prop · H50350 · 2017-12-15 00:00:00 — Flera åklagare uppger även att de anser att borde ta ett större ansvar för att avbeställa forensiska undersökningar, eftersom det inte framgår i ärendehanteringssystem Cåbra vilka undersökningar som är beställda. För att komplettera förundersökningsledarnas uppgifter har frågat personal och gruppchefer på och på polisregionernas forensiska laboratorier om beställarna brukar meddela dem när forensiska undersökningar inte längre behövs. Dessa uppgifter ska tolkas med försiktighet, eftersom den forensiska personalen inte kan anses ha full överblick över i vilken utsträckning de genomförda undersökningarna egentligen behövs. Med det sagt kan dessa personalgrupper ändå anses ha viss förståelse för hur situationen ser ut, eftersom de har omfattande kontakter med beställarna i sitt dagliga arbete. Som tabell 3 visar uppger av respondenterna att beställarna sällan eller aldrig meddelar när beställda undersökningar inte längre behövs. uppger att undersökningar avbeställs . uppger att beställarna meddelar dem i de flesta fall. Det finns alltså en skillnad mellan beställarnas och utförarnas respektive uppfattningar om avbeställningarna. Denna skillnad förklaras sannolikt av två saker: dels kan det vara så att laboratoriepersonalen inte alltid får veta när undersökningar avbeställts, dels kan förundersökningsledarna i sina enkätsvar ha överskattat hur ofta de faktiskt ombesörjer att avbeställningarna blir av. R I K S R E V I S I O N E N F R Å N S P Å R T I L L B E V I S – P O L I S E N S F O R E N S I S K A O R G A N I S A T I O N Tabell 3 Avbeställningar av forensiska undersökningar (laborativ personal) Enkätfråga: Brukar beställarna meddela dig när undersökningarna inte längre behövs? vid NFC och forensiska Ja, i de flesta fall Källa: enkätundersökning, . Sammantaget förefaller bristen på avbeställningar leda till att en betydande del av laborativa resurser går till spillo på grund av att forensiska undersökningar inte alltid avbeställs när de inte längre behövs. Detta är särskilt allvarligt när det gäller arbetsintensiva undersökningar som fingeravtrycksidentifiering och biologiska undersökningar.56 När det gäller drogundersökningar är avbeställningarna inte lika centrala för att minska handläggningstiderna, eftersom det tar nästan lika att avbryta en drogundersökning som att slutföra den.57 Den femte och sista brist som har identifierat i beställningsprocessen är att beställarna ibland har otillräcklig kunskap om vilka forensiska möjligheter som finns. Detta kan leda till att relevanta undersökningar inte görs, vilket innebär en ineffektiv användning av de forensiska metoderna. Flera åklagare och polisanställda uppger att de skulle behöva mer utbildning för att veta vilka undersökningar man kan begära från NFC. Detta hänger samman med att området utvecklas snabbt och den som inte är forensiker behöver regelbundet bli påmind om de forensiska möjligheter som finns. En åklagare skriver exempelvis: ”Då och då skulle någon från NFC kunna komma och berätta, eller via videolänk hålla en kort information om olika saker de kan hjälpa till med, eller vad de inte kan. Även om man går på kurs sker ju en utveckling och man glömmer.”58 I den handlingsplan som NFC tagit fram med anledning av Statskontorets rapport Häktningstider och forensiska undersökningar (2016:2) skriver NFC att de koordinatorer 56Riksrevisionen har inte mer specifika uppgifter om vilka biologiska undersökningar det rör sig om. 57Intervju på NFC i , . 58Fritextsvar, enkätundersökning, . 30 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N som finns vid de forensiska sektionerna och som har uppdraget att vara kontaktperson mot beställarna har en viktig roll när det gäller att stödja beställaren avseende vilka forensiska möjligheter och begränsningar som finns i det aktuella ärendet.59 NFC skriver i sin handlingsplan att dessa koordinatorer kan komma att vidareutbildas framöver, och om behov föreligger kan nya koordinatorer också utbildas. 