsliga gärningar som sker på ett sätt som är ägnat att framkalla allvarlig rädsla hos den hotade för egen eller annans säkerhet till frihet eller frid. Vad som främst kan bli aktuellt är hot att utsätta någon för vissa mer allvarliga och integritetskränkande brott enligt 4 kap. Det kan t.ex. vara fråga om hot om olaga frihetsberövande, grovt hemfridsbrott eller allvarligare fall av olaga integritetsintrång. Första stycket ändras även redaktionellt genom att ”lyfta vapen mot någon annan” utgår ur lagtexten. Ändringen syftar till att förenkla och renodla lagtexten och någon ändring i sak är inte avsedd. Lyftande eller annat användande av vapen kan alltså fortfarande utgöra ett sätt att hota med brottslig gärning. 6 c § Den som gör intrång i någon annans privatliv genom att sprida 1.bild på eller annan uppgift om någons sexualliv, 2.bild på eller annan uppgift om någons hälsotillstånd, 3.bild på eller annan uppgift om att någon utsatts för ett brott som innefattar ett angrepp mot person, frihet eller frid, 4.bild på någon som befinner sig i en mycket utsatt situation, eller 5.bild på någons helt eller delvis nakna kropp döms, om spridningen är ägnad att medföra allvarlig skada för den som bilden eller uppgiften rör, för olaga integritetsintrång till böter eller fängelse i högst . Det ska inte dömas till ansvar om gärningen med hänsyn till syftet och övriga omständigheter var försvarlig. Paragrafen och brottsbeteckningen olaga integritetsintrång är nya. I paragrafen föreskrivs straffansvar för den som gör intrång i någon annans privatliv genom att sprida vissa bilder eller andra uppgifter om spridningen är ägnad att medföra allvarlig skada för den som bilden eller uppgiften rör. Paragrafen har fått sin utformning efter synpunkter från Lagrådet. Övervägandena finns i avsnitt 5.5 och 5.6. Enligt första stycket är en första förutsättning för straffansvar att någon gör intrång i annans privatliv genom att sprida en bild eller annan uppgift. Att spridningen ska utgöra ett intrång i privatlivet innebär att den ska ske mot den andres vilja, i strid med ett förtroende eller i vart fall utan dennes giltiga samtycke. Vad som utgör ett giltigt samtycke får avgöras utifrån allmänna straffrättsliga principer. Vidare innebär det att det ska vara fråga om privata uppgifter, dvs. uppgifter som hör till någon annans privata sfär. Som utgångspunkt förutsätts för straffansvar att det är fråga om sanna och korrekta uppgifter som den enskilde har ett berättigat intresse att själv avgöra om – och i så fall till vem – de ska tillgängliggöras. Att det som sprids är ändrat, omstuvat eller på annat sätt manipulerat utesluter emellertid inte att det innefattar en uppgift som det kan innebära ett intrång i privatlivet att sprida. Endast levande personer omfattas av straffskyddet. I vissa speciella fall kan emellertid spridning av en bild på eller uppgift om en avliden person anses utgöra ett intrång i en till den avlidne närståendes privatliv (se vidare nedan). Spridningen ska avse bild eller annan uppgift. Med bild avses en eller flera stillbilder eller rörliga bilder oavsett vilken teknik som används. Med annan uppgift avses en eller flera uppgifter om en människa som kan förmedlas och spridas på annat sätt än genom bilder, t.ex. genom text eller ljud. I första stycket görs en uttömmande uppräkning av vilka slags uppgifter som kan spridas på ett sätt som kan innebära ett straffbart intrång i privatlivet. I punkt 1 nämns bild på eller annan uppgift om någons sexualliv. Det kan t.ex. gälla bilder på sexuella handlingar t.ex. s.k. hämndporr, blottade könsorgan eller andra bilder av tydlig sexuell natur. Vidare kan det gälla känsliga uppgifter hänförliga till någons sexualitet eller sexualliv, t.ex. detaljerade uppgifter om någons sexuella preferenser eller sexuella kontakter. I punkt 2 anges bild på eller annan uppgift om någons hälsotillstånd. Det kan t.ex. vara fråga om uppgifter om