prop · H403173d2 · 2017-01-01 00:00:00 — 10 § Den fysiska personen, den juridiska personen, dess styrelse- ledamöter eller anställda får inte för kunden eller för någon utomstående obehörigen röja att en granskning har genomförts, att uppgifter har lämnats enligt 2 och 4–5 §§ eller att en undersökning har utförts eller kan komma att utföras. Som obehörigt röjande avses inte att 1.uppgifter lämnas till en tillsynsmyndighet eller en brottsbekämpande myndighet, om det är motiverat, 2.uppgifter lämnas mellan kreditinstitut och finansiella institut som omfattas av denna lag eller mellan dessa institut och deras filialer och majoritetsägda dotterföretag belägna i tredje länder, förutsatt att filialerna och dotterföretagen följer koncernens rutiner och riktlinjer som beslutats i enlighet med denna lag, 3.uppgifter lämnas mellan advokater och biträdande jurister på advokatbyrå, andra oberoende jurister, revisorer, tillhandahållare av bokföringstjänster och skatterådgivare som omfattas av denna lag och som är anställda eller på annat sätt verksamma inom samma juridiska person eller olika juridiska personer med gemensamt ägande, gemensam ledning eller efterlevnadskontroll. Detsamma gäller om uppgiften lämnas till sådan person i tredjeland, förutsatt att denna tillämpar krav som är likvärdiga med dem som föreskrivs i denna lag, 4.uppgifter som rör samma kund och samma transaktion och som omfattar mer än en verksamhetsutövare lämnas mellan sådan juridiska och fysiska personer som anges i 1 kap. 2 § 1–11 och 17–21, förutsatt att de tillhör samma verksamhets- eller yrkeskategori och omfattas av skyldigheter i fråga om tystnadsplikt och skydd för personuppgifter, samt 5.en kund får kännedom om att en åtgärd enligt första stycket vidtas eller kan komma att vidtas, när ett sådant röjande inte kan undvikas till följd av verksamhetsutövarens skyldighet att avstå från en transaktion, att avstå från att inleda en affärsförbindelse eller att avsluta en sådan affärsförbindelse. Bestämmelser om ansvar för den som bryter mot tystnadsplikten enligt första stycket finns i 20 kap. 3 § (1962:700). 11 § Om det finns skäl att misstänka att egendom i form av pengar, fordran eller annan rättighet är föremål för penningtvätt eller avsedd för finansiering av terrorism och egendomen finns hos en verksamhets- utövare, får eller Säkerhetspolisen besluta att egen- domen eller ett motsvarande värde tills vidare inte får flyttas eller disponeras på annat sätt (dispositionsförbud). Beslut om dispositionsförbud får meddelas endast om det är fara i dröjsmål och det skäligen kan befaras att egendomen annars kommer att undanskaffas och skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som den innebär. Om förutsättningarna enligt första och andra styckena är uppfyllda, får fatta beslut om dispositionsförbud även på begäran av en utländsk finansunderrättelseenhet. 12 § Ett beslut om dispositionsförbud ska anmälas till åklagare, som skyndsamt ska pröva om åtgärden ska bestå. Åklagarens beslut får inte överklagas. Finns det inte längre skäl för åtgärden ska den hävas. Åtgärden upphör att gälla när förflutit från eller Säkerhetspolisens beslut, om den inte hävts före det. Verksamhetsutövaren ska underrättas om att en åtgärd har beslutats eller hävts. Den som har drabbats av ett beslut om dispositionsförbud ska under- rättas om beslutet när det kan antas att syftet med en beslutad eller förutsedd åtgärd inte motverkas och den framtida utredningen inte skadas om uppgiften röjs. Beslut om underrättelse meddelas av åklagare. En underrättelse behöver inte lämnas, om den med hänsyn till omständlig- heterna uppenbart är utan betydelse. 13 § Beslut om dispositionsförbud med anledning av misstänkt penning- tvätt får endast avse sådan egendom som härrör från brott eller brottslig verksamhet som avses i 1 kap. 1 § andra stycket. Bevarande av handlingar eller uppgifter 1 § En verksamhetsutövare ska bevara handlingar och uppgifter om 1.