prop · H403135 · 2017-03-02 00:00:00 — Tillsynen ska utföras genom att tillsynsmyndigheten kontrollerar att det för fartyget finns föreskrivna handlingar med avseende på de krav som följer av skyldigheten till egenkontroll. Genom att fartygets ägare eller redare ska dokumentera sin egenkontroll kan tillsynsmyndigheten på handlingarna pröva om fartyget uppfyller föreskrivna krav. Vilka handlingar som ska finnas för fartyget kommer att föreskrivas på myndighetsnivå. Det som i första hand avses är en typ av självdeklaration av utförd egenkontroll. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.1. Första stycket i paragrafen har ändrats så att kravet på tillsynsbok slopas. I andra stycket har tillsynsboken ändrats till "certifikat eller andra handlingar som har utfärdats för fartyget". Med undantag av rederiets dokument om godkänd säkerhetsorganisation, syftar detta således på samtliga handlingar som enligt första stycket ska finnas ombord och hållas tillgängliga vid tillsynsförrättningar. Paragrafen har utformats enligt Lagrådets synpunkter. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.4. Genom att kravet på tillsynsbok slopas innebär ändringen i paragrafen att tillsynsmyndigheten alltid ska lämna skyddsombud kopior av de skriftliga meddelanden i skyddsfrågor som gäller fartyget. I sak är det ingen skillnad eftersom tillsynsboken i praktiken redan spelat ut sin roll. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.4. 2016/17:135 6 kap. Första stycket 1 har ändrats genom tillägget ”någon annan handling” än certifikat som ska finnas ombord på fartyget. Vilka handlingar som ska finnas avgörs av föreskrifter som meddelas med stöd av 7 kap. 3 § i lagen. Tillägget avser de handlingar som behövs för dokumentationskontrollen enligt 5 kap. 4 a §. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2. Den nuvarande lydelsen av första punkten kan förstås så att alla rederier ska ha ett dokument om godkänd säkerhetsorganisation och att nyttjandeförbud för fartyg ska beslutas om ett sådant dokument saknas. I vilka fall ett rederi ska ha ett dokument om godkänd säkerhetsorganisation regleras dock i 3 kap. 9 § och i 1 kap. 2 § fartygssäkerhetsförordningen (2003:438). I praktiken har förutsättningarna för nyttjandeförbud enligt första punkten i paragrafen utgått från att det finns ett krav på dokumentation. Ändringen i den punkten klargör att bestämmelsen är direkt kopplad till ett sådant krav. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.9. I punkt 1 har ”tillsynsböcker” utgått som en följd av att kravet på tillsynsbok slopas. Punkten 4 a motsvarar nuvarande a och den del av b som gäller fartyg. Tillägget i a är ett förtydligande för bättre överensstämmelse med 5 kap. 1 §. Detsamma gäller den nya c som inte tidigare haft någon uttrycklig motsvarighet. Innehållet i d, e och f är detsamma som i nuvarande c, d och e. Punkten är ny med bemyndigande att föreskriva om avgifter som har anknytning till överlåtelse av uppgiften i 7 kap. 11 b § att utfärda och förnya certifikat i vissa fall. De avgifter som kan föreskrivas om gäller både prövningen av en överlåtelsefråga som den efterföljande uppföljningen av den delegerade verksamheten. I en ny punkt 8 bemyndigas regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om skyldighet för fartygets ägare eller redare att utöva fortlöpande kontroll över att fartyget uppfyller gällande krav, så kallad egenkontroll. I första hand handlar det om fartyg som inte omfattas av krav på certifikat men kan också omfatta certifikatspliktiga fartyg som enbart lyder under nationella regler. Den närmare beskrivningen av fartyg som endast omfattas av nationella regler finns i avsnitt 4.2. Den statiska hänvisningen till direktivet har utformats enligt de anvisningar som används vid författningsskrivning (jfr prop. 2002/03:109 s. 102). Paragrafen behandlas i avsnitt 5.1, 5.4 och 5.10. Paragrafen har inledningsvis ändrats redaktionellt på så sätt att bemyndigandet