prop · H403100 · 2017-04-18 00:00:00 — anslag där den föreslagna anslagsförändringen är ett resultat av att volymer eller makroekonomiska förutsättningar föränd- rats jämfört med den bedömning som låg till grund för beräkningen av anslagen i statens budget . Ändringarna har i dessa fall inte någon koppling till nya reformer (se tabell 6.3). Tabell 7.1 Budgeteffekter av nu föreslagna och aviserade reformer och finansieringar Budgeteffekt i förhållande till budgetpropositionen på den offentliga sektorns finansiella sparande Justering för olika redovisnings- principer i statens budget och -5,1 -0,1 1Föreslagna anslags-, skatte- och inkomstförändringar beskrivs närmare i propositionen Vårändringsbudget . 2Medel som föreslås tillföras anslag utan att någon ny reform föreslås ingår inte (se vidare tabell 6.3). Inklusive medel till dessa anslag uppgår anslagsförändringarna i propositionen Vårändringsbudget till Källa: Egna beräkningar. Av tabell 7.1 framgår att de föreslagna och aviserade reformerna och finansieringarna på budgetens utgifts- och inkomstsida i proposi- tionen Vårändringsbudget sammantaget medför att den offentliga sektorns finanser försvagas 2017, jämfört med beräkningarna i budgetpropositionen . –2020 förstärks det finansiella sparandet något till följd av att budgeteffekterna av den i samma proposition föreslagna lagstiftningen på skatte- området är varaktiga, medan övriga förslag avseende budgetens inkomster och förslagen som avser budgetens utgifter endast bedöms ha budgeteffekter . har bedömningen av det finansiella sparandet förändrats av andra orsaker än ny politik jämfört med i budgetpropositionen . Framförallt på grund av att utfallet blev betydligt starkare än beräknat, vilket medfört att det finansiella sparande förstärkts med till ett överskott på . P R O P . 2 0 1 6 / 1 7 : 1 0 0 Samlade budgeteffekter av beslutade och föreslagna reformer och finansieringar i förhållande till föregående år I tabell 7.2 redovisas budgeteffekterna inklusive reformer och finansiering som tidigare beslutats eller aviserats, dvs. samtliga förslag till och aviseringar av reformer och finansieringar som regeringen lämnat till och som riks- dagen antingen beslutat eller godkänt beräkningarna för. Budgeteffekterna redovisas i förhållande till föregående år och är en del av analysen av förändringen av det strukturella sparandet och finanspolitikens inriktning. Detta sammanfattas i tabell 7.6 där budgeteffekterna av reformer och finansiering benämns aktiv finans- politik. Förändringen av det strukturella sparandet påverkas dock även av andra faktorer än regeringens förslag till reformer och finansieringar. Bland annat bedöms den automatiska budgetförstärkningen bidra till att de offentliga finanserna förstärks. Denna förstärkning över tiden påverkar förut- sättningarna för den aktiva politiken, eftersom det är nettot av dessa två faktorer som sammanfattar statens påverkan på förändringen av det strukturella sparandet och finans- politikens inriktning. –2020 bedöms budgeteffekterna av regeringens aktiva reformer och finansieringar i tabell 7.2 vara i stort sett neutrala för de offentliga finanserna. P R O P . 2 0 1 6 / 1 7 : 1 0 0 Tabell 7.2 Samlade budgeteffekter av regeringens reformer och finansieringen av dessa i förhållande till föregående år Budgeteffekter i förhållande till föregående år av tidigare beslutade och aviserade samt nu föreslagna och aviserade reformer och finansie- ringar på den offentliga sektorns finansiella sparande -14,7 -0,1 -1,4 Justering för olika redo- -11,1 -10,2 varav stöd till kommuner och -8,8 -8,8 -1,7 -0,4 -12,2 Skatter, brutto5,6 -1,1 Indirekta effekter av skatter6 -1,7 -3,2 -1,3 -0,1 -0,5 förändringar, effekt på -14,4 -6,7 -0,7 -3,2 -0,3 -0,1 -0,1 Anm.: Beloppen är avrundade och stämmer därför inte alltid överens med summan. 1Avsnitt 6.1 innehåller en mer detaljerad genomgång av utvecklingen av de tak - begränsade utgifterna. I tabell 6.4 redovisas förändringarna per utgiftsområde. 