åtgärder som vidtagits för att uppnå kundkännedom, och 2.den granskning och analys av aktiviteter som gjorts enligt 4 kap. 2 § första meningen. I de fall som avses vid 1 ska tiden räknas från det att åtgärderna utfördes eller, i de fall då en affärsförbindelse har etablerats, affärs- förbindelsen upphörde. I de fall som avses vid 2 ska tiden räknas från det att aktiviteten utfördes eller från det att verksamhetsutövaren avstod från att utföra en transaktion. 2 § Om det är nödvändigt för att förebygga, upptäcka eller utreda penningtvätt eller finansiering av terrorism får verksamhetsutövare bevara handlingar och uppgifter enligt 1 § än . Den sammanlagda tiden får dock inte överstiga . Första stycket tillämpas även i fråga om handlingar och uppgifter som ska bevaras enligt artikel 16 i och rådets förordning (EU) 2015/847 av om uppgifter som ska åtfölja över- föringar av medel och om upphävande av förordning (EG) nr 1781/2006. 6 kap. Behandling av personuppgifter 1 § En verksamhetsutövare får behandla personuppgifter i syfte kunna fullgöra sina skyldigheter enligt denna lag. Vid verksamhetsutövarens behandling av personuppgifter gäller personuppgiftslagen (1998:204), om något annat inte följer av detta kapitel. 2 § Detta kapitel gäller personuppgiftsbehandling som helt eller delvis är automatiserad eller om personuppgifterna ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling av personuppgifter som är tillgångliga för sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier. 3 § Känsliga personuppgifter som avses i 13 § personuppgiftslagen (1998:204) får behandlas endast om det är nödvändigt för att 1. bedöma om kunden är en sådan person som avses i 1 kap. 6 § 5 eller 3 kap. 24 §, 2. uppfylla gransknings- och rapporteringsskyldigheten enligt 4 kap. 1 § och 2 § första meningen, eller 3. bevara handlingar eller uppgifter enligt 5 kap. 1 § och 5 kap. 2 § första stycket. Behandling av personuppgifter som gäller lagöverträdelser 4 § Personuppgifter om lagöverträdelser som avses i 21 § person- uppgiftslagen (1998:204) får behandlas om det är nödvändigt för att uppfylla gransknings- och rapporteringsskyldigheten enligt 4 kap. 1 och 2 §§ samt för att bevara sådana handlingar eller uppgifter som avses i 5 kap. 1 § punkten 2. Information till den registrerade 5 § Besked om att personuppgifter behandlas enligt 4 kap. 2 § första meningen får inte lämnas ut till den registrerade. 6 § En verksamhetsutövares register får inte samköras med motsvarande register hos någon annan. Första stycket gäller dock inte samkörning av register som sker mellan verksamhetsutövare som avses i 1 kap. 2 § 1–11 som ingår i samma koncern och som har hemvist här i landet. Om en verksamhetsutövare som avses i andra stycket är moderföretag i en koncern får denna även samköra sitt register med motsvarande register hos filialer och helägda dotterbolag med hemvist 1. i en annan stat inom EES om hemvistlandets lag inte hindrar detta, eller 2. i en stat utanför EES om hemvistlandets lag inte hindrar detta och staten har bestämmelser om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism som motsvarar dem som föreskrivs i och rådets direktiv (EU) 2015/849 av om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism, om ändring av och rådets förordning (EU) nr 648/2012 och om upphävande av och rådets direktiv /60/EG och kommissionens direktiv /70/EG, och om det finns tillsyn över att dessa bestämmelser följs. 7 § När personuppgifter behandlas enligt detta kapitel ska bestäm- melserna i 28 och 48 §§ personuppgiftslagen (1998:204) tillämpas på motsvarande sätt. 8 § Den som är verksam hos en verksamhetsutövare får inte obehörigen röja att uppgifter behandlas enligt 3–4 §§ eller 4 kap. 2 § första meningen. Ansvar enligt 20 kap. 3 § ska inte följa för den som bryter mot förbudet i första stycket. 