3.1.6 NFC:s utlåtanden upplevs ibland som svårförståeliga NFC utvecklar sina redovisningsformer och skalor i samarbete med och nationella operativa avdelning samt inom de råd som etablerats med NFC:s uppdragsgivare.60 Trots det visar granskning att NFC:s analysbesked och sakkunnigutlåtanden upplevs som svåra att förstå. Från åklagarnas perspektiv är detta den faktor som näst efter handläggningstiderna har den mest påtagligt negativa inverkan på den tekniska bevisningens möjligheter att bidra till lagföring. av åklagarna uppger i fritextsvar att den förbättring som behövs när det gäller den tekniska bevisningen är att undersökningsresultaten förklaras på ett enklare sätt. En åklagare skriver: ”Skalorna som används är otydliga vad gäller hur de skall förstås. Vad innebär en 2 eller 3:a i praktiken för de olika undersökningarna? Ofta skulle man vilja ha även en muntlig kommentar från NFC som förklarar analysen och resultatet.”61 Flera utredare och några polisiära förundersökningsledare ger också uttryck för att det kan vara svårt att förstå NFC:s utlåtanden. En utredare skriver: ”Tycker att utlåtandena är svårlästa och att det här med huvudhypotes/alternativ hypotes bara rör till det.”62 har under granskningen diskuterat denna kritik med representanter för NFC, vilka håller med om att deras besked och utlåtanden ska vara begripliga för mottagarna. NFC menar dock att det är en balansakt, eftersom dokumenten också måste innehålla tillräcklig information om de premisser som forensikerns bedömning grundas på. 3.2 Det finns brister i ärendehanteringssystemen Den näst allvarligaste effektivitetsbrist som har identifierat rör de fyra ärendehanteringssystem som används inom ramen för forensiska process. Dessa ärendehanteringssystem är RAR, DurTvå, TekPro och 59Handlingsplan avseende långa häktningstider, NFC, , dnr A339.883/2015, s. 7. 60E-postkorrespondens med NFC, . 61Fritextsvar, enkätundersökning, . R I K S R E V I S I O N E N F R Å N S P Å R T I L L B E V I S – P O L I S E N S F O R E N S I S K A O R G A N I S A T I O N Forum.63 Den allvarligaste brist som identifierat när det gäller dessa system är att de till stora delar inte är sammankopplade, dvs. att uppgifter inte överförs automatiskt mellan systemen. Endast två kopplingar finns, varav den första är att Forum är sammankopplat med TekPro i de delar som avser beställningar och rapporter. När en NFC-undersökning beställs via TekPro går de uppgifter som redan är inlagda i TekPro, och som krävs för beställningen, direkt över i Forum. Den andra befintliga sammankopplingen finns i DurTvå, som är delvis sammankopplat med Forum på så vis att de rapporter som NFC genererar läggs in direkt i ärendet i DurTvå.64 I övrigt saknas sammankoppling, och detta innebär att den som ska utreda ett brott måste manuellt lägga över uppgifterna från RAR, vilka har lagts in då brottet anmäldes, till DurTvå. På liknande vis måste den som ska beställa en forensisk undersökning i TekPro lägga över alla uppgifter om ärendet manuellt från RAR eller DurTvå. En anställd vid ett av de forensiska sektionernas laboratorium skriver: ”IT-systemen måste fungera bättre ihop, man ska inte behöva fylla i samma uppgifter i både RAR, Durtvå och Tekpro.”65 En ingripandepolis skriver: ”Förenkla gärna datasystemen. De flesta system kräver att man skriver in personnummer flera ggr i samma ärende, detta stjäl tid.”66 En NFC-anställd skriver: ”Det hade även underlättat om DurTvå ”pratade” med Forum så att den forensiska beställningen skulle kunna skapas från DurTvå. På det viset hade man sluppit att skriva in varje godspunkt och misstänkt för sig i beställningen. Hade skapat mycket tid och minimerat risken för felskrivningar.”67 63RAR (rationell anmälningsrutin) har använts inom Polisen . Systemet används för att ta upp anmälningar, men det ska fasas ut . DurTvå (datoriserad utredningsrutin/tvångsmedel) är Polisens system för att hantera brottsutredningar. TekPro (tekniska rotlarnas ärendehanteringssystem) är det ärendehanteringssystem som används för att beställa forensiska undersökningar. Det används framför allt av de forensiska sektionerna, men även av andra som beställer forensiska undersökningar som utredare och förundersökningsledare. Forum är NFC:s ärendehanteringssystem, som även används på de forensiska sektionernas laboratorier. Systemet användes av SKL redan före när myndigheten blev en nationell avdelning under . 