att besluta om undantag i enskilda fall enligt punkterna 1 och 2 har utgått och tas i stället upp i ett nytt andra stycke. Möjligheten för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att med avseende på vissa fartyg meddela föreskrifter om eller besluta om undantag har utökats genom en ny punkt 2 b – och med redaktionell ändring av den nuvarande punkten 2 – till att avse skyldigheten enligt 5 kap. 30 § att ombord medföra, och hålla tillgängliga vid tillsynsförrättningar, certifikat eller andra handlingar som har utfärdats för fartyget. Bemyndigandet gäller enbart handlingar som utfärdats för fartyget och således inte kravet att ombord medföra en kopia av rederiets dokument om säkerhetsorganisation. Paragrafen har utformats enligt Lagrådets synpunkter. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.6. Paragrafen har ändrats så att tredje stycket utgår som en följd av att regleringen innehållsmässigt har överförts till 7 kap. 11 b och 11 c §§. Den statiska hänvisningen till direktivet har utformats enligt de anvisningar som används vid författningsskrivning (jfr prop. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.5.2. Paragrafen är ny. Enligt första stycket får uppgiften att utfärda och förnya andra certifikat än gemenskapscertifikat för inlandssjöfart överlåtas till en eller flera fysiska eller juridiska personer. Avsikten är att privata organ som uppfyller kraven på erforderliga kunskaper inom det aktuella området ska kunna ges möjlighet att utföra uppgifterna. En överlåtelse åt någon annan än en erkänd organisation att utföra uppgiften får dock inte komma i konflikt med de bestämmelser om utfärdande av certifikat som finns i internationella överenskommelser som är bindande för eller i bindande EU-rättsakter. Med detta avses t.ex. den internationella konventionen om säkerhet för människoliv till sjöss av (SOLAS), den internationella lastlinjekonventionen av , och rådets direktiv /45/EG av om säkerhetsbestämmelser och säkerhetsnormer för passagerarfartyg och rådets direktiv /70/EG av om att införa harmoniserade säkerhetsregler för fiskefartyg som har en längd av och däröver. De krav som ett privat organ ska uppfylla följer av föreskrifter som meddelas med stöd av bemyndigandet i andra stycket. Av tredje stycket följer att ett beslut om överlåtelse av uppgifterna i fråga får förenas med villkor. Härmed avses sådana villkor som i enskilda fall anses relevanta för att ett privat organ ska få utföra uppgifterna. Exempel på sådana villkor kan vara krav på viss utbildning hos de tjänstemän som ska utföra tillsynen och krav på hanteringen av dokument samt frågor om ansvar vid fel eller försummelse i samband med utförandet av uppgifterna. Bestämmelsen kompletterar normgivningsbemyndigandet i andra stycket. Regleringen i första stycket omhändertar, tillsammans med 7 kap. 11 c §, innehållsmässigt det tredje stycket i 7 kap. 11 § som har utgått. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.5.2. Paragrafen är ny och motsvarar innehållsmässigt vad som sägs i fråga om giltighet av certifikat i det tredje stycket i 7 kap. 11 § som har utgått. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.5.2. Punkten 10 har ändrats redaktionellt och i punkten 11 har tillsynsbok utgått som en följd av att kravet på tillsynsbok slopas. Jfr avsnitt 5.4. De fartyg som vid ikraftträdandet har en bruttodräktighet som är mindre än den hittillsvarande gränsen för fartcertifikat respektive fastställande av minsta tillåtna fribord, men som skulle bli certifikatspliktiga enligt de nya längdmåtten, ska även fortsättningsvis tillämpa bestämmelserna i deras äldre lydelse. Det betyder att inget fartyg blir certifikatspliktigt som en följd av övergången från bruttodräktighet till längdmått. därefter byggs om och ändras storleksmässigt, ska certifikatsfrågan avgö- ras av bestämmelserna i deras äldre lydelse, dvs. Övergångsbestämmelsen gäller inte sådana fartyg som varken är eller skulle bli certifikatspliktiga genom övergången till längdmått. sådant fartyg ändras storleksmässigt ska frågan om certifikat avgöras enligt den nya lydelsen i respektive bestämmelse. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 6. Sammanfattning av Transportstyrelsens framställan om ändring i fartygssäkerhetslagen Fartygssäkerhetslagen (2003:364) innehåller bestämmelser av övergripande karaktär i fråga om säkerheten till sjöss. Det handlar om krav på fartyg och deras bemanning, om arbetsmiljön på fartyg och om tillsyn. Lagen innehåller också bestämmelser om inskränkningar i rätten att använda fartyg och om möjligheten att i viss utsträckning uppdra till organisationer att utfärda och förnya certifikat. Den kompletteras av fartygssäkerhetsförordningen (2003:438) och föreskrifter på myndighetsnivå. Det är i huvudsak Transportstyrelsen som har bemyndigande att meddela föreskrifter, bland annat om hur ett fartyg ska vara konstruerat, byggt, utrustat och hållet i stånd samt om tillsynsförrättningar. De nationella reglerna för svenska fartyg är i vissa delar ålderdomliga, ofullständiga och i behov av modernisering. För de storleksmässigt minsta nationella fartyg som används till handelssjöfart, och som inte omfattas av krav på certifikat, finns ett påtagligt behov av en sammanhållen och konsoliderad reglering som på ett tydligt och överskådligt sätt anger de krav som är nödvändiga för att upprätthålla såväl en godtagbar sjösäkerhet som sunda konkurrensvillkor för den svenska sjöfartsnäringen. Transportstyrelsen avser därför att införa ett heltäckande nationellt regelverk med en tydlig struktur som förenklar tillämpningen och som gäller för svenska handelsfartyg i den utsträckning som dessa fartyg inte omfattas av internationella regler, samt för fritidsfartyg med en längd . Regelverket föreslås i huvudsak bygga på funktionsbaserade krav, vilket även skapar en ökad flexibilitet för berörda fartyg och rederier. Vid sidan av en moderniserad nationell reglering, finns även behov av ett tillsynssystem som är anpassat till de handelsfartyg som kommer att omfattas av de nya reglerna. Med hänsyn till att det är redarna som bär ansvaret för att fartyg uppfyller gällande krav, samt även till det stora antal fartyg som kommer att omfattas av reglerna och de betydande kostnader för redaren som periodiska besiktningar av myndigheten skulle medföra, är det nödvändigt att tillsynssystemet i stor utsträckning utgår från redaransvar och egenkontroll. Transportstyrelsen föreslår att dokumentationskontroll införs som ytterligare en tillsynsförrättning i fartygssäkerhetslagen. Genom dokumentationskontroll prövas om ett fartyg motsvarar föreskrivna krav med ledning av de handlingar som ska finnas för fartyget. Förrättningen utgör därmed en nödvändig förutsättning för ett tillsynssystem baserat på egenkontroll genom att den dokumentation som redare är ansvarig för att upprätta blir föremål för myndighetskontroll. En effektiv och ändamålsenlig egenkontroll förutsätter även en utvidgning av Transportstyrelsens befintliga befogenheter att meddela förbud mot fartygs resa, samt av den straffrättsliga ansvarsbestämmelse som avser oriktiga uppgifter som lämnas uppsåtligen för att få ett dokument om godkänd säkerhetsorganisation eller ett certifikat. Den dokumentation som upprättas vid egenkontroll och som syftar till att verifiera ett fartygs sjövärdighet, bör följaktligen omfattas av fartygssäkerhetslagens reglering i dessa avseenden. Vidare föreslås att kravet på tillsynsbok avskaffas, och därmed också den vidhängande regleringen av hanteringen av tillsynsböcker. utgör en omotiverad administrativ börda för såväl myndigheten som för redarna då certifikat och andra handlingar kan hållas tillgängliga ändå. Dessutom är tillsynsboken delvis obsolet då en stor del av innehållet har överförts till myndighetens digitala tillsynssystem eller framgår av utfärdade certifikat. Transportstyrelsens möjligheter att överlåta tillsynsuppgifter till andra aktörer