prop · H40391 · 2017-02-07 00:00:00 — 2016/17:91 En möjlighet att utan några begränsningar behandla uppgifter i alla avslutade brottsutredningar skulle emellertid kunna innebära stora integritetsrisker. I avsaknad av särskilda gallringsfrister bör det därför gälla begränsningar bl.a. i fråga om hur länge uppgifter i en förunder- sökning får vara tillgängliga i den brottsbekämpande verksamheten. Dessa begränsningar – som kompletterar den generella och absoluta bestämmelsen om längsta bevarande – bör endast gälla gemensamt tillgängliga uppgifter och bör inte hindra att uppgifterna arkiveras eller gallras enligt bestämmelserna i arkivlagen. För att uppnå det integritets- skydd som eftersträvas med bestämmelser om tidsbegränsning av behandlingen av uppgifter i den brottsbekämpande verksamheten kan det vara lämpligt att regeringen också meddelar kompletterande föreskrifter om avskiljande av uppgifter som arkiveras digitalt, se avsnitt 16.1 om digital arkivering. Restriktioner för behandlingen av personuppgifter i ärenden om utredning eller beivrande av brott bör finnas Enligt den nuvarande tullbrottsdatalagen gäller följande. Om en för- undersökning mot en person har lagts ned på grund av bristande bevis- ning, får uppgifter om brottsmisstanken behandlas för andra ändamål än arkivering endast om den misstänkte enligt förundersökningsledarens bedömning är skäligen misstänkt för brottet och uppgifterna behövs för att förundersökningen ska kunna tas upp på nytt (17 §). Om åtal mot en person har lagts ned eller om denne genom lagakraftvunnen dom har frikänts, får uppgifter om brottsmisstanken behandlas för andra ändamål än arkivering endast om förundersökningen tas upp på nytt eller för prövning av särskilt rättsmedel enligt 58 kap. (18 §). Enligt polisdatalagen och kustbevakningsdatalagen gäller följande. Om en brottsanmälan avskrivs på grund av att den påstådda gärningen inte utgör brott, får personuppgifterna i anmälan inte längre behandlas i den brottsbekämpande verksamheten. Om en brottsanmälan i annat fall inte har lett till förundersökning eller annan motsvarande utredning, får personuppgifterna inte behandlas i den brottsbekämpande verksamheten när åtal inte längre får väckas för brottet (3 kap. 10 § polisdatalagen och 4 kap. 9 § kustbevakningsdatalagen). Om en förundersökning har lagts ned eller avslutats på annat sätt än genom åtal, får personuppgifterna i förundersökningen inte behandlas i den brottsbekämpande verksamheten när det har förflutit efter utgången av det kalenderår då åklagarens eller förundersökningsledarens beslut meddelades. Om en förundersök- ning har lett till åtal eller annan domstolsprövning, får personuppgifterna i förundersökningen inte behandlas i den brottsbekämpande verksam- heten när det har förflutit efter utgången av det kalenderår då domen, eller det beslut som meddelades med anledning av talan, fick laga kraft. Det som sagts om förundersökning gäller även andra utred- ningar som handläggs enligt bestämmelser i 23 kap. (3 kap. 11 § polisdatalagen och 4 kap. 10 § kustbevakningsdatalagen). Regeringen meddelar föreskrifter om att vissa kategorier av person- uppgifter får bevaras i den brottsbekämpande verksamheten än vad som sagts (3 kap. 12 § polisdatalagen och 4 kap. 11 § Om en förundersökning mot en person har lagts ned, om åtal har lagts ned eller om frikännande dom, som har fått laga kraft, har meddelats, får personen inte vara sökbar som misstänkt (3 kap. 13 § polisdatalagen och 4 kap. 12 § kustbevakningsdatalagen). I polisdataförordningen (2010:1155) och kustbevakningsdataförord- ningen (2012:146) har regeringen infört flera bestämmelser om att personuppgifter i olika situationer får behandlas än som anges i polisdatalagen och kustbevakningsdatalagen. Regeringen anser att det i samband med införandet av en ny tull- brottsdatalag finns skäl att se över bevarandereglerna. Från integritets- skyddssynpunkt är det viktigt att personuppgifter i brottsanmälningar och brottsutredningar inte behandlas i den brottsbekämpande verksamheten sedan det konstaterats att det inte går att komma vidare med brotts- misstankarna och att det inte i den brottsbekämpande verksamheten framstår som att någon är brottsmisstänkt trots att han eller hon inte längre med fog kan