2Det tillfälliga stödet till kommuner och landsting som föreslogs i propositionen Extra ändringsbudget (prop. 2015/16:47) utbetalades från statsbudgeten men bedöms till större delen medföra förändrad konsumtion i kommunsektorn först . 3Posten visar förändringen av nettoupplåningen för väg- och järnvägsobjekt. Nettoupplåning utgör skillnaden mellan nyupplåning och amortering. 4För utgiftsreformer innebär minustecken anslagsminskningar eller att temporära program upphör eller minskar i omfattning. För inkomstreformer innebär minustecken att skatteinkomsterna minskar. För den sammanlagda budgeteffekten av utgifts- och inkomstreformer innebär minustecken att de offentliga finanserna försvagas jämfört med året innan. 5Se tabell 5.10. Förändrad utdebitering ingår i tabell 5. 10 men ska inte ingå i tabell 7.2 eftersom den ska visa budgeteffekter av tidigare riksdags - beslut och förslag från regeringen. 6För skattereformer beskriver bruttoeffekten den statiskt beräknade förändringen i intäkterna från den skatt som regeländringen avser. En indirekt effekt kan upp - komma om regeländringen påverkar andra skattebaser eller konsumentprisindex (om konsumentprisindex påverkas består den indirekta effekten bl.a. av att ut- giftsnivån i olika offentliga transfereringssystem påverkas via prisbasbeloppet). 7Exklusive indirekta effekter på inkomstsidan till följd av utgiftsreformer. Källa: Egna beräkningar. 7.2Den offentliga sektorns finanser De offentliga finanserna har förstärkts kraftigt (se diagram 7.1 och tabell 7.3). Efter den snabba återhämtningen av finanserna 2015 förbättrades det finansiella sparandet ytterligare 2016, om än i något långsammare takt. Diagram 7.1 Den offentliga sektorns finansiella sparande Procent av BNP, utfall , prognos –2020 00 01 02 03 04 05 06 07 Källor: och egna beräkningar. Att de offentliga finanserna förbättrats beror dels på den starka tillväxten i ekonomin, dels på att regeringen sedan den tillträdde fört en ansvarsfull ekonomisk politik. De offentliga utgifterna har vuxit betydligt långsammare än BNP, trots de högre utgifter som uppstod till följd av det mycket stora antalet personer som sökte asyl i . bedöms både en långsammare tillväxt av inkomsterna och snabbare utgiftsökning leda till att de offentliga finanserna tillfälligt för- sämras. bedöms de successivt förstärkas igen bl.a. till följd av en oförändrad politik som medför att utgifterna minskar som andel av BNP (se diagram 7.2 och tabell 7.3). Diagram 7.2 Den offentliga sektorns inkomster och utgifter Procent av BNP, utfall , prognos –2020 00 01 02 03 04 05 06 07 Källor: och egna beräkningar. Vid en oförändrad politik sker normalt en för- stärkning av det finansiella sparandet då skatte- intäkterna normalt ökar i ungefär samma takt som BNP i löpande priser, medan de offentliga utgifterna ökar något långsammare. till detta är att många transfereringar inte automatiskt räknas upp i takt med att ekonomin växer. Anslagen till de statliga myndigheterna kompenseras vidare inte fullt ut för att lönerna ökar, eftersom viss produktivitetsökning förut- sätts i pris- och löneomräkningssystemet. Utan nya aktiva beslut förstärks därför de offentliga finanserna normalt automatiskt. Tabell 7.3 Den konsoliderade offentliga sektorns finanser Procent av BNP, utfall –2016, prognos –2020 -1,6 -0,8 1 Inklusive utgifter för kapitalavkastning på på pensionsskulden. Källor: och egna beräkningar . Förändringarna av den offentliga sektorns finansiella sparande förklaras huvudsakligen av utvecklingen i staten. Det finansiella sparandet i ålderpensionssystemet förväntas försämras något 2017 jämfört med , men därefter i det närmaste uppvisa balans . Kommun- sektorn bedöms redovisa underskott som är något större än nivå. Det strukturella sparandet, som är justerat för konjunkturella variationer och vissa engångs- effekter, visar den underliggande nivån på det finansiella sparandet (se diagram 7.1). Trots en prognostiserad försämring förväntas det strukturella sparandet att utvecklas positivt samtliga prognosår. Med oförändrad politik beräknas det strukturella sparandet 2020 ha för- stärkts med av potentiell BNP i förhållande till underskottet 2014. P R O P . 