än erkända organisationer föreslås utökas med avseende på det nationella tonnaget. Därigenom möjliggörs förbättrade näringspolitiska förutsättningar och konkurrensvillkor för svenska rederier genom att tillsynen i större utsträckning kan präglas av flexibilitet och tillgänglighet. Det föreslås att handläggningen av ärenden om överlämnande av tillsynsuppgifter, och uppföljningen av sådan beslut, finansieras med avgifter. Utöver förslag som är knutna till ett förändrat tillsynssystem lämnar Transportstyrelsen några ytterligare förslag till ändringar i lagen. Det föreslås att en formell möjlighet införs för Transportstyrelsen att kunna utfärda certifikat trots att ett fartyg vid en besiktning har befunnits vara behäftat med brister. Brister som uppmärksammas vid en besiktning kan ofta vara av sådant slag att de inte kan anses påverka sjövärdigheten på ett sådant sätt att en certifiering av fartyget därmed bör underlåtas. Det är av vikt att det nationella regelverket i så stor utsträckning som möjligt tillhandahåller tydliga avgränsningar mot internationella regler som är tillämpliga för svenska fartyg. Bland annat därför föreslår Transportstyrelsen att nationella certifikatsgränser med utgångspunkt i fartygens längdmått ersätter befintliga certifikatsgränser relaterade till bruttodräktighet. För andra handelsfartyg än passagerarfartyg ersätts volymmåttet 20 av ett längdmått om vad gäller krav på fartcertifikat, och för fritidsfartyg görs motsvarande ändring från volymmåttet 100 till längdmåttet . Längdmåttet ersätter volymmåttet 20 även när det gäller fribordskrav för vissa handelsfartyg. Genom att frångå bruttodräktighet som mått förenklas även lagstiftningen. I förlängningen bör detta också medföra att kraven på skeppsmätning kan tas bort eller förenklas för de mindre fartygen. Härigenom föreskrivs i fråga om fartygssäkerhetslagen (2003:364) dels att 5 kap. 29 § samt rubriken närmast före 5 kap. 29 § ska upphöra dels att nuvarande 5 kap. 16 a § ska betecknas 5 kap. 16 b §, dels att 2 kap. 3 §, 3 kap. 1 och 4 §§, 5 kap. 4, 30 och 31 §§, 6 kap. 2 och 3 §§, 7 kap. 6, 9 och 11 §§, 8 kap. 2 och 3 §§ samt rubriken närmast före 5 kap. 30 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 5 kap. 16 a § och 7 kap. 11 b §, samt närmast före 5 kap. 16 a § en ny rubrik av följande lydelse. Ett fartyg skall ha de certifikat Ett fartyg ska ha de certifikat som anges i denna lag eller i före- som anges i denna lag eller i före- skrifter som meddelats med stöd skrifter som meddelats med stöd Ett certifikat skall visa Ett certifikat ska visa att att fartyget vid en besiktning för fartyget vid en besiktning för ut- utfärdande av certifikatet motsva- färdande av certifikatet motsva- rade föreskrivna krav. rade föreskrivna krav. får innehålla särskilda villkor. till antal och omfattning är så begränsade att de inte påverkar fartygets sjövärdighet, ska dock inte utgöra hinder för att utfärda hålla särskilda villkor. Certifikat utfärdas av Transportstyrelsen, om regeringen inte föreskri- ver något annat. ett certifikat ogiltigt om ett certifikat ogiltigt om trots föreläggande, inte har av- har avhjälpts, eller 2. fartyget inte Ett svenskt fartyg som har en Ett svenskt fartyg som har ett bruttodräktighet av minst 20 eller skrov med en största längd av är ett passagerarfartyg ska ha ett eller är ett passage- rarfartyg ska ha ett fartcertifikat. dock ha fartcertifikat endast om bruttodräktigheten är minst 100. fartcertifikat endast om den största För ett fartyg som har ett skrov med en största längd av minst15 meter och som är ett fiskefartyg eller befordrar passagerare eller gods ska Transportstyrelsen fastställa fartygets minsta tillåtna fribord. Detta gäller dock inte fritidsfartyg. Ett fartyg som ägs eller brukas av svenska staten och som används uteslutande för statsändamål och inte för affärsdrift behöver inte ha fartcertifikat. Transportstyrelsen får befria ett fartyg från skyldigheten att ha fartcertifikat, om ett passagerarfartygscertifikat har utfärdats för fartyget enligt 2 §. Fartyg och flytande utrustning som har ett gemenskapscertifikat för inlandssjöfart enligt 1 a § behöver inte ha något fartcertifikat vid trafik på inre vattenvägar. 