64E-postkorrespondens med NFC, . 65Fritextsvar, enkätundersökning, . 32 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Bristen på sammankoppling ger upphov till merarbete och även till felregistreringar, eftersom personalen inte alltid skriver rätt när uppgifter läggs in manuellt. Exempelvis förekommer det att fel ärendenummer (det s.k. K-numret) skrivs in när ett ärende registreras, vilket försvårar sammankoppling av resultat från forensiska undersökningar med ärendet i DurTvå.68 Sammantaget innebär detta att en betydande del av personalens arbetstid går till spillo, vilket ser som ineffektiv resursanvändning. Utöver bristen på sammankoppling med RAR och TekPro har identifierat tre ytterligare brister i ärendehanteringssystemet DurTvå: •Det går inte att dokumentera säkrade spår, och de forensiska undersökningar som beställts rörande dessa spår, på annat sätt än i fritext i anmälan eller i ett separat pm. Det gör att förundersökningsledare och utredare kan missa att det finns forensiska undersökningar beställda i ärendet. •Systemet påminner inte användarna att avbeställa forensiska undersökningar som inte längre behövs. •Systemet påminner inte heller om att ta initiativ till att registertopsa. Dessa tre brister diskuteras även i respektive avsnitt om avbeställning och registertopsning. 3.3Fältverksamheten anses oftast hålla god kvalitet, men ingripandepolisers spårsäkring är bristfällig Granskningen visar att resursanvändningen i fältverksamheten är ineffektiv eftersom fältpersonalen på grund av brister i ärendehanteringssystemen lägger en alltför stor del av sin tid på avrapportering och beställning av forensiska undersökningar. När det gäller de forensiska metoderna används däremot dessa i huvudsak effektivt. Brottsplatsundersökningarna håller hög kvalitet, med undantag för ingripandepolisers brottsplatsundersökningar som är bristfälliga. 3.3.1Kriminalteknikernas arbete anses hålla hög kvalitet trots hög arbetsbelastning I grova brottsärenden genomförs brottsplatsundersökningarna av kriminaltekniker. granskning visar att deras arbete anses hålla hög kvalitet. Av de respondenter som har insikt i kriminalteknikernas arbete (polisiära förundersökningsledare, jour-förundersökningsledare och inre befäl) uppger att kriminalteknikerna gör sitt arbete mycket bra eller ganska bra. av respondenterna anser att kriminalteknikerna gör sitt arbete ganska bristfälligt, och uppger att de inte vet. 68 Intervju vid polisregion , . R I K S R E V I S I O N E N F R Å N S P Å R T I L L B E V I S – P O L I S E N S F O R E N S I S K A O R G A N I S A T I O N En förundersökningsledare skriver: ”De kriminaltekniker som jag jobbar mest med är alla mycket duktiga och snabba med sina undersökningar. Vi diskuterar ofta vilka undersökningar som är relevanta för utredningen och kommer fram tillsammans om vad som ska göras. De levererar sedan mycket bra undersökningsprotokoll.”69 Dock uppger flera respondenter att kriminalteknikerna har hög arbetsbelastning och därför inte alltid är tillgängliga. Exempelvis skriver en förundersökningsledare: ”Jag arbetar som FU-ledare i initialskedet. Jag upplever det som väldigt svårt att få tag på några tekniker speciellt . […] Deras arbetsbelastning verkar ha blivit högre [efter myndighetsombildningen] och resorna längre vilket gör att deras arbetsmiljö försämrats.”70 Av de kriminaltekniker som deltagit i enkätundersökning svarade på fritextfrågan om vilka