prop · H50334 · 2017-10-24 00:00:00 — akademikers centralorganisation () anser att bör få i uppdrag att tillhandahålla information och vägledning om regelverket om olika arbetstillstånd till enskilda arbetsgivare och arbetstagare samt till arbetsmarknadens parter. Även och framhåller vikten av att informationen kring villkor för att beviljas ett ICT-tillstånd är tydlig, lättillgänglig och enkel och anser att bör få i uppdrag att informera företag om vilka krav som gäller för att en ansökan ska godkännas. Skälen för regeringens bedömning: Enligt artikel 10.1 ska medlems- staterna se till att sökandena har enkel tillgång till information om samtliga de underlag som krävs för en ansökan samt information om inresa och vistelse, inbegripet rättigheter och skyldigheter samt rättssäkerhetsgarantier för den person som är föremål för företagsintern förflyttning och hans eller hennes familj. Medlemsstaterna ska också se till att det finns enkel tillgång till information om de förfaranden i artikel 21.2 som gäller för rörlighet för kortare vistelse och de förfaranden i artikel 22.1 som gäller för rörlighet för längre vistelse. Enligt artikel 10.2 ska berörda medlemsstater göra information tillgänglig för värdföretaget om medlemsstaternas rätt att ålägga sanktioner i enlighet med artiklarna 9 och 23. Enligt 1 b § förordningen (2007:996) med instruktion för Migrations- verket ska ge god service som möter sökandes och andra intressenters behov. Tydlig information till sökanden och andra intressenter är av stor vikt. På finns ansök- ningsblanketter och information om vilka handlingar som ska bifogas en ansökan om uppehålls- och arbetstillstånd i . Där finns också information för arbetsgivare om vilka handlingar som arbetsgivaren ska tillhandahålla för att arbetstagaren ska kunna ansöka om arbetstillstånd i . Vidare ges upplysningar om själva ansökningsförfarandet, villkor för tillstånd, avgifter m.m. Informationen finns både på svenska och på engelska. Information om vilka handlingar som ska bifogas en ansökan om uppehålls- och arbetstillstånd i finns också på utlandsmyndigheternas webbplatser (). 2017/18:34 tillmötesgå direktivets krav på enkel tillgång till information om de underlag som krävs för ansökan om ICT-tillstånd och övrig information när det gäller företagsintern förflyttning av personal bör myndigheternas webbplatser kompletteras med sådana uppgifter. Några remissinstanser har synpunkter på hur informationen ska ges och vad den ska omfatta. Enligt regeringens mening bör dock inte innehållet i informationen detaljregleras. Regeringen instämmer således i den bedömning som görs i promemorian och som innebär att de komplet- teringar som behövs bör kunna åstadkommas utan några författnings- ändringar. Utöver den information som finns tillgänglig kan i detta sammanhang även nämnas att regeringen har lämnat i uppdrag åt , Arbetsförmedlingen, Försäkrings- kassan, , , , , , , (Business ), och Upphandlings- myndigheten att, utifrån sina respektive uppdrag, analysera och lämna ett gemensamt förslag hur webbaserad information till utländska arbetstagare, arbetsgivare och egenföretagare som verkar eller avser att verka i kan samordnas och utformas på ett lättillgängligt sätt. Regeringen har vidare gett i uppdrag att utarbeta och genomföra en strategi rörande vilken information och vilka tjänster som ska tillhandahållas till respektive målgrupp samt lämpliga kanaler för detta. Regeringens förslag: En utlänning som vill ha ett ICT-tillstånd i ska ha ansökt om och beviljats tillståndet före inresan i EU. En ansökan om ICT-tillstånd får dock lämnas in och bifallas efter inresan om utlänningen ansöker om förlängning av ett ICT-tillstånd. En ansökan om ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse får ges in och beviljas efter inresan i landet. En ansökan om ICT-tillstånd får prövas om utlänningen avser att vistas endast i , eller om utlänningen avser att vistas i flera EU- stater men vistelsen i kommer att vara den längsta. Beslut om ICT-tillstånd och ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse ska meddelas av . Regeringens bedömning: Direktivets bestämmelse om att ansökan ska ges in i ett enda ansökningsförfarande kräver inte några författ- ningsändringar. Möjligheten att medge att ett värdföretag ansöker om ICT-tillstånd eller ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse för utlänningens räkning bör inte utnyttjas. Inte heller bör det införas en ordning med ett förenklat ansökningsförfarande. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Förvaltningsrätten i ifrågasätter om direktivet ger stöd för kravet på att ett ICT-tillstånd ska ha ansökts om och beviljats före inresan i EU. Ambassaderna i och Prop. 2017/18:34 anser att det bör vara möjligt att ansöka om tillstånd elektroniskt. Skälen för regeringens förslag och bedömning Enligt artikel 11.1 ska medlemsstaterna fastställa om en ansökan ska lämnas in av den berörda tredjelandsmedborgaren eller av värdföretaget. Medlemsstaterna får också besluta om att tillåta ansökningar från endera av dessa två. Enligt artikel 11.2 ska en ansökan om ICT-tillstånd lämnas in när tredjelandsmedborgaren vistas utanför territoriet till den medlemsstat han eller hon söker tillträde till. Enligt artikel 11.3 ska en ansökan om ICT-tillstånd lämnas in till myndigheterna i den medlemsstat där den första vistelsen äger rum. Om den första vistelsen inte är den längsta, ska ansökan lämnas in till myndigheterna i den medlemsstat där den längsta sammanlagda vistelsen kommer att äga rum. Enligt artikel 11.4 ska medlemsstaterna utse de myndigheter som ska vara behöriga att ta emot ansökningar och utfärda tillstånd för person som är föremål för företagsintern förflyttning eller tillstånd för rörlighet för längre vistelse. Enligt artikel 11.5 ska sökanden ha rätt att lämna in ansökan inom ramen för ett enda ansökningsförfarande. Enligt artikel 11.6 kan förenklade förfaranden göras tillgängliga för enheter eller koncerner som för detta syfte har erkänts av medlemsstaterna i enlighet med deras nationella rätt eller administrativa praxis. Erkännandet ska utvärderas med jämna mellanrum. Enligt artikel 11.7 ska förenklade förfaranden enligt punkt 6 åtminstone omfatta a)att sökanden befrias från kravet att lägga fram en del av den bevisning som avses i artikel 5 eller artikel 22.2 a b)ett påskyndat inreseförfarande som gör det möjligt att utfärda tillstånd för person som är föremål för företagsintern förflyttning och tillstånd för rörlighet för längre vistelse än vad som anges i artikel 15.1 eller i artikel 22.2 b, och/eller c)underlättande av och/eller påskyndade förfaranden för utfärdande av nödvändiga viseringar. I artikel 11.8–11.9 finns ytterligare bestämmelser om ett förenklat förfarande. Enligt artikel 22.2 c ska det inte krävas att en utlänning lämnar medlemsstaternas territorium för att lämna in en ansökan för rörlighet för längre vistelse. Vem ska ansöka om tillstånd för företagsintern förflyttning? I artikel 11.1 får medlemsstaterna välja om en ansökan ska ges in av utlänningen eller av företaget. En utlänning som vill ha uppehållstillstånd och arbetstillstånd i ska själv ha ansökt om och beviljats sådana tillstånd före inresan hit (5 kap. 18 § och 6 kap. 4 § UtlL). bestämmelser gäller att det är den som vill ha ett tillstånd som också har 2017/18:34 att ansöka om ett sådant. En motsvarande ordning bör gälla även vid en ansökan om ett ICT-tillstånd eller ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse. Möjligheten som ges enligt direktivet att låta värdföretaget ansöka om tillstånd för tredjelandsmedborgarens räkning bör därför inte utnyttjas. När ska en ansökan om tillstånd för företagsintern förflyttning göras? För att genomföra direktivets bestämmelser på ett tydligt sätt bör det i det nya kapitlet införas en bestämmelse om att en utlänning som vill ha ett ICT-tillstånd ska ha ansökt om och beviljats ett sådant tillstånd före inresan i EU. Enligt artikel 11.2 ska en ansökan om ICT-tillstånd lämnas in när tredjelandsmedborgaren vistas utanför territoriet till den medlemsstat han eller hon söker tillträde till. Det förhållandet att det hänvisas till ett visst territorium tyder på att en ansökan får lämnas in från vilket land som helst så länge utlänningen befinner sig utanför , t.ex. från en annan EU-stat. Det anges dock i artikel 2.1 att direktivet ska tillämpas på tredjelandsmedborgare som vistas utanför medlemsstaternas territorium. Direktivets krav på att tredje- landsmedborgaren ska vistas utanför medlemsstaternas territorium torde som anges i avsnitt 7 innebära att en utlänning inte får vara bosatt i någon av EU:s medlemsstater vid ansökningstillfället. Stöd för en sådan tolkning finns även i definitionen av företagsintern förflyttning i artikel 3 b. Med företagsintern förflyttning avses nämligen tillfällig förflyttning av en tredjelandsmedborgare som är bosatt utanför medlemsstaternas territorier. Kommissionen har på ett kontaktkommittémöte även upplyst medlemsstaterna om att det är så artikeln bör tolkas. Det bör vidare gälla att en ansökan om ICT-tillstånd normalt inte får beviljas efter inresan. I likhet med vad som gäller för arbetstillstånd i övrigt innebär det att avsaknaden av ett beviljat tillstånd utgör hinder för inresa i de fall arbetstillstånd behövs under vistelsen här. Undantag från huvudregeln bör göras för de fall då utlänningen ansöker om förlängning av tillståndstiden för ett ICT-tillstånd. Enligt artikel 22.2 c ska det inte krävas att en person som har ett ICT- tillstånd i en annan EU-stat och som ansöker om ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse i ska behöva lämna medlemsstaternas territorium för att lämna in en ansökan. Det föreslås därför att en ansökan om ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse ska få ges in här och beviljas även om utlänningen befinner sig i . Vilken medlemsstat ska pröva ansökan? En förutsättning för att en ansökan om ICT-tillstånd ska kunna beviljas är att sökanden presenterar information om bl.a. var värdföretaget är beläget, om uppdragets varaktighet i och om eventuella planerade vistelser i andra medlemsstater. Om det redan vid ansökningstillfället står klart att utlänningen endast avser att tjänstgöra i , är myndigheter i behöriga att pröva ansökan. Om utlänningen avser att tjänstgöra även vid ett värdföretag i en annan medlemsstat, är enligt artikel 11.3 behörigt att pröva ansökan under förutsättning att vistelsen här är avsedd att pågå än vistelsen i den andra medlemsstaten. Bestämmelser med sådan innebörd bör införas. När det gäller artikel 11.4 om att medlemsstaterna ska utse behöriga myndigheter framgår det visserligen av förordningen med instruktion för att verket är förvaltningsmyndighet för frågor som rör bl.a. uppehållstillstånd och arbetstillstånd. Det är emellertid lämpligt att i förtydligande syfte ta in en bestämmelse i utlänningslagens nya kapitel som anger att prövar ärenden om ICT-tillstånd och ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse. kan inom ramen för sin verksamhet ta fram och utveckla de verktyg som verket bedömer behövs för hanteringen av ansökningar, t.ex. ett elektroniskt ansökningsformulär I 5 kap. 7 a § UtlF anges att vid handläggning av en ansökan om arbetstillstånd enligt 6 kap. 2 § och om EU-blåkort enligt 6 a kap. 1 § UtlL ska ge sammanslutningar av arbetstagare inom det verksamhetsområde som tillståndet avser tillfälle att yttra sig i ärendet. Syftet med bestämmelsen är att säkerställa att arbets- och anställnings- villkoren inte är sämre än de villkor som följer av svenska kollektivavtal eller praxis inom yrket eller branschen. Det är lämpligt att sådana frågor regleras på förordningsnivå. I artikel 11.5 finns en bestämmelse om att en ansökan ska kunna lämnas in inom ramen för ett enda ansökningsförfarande. Bestämmelsen motsvarar den ordning som redan gäller vid ansökan om uppehålls- och arbetstillstånd i . Några författningsändringar bedöms därför inte vara nödvändiga. Artiklarna 11.6 och 11.7 om ett förenklat ansökningsförfarande innehåller åtgärder som syftar till att underlätta för sökanden och berörda företag i ansökningsförfarandet. Det är angeläget att ansökningar om tillstånd för de personkategorier som omfattas av ICT-direktivet behandlas skyndsamt och inom ramen för de tidsfrister som direktivet ställer upp. I artikel 15.1 och 22.2 b anges att beslut om tillstånd ska fattas , och senast efter det att en fullständig ansökan har lämnats in (se vidare avsnitt 11.5). Mot bakgrund av de villkor för inresa och vistelse som ställs upp i direktivet är det också angeläget att ges den tid som behövs för att kontrollera att samtliga förutsättningar för tillstånden är uppfyllda. I de fall som ansökan gäller företagsintern förflyttning av personal där arbetsgivaren och värdföretagen är väl kända av och där det redan finns väl upparbetade rutiner, torde ansökningsförfarandet kunna ske skyndsamt. bedöms det inte finnas behov av att införa särskilda regler om ett förenklat ansökningsförfarande. Regeringens förslag: Ett ICT-tillstånd eller ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse får inte gälla än uppdragstiden. Den sammanlagda tillståndstiden för ett ICT-tillstånd får inte överstiga för chefer och specialister eller för praktikanter. Ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse får inte gälla än det ICT-tillstånd som har beviljats av en annan EU-stat. Regeringens bedömning: Möjligheten att införa en karenstid för inlämnande av en ny ansökan om ICT-tillstånd bör inte utnyttjas. Några författningsändringar är inte nödvändiga med anledning av direktivets krav på att en utlänning ska lämna medlemsstaternas territorium när tiden för vistelsen har löpt ut. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: bedömer att möjligheten att ge tillståndstid redan initialt kan innebära en mer effektiv hantering då det minimerar antalet förlängningsansökningar men att det kommer att ställa höga krav på verket att göra en framåtblickande prövning. akademikers centralorganisation () anser att regeringen bör överväga att införa ett krav på att en period på upp förflyter innan en ny ansökan om ICT-tillstånd ges in. Skälen för regeringens förslag och bedömning Enligt artikel 12.1 får den företagsinterna förflyttningen vara som längst för chefer och specialister och för praktikanter. Av artikel 7.1 d framgår att uppnådd maximitid för vistelse utgör en obligatorisk avslagsgrund. Den maximala tidsperioden för förflyttningen bör, enligt skäl 17, omfatta den sammanlagda varaktigheten för på varandra följande utfärdade ICT-tillstånd. En senare förflyttning till unionen kan äga rum efter det att tredjelandsmedborgaren har lämnat medlemsstaternas territorium. När maximiperioden för tillståndet har löpt ut ska tredje- landsmedborgaren lämna medlemsstaternas territorium, om han eller hon inte får uppehållstillstånd på andra grunder i enlighet med unionsrätten eller nationell rätt. Medlemsstaterna får då även, enligt artikel 12.2, begära att en period på upp förflyter innan utlänningen på nytt får ansöka om ett ICT-tillstånd. I artikel 13.2 finns en kompletterande regel som anger att ett ICT- tillstånd ska vara giltigt eller under den som förflyttningen avses vara. Om tillståndstiden i det första beslutet är kortare än maximiperioden, får tillståndet förlängas. Av artikel 20 och artikel 22.1 följer att medlemsstaterna får bevilja ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse för tredjelandsmedborgare som är innehavare av ett giltigt ICT-tillstånd som utfärdats av en annan EU-stat. För att möta direktivets krav bör en bestämmelse införas i det nya kapitlet om ICT-tillstånd som anger att ett ICT-tillstånd som huvudregel ska gälla för den tid som uppdraget, dvs. förflyttningen, enligt ansökan pågår. Av bestämmelsen bör också framgå att den sammanlagda tiden för ett ICT-tillstånd inte får överstiga för chefer och specialister eller för