4 § För ett fartyg som har en brutto- dräktighet av minst 20 och som är ett fiskefartyg eller befordrar passagerare eller gods skall Transportstyrelsen fastställa fartygets minsta tillåtna fribord. Detta gäller dock inte fritidsfartyg. Den tillsyn som anges i 1 § ut- Den tillsyn som anges i 1 § ut- besiktningar, inspektioner, ler görs enligt en uppgjord plan. enligt en uppgjord plan. När det finns särskild anledning finns särskild anledning till det, till det, kan en besiktning eller Inspektioner görs när en tillsynsmyndighet finner att det är finner att det är motiverat. statskontroller görs vid de tid- förutsättningar som anges i 11– punkter och under de förutsätt- ningar som anges i 11–15 §§. ska tillsynsmyndigheten pröva om krav med ledning av de handlingar som ska finnas för fartyget enligt som har meddelats med stöd av Befälhavaren ska se till att en kopia av rederiets dokument om godkänd säkerhetsorganisation samt fartygets tillsynsbok och de certifikat eller andra handlingar som har utfärdats för fartyget enligt denna lag, enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller enligt förordning (EG) nr 336/2006 finns ombord och hålls tillgängliga vid tillsynsförrättningar. Ingen får förvägras att ta del av innehållet i tillsynsboken, om han eller hon behöver det för att kunna ta till vara sin rätt. Vid tillsyn enligt denna lag skall tillsynsmyndigheten lämna skyddsombud kopior av de skriftliga meddelanden i skyddsfrågor som gäller fartyget, om inte meddelandets innehåll framgår av fartygets tillsynsbok. Befälhavaren ska se till att en kopia av rederiets dokument om godkänd säkerhetsorganisation samt de certifikat eller andra handlingar som har utfärdats för fartyget enligt denna lag, enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller enligt förordning (EG) nr 336/2006 finns ombord och hålls tillgängliga vid tillsynsförrättningar. Ingen får förvägras att ta del av den dokumentation som anges i första stycket, om han eller hon behöver det för att kunna ta till vara sin rätt. Vid tillsyn enligt denna lag ska tillsynsmyndigheten lämna skyddsombud kopior av de skriftliga meddelanden i skyddsfrågor som gäller fartyget. Ett fartygs resa får förbjudas, om fartyget inte hålls tillgängligt för tillsynsförrättning eller om fartyget ombord saknar ett certifikat som det skall ha enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 7 kap. 3 §. Om det saknade certifikatet är av sådant slag som avses i 3 § första stycket 2 gäller i stället vad som anges i den paragrafen. Ett fartygs resa får förbjudas, om fartyget inte hålls tillgängligt för tillsynsförrättning eller om fartyget ombord saknar ett certifikat eller annan handling som det ska ha enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 7 kap. 3 §. Om det saknade certifikatet är av sådant slag som avses i 3 § första stycket 2 gäller i stället vad som anges i den paragrafen. Ett fartygs resa skall förbjudas Ett fartygs resa ska förbjudas om 1. dess rederi saknar ett doku- 1. dess rederi saknar ett doku- ment om godkänd säkerhetsorga- ment om godkänd säkerhetsorga- nisation som det ska ha enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 2.fartyget ombord saknar ett sådant certifikat om godkänd säkerhetsorganisation eller en sådan kopia av rederiets dokument om godkänd säkerhetsorganisation som det skall ha enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, 3.om någon sådan brist som anges i 1 § medför omedelbar fara för liv, fartyget, dess besättning eller passagerare och sådana åtgärder som avses i 1 § andra eller tredje styckena inte är tillräckliga för att undanröja faran, eller 4.fartyget inte är utrustat med ett sådant fungerande färdskrivarsystem som det skall vara utrustat med enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 7 kap. 2 § 1. Ett förbud enligt första stycket 1–3 får upphävas om det behövs för att förhindra överbeläggning av inspektionshamnen. Om ett förbud upphävs på denna grund gäller vad som sägs i föreskrifter som har meddelats med stöd av 7 kap. 7 §. Om bristen enligt första stycket 4 inte kan åtgärdas enkelt i inspektionshamnen får tillsynsmyndigheten tillåta att fartyget fortsätter till närmaste lämpliga hamn för åtgärdande av bristen, eller utfärda föreläggande att bristen skall vara åtgärdad inom . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1. tillsynsförrättningar och till- 1. tillsynsförrättningar, synsböcker, 1 a. villkor för överlåtelser enligt 7 kap. 11 b §. 2.undantag från den begränsning som anges i 5 kap. 9 § första stycket under förutsättning att det följer av och rådets direktiv /16/EG av om hamnstatskontroll, 3.granskning och godkännande av ritningar samt vilka ritningar som ska ges in, 4. avgifter till staten för a)tillsyn av fartyg, b)tillsyn av rederiers och fartygs säkerhetsorganisation, 4. avgifter till staten för a)tillsyn av fartyg och deras utrustning, drift, lastning, lossning och säkerhetsorganisation, b)tillsyn av rederiers säkerhetsorganisation, c)tillsyn av verksamhet beträffande behörighet för sjöpersonal, d)provning och granskning av material och utrustning till fartyg, samt e)granskning av ritningar till fartyg, c)tillsyn av arbetsmiljön samt arbets- och levnadsförhållandena ombord, d)tillsyn av verksamhet beträffande behörighet för sjöpersonal, e)provning och granskning av material och utrustning till fartyg, f)granskning av ritningar till fartyg, samt g)överlåtelser och ärendehandläggning som följer av 11 b §. 5.lotsavgifter och skyldighet att anlita lots, 6.skyldighet att lämna de uppgifter som krävs för att tillsynsmyndigheten ska kunna fullgöra tillsynen enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, samt 7.skyldighet för fartygets ägare eller redare att ersätta kostnader i samband med sådant kvarhållande av fartyget som har skett med stöd av denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 1. meddela föreskrifter om eller i enskilda fall besluta om undantag från a)de särskilda kraven för användning av fartyg enligt 3 kap. 1–9 §§, b)kravet på särskild anpassning av de ombordanställdas kost enligt 4 kap. 5 § första stycket andra meningen, och 2. med avseende på vissa fartyg 2. med avseende på vissa fartyg meddela föreskrifter om eller besluta om undantag från skyldig- besluta om undantag från skyldig- heten enligt 5 kap. 26 § att ge in heten enligt 5 kap. 26 § att ge in 3. med avseende på vissa fartyg besluta om undantag från skyldig- heten enligt 5 kap. 30 § att ombord på fartyget medföra certifikat eller andra handlingar som har utfärdats för fartyget enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Transportstyrelsen får överlåta åt en erkänd organisation att utfärda och förnya andra certifikat än gemenskapscertifikat för inlandssjöfart och att i sådant syfte fastställa minsta tillåtna fribord. Innehållet i överlåtelsen ska regleras genom ett avtal. Avtalet får innehålla en begränsning av statens rätt att kräva ersättning från organisationen för skadestånd som staten ålagts att betala på grund av organisationens vållande. En sådan begränsning ska vara förenlig med vad som anges i detta avseende i och rådets direktiv 2009/15/EG av om gemensamma regler och standarder för organisationer som utför inspektioner och utövar tillsyn av fartyg och för sjöfartsadministrationernas verksamhet i förbindelse därmed. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Transportstyrelsen får uppdra åt någon annan än en erkänd organisation att utfärda och förnya certifikat som bara avser utrustning till fartyg och personlig skyddsutrustning, samt föreskriva eller för särskilda fall besluta att sådana certifikat ska ha samma giltighet som certifikat som utfärdas av Transportstyrelsen.