2 0 1 6 / 1 7 : 1 0 0 Den offentliga sektorns inkomster utgörs i huvudsak av inkomster från skatt på arbete samt skatt på kapital och konsumtion. Dessa inkomster uppgick till av de totala inkomsterna. Av resterande del svarade kapitalinkomsterna för , medan transfereringarna från övriga sektorer uppgick till drygt . Enligt NR redovisas även vissa kalkylmässiga poster, i huvudsak kapitalför- slitning, som inkomster. Dessa poster uppgick till resterande av inkomsterna . Den offentliga sektorns skatteintäkter som andel av BNP (skattekvoten) uppgick enligt NR till av BNP 2016 (se tabell 7.4). Det var en ökning jämfört med . Ökningen av skattekvoten förklaras av de för- ändringar av skattelagstiftningen som genom- fördes , vilka beräknas ha uppgått till (se avsnitt 6). Att flera skattebaser ökade långsammare än BNP hade en motverkande effekt på skattekvoten. En tillfällig inbetalning av bolags- skatt på ca , som förstärkte inkomsterna , bidrog också till att skattekvoten blev lägre 2016. Denna negativa effekt motverkades dock till stor del av att inkomsterna från mervärdesskatt ökade kraftigt. beräknas skattekvoten minska, huvudsakligen till följd av att inkomster från mervärdesskatt, men även punktskatter, beräknas växa långsammare än BNP. P R O P . 2 0 1 6 / 1 7 : 1 0 0 Tabell 7.4 Den offentliga sektorns skatter och avgifter Procent av BNP, utfall , prognos –2020 Anm.: Utfall 2016 enligt NR, vilket kan skilja sig från regeringens prognos på offentliga sektorns skatteintäkter som redovisas i avsnitt 5. Källor: och egna beräkningar. Utgiftskvoten, dvs. utgifternas storlek i för- hållande till BNP, minskade (se diagram 7.2). De ökade kostnader som uppstod till följd av det stora antalet asylsökande vägdes upp av en svag utveckling av övriga konsumtionsutgifter och av att transfereringar inom ohälsoområdet, som sjuk- och aktivitets- ersättning, växte långsammare än BNP. Vidare medförde avräkningen av den retroaktiva rabatten på medlemsavgiften till EU, som enligt direktiv från ska redovisas i NR 2016, att posten Övriga transfereringar och sub- ventioner minskade i förhållande till BNP. väntas utgifterna öka som andel av BNP jämfört med , vilket till stor del är en effekt av den temporärt lägre EU-avgiften 2016. Även den offentliga sektorns utgifter för konsumtion och investeringar beräknas öka snabbare än BNP. Den offentliga sektorns utgifter beräknas minska som andel av BNP . Både den offentliga konsumtionen och transferering- arna till hushållen växer långsammare än BNP, huvudsakligen till följd av den automatiska budgetförstärkningen som sker vid en oföränd- rad politik. Dessutom minskar utgifterna för flyktingmottagandet till följd av både ett minskande antal asylsökande och de föränd- ringar som gjorts i mottagningssystemet. Ränteutgifterna ökar något som andel av BNP till följd av en prognostiserat stigande räntenivå och avviker därmed från ut- vecklingen för övriga utgiftsslag. Tabell 7.5 Den offentliga sektorns utgifter Procent av BNP, utfall , prognos –2020 1Avser totala pensionsutbetalningar till hushåll. Utöver ålderspensioner inkluderas exempelvis utbetalningar för garantipensioner. 2Omfattar bl.a. sjukpenning samt sjuk- och aktivitetsersättning. 3Inklusive ofördelade utgifter. 