att någon lider av en sjukdom eller uppgifter om någons medicinering. Andra exempel kan vara uppgifter om att någon har genomgått en abort eller en könskorrigering. Därefter anges i punkt 3 bild på eller annan uppgift om att någon utsatts för ett brott som innefattar ett angrepp mot person, frihet eller frid. Angrepp mot annans person tar sikte på den kroppliga integriteten. Angrepp mot annans frihet tar sikte på den enskildes rörelse- och handlingsfrihet. Angrepp mot annans frid tar främst sikte på den enskildes rätt att få vara i fred och hålla sitt privatliv okänt för andra. Sexualbrotten kan innefatta angrepp såväl mot annans person som mot annans frihet eller frid. Bilder på någon som utsätts för t.ex. ett sexualbrott eller våldsbrott kan omfattas av denna punkt. Det kan också vara fråga om sekretessbelagda uppgifter om målsägandens identitet i ett sexualbrottmål. Ytterligare exempel kan vara vissa uppgifter från en förundersökning, exempelvis rättsintyg eller förhörsutskrifter från ett målsägandeförhör. I punkt 4 anges bild på någon som befinner sig i en mycket utsatt situation. Med detta avses t.ex. bilder på någon som genomför ett självmordsförsök eller som utsätter sig själv för allvarliga självskadebeteenden. Utlämnande bilder på någon som befinner sig i ett trauma eller på någon som varit med om en allvarlig olycka är andra exempel. Vidare kan denna punkt träffa detaljerade bilder på en person som blir föremål för ett tvångsomhändertagande. Gemensamt för de fall som omfattas av punkten kan sägas vara att de tar sikte på situationer där den utsattes trygghet eller fysiska eller psykiska välbefinnande är allvarligt rubbade och som bör vara fredade från obehörig insyn. Andra uppgifter än bilder, t.ex. skildringar i text, omfattas inte av punkten. Slutligen anges i punkt 5 bild på någons helt eller delvis nakna kropp. Punkten tar sikte på explicita eller detaljerade bilder som – helt eller delvis – exponerar människokroppen utan kläder. Det kan t.ex. vara bilder på någon som duschar, byter om eller besöker toaletten. Andra uppgifter än bilder, t.ex. skildringar i text, omfattas inte av punkten. För att bestämmelsen ska bli tillämplig krävs att bilderna eller uppgifterna sprids. Med spridning avses att uppgifterna görs tillgängliga för fler än ett fåtal personer. Det krävs däremot inte att dessa faktiskt tagit del av uppgifterna. Bestämmelsen är teknikneutral. Det innebär att spridning kan ske såväl genom internet eller annan elektronisk kommunikation som genom papperskopior eller muntligen. Straffansvar enligt bestämmelsen förutsätter att spridningen är ägnad att medföra allvarlig skada för den som uppgiften rör. Med den som uppgiften rör avses i första hand den som uppgiften verkligen avser, t.ex. den som avbildas på ett fotografi eller avses i ett skriftligt dokument. I speciella undantagsfall kan det dock bli fråga om ett intrång i någons privatliv, trots att den uppgift som sprids avser en annan person. 2016/17:222 Uppgifter om barn kan i vissa speciella fall anses röra föräldrarnas privatliv, när det är fråga om mycket integritetskänsliga och utlämnande Om någon sprider t.ex. bilder på ett avlidet barn, kan uppgiften anses röra föräldrarna på ett sådant sätt att det utgör ett straffbart intrång i Motsvarande bedömning kan göras för andra vårdnadshavare som inte är föräldrar. Det är inte tillräckligt att uppgiften är av sådant slag som avses i någon av punkterna 1–5, utan för straffansvar krävs dessutom att spridningen är ägnad att medföra allvarlig skada. Med skada avses skada på privatlivet och den personliga integriteten. Av kravet på att skadan ska vara allvarlig följer att ansvaret är begränsat till situationer där spridningen kan leda till psykiskt lidande eller andra allvarliga negativa konsekvenser för den Det förutsätts dock inte för straffansvar att någon allvarlig skada uppkommit i det enskilda fallet. Spridningen ska i stället vara