praktikanter. Det följer av den föreslagna bestämmelsen att en ansökan om ett tillstånd inte kan beviljas om det innebär att maximitiden för vistelsen överskrids. Samma tredje- landsmedborgare kan dock förflyttas företagsinternt till mer än en gång förutsatt att han eller hon först har lämnat EU:s territorium och ansöker om ett nytt ICT-tillstånd från tredje land. Reglerna innebär vidare bl.a. att om uppdragstiden är kortare än för en chef, är det uppdragstiden som bestämmer tillståndstiden. Det är alltså inte, som är inne på, möjligt att av effektivitetsskäl alltid bestämma tillståndstiden till den maximala sammanlagda tiden. I promemorian föreslås att möjligheten att införa bestämmelser om att ska förflyta innan en utlänning får ansöka på nytt om ett ICT- tillstånd inte ska utnyttjas. anser att regeringen bör överväga att införa möjligheten och anför att den tillfälliga vistelsen innebär att ICT- innehavarna är undantagna många krav som gäller för tredjelands- medborgare som har ett arbetstillstånd enligt den allmänna regleringen eller ett EU-blåkort. anför att om en längre vistelse än är nödvändig finns möjlighet att ansöka om ett tillstånd enligt övrig reglering. Direktivet syftar till att underlätta företagsintern förflyttning av kompetens både till och inom EU och att därigenom stärka EU:s konkurrenskraft och ekonomi. I skäl 6 anges att direktivet syftar till att underlätta för företagsintern förflyttning eftersom det ger företagen goda möjligheter att använda sin personal på bästa sätt. Det torde dock inte underlätta för företagsintern förflyttning om det skulle införas en karenstid inom vilken förflyttningar inte får förekomma. Dessutom finns det en risk för att företagens faktiska behov av personal inte helt kommer att kunna tillgodoses med en sådan ordning. Enligt regeringens mening bör, i likhet med förslaget i promemorian, möjligheten att införa en sådan bestämmelse därför inte utnyttjas. Det kan dessutom påpekas att om förutsättningarna för ett ICT-tillstånd är uppfyllda ska det, i enlighet med vad som föreslås i avsnitt 6, inte vara möjligt att ansöka om ett arbetstillstånd enligt reglerna i 6 kap. UtlL. Efter utgången av den maximala tillståndstiden ska utlänningen lämna medlemsstaternas territorium, om inte ett uppehållstillstånd på annan grund har beviljats. Av 8 kap. 6 § UtlL följer att en utlänning får utvisas om han eller hon saknar visering, uppehållstillstånd eller något annat tillstånd som krävs för inresa, vistelse eller arbete i . Det innebär att en utlänning som inte har lämnat landet efter det att tiden för uppehållstillståndet har löpt ut kan utvisas med stöd av den bestämmelsen. Några författningsändringar är därför inte nödvändiga med anledning av direktivets krav på att en utlänning ska lämna medlemsstaternas territorium när tiden för vistelsen har löpt ut. 2017/18:34 Tillstånd för längre vistelse Liksom för ICT-tillstånd bör inte tillståndstiden för ett ICT- tillstånd för rörlighet för längre vistelse få överstiga uppdragstiden i . Inte heller bör tillståndstiden i dessa fall få överstiga den tid som gäller enligt det ICT-tillstånd som har beviljats av någon av de andra EU-staterna. Det är nämligen ICT-tillståndet som ger rätt till rörlighet enligt artikel 20 och som utgör grunden för den längre vistelsen. Ett giltigt ICT-tillstånd bör därför krävas under hela den tid som uppdraget pågår i . Tillståndstiden för ett ICT-tillstånd avseende längre vistelse bör därför begränsas till tiden enligt ICT-tillståndet. Enhetlig utformning av tillstånd m.m. Regeringens bedömning: Några lagändringar är inte nödvändiga med anledning av direktivets bestämmelser om enhetlig utformning av beviljade tillstånd och hjälp med viseringar. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har något att invända Skälen för regeringens bedömning Enligt artikel 13.1 ska personer som är föremål för företagsintern förflyttning och som uppfyller villkoren för inresa i artikel 5 och har fått sin ansökan beviljad av de behöriga myndigheterna ges ett ICT-tillstånd. Enligt artikel 13.3 ska de behöriga myndigheterna i medlemsstaten utfärda ett ICT-tillstånd med användning av den enhetliga utformning av uppehållstillstånd som föreskrivs i förordning (EG) nr 1030/2002 om en enhetlig utformning av uppehållstillstånd för medborgare i tredje land. Under rubriken tillstånd ska det enligt artikel 13.4 anges ”ICT”. 13.5 anger att något ytterligare tillstånd inte ska utfärdas, i synnerhet inte Enligt artikel 13.6 får medlemsstaterna på papper ange ytterligare uppgifter rörande tredjelandsmedborgarens verksamhet under den företagsinterna förflyttningen eller lagra sådana uppgifter på elektronisk väg i överensstämmelse med förordningen (EG) 1030/2002. Berörd medlemsstat ska enligt artikel 13.7 ge tredjelandsmedborgare vars ansökan om inresa har beviljats all hjälp de behöver för att erhålla Enligt artikel 22.4 ska en medlemsstat som fattar ett positivt beslut avseende en ansökan om rörlighet för längre vistelse i enlighet med artikel 22.2 utfärda ett tillstånd för rörlighet för längre vistelse som ger den person som är föremål för företagsintern förflyttning rätt att vistas i och arbeta inom denna stats territorium. Tillståndet ska utfärdas med användning av den enhetliga utformning som föreskrivs i förordning (EG) nr 1030/2002. Under rubriken tillstånd ska, i enlighet med a i bilagan till nämnda förordning, medlemsstaterna ange ”mobile ICT”. Medlemsstaterna får också lägga till en angivelse på sitt eller sina officiella språk. Medlemsstaterna får även ange ytterligare Prop. 2017/18:34 uppgifter som rör tredjelandsmedborgarens anställningsförhållanden i pappersformat eller lagra sådana uppgifter elektroniskt. I 4 kap. 22 § UtlF anges att bevis om uppehållstillstånd ska utfärdas i enlighet med förordning (EG) nr 1030/2002. Vidare anges i 5 kap. 10 § UtlF att uppgifter om arbetstillstånd eller uppgift om rätt att arbeta ska föras in på utlänningens uppehållstillståndskort. Den som beviljas ett ICT-tillstånd eller ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse kommer således att få ett bevis om tillståndet utfärdat i form av ett uppehållstillståndskort i enlighet med vad som föreskrivs i förordning (EG) nr 1030/2002. Någon ytterligare författningsreglering för att uppfylla direktivets krav i denna del behövs därför inte. Föreskrifter om vilka uppgifter som ska föras in på uppehållstillståndskortet för ett ICT- tillstånd och för ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse bör regleras på förordningsnivå. Utöver själva tillståndsbeviset i form av uppehållstillståndskort utfärdas inget ytterligare tillstånd som bevis för tillträde till arbets- marknaden. Direktivets bestämmelse i artikel 13.5 om förbud för medlemsstaterna att utfärda sådana ytterligare tillstånd tillgodoses således genom gällande ordning. Huvudregeln enligt gällande ordning är att uppehållstillstånd och arbetstillstånd ska ha ansökts om och beviljats före inresan i . En utlänning som har beviljats ett uppehållstillstånd i behöver inte någon visering för att resa in i landet enligt 2 kap. 8 a § UtlL. Det krav på hjälp att få nödvändig visering som anges i artikel 13.7 föranleder därför inte någon författningsändring. Regeringens bedömning: Några lagändringar är inte nödvändiga med anledning av direktivets bestämmelser om inom vilken tid ett beslut i ett ärende om ICT-tillstånd eller ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse ska avgöras och om komplettering av ansökan. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ambassaden i uttrycker oro för att den nuvarande handläggningstiden kan skada investeringar, tillväxt och Ambassaden i menar därför att handläggningstiden bör räknas från det att ansökan är komplett och att det bör framgå att beslut ska fattas . Ambassaden i framhåller att kinesiska företag anser att handläggningstiderna är ett av de största hindren för verksamhet i Ambassaden i anser därför att det är bra med en