prop · H403181 · 2017-04-21 00:00:00 — För att undvika de ekonomiska risker en eventuell likvidation kan innebära för det fall ingångna avtal måste brytas och för att korta ner tiden för likvidationsprocessen finns alternativet att övertar alla tillgångar, skulder, rättigheter, förpliktelser och åtaganden, som ingår i bolagets verksamhet och avvecklar dem i regi på ett för staten ändamålsenligt sätt. Därigenom kan de ekonomiska riskerna och tiden för processen minimeras utan att svenska statens åtaganden och anseende gentemot avtalsparterna äventyras. Ett sådant förfarande förutsätter att SweRoads avtalsparter medger att en överlåtelse av avtalen sker till . Finansiering av direkta försäljningskostnader m.m. I samband med en avyttring av aktier i företag uppkommer vissa direkta försäljningskostnader för ägaren staten. Bland annat uppstår kostnader för extern rådgivning och andra omkostnader som har samband med försäljningen. Regeringen föreslår att dessa direkta försäljningskostnader får finansieras genom att de avräknas från de likvider som erhålls vid försäljningen. Ett eventuellt överskott tillfaller ägaren staten. Regeringen bedömer att bolaget har det kapital som behövs för genomförande av en eventuell avveckling. Vid fullbordad likvidation av bolaget och efter avdrag för direkta kostnader tillfaller ett eventuellt överskott ägaren staten. 3.4Försäljning m.m. av viss mark ägd av AB kanalbolag Regeringens förslag: bemyndigar regeringen att medge att AB kanalbolag pantsätter, utarrenderar, avstyckar och helt eller delvis avyttrar sådan mark inom den s.k. kanalfastigheten som inte behöver ägas av bolaget för att bevara värde som kulturhistoriskt byggnadsverk eller turistattraktion. Skälen för regeringens förslag: AB kanalbolag (Kanalbolaget) är ett statligt helägt bolag som driver och förvaltar så att dess värde som kulturhistoriskt byggnadsverk och turistattraktion vidmakt- beslutade att Kanalbolaget ska äga kanalfastig- heten för att säkerställa ett bidrag till kostnaderna för drift av kanalen 1991/92:134, bet. 1991/92:NU33, rskr. 1991/92:351). framgår även att det är en statlig angelägenhet att kanalen upprustas och drivs så att dess värde som kulturhistoriskt byggnadsverk och turist- attraktion kan bevaras. 2016/17:181 Kanalbolaget bedriver omfattande underhåll och upprustning av kanalen och intilliggande fastigheter. För detta erhåller bolaget statligt anslag. Av historiska och fastighetsbildningstekniska skäl utgörs den mark som upptas av kanalen och tillhörande byggnadsverk av ett stort antal olika fastigheter. Dessa fastigheter får tillsammans anses utgöra den s.k. kanalfastigheten som beslutat att bolaget ska äga. Inom den s.k. kanalfastigheten ingår mindre markområden, med och utan byggnader, som inte behöver ägas av bolaget för att bevara kanalens värde som kulturhistoriskt byggnadsverk och turistattraktion. Detta avser främst mark som ligger på avstånd från kanalen, mark som saknar direkt anslutning till kanalen eller mark med byggnadsverk utan kulturhistorisk koppling till kanalen. Vissa av dessa områden och tillhörande byggnader medför också ökade investeringsbehov som riskerar att innebära att bolaget får svårt att upprusta kanalen på det sätt som behövs för att bevara kanalens värde som kulturhistoriskt byggnadsverk och turistattraktion. För att säkerställa att bolagets tillgångar används för att bevara kanalens värde som kulturhistoriskt byggnadsverk och turistattraktion och för att kanalfastigheten även framöver ska kunna säkerställa ett bidrag till kostnaderna för drift av kanalen bör det vara möjligt för bolaget att, efter regeringens godkännande, pantsätta, utarrendera, avstycka eller helt eller delvis avyttra sådana markområden som nämnts ovan. För att detta ska kunna vara möjligt behöver fastighetsbildande åtgärder först vidtas av bolaget. Det bör överlämnas till regeringen att, inom ramen för bemyndigande, godkänna vilka fastigheter som kan komma ifråga. bör därför bemyndiga regeringen att godkänna att bolaget pantsätter, utarrenderar, avstyckar och helt eller delvis avyttrar sådan mark inom den s.k. kanalfastigheten som inte behöver ägas av bolaget för att bevara värde som kulturhistoriskt byggnadsverk eller turistattraktion. 4Ändrad verksamhetsform för statens tjänsteexport på lantmäteriområdet och avveckling av Regeringens förslag: bemyndigar regeringen att vidta de åtgärder som är nödvändiga för att avveckla genom likvidation. Skälen för regeringens förslag är ett av staten helägt bolag som bildades 1993 i syfte att skapa en effektiv tjänsteexportorganisation för den ut- rikes uppdragsverksamhet som före bolagets bildande bedrevs av () och (prop. 1992/92:100, bet 1992/93:BoU14, rskr. 1992/93:217). Dessa myndigheter ingår i Lantmäteriet. Bolaget ska i första hand utnyttja resurser från Lantmäteriet. Bolaget har fyra anställda och omsättningen har sjunkit från till 2015. Utvecklingen beror till stor utsträckning på att verksamheten renodlats och att den tjänsteexport som (Sida) finansierar numera sker direkt från Lantmäteriet (se nedan för omfattningen av Lantmäteriets tjänsteexport ). Lantmäteriet har rätt att bedriva hela eller delar av den verksamhet som bedrivs i . I propositionen Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt (prop. 2009/10:175) konstaterade regeringen att ett samarbete mellan offentliga aktörer i och i utvecklingsländer är värdefullt. Regeringen gjorde bedömningen att svenska myndigheters möjligheter att exportera sitt förvaltningskunnande i samverkan med andra aktörer bör tas till vara. Vidare gjorde regeringen bedömningen att styrningen av myndigheternas tjänsteexport bör utvecklas och att statliga myndigheter inte bör agera i konkurrens med inhemska privata aktörer. I samma proposition uttryckte regeringen att statlig tjänsteexport bör bedrivas inom ramen för myndighetens kärnverksamhet inom områden där myndigheten har en unik kompetens som regeringen bedömer att marknaden inte kan tillhandahålla i önskvärd grad och som inte innebär att privata aktörers exportmöjligheter påverkas negativt. är ett litet bolag som är starkt beroende av nyckelpersoner och kunskap vid Lantmäteriet. Bolaget verkar på en marknad som dels är beroende av internationell biståndsfinansiering och dels har långa ledtider från offert till genomförande. Bolagets konkurrenter är dels andra nationella myndigheter, främst (), () samt IGN (), dels andra, betydligt större aktörer som erbjuder betydligt bredare tjänster (revisions- och rådgivningsbolaget och liknande). Dessutom tillkommer lokala aktörer av varierande slag. De förstnämnda konkurrenterna är i liknande position som . De har låg omsättning, ofta betydande förluster samt i vissa fall direkttillgång till offentliga projektmedel. Huvuddelen av de projekt som bolaget har genomfört är s.k. Twinningprojekt. EU:s biståndsinstrument Twinning syftar till att stödja institutionsutveckling i kandidatländer, möjliga kandidatländer och grannländer till EU. Den marknaden är inte tillräckligt stor för att bära bolaget. Twinningprojekt kan även genomföras av Lantmäteriet, utan att det har någon inverkan på myndighetens relation till finansiären . Den enda typ av projekt som kräver att ett aktiebolag finns, och som inte kan utföras direkt av Lantmäteriet, är Världsbanksfinansierade projekt. Det nu inledda projektet i , som finansieras av , visar dock på den betydligt högre kravnivå bolaget möter jämfört med de Sida- eller EU-finansierade projekten. Det gäller både tidplaner för genomförande och rapportering. Detta, tillsammans med de svårigheter som finns att få fram resurser från Lantmäteriet inom vissa speci- 2016/17:181 fika kompetensområden, gör att Lantmäteriet inte bedöms ha den resursbas som krävs för s.k. världsbanksfinansierade projekt. behöver fortsätta sin verksamhet för att hantera pågående och offererade projekt. Sammanfattningsvis har bolagets verksamhet krympt till en sådan omfattning att argument saknas för att bedriva verksamheten i bolagsform. Lantmäteriets verksamhet inom statlig tjänsteexport Lantmäteriets mål för tjänsteexporten är att bidra till fattigdomsbekämpning och hållbar ekonomisk utveckling. Detta görs främst genom stöd till samverkansländer med kompetensförmedling och institutionell utveckling av deras lantmäteriorganisationer. Lantmäteriet bidrar till den svenska politiken för global utveckling genom tjänsteexport. Den samordnas i huvudsak genom ramöverenskommelse med Sida och avtal med . Verksamheten utförs som ett myndighetssamarbete med systermyndigheter i biståndsländer genom finansiering via Sida. Tjänsteexporten omsatte 2015. Omsättningen inom tjänsteexporten fortsätter att minska. Långa processer för att få kontrakt bidrar till detta. Resultatet 2015 är i nivå med men en ökad omsättning är en förutsättning för att också resultatet ska förbättras mer påtagligt. Anslagsförbrukningen inom tjänsteexporten rör framför allt projektet i och är en satsning som Lantmäteriet gör för att stötta systermyndigheten i för att kunna fortsatt genomföra sitt utvecklingsarbete. Regeringens ambition är att samla statens tjänsteexport inom lantmäteriområdet på myndigheten . Regeringen bedömer att bolaget har det kapital som behövs för genomförande av avvecklingen. Vid fullbordad likvidation av bolaget tillfaller ett eventuellt överskott ägaren staten. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden Y , Baylan, Bucht, , , Hellmark , Ygeman, A , , , Bah Kuhnke, Strandhäll, , , , , Regeringen beslutar proposition 2016/17:181 Statligt ägda bolag i omvandling