4Inklusive utgifter för kapitalavkastning på pensionsskulden. Källor: och egna beräkningar. En ofta använd indikator på finanspolitikens effekter på efterfrågan är förändringen av det strukturella sparandet. Det är ett grovt mått på finanspolitikens inriktning och påverkas inte bara av aktiv finanspolitik i statens budget, utan även av flera andra faktorer som beskrivs nedan. Dessutom påverkar de finanspolitiska åtgärder- nas utformning effekten på efterfrågan, vilket inte beaktas i detta mått. Om förändringen av det strukturella sparandet är nära noll indikerar det att finan- spolitiken, bortsett från effekten av de automatiska stabilisatorerna, har en neutral effekt på resursutnyttjandet i ekonomin. Om det strukturella sparandet i stället ökar eller minskar indikerar det att finanspolitiken har en åt- stramande respektive expansiv effekt på resursutnyttjandet. I detta avsnitt redovisas en analys av föränd- ringen av det finansiella och strukturella sparandet 2017–2020. Analysen ger en mycket övergripande bild av hur finanspolitiken väntas påverka efterfrågan . dock framhållas att det är stor osäkerhet i analyser av detta slag. I tabell 7.6 redovisas förändringen av finansiellt sparande och strukturellt sparande samt en uppdelning av olika bidragande faktorer. Raderna 2–5 summerar till rad 1 Förändring av finansiellt sparande, medan raderna 6–10 summerar till rad 5 Förändring av strukturellt sparande. förväntas resursutnyttjandet i ekonomin öka (se rad 11 i tabell 7.6). Ökningen i resursutnyttjandet beräknas förstärka de offentliga finanserna genom de automatiska stabilisatorerna (se rad 2 i tabellen). försvagar skattebasernas sammansättning och engångseffekter det offentliga sparandet (se rad 3 och 4 i tabellen). Att engångseffekter försvagar det offentliga sparandet beror på att effekten av att avräkningen av den retroaktiva rabatten på medlemsavgiften till EU tillfälligt minskade utgifterna faller bort 2017. Skillnaden mellan det finansiella sparandets förändring och förändringen av det strukturella sparandet utgörs av nettoeffekten av de automatiska stabilisatorerna, skattebasernas sammansättning och engångseffekter. Försvagningen av det strukturella sparandet 2017 förklaras av något lägre nettointäkter från kapital samt ett lägre sparande i kommunsektorn och pensionssystemet mätt som andel av potentiell BNP. Skillnaderna mellan åren på den sista raden 10 Övrigt förklaras till stor del av variationer i bidraget från budgetutgifterna. P R O P . 2 0 1 6 / 1 7 : 1 0 0 Tabell 7.6 Indikatorer för impuls till efterfrågan Årlig förändring, procent av BNP och potentiell BNP sparande, procent av BNP -0,6 -0,1 -0,1 -0,1 -0,1 -0,7 sparande, procent av -0,1 -0,1 -0,1 -0,1 -0,1 -0,1 -0,1 -0,1 -0,1 -0,2 11 BNP-gap, förändring i -0,1 -0,2 -0,1 1Avser utgifts- och inkomstförändringar 2017–2020 i förhållande till av beslutade, föreslagna och aviserade reformer (se tabell 7.2). 2Intäkter från räntor och utdelningar minus räntekostnader. 3Strukturjusterat sparande exkl. kapitalkostnader, netto (kapitalkostnader minus kapitalintäkter). Källor: och egna beräkningar. I tabell 7.7 visas bidraget från förändringen av statsbudgetens utgifter, som andel av potentiell BNP, till utvecklingen av det strukturella sparandet. De primära utgifterna minskar som andel av potentiell BNP . är bidraget till förstärkningen av det struk- turella sparandet relativt svagt men uppgår med oförändrad politik till omkring 0,4–0,av potentiell BNP 2018–2020. De fortsatt ökade kostnaderna för asylsökande ger ett negativt bidrag 2017, men förstärker sparandet . Posten övriga budgetutgifter kan ses som en indikator på den automatiska budget- förstärkningen. Övriga budgetutgifter förstärker det strukturella sparandet samtliga år, men är något lägre 2017 och 2018 än övriga år. Posten Faktorer utöver utgifter på statens budget ger ett negativt bidrag 2017 som sedan successivt minskar fram . Denna post omfattar alla faktorer utöver de som redovisas i tabell 7.6 och primära utgifter på statsbudgeten, exempelvis inkomstförändringar som inte bedöms bero på konjunkturen. P R O P . 