förutsättningar de har för att utföra sitt arbete. Av dessa nämner en majoritet brister i ärendehanteringssystemen i sina fritextsvar, framför allt att den brist på sammankoppling mellan de olika IT-systemen som diskuterats ovan gör att alltför stor del av arbetstiden går till avrapportering, beställningar och annat administrativt arbete. Flera respondenter nämner även att ärendehanteringssystemet Forum är bristfälligt. En kriminaltekniker skriver: ”Allt tar sedan vi fick Forum. Ingen överblick så som i TekPro. Frustrerande!”71 Drygt en tredjedel () av de kriminaltekniker som avgett fritextsvar uppger att hög arbetsbelastning är ett problem. En kriminaltekniker skriver: ”Mycket hög arbetsbelastning. Får hoppa mellan olika brott. Får ej vara ifred och utföra det som skall göras i grövre brott. Många bollar i luften .”72 3.3.2Lokala brottsplatsundersökares arbete anses hålla hög kvalitet, men de är för få I mängdbrottsärenden (exempelvis inbrottsstöld och åldringsbrott) utförs brottsplatsundersökningar ofta av lokala brottsplatsundersökare. granskning visar att det arbete som denna personalkategori utför är mycket uppskattat. Av de polisiära förundersökningsledare, inre befäl och jour-förundersökningsledare som har arbetat med lokala brottsplatsundersökare uppger att dessa gör sitt arbete mycket bra eller ganska bra. uppger att de gör sitt jobb 69Fritextsvar, enkätundersökning, . 34 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N ganska eller mycket bristfälligt, och uppger att de inte vet. En förundersökningsledare skriver: ”Jag är mycket nöjd med våra lokala lokus [lokala brottsplatsundersökare], de är duktiga, lösningsfokuserade och återkopplar bra.”73 Det finns dock endast ett begränsat antal lokala brottsplatsundersökare inom . rörde det sig enligt uppgift från om 168 årsarbetskrafter, och de är oftast inte i tjänst kvälls- och när de flesta brott begås.74 De har därför inte möjlighet att hantera alla mängdbrott. granskning av inbrottsärenden i bostad visar exempelvis att lokala brottsplatsundersökare endast skickas ut i drygt hälften () av ärendena.75 Flera respondenter uppger i enkätundersökning att de lokala brottsplatsundersökarna, liksom kriminalteknikerna, har alltför hög arbetsbelastning och därför inte alltid är tillgängliga. En förundersökningsledare skriver: ”Arbetsbelastningen för LOKUS [lokala brottsplatsundersökare] förefaller så pass hög att de inte kan utföra brottsplatsundersökningar tillräckligt snabbt för att det ska vara rättssäkert. Jag har lagt ner flera utredningar enkom pga att LOKUS inte kunnat genomföra platsundersökning”.76 När det gäller arbetsbelastning uppger en fjärdedel () av de lokala brottsplatsundersökare som svarat på fritextfrågan om förutsättningarna för att utföra arbetet att det finns för få lokala brottsplatsundersökare för att täcka de ärenden som man skulle kunna hantera. Knappt en femtedel () uppger också att de inte kan utföra sina uppgifter tillfredsställande sätt på grund av bristfällig utrustning. En lokal brottsplatsundersökare skriver: ”Utrustning såsom skospårslampor, fordon etc är undermålig. Det tar så för att få bra utrustning. Vi har kämpat för att få bra skospårslampor och vi har ännu inte kommit dit hän. Vi ligger fortfarande på golven med våra minificklampor och försöker få fram skospår. […]”77 73Fritextsvar, enkätundersökning, . 74Tillgängligheten varierar dock över landet. Se även Brottsförebyggande rådets rapport: Polisers syn på utredning av mängdbrott, sid. 76–77, (2013:20). 75Ärendegranskningen visar att en ingripandepatrull skickades till brottsplatsen i hälften av fallen. I några fall skickades lokala brottsplatsundersökare ut direkt. I flera fall har ingripandepoliser utfört en initial brottsplatsundersökning, och därefter bedömt att det vore lämpligt om lokala brottsplatsundersökare gjorde en grundligare brottsplatsundersökning, vilket också har skett i så gott som alla fall. 76Fritextsvar, enkätundersökning, . R I K S R E V I S I O N E N F R Å N S P Å R T I L L B E V I S – P O L I S E N S F O R E N S I S K A O R G A N I S A T I O N 3.3.3 Ingripandepolisernas brottsplatsundersökningar bristfälliga De mängdbrottsärenden som de lokala brottsplatsundersökarna inte har möjlighet att hantera omhändertas i stället av poliser i ingripandeverksamheten. ärendegranskning visar att i knappt hälften () av inbrottsärendena genomfördes brottsplatsundersökningen av ingripandepersonalen. Deras förmåga att säkra spår är därför mycket viktig för att mängdbrott ska kunna upp. En förundersökningsledare skriver: ”[I] normalfallet i min verksamhet […] är [det] relativt lågutbildade radiobilspoliser som sköter av spårsäkring, innan kontakt med FU-ledare. I av fallen är det en likaledes outbildad utredare. Kanske av fallen säkras av en utbildad kriminaltekniker och resterande av en lokal brottsplatsundersökare.”78 Ingripandepolisers huvudsakliga arbetsuppgift är emellertid inte att utföra brottsplatsundersökningar. I stället arbetar de primärt med att förebygga, upptäcka och hantera brottslighet, hjälpa människor i nöd och avvärja störningar av den allmänna ordningen. En stor del av deras tid går till att patrullera i bil eller till fots. Deras kunskap om spårsäkring är därför oftast begränsad till det som de en gång lärde sig under polisutbildningen, och granskning visar att deras spårsäkring anses ha stora brister. De respondenter som har inblick i ingripandepolisernas spårsäkringsarbete (förundersökningsledare, inre befäl, jour-förundersöknings- ledare och lokala brottsplatsundersökare) uppger i enkätundersökning att ingripandepolisers spårsäkring är ganska bristfällig förutom när det gäller att säkra blodspår, vilket de uppges vara ganska bra på. De brister som finns anses framför allt bero på avsaknad av kompetens och erfarenhet, men brist på tid, utrustning och intresse spelar också in. Denna uppfattning återspeglas även i ingripandepolisernas egna enkätsvar. Av de 1 027 ingripandepoliser som uppgett att de utför brottsplatsundersökningar79 anser majoriteten () att bristerna i deras brottsplatsundersökningar beror på avsaknad av kompetens. Bristande erfarenhet och tid på brottsplats nämns också som viktiga faktorer (respektive ). En ingripandepolis skriver: ”Vid brottsplatsundersökningar har den typiska IGV-polisen inte nog med kunskap och [utbildning] för att säkra spår på ett tryggt sätt. Tiden finns sällan heller att kvarstanna för en grundlig undersökning. Vi vill att Lokus/tekniker i mycket högre utsträckning och snabbare ska komma till brottsplatsen. Stölder/inbrott och andra mängdbrott drabbar allmänheten hårt och ett proffsigt jobb utfört av specialister skulle öka allmänhetens förtroende för polisen nåt enormt.”80 78Fritextsvar, enkätundersökning, . att de har utfört brottsplatsundersökningar som enkäten avsåg (fr.o.m. då enkäten genomfördes). 80Fritextsvar, enkätundersökning, . 36 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Flera ingripandepoliser nämner också att en krånglig avrapporteringsprocedur och svårförståeliga rutiner för hantering av insamlade spår komplicerar arbetet med brottsplatsundersökningar. En ingripandepolis skriver: ”Mycket omständlig och oklar avrapportering – Både YB [yttre befäl] samt SB [stationsbefäl] är osäkra på hur det ska avrapporteras samt ev lagerläggas. Därför skapar detta osäkerhet & är tidskrävande!”81 Totalt 321 ingripandepoliser avgav fritextsvar på frågan om vad som orsakat eventuella brister i deras brottsplatsundersökningar, och av dessa uppgav majoriteten () att det berodde på avsaknad av adekvat utrustning. Några respondenter nämner att den egna spårsäkringsväska som varje ingripandepolis tidigare hade numera är ersatt med gemensam utrustning som ska finnas i radiobilarna. Denna gemensamma utrustning fylls dock inte på som den ska ute i lokalpolisområdena, och ofta saknas den helt eller delvis. En ingripandepolis skriver: ”Avsaknad av