1 § En verksamhetsutövare som avses i 2 kap. 5 § ska genomföra de koncerngemensamma rutinerna även vid sina filialer och majoritetsägda dotterföretag med hemvist i utlandet. Verksamhetsutövaren ska i övrigt se till att filialer och majoritetsägda dotterföretag med hemvist i ett land utanför EES tillämpar bestämmel- serna i denna lag, om hemvistlandets lag för att förhindra penningtvätt och finansiering av terrorism är mindre ingripande. 2 § Verksamhetsutövaren ska vidta åtgärder för att effektivt hantera risken för penningtvätt och finansiering av terrorism om de gemensamma rutiner och bestämmelser som avses i 1 § inte kan tillämpas vid filialer och majoritetsägda dotterföretag med hemvist utanför EES. Verksam- hetsutövaren ska även skriftligen underrätta behörig tillsynsmyndighet om detta. 8 kap. Ansvar för regelefterlevnad och intern kontroll m.m. 1 § De interna rutinerna och de koncerngemensamma rutinerna ska fastställas av verksamhetsutövarens styrelse eller motsvarande behöriga företrädare i de juridiska personer där styrelse inte förekommer. Styrelsen eller motsvarande funktion ska även fortlöpande kontrollera att rutinerna är tillräckliga och vid behov uppdatera dessa. Om det är lämpligt kan uppgifter enligt första stycket efter delegation fullgöras av andra än styrelsen eller motsvarande funktion. 2 § När det är motiverat med hänsyn till verksamhetens storlek och natur 1.identifiera den styrelseledamot som ska ha det huvudsakliga ansvaret för att kontrollera att styrelsens beslut om åtgärder enligt denna lag genomförs, 2.utse en person på ledningsnivå som är ansvarig för att kontrollera att det i verksamheten finns riktlinjer, kontroller och förfaranden som effektivt hanterar de risker för penningtvätt och finansiering av terrorism som finns i verksamheten (centralt funktionsansvarig). Den centralt funktionsansvariga ska även ansvara för att rapportering av misstänkta aktiviteter och annan uppgiftslämning till sker i enlighet med 4 kap., och 3.inrätta en oberoende granskningsfunktion för att granska de interna riktlinjer, kontroller och förfaranden som hanterar de risker för penningtvätt och finansiering av terrorism som finns i verksamheten. 3 § Om en verksamhetsutövare driver sin verksamhet som anställd hos en juridisk person ska skyldigheten att göra en riskbedömning och att upprätthålla riskbaserade rutiner gälla den juridiska personen. När det gäller verksamhet som avses i 1 kap. 2 § 12 ska skyldigheterna även gälla den fysiska personen. 4 § Verksamhetsutövare vars huvudkontor är beläget i en annan med- lemsstat och som i bedriver sådan verksamhet som avses i 1 kap. 2 § 6 och 8 i annan form än filialer ska när det är motiverat utse en central kontaktpunkt här i landet. 5 § En verksamhetsutövare ska tillhandahålla ändamålsenliga rapporte- ringssystem för anställda som vill göra anmälningar om misstänkta överträdelser av bestämmelser i denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen och som begåtts av verksamhetsutövare. 6 § Den som är eller har varit verksam hos en verksamhetsutövare får inte obehörigen röja en uppgift i en anmälan eller utsaga om en misstänkt överträdelse av en bestämmelse i denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, om uppgiften kan avslöja anmälarens identitet. Ansvar enligt 20 kap. 3 § ska inte följa för den som bryter mot förbudet i första stycket. Om det i en annan lag finns bestämmelser som avviker från denna bestämmelse, ska de bestämmelserna gälla. 1 § I fråga om tillsyn över verksamhet som avses i 1 kap. 2 § 15, 18–19 och 21–22 tillämpas detta kapitel. Bestämmelser om tillsyn över annan verksamhet som avses i 1 kap. 2 § finns i de lagar som reglerar dessa verksamhetsutövare. 2 § Tillsynen syftar till att förhindra att finansiell verksamhet och annan näringsverksamhet utnyttjas för penningtvätt eller finansiering av terrorism. Genom tillsynen kontrolleras att verksamheten drivs enligt denna lag samt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Den som har för avsikt att bedriva verksamhet som avses i 1 kap. § 15, 18–19 och 21–22 och ska anmäla detta till . 4 § Verksamhet som avses i 1 kap. 2 § 15, 18–19 och 21–22 får inte bedrivas om anmälan enligt 3 § inte har gjorts. ska förelägga den som driver verksamhet som avses i första stycket utan att ha anmält detta att göra anmälan. Är det osäkert om det finns anmälningsskyldighet för en viss verksamhet, får tillsynsmyndigheten förelägga personen att lämna de upplysningar om verksamheten som behövs för att bedöma om så är fallet. Om personen inte rättar sig efter ett föreläggande som har beslutats enligt andra stycket, ska tillsynsmyndigheten förelägga personen att upphöra med verksamheten. 5 § Den som i väsentlig utsträckning har åsidosatt skyldigheter i näringsverksamhet eller som har gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet får inte ägna sig åt verksamhet som är anmälningspliktig enligt 3 §. Om verksamhetsutövaren är en juridisk person, gäller detta förbud den som har ett kvalificerat innehav av andelar i den juridiska personen eller ingår i dess ledning. Om förbud enligt första stycket ska gälla för en verksamhetsutövare som bedriver anmälningspliktig verksamhet, får tillsynsmyndigheten, om 1.verksamheten drivs av en fysisk person, förelägga denne att upphöra med verksamheten, 2.verksamheten drivs av en juridisk person, förelägga denne att göra rättelse och, om rättelse inte görs, förelägga personen att upphöra med verksamheten, och 3.det är den som har ett kvalificerat innehav av andelar i den juridiska personen som inte uppfyller kravet i första stycket, förelägga denne att avyttra så stor del av aktierna eller andelarna att innehavet därefter inte är kvalificerat eller, om innehavaren är en juridisk person, att byta ut den diskvalificerade personen i dess ledning. Med ett kvalificerat innehav avses detsamma som i 1 kap. 5 § 15 lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. 6 § När en person som står under tillsyn enligt detta kapitel får kännedom om att förändringar har skett i den krets som har ett kvalificerat innehav i företaget eller ingår i dess ledning, ska personen anmäla förändringen till tillsynsmyndigheten. 7 § får utöver det som framgår av 4 § förelägga den som driver verksamhet som omfattas av detta kapitel att lämna de upplysningar och ge tillgång till de handlingar som behövs för tillsynen. Om ett föreläggande enligt första stycket inte följs, får tillsynsmyndig- heten förelägga verksamhetsutövaren att upphöra med verksamheten. får, när den anser det nödvändigt, genomföra en undersökning på plats hos en verksamhetsutövare som är föremål för tillsyn enligt detta kapitel. 8 § får vidare ingripa mot en verksamhetsutövare som överträder en bestämmelse i denna lag eller en föreskrift som har meddelats med stöd av denna lag. får också ingripa mot en verksamhetsutövare om en person, som ingår i verksamhetsutövarens styrelse, är dess verkstäl- lande direktör, eller på motsvarande sätt kan företräda verksamhets- utövaren eller är ersättare för någon av dem, överträder en bestämmelse i denna lag eller en föreskrift som har meddelats med stöd av denna lag till förmån för verksamhetsutövaren. Detsamma gäller om en sådan person brister i tillsyn och kontroll av en person, som är underställd den juridiska personen, i sådan omfattning att det gjort det möjligt för den underställde att begå en överträdelse till förmån för den juridiska personen. Ingripande i enlighet med första och andra stycket får ske enligt 9–15 §§. 9 § Vid en överträdelse enligt 8 § får tillsynsmyndigheten förelägga en verksamhetsutövare att göra rättelse. Om överträdelsen är allvarlig, upprepad eller systematisk får till- synsmyndigheten förelägga verksamhetsutövaren att upphöra med verksamheten. 10 § Vid en överträdelse enligt 8 §, som inte är ringa, får tillsynsmyndig- heten även ingripa mot en verksamhetsutövare genom beslut om sanktionsavgift. Sanktionsavgift får inte beslutas om föreläggande om rättelse förenas med vite och inte heller vid föreläggande enligt 9 § andra stycket. Sanktionsavgiften för verksamhetsutövaren ska högst fastställas till det största av följande belopp. 1.Två gånger den vinst som verksamhetsutövaren erhållit till följd av överträdelsen, om beloppet går att fastställa, eller 2.ett belopp motsvarande . Sanktionsavgiften får inte bestämmas till ett lägre belopp än . Avgiften tillfaller staten. 11 § Vid en överträdelse enligt 8 § får tillsynsmyndigheten även ingripa mot en person, som ingår i verksamhetsutövarens styrelse, är dess verk- ställande direktör, eller på motsvarande sätt kan företräda verksamhets- utövaren eller är ersättare för någon av dem. Ett ingripande får ske endast om överträdelsen är allvarlig, upprepad eller systematisk och personen i fråga uppsåtligen eller av grov oaktsam- het orsakat överträdelsen. 1. beslut att personen i fråga , lägst och högst , inte får upprätthålla en funktion som avses i första stycket hos verksamhetsutövaren eller i en motsvarande verksamhet enligt 1 kap. 2 §, eller 2. beslut om sanktionsavgift. 12 § Sanktionsavgiften för en fysisk person enligt 11 § ska högst fastställas till det största av följande belopp. 1.Två gånger den vinst som den fysiska personen erhållit till följd av regelöverträdelsen, om beloppet går att fastställa, eller 2.ett belopp motsvarande . Avgiften tillfaller staten. 13 § Vid beslut enligt 11 § ska tillsynsmyndigheten tillämpa bestämmel- serna om sanktionsföreläggande i 15 kap. 9 a–9 d §§ lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. Vid beslut om sanktionsavgift enligt denna lag ska i fråga om verk- ställighet av beslut om sanktionsavgift tillämpas bestämmelserna i 15 kap. 11–14 §§ lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. Det som där sägs om ska i stället avse tillsyns- myndigheten. 14 § får på sin webbplats tillhandahålla de beslut om sanktioner och åtgärder som beslutas enligt detta kapitel. 15 § Vid valet av sanktion och åtgärder enligt 9–14 §§ ska hänsyn tas till alla relevanta omständigheter, däribland överträdelsens allvarlighet, hur länge den har pågått, den vinst som erhållits genom överträdelsen om beloppet kan fastställas, den förlust för tredje man som överträdelsen vållat om beloppet kan fastställas samt tidigare överträdelser. Vid beslut om sanktionsavgift ska även beaktas den juridiska eller fysiska personens finansiella ställning. I förmildrande riktning ska beaktas om verksamhetsutövaren eller den fysiska personen i väsentlig mån genom ett aktivt samarbete har underlättat tillsynsmyndighetens utredning och om verksamhetsutövaren snabbt upphört med överträdelsen eller den fysiska personen snabbt verkat för att överträdelsen ska upphöra, sedan den anmälts till eller påtalats av tillsynsmyndigheten. 16 § Om en fysisk eller juridisk person som är antecknad i Bolags- verkets register anmäler att verksamheten har upphört eller om det på annat sätt framgår att så är fallet, ska verket avföra personen ur registret. 17 § Föreläggande enligt denna lag får förenas med vite. 18 § Beslut enligt 4 § andra stycket andra meningen eller 7 § första stycket eller beslut om sanktionsföreläggande får inte överklagas. Beslut i övrigt enligt detta kapitel får överklagas hos allmän förvalt- ningsdomstol. I sådana ärenden får tillsynsmyndigheten, med undantag för beslut om sanktionsavgift, bestämma att beslutet ska gälla omedel- bart. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Vid beslut om sanktion enligt 11 § ska 15 kap. 9 c § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse tillämpas i fråga om domstols prövning av Det som där sägs om ska i stället avse tillsynsmyndigheten. 10 kap. Central samordning 1 § Vid ska finnas en Samordningsfunktion. Samordningsfunktionen ska vara ett forum för utveckling och samord- ning av åtgärder för att förebygga penningtvätt och finansiering av terrorism. I Samordningsfunktionen ska ingå de myndigheter som regeringen utser. ska ges möjlighet att delta. Samordningsfunktionen ska ledas av en central ledningsgrupp. Ordförande i den centrala ledningsgruppen ska vara rikspolischefen. Myndigheterna som ingår i Samordningsfunktionen ska aktivt anpassa och överlämna sådan information som erfordras för samordningen samt verka för att överenskomna aktiviteter och inriktningar genomförs. 1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.undantag för vissa speltjänster från hela eller delar av denna lags tillämpningsområde, 2.kartläggningen och riskbedömningen enligt 2 kap. 3 §, inbegripet undantag från kravet på dokumenterade riskbedömningar, 3.riskbaserade interna och koncerngemensamma rutiner enligt 2 kap. 4–5 §§, 4.vilken information och utbildning som ska tillhandahållas anställda enligt 2 kap. 6 §, 5.nödvändiga åtgärder och rutiner för att skydda anställda och andra företrädare enligt 2 kap. 7 §, 6.åtgärder för kundkännedom enligt 3 kap. 8–13 §§ inbegripet åtgärder för hur kundkännedomen och den fortlöpande uppföljning av affärsförbindelsen som avses i 3 kap. 12 § ska dokumenteras, 7.förenklade åtgärder för kundkännedom enligt 3 kap. 14–16 §§ inbegripet på vilka ytterligare områden förenklade åtgärder kan tillåtas, 8.skärpta åtgärder för kundkännedom enligt 3 kap. 17–25 §§, samt tillämpningen av 1 kap. 6 § 5 och bestämmande av personkretsen enligt 3 kap. 21 § och 24 § tredje stycket samt den riskbedömning som ska ske enligt 23 och 25 §§, 9.åtgärder för kundkännedom utförda av utomstående enligt 3 kap. 26–28 §§ inbegripet föreskrifter som gäller åtgärder vidtagna av utomstående inom samma koncern, 10.åtgärder för kundkännedom när det gäller livförsäkringar, andra investeringsrelaterade försäkringar och truster m.m. och undantag från vissa kundkännedomsåtgärder när det gäller elektroniska pengar enligt 3 kap. 29–34 §§, 11. åtgärder för kundkännedom i förhållande till gemensamma konton som förvaltas av advokater och biträdande jurister på advokatbyrå enligt 3 kap. 35 §, 12.granskning och uppgiftslämnande enligt 4 kap. 1–2 §§, 13.system för att lämna upplysningar enligt 4 kap. 5 §, 14.hur handlingar eller uppgifter som använts för att uppnå kundkännedom ska bevaras enligt 5 kap. 1–2 §§ inbegripet förut- sättningarna för att få bevara handlingar enligt den som anges i 5 kap. 2 §, 15.vilka ytterligare åtgärder en verksamhetsutövare ska vidta enligt 7 kap. 2 §, 16.ansvar för regelefterlevnad och intern kontroll m.m. enligt 8 kap. 2–3 §§, 17.utseende av en central kontaktpunkt enligt 8 kap. 4 §, 18.rapporteringssystem enligt 8 kap. 5 §, 19.samordningsfunktionens sammansättning, uppgifter och arbetsformer, och 20.skyldighet för verksamhetsutövare enligt 1 kap. 2 § 1–11 att periodiskt, utan särskild anmaning lämna uppgifter om sin verksamhet, sina kunder och andra förhållanden som är nödvändiga för att tillsynsmyndigheter ska kunna bedriva en riskbaserad tillsyn. 1.Denna lag träder i kraft , då lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism ska upphöra att gälla. 2.Verksamhetsutövare ska vidta åtgärder för att uppnå kundkännedom när det gäller affärsförbindelser som har etablerats före ikraftträdandet, när det kan anses lämpligt utifrån en bedömning av risken för penningtvätt och finansiering av terrorism. 3.För tillsynsärenden som har inletts före ikraftträdandet gäller äldre föreskrifter. Äldre föreskrifter gäller även för överträdelser som inträffat före ikraftträdandet. Förslag till lag (2017:000) om registrering i syfte att förebygga penningtvätt och finansiering av terrorism Härmed föreskrivs följande. Lagens innehåll och syfte 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om insyn i juridiska personers ägar- och kontrollförhållanden. Det anges hur juridiska personer ska samla in information om sina verkliga huvudmän och hålla informa- tionen tillgänglig. Informationen om verkliga huvudmän ska samlas i ett centralt register. Syftet med att göra informationen om ägar- och kontrollförhållanden i juridiska personer tillgänglig är att försvåra att de används för penning- tvätt eller finansiering av terrorism. 2 § Lagen är tillämplig på svenska juridiska personer. Lagen tillämpas inte i fråga om