2 0 1 6 / 1 7 : 1 0 0 Tabell 7.7 Specifikation av övriga faktorer Årlig förändring, procent av potentiell BNP -0,2 -0,1 Faktorer utöver utgifter på -0,5 -0,2 1 Statsbudgetens utgifter exkl. ränteutgifter Den aktiva finanspolitikens effekter på efter- frågan i ekonomin (se rad 6 i tabell 7.6) är bort- sett i stort sett neutral . Den påverkas dock även av förändringar i ålderspensionssystemets och kommunsektorns sparande. Sparandet försvagas i både pensionssystemet och kommunsektorn 2017 och 2018, vilket har en expansiv effekt. har sparandet även i dessa sektorer en i stort sett neutral effekt på efter- frågan. Den snabba förstärkningen av statens finansiella sparande 2015 fortsatte även 2016, om än i lång- sammare takt. Flera faktorer förklarar den snabba förstärkningen. En ansvarsfull finans- politik har varit en viktig förutsättning, men tillfälliga faktorer har också bidragit. Staten förväntas redovisa överskott under hela prognosperioden. Det finansiella sparandet i staten Den kraftiga förbättringen av de offentliga finanserna kan i huvudsak förklaras av en svagare utveckling av statens utgifter jämfört med . Ett underskott i statens finansiella sparande 2014 som andel av BNP vändes till ett överskott 2016 genom en förstärkning på . Utgifterna utöver de som kan relateras till asylsökande och diskretionära åtgärder, minskade 2016 jämfört med . Minskningen av dessa utgifter bidrog i sig till att det finansiella sparandet i staten ökade med av BNP. Tabell 7.8 Statens inkomster och utgifter Miljarder kronor, om inte annat anges, utfall , prognos –2020 1 Inklusive utgifter för kapitalavkastning på pensionsskulden. Källor: och egna beräkningar. beräknas statens finansiella sparande minska som andel av BNP (se tabell 7.8). I huvudsak beror minskningen på att utgifterna ökar snabbare än BNP vilket i stor utsträckning kan förklaras av den effekt som uppstod av att rabatten på EU-avgiften tillfälligt minskade utgifterna . Dessutom väntas kostnaderna för asylsökande fortsätta att öka något jämfört med . Statens inkomster från skatter och utdelningar väntas också växa något lång- sammare än BNP. beräknas det finansiella sparandet i staten med oförändrad politik, successivt stärkas till följd av den automatiska budgetförstärkningen. Utgifterna minskar också som andel av BNP till följd av att kostnaderna för migration och integration successivt väntas minska. Från statens finansiella sparande till budgetsaldo Statens finansiella sparande visar förändringen av statens finansiella förmögenhet, exklusive effekten av värdeförändringar. Budgetsaldot visar statens lånebehov (i tabell 7.9 med omvänt tecken) och därmed dess påverkan på stats- skulden. Det finansiella sparandet påverkas inte av försäljningar eller köp av finansiella tillgångar, t.ex. aktier, eller ökad utlåning, eftersom sådana transaktioner inte förändrar den finansiella förmögenheten. Däremot påverkas budgetsaldot och statsskulden av dessa transaktioner. Förutom denna skillnad avviker redovisningen i statens budget i flera andra avseenden från redovisningen i NR. Bland annat redovisas budgetsaldot kassamässigt, medan NR tillämpar en periodiserad redovisning. Denna skillnad påverkar framför allt redovisningen av skatteintäkter och ränteutgifter. Det finansiella sparandet 2016 blev betydligt lägre än budgetsaldot. De kassamässigt inbetalda skatterna beräknas ha blivit betydligt högre än de prognostiserade debiterade skatteintäkterna, vilket förstärker saldot i förhållande till det finansiella sparandet. Skillnaden förklaras både av uppbördsförskjutningar, huvudsakligen hän- förliga till juridiska personer, och av betalnings- förskjutningar, främst i förhållande till företag och hushåll. Det innebär att de intäkter som är hänförliga till den privata sektorn inte beräknas bli fullt så stora som de inbetalningar sektorn gjort till staten under kalenderåret. Enligt redovisningsprinciperna för statens budget förstärkte även räntorna budgetsaldot i förhållande till det finansiella sparandet. I huvud- sak svarade valuta- och kursdifferenser för denna skillnad (se vidare avsnittet Varierande nivå på statsskuldsräntorna). Likaså innebar försäljnin- gar av aktieinnehav och extra utdelningar att budgetsaldot förstärktes i förhållande till sparandet enligt NR. Övriga finansiella transaktioner, som framför allt avser lån till för upplåning i utländsk valuta och till Centrala studiestöds- nämnden, gav ett negativt bidrag till budget- saldot men påverkar inte sparandet enligt NR. beräknas det finansiella sparandet bli högre än budgetsaldot. De kassamässigt inbetalda skatterna beräknas bli lägre än de debiterade skatteintäkterna, vilket försvagar budgetsaldot i förhållande till det finansiella sparandet. Även lån till under Övriga finansiella transaktioner bidrar till att försämra budgetsaldot i förhållande till det finansiella sparandet. –2020 tar flertalet av skillnaderna i de två redovisningsprinciperna i stor utsträckning ut varandra och det finansiella sparandet och budgetsaldot är förhållandevis lika. P R O P . 2 0 1 6 / 1 7 : 1 0 0 Tabell 7.9 Statens finansiella sparande och budgetsaldo 2015–2020 Miljarder kronor, utfall , prognos –2020 Räntor, periodisering, Köp och försäljning av aktier, extra utdelningar 1 Inkluderar justeringar avseende inlevererade överskott. Källor: och egna beräkningar. Överskott i statens budget 2016–2020 Statens budget visade ett underskott 2012–2015, som vändes till ett överskott i utfallet . Även prognosen –2020 visar på ett överskott dessa år (se diagram 7.3). Detta betyder att statens lånebehov minskar –2020, vilket bidrar till en lägre statsskuld. Diagram 7.3 Statens budgetsaldo Miljarder kronor, utfall , prognos för 2017-2020 -50 -100 -150 00 01 02 03 04 05 06 07 Källor: och egna beräkningar. P R O P . 2 0 1 6 / 1 7 : 1 0 0 Tabell 7.10 Statens budgetsaldo Miljarder kronor, utfall , prognos –2020 In-/utlåning från myndigheter Lån till andra länder Anm.: Beloppen är avrundade och stämmer därför inte alltid överens med summan. 1Inklusive förändring av anslagsbehållningar. 2Avser utgifterna under utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. Källor: och egna beräkningar. Varierande nivå på statsskuldsräntorna Utgifterna för statsskuldsräntorna varierar kraftigt . Avgörande för ränteutgifternas nivå är statsskuldens storlek, inhemska och utländska räntenivåer samt den svenska kronans växelkurs. Den upplåningsteknik som väljer kan på kort sikt få betydande effekter på de kassamässiga ränteutgifterna, främst genom att utgifterna omfördelas över tiden, t.ex. genom över- eller underkurser i samband med emissioner av statsobligationer. Överkurser, eller underkurser, uppstår om marknadsräntan understiger eller överstiger obligationens kupongränta vid emissionstill- fället. Köparen av obligationen är då beredd att betala ett högre eller lägre pris eftersom detta kompenseras av en högre eller lägre löpande avkastning fram till att obligationen förfaller. Över- respektive underkursen utgörs av skill- naden mellan nuvärdet av obligationens kassa- flöden diskonterade med gällande mark- nadsräntor (obligationens pris vid emissions- tillfället) och det nominella belopp som betalar tillbaka till långivaren då obligationen förfaller. Valutakursförluster uppstår på instrument i utländsk valuta om värdet på den svenska kronan är lägre vid förfallotidpunkten än då kontraktet ingicks. Kursförluster uppstår när köper tillbaka obligationer och marknadsräntan vid köptillfället understiger kupongräntan. Sådana kursdifferenser är samma sak som en över- eller underkurs, fast vid en köptransaktion i stället för en säljtransaktion. Utfallet 2016 påverkades mycket av över- kurser och valutakursvinster som minskade ränteutgifterna, samt, i mindre omfattning, kursförluster som ökade ränteutgifterna. De sammantaget gynnsamma kurseffekterna inne- bar att utfallet för ränteutgifterna endast uppgick till . –2020 finns huvudsakligen två sinsemellan motverkande faktorer som påverkar ränteutgifterna: stigande marknadsräntor och en minskande statsskuld. förväntas överkurser och kursförluster i stort sett ta ut varandra. Ränteutgifterna beräknas dock bli förhållandevis låga till följd av förväntade kurs- vinster. Prognoserna påverkas endast marginellt av kurseffekter. Ränteutgifterna har sjunkit kraftigt , framför allt på grund av att räntenivåerna är markant lägre än då. av uppgick de genomsnittliga ränteutgifterna till ca , vilket motsvarade av BNP.