utrustning, t.ex. för att få microsil att härda i minusgrader behövs värme, det är inget som finns i våra bilar. Utrustning för att t.ex. lysa upp [ett] skospår på ett bra sätt finns inte heller. Ett måttband som man försöker lägga ut ramlar omkull och kameran saknar stativ.”82 3.3.4 Inbrott i bostad Den del av granskning som specifikt rör ärenden om inbrott i bostad (ärendegranskningen och vissa delar av enkätundersökningen) visar att arbete med denna brottstyp är tillfredsställande när det gäller frekvensen på utförda brottsplatsundersökningar. Av ärendegranskningen framgår att i tre fjärdedelar av ärendena () har brottsplatsundersökning genomförts och förhör har hållits med målsägande och vittnen när så har varit möjligt.83 I resterande ärenden (totalt ) har brottsplatsundersökning inte skett (), eller framgår det inte av handlingarna i ärendet om någon undersökning har ägt rum (). I de ärenden där det framgår att polis inte har gjort någon brottsplatsundersökning anser att det kan förklaras med relativt 81Fritextsvar, enkätundersökning, . Microsil är ett avgjutningsmedel som används för att göra avgjutningar av t.ex. verktygsspår och fingeravtryck. 83De flesta undersökta inbrottsärenden () initieras genom att målsäganden ringer till Polisens ledningscentral, som sedan beordrar en ingripandepatrull till brottsplatsen. Resterande femtedel av inbrottsärendena inleds med att målsäganden ringer Polisens kontaktcenter (PKC). I de senare ärendena gäller ofta att inbrottet inte är fullbordat, dvs. att gärningspersonen har försökt men inte lyckats bryta sig in i bostaden. R I K S R E V I S I O N E N F R Å N S P Å R T I L L B E V I S – P O L I S E N S F O R E N S I S K A O R G A N I S A T I O N goda skäl, främst att det varit fråga om försök till inbrott som inte blev fullbordade eller att målsäganden dröjt med att anmäla.84 enkätundersökning visar dock att förutsättningarna för att brottsplatsundersökningar i inbrottsärenden ska kunna vara framgångsrika påverkas negativt av att brottsanmälare relativt ofta påverkar spår på brottsplatsen genom att gå runt eller städa innan polis har kommit till platsen. Lokala brottsplatsundersökare träffar målsägande i inbrottsärenden , och i enkät uppger av dessa att målsägande påverkar spåren i de flesta fall. uppger att sådan påverkan sker ibland, medan uppger att det sällan eller aldrig sker. Av enkätundersökning framgår att målsäganden i vissa fall påverkar spår på brottsplatsen eftersom den är i chocktillstånd och därför rör sig runt på brottsplatsen, städar och är oförmögen att ta till sig av information om att iaktta försiktighet på brottsplatsen. I dessa fall finns det inte mycket Polisen kan göra för att förhindra kontaminering av spår. Dock visar granskning att det finns förbättringspotential i två avseenden: dels när det gäller de instruktioner som målsäganden får från Polisens kontaktcenter (PKC) i de fall polisanmälan görs via telefon, dels arbetssättet hos den polispatrull som kommer till platsen. När det gäller PKC:s instruktioner till brottsanmälare uppger hälften () av de lokala brottsplatsundersökare som har deltagit i enkätundersökning att målsäganden endast ibland har fått dessa instruktioner av PKC.85 En tredjedel () uppger att målsäganden fått dessa instruktioner i de flesta fall. uppger att målsäganden sällan eller aldrig har fått dessa instruktioner, medan av de lokala brottsplatsundersökarna uppger att det alltid sker. uppger att de inte vet. Granskningen visar också att PKC:s instruktioner i sig behöver förbättras. informerar PKC ofta om att den som anmäler brottet inte ska röra något, utan att nämna att den därutöver ska undvika att gå runt i bostaden för att inte förstöra eventuella skospår. Det senare är en central del av instruktionen, eftersom inbrottstjuvar 84Övriga skäl, som fördelar sig relativt jämnt är: Bostaden bedömdes vara i så sådant skick att det skulle vara lönlöst att lägga ned tid på att söka efter spår.