sägas vara det. Å andra sidan kan information i anmälningar och utredningar som inte lett till att de dåvarande brotts- misstankarna bekräftats utgöra viktiga pusselbitar i underrättelseverk- samheten och vid utredning av nya brottsmisstankar. Som har nämnts tidigare är det en fördel om de brottsbekämpande myndigheternas registerförfattningar utformas på likartat sätt för att underlätta samverkan och enhetlighet. I förarbetena till polisdatalagen och kustbevakningsdatalagen har det gjorts detaljerade bedömningar av vilka restriktioner i fråga om behandlingen av personuppgifter i den brottsbekämpande verksamheten som ska gälla enligt respektive lag i olika situationer. De nu nämnda lagarna kompletteras också av sins- emellan likartade detaljbestämmelser om i vilka situationer person- uppgifter får bevaras än som anges i respektive lag. Sammantaget framstår regleringen för och Kustbevak- ningen som mer detaljerad men också förhållandevis likvärdig med vad som gäller enligt den nuvarande tullbrottsdatalagen. Regeringen anser att det finns skäl att föreslå detaljerade bevarandebestämmelser även för del. Regeringen föreslår att det i en inledande paragraf ska upplysas om i vilka paragrafer som det anges hur länge vissa ärenden om utredning eller beivrande av brott som har gjorts gemensamt tillgängliga i Tull- verkets brottsbekämpande verksamhet får bevaras. Kammarrätten i anser att den föreslagna paragrafen är överflödig och att den med fördel kan utgå. Även om bestämmelsen inte är nödvändig, anser regeringen att bestämmelsen på ett pedagogiskt sätt upplyser om vilket slag av reglering som följer. Det kan också noteras att motsvarande bestämmelse finns både i polisdatalagen och i kustbevakningsdatalagen (3 kap. 9 § polisdatalagen respektive 4 kap. 8 § kustbevakningsdata- lagen). Det kan finnas skäl att komplettera regleringen i den nya lagen med bestämmelser i förordning i likhet med vad som har skett i polisdata- förordningen och kustbevakningsdataförordningen. Som anges i avsnitt 16.1 föreslår regeringen en upplysningsbestämmelse om att regeringen kan meddela föreskrifter om att vissa kategorier av personuppgifter får bevaras . förekommer det att en brottsanmälan skrivs av på den grunden att det inte har förekommit något brott. Bland sådana anmälningar finns bl.a. vad som brukar kallas okynnesanmälningar (exempelvis att ogrundat beskylla en person för smuggling, vilket kan ske i syfte att trakassera eller svärta ned den anmälde). Det skulle strida mot de allmänna prin- ciperna för behandling av personuppgifter i brottsbekäm- pande verksamhet att tillåta en längre tids behandling av helt grundlösa brottsanmälningar. Dessa bör därför inte kunna behandlas i brottsbekämpande verksamhet längre än vad som behövs för handlägg- ningen. Ett stort antal brottsanmälningar leder emellertid till ett beslut att av andra orsaker inte inleda förundersökning eller motsvarande utredning. Skälet till detta är att det i flertalet fall saknas uppgifter om vem som kan misstänkas för brottet och att det inte heller i övrigt finns några uppgifter som kan bidra till utredningen om brottet. Detta utesluter emellertid inte att brottsanmälan kan aktualiseras senare, om det kommer fram nya omständigheter som kan leda till att brottet kan upp, t.ex. om någon grips för likartade brott eller om gärningsmannen självmant erkänner brottet. Fram till den tidpunkt när brottet preskriberas finns det därför alltid ett latent behov av att kunna återuppta handläggningen av en brottsanmälan som inte har lett till förundersökning eller annan utred- ning. Bland annat mot den bakgrunden bör en brottsanmälan få vara tillgänglig i brottsbekämpande verksamhet även efter det att ärendet avslutats. Uppgifterna bör dock aldrig få behandlas i den brottsbekämpande verksamheten efter det att det brott som anmälan avser har preskriberats. Regeringen föreslår således en bestämmelse om att om en brottsan- mälan avskrivs på grund av att den påstådda gärningen inte utgör brott, får personuppgifterna i anmälan inte längre behandlas i brottsbekämpande verksamhet. Om en brottsanmälan i annat fall inte har lett till förundersökning eller annan motsvarande utredning, får person- uppgifterna inte behandlas i brottsbekämpande verksamheten när åtal inte längre får väckas för brottet. anger att bestämmelsen i promemorians förslag att om en brottsanmälan avskrivs på grund av att den påstådda gärningen inte utgör brott får personuppgifterna i anmälan inte längre behandlas automatiserat, skiljer sig från motsvarande bestämmelser i polisdatalagen och kustbevakningsdatalagen på så vis att där föreskrivs att om en brottsanmälan avskrivs på grund av att den påstådda gärningen inte utgör brott, får personuppgifterna i anmälan inte längre behandlas i den brotts- bekämpande verksamheten. anser att bestämmelsen ska ges samma formulering och materiella innebörd som motsvarande lagrum i polisdatalagen och kustbevakningsdatalagen. Motsvarande resonemang är relevant även för bestämmelsen i förslagets efterföljande paragraf. avstyrker också de avvikelser som i promemorian föreslås i detta avseende, men även i relation till bestämmelsen om möjligheten till bevarande för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål. anger att i författningsförslaget inskränks, i för- hållande till motsvarande bestämmelser i polis- och kustbevakningsdata- lagarna, möjligheten för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om att personuppgifter får bevaras för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål. Regeringen har omformulerat förslagen så att de motsvarar lydelserna i polisdatalagen och kustbevakningsdatalagen, men noterar att justeringen inte innebär någon ändring i sak. Att nu aktuell behandling avser auto- matiserad behandling framgår redan av den inledande bestämmelsen som upplyser om bestämmelsernas innehåll, se avsnitt 16.1. Att uppgifterna behandlas automatiserat följer också av att det är fråga om gemensamt tillgängliga uppgifter. Vad gäller hänvisningen till den brottsbekämpande verksamheten gäller nu aktuell ny lag bara för brottsbekäm- pande verksamhet (se avsnitt 8). Vad gäller den av nämnda bestämmelsen om möjligheten till bevarande för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål handlar den om en annan kategori uppgifter än som är i fråga, nämligen om andra gemensamt tillgängliga upp- gifter, se avsnitt 16.3 och 16.1. har i den brottsbekämpande verksamheten behov av uppgifter i avslutade förundersökningar för att lättare kunna utreda nya brott begångna av samma person. Om en person återfaller i brott, är ofta tidigare brottsutredningar av intresse. Vet man att det nya brottet har begåtts tillsammans med andra, okända gärningsmän, kan uppgifter om medgärningsmän i en tidigare brottsutredning vara av intresse. Vidare kan det tillvägagångssätt som användes vid det tidigare brottet ha betydelse. Dessutom har behov av att ta vara på information från brottsutredningar för att systematiskt samla information om vissa typer av brott eller vissa brottslingars beteenden. Sådan information har framför allt betydelse för det brottsförebyggande arbetet. Ett ytterligare behov är att kunna utnyttja tidigare brottsutredningar för utbildning och allmän kompetensutveckling inom . När det gäller förundersökningar som har lagts ned eller avslutats på annat sätt som inte har lett till domstolsprövning, finns det också ett annat verksamhetsbehov, nämligen behovet av att kunna återuppta brottsutredningen. Ett beslut om att inte driva en brottsutredning vidare kan ha många olika orsaker, av vilka en del i princip utesluter att utredningen kan komma att tas upp på nytt medan det i andra fall är mer eller mindre troligt att förundersökningen kan komma att återupptas. En förundersökning som har lagts ned eller annars inte lett till åtal på grund av att bevisningen har bedömts vara otillräcklig kan när som helst aktualiseras på nytt, om det kommer fram nya uppgifter. Likaså kan ett beslut att lägga ned en förundersökning därför att det inte finns något uppslag om vem gärningsmannen är snabbt bli inaktuellt om får tips om gärningsmannen eller det kommer fram nya vittnesuppgifter eller annan bevisning. Vidare bör givetvis en förundersökning som har lagts ned för att den misstänkte har lämnat landet och inte kan förväntas återkomma kunna tas upp på nytt, om den misstänkte sedermera anträffas här i landet. Mot denna bakgrund är det rimligt att uppgifter i avslutade för- undersökningar får vara tillgängliga i brottsbekämpande 2016/17:91 verksamhet även efter det att saken har avslutats. Denna tid bör dock inte vara alltför lång. har i lagstiftningsärendena om polisdatalagen och kustbevakningsdatalagen ansetts utgöra en rimlig avvägning mellan integritetsskyddsintresset och verksamhetsbehoven (prop. 2009/10:85 s. 225–226 och prop. 2011/12:45 s. 185–187). När det gäller förundersökningar som har avslutats på annat sätt än genom åtal ska femårstiden räknas från utgången av det kalenderår då åklagarens eller förundersökningsledarens beslut meddelades. I annat fall räknas femårstiden från utgången av det kalenderår då domstolsbeslutet fick laga kraft. Efter femårstiden ska personuppgifterna inte längre få behandlas i brottsbekämpande verksamhet. Om redan innan femårstiden har löpt ut bedömer att upp- gifterna i ärendet inte längre behöver vara tillgängliga i den brotts- bekämpande verksamheten, ska uppgifterna i ärendet inte få bevaras där. Detta följer av den generella och absoluta bestämmelsen om längsta bevarande, se avsnitt 16.1. I sammanhanget är det viktigt att påminna om att den nya lagens övriga bestämmelser innebär att tillgången till uppgifter i förundersök- ningar kommer att begränsas på olika sätt. Tillgången till uppgifter ska t.ex. anpassas till tjänstemännens behov av uppgifterna. Alla uppgifter får inte heller vara sökbara. Regeringen föreslår således att om en förundersökning har lagts ned eller avslutats på annat sätt än genom åtal, får personuppgifterna i förun- dersökningen inte behandlas i brottsbekämpande verksamhet när det har förflutit efter utgången av det kalenderår då åklagarens eller förundersökningsledarens beslut meddelades. Om en förundersök- ning har lett till åtal eller annan domstolsprövning, får personuppgifterna inte behandlas i brottsbekämpande verksamhet när det har förflutit efter utgången av det kalenderår då domen, eller det beslut som meddelades med anledning av talan, fick laga kraft. Det som föreslås om förundersökning ska gälla även andra utredningar som handläggs enligt bestämmelser i 23 kap. . Uppgifter om brottsmisstankar när förundersökning eller åtal har lagts ned eller det finns en lagakraftvunnen frikännande dom Av hänsyn till enskildas integritet bör givetvis en domstols dom eller beslut, som innebär att den åtalade frias från ansvar för brott, få genom- slag även i brottsbekämpande verksamhet på det sättet att en sådan person inte längre anges såsom misstänkt. Detsamma bör gälla när en förundersökning har lett till att ett åtal har lagts ned. Med detta avses dock inte att alla handlingar som rör brottsmisstanken måste rensas ut, utan enbart att den åtalade personen inte får utpekas såsom misstänkt och att man vid olika typer av sökningar inte ska få träff på honom eller henne i egenskap av misstänkt. som uppgifterna i ärendet får behandlas i den brottsbekämpande verksamheten bör det däremot vid en sökning vara möjligt att få fram en uppgift om att personen har varit misstänkt, se avsnitt 14.4. kommer troligtvis att bevara flertalet av sina ärenden efter att de har avslutats. Den fortsatta behandlingen har då inte sin grund i att det finns kvarstående misstankar mot personen i fråga utan i allmänna verksamhetsbehov av att bevara avslutade ärenden. Genom att Prop. 2016/17:91 personen inte är sökbar som misstänkt minskar risken för integritets- Datainspektionen är tveksam till att uppgifter om en person som har frikänts av domstol eller där åtal har lagts ned, överhuvudtaget ska få behandlas för andra ändamål än arkivering eller motsvarande. Inspek- tionen anser att behovet av att i dessa fall spara uppgifter inte svarar mot de inskränkningar i den personliga integriteten som det innebär. Rege- ringen anser, i likhet med när Datainspektionen framförde samma synpunkt i lagstiftningsärendet om en ny kustbevakningsdatalag, att myndighetens behov att kunna ha tillgång till ärenden efter det att de har avslutats sammantaget väger tyngre än det integritets- intrång som det kan innebära för en tidigare misstänkt person att upp- gifterna om honom eller henne förekommer i datasystem. Regeringen föreslår således att om en förundersökning mot en person har lagts ned, om ett åtal har lagts ned eller om en frikännande dom har fått laga kraft, ska personen inte längre få vara sökbar som misstänkt. Förslaget genomförs genom 4 kap. 5–8 §§ i den nya lagen. Regeringens förslag: I offentlighets- och sekretesslagen, lagen om internationellt polisiärt samarbete och lagen om behandling av uppgifter i verksamhet ska befintliga hänvisningar till lagen om behandling av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet ändras till att avse den nya lagen. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorians förslag finns inget förslag till följdändring i 1 kap. 1 § lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i verksamhet. Remissinstanserna: Ingen remissinstans yttrar sig särskilt över förslagen. Skälen för regeringens förslag: Lagen (2005:787) om behandling av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet (kallad tullbrotts- datalagen) omnämns i 18 kap. 2 § och 35 kap. 1 och 10 §§ offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Dessa hänvisningar bör ändras till att avse den nya lagen. I 1 a § lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete finns det en hänvisning till den nuvarande tullbrottsdatalagen som också bör ändras till att avse den nya lagen. I 1 kap. 1 § tredje stycket och 4 § andra stycket lagen om behandling av uppgifter i verksamhet finns hänvisningar till den nuvarande tullbrottsdatalagen. De hänvisningarna bör ändras till att avse den nya lagen. Regeringens förslag: Den nya tullbrottsdatalagen och de ändringar som föreslås i andra författningar ska träda i kraft . ska lagen om behandling av uppgifter i brottsbekämpande Vissa bestämmelser i den nya tullbrottsdatalagen om sökning och behandling av uppgifter i brottsanmälningar och avslutade förunder- sökningar ska inte behöva inte tillämpas förrän . Äldre bestämmelser i offentlighets- och sekretesslagen ska gälla för uppgifter i handlingar som har omhändertagits för arkivering före ikraft- Promemorians förslag: Överensstämmer inte med regeringens för- I promemorian föreslås ett tidigare ikraftträdandedatum och det föreslås inga övergångsbestämmelser. Remissinstanserna: Kammarrätten i anser att det bör över- vägas om en övergångsbestämmelse ska tas in, om att äldre bestämmel- ser fortfarande gäller för uppgifter i sådana ärenden där handlingar omhändertagits för arkivering före ikraftträdandet av ändringarna i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). I övrigt yttrar sig ingen remissinstans särskilt över förslaget. Skälen för regeringens förslag: Den nya lagen bör träda i kraft Det kan dock vara svårt för att i alla avse- enden leva upp till de nya kraven redan detta datum, eftersom de nya bestämmelserna t.ex. kräver att det görs vissa anpassningar av Tull- Svårigheterna med att uppfylla kraven vid ikraftträdandet gäller bestämmelserna om vilka uppgifter som får tas fram vid sökning, om bevarandetider för uppgifter i brottsanmälningar, avslutade förunder- sökningar och andra utredningar som handläggs enligt bestämmelserna i 23 kap. samt om att den som är misstänkt inte får vara sökbar som sådan. Regeringen föreslår att dessa bestämmel- ser inte behöver tillämpas förrän . dock vara att ska skapa förutsättningar för att tillämpa bestäm- melserna och att bestämmelserna tillämpas i den utsträckning det går. Det digitaliseringsarbete som rättskedjans myndig- heter bedriver för att utveckla rättsväsendets informationshantering (se t.ex. avsnitt 6.2), kan underlätta möjligheter till återkoppling. vill därför framhålla att regleringen innebär att bör tillämpa bestämmelserna tidigare i den utsträckning det är möjligt. nämnas att den nya dataskyddsregleringen (se avsnitt 4.1.7) kan komma att medföra behov av anpassningar i rättsväsendets behandling av personuppgifter även i detta avseende. krävs med anledning av direktivet kommer att tas om hand i särskild, De ändringar som föreslås i offentlighets- och sekretesslagen, lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete och lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i verksamhet bör också träda i Regeringen föreslår, i likhet med vad Kammarrätten i har Prop. 2016/17:91 framfört, att äldre bestämmelser i offentlighets- och sekretesslagen fortfarande ska gälla för uppgifter i handlingar som har omhändertagits för arkivering före ikraftträdandet av lagen. En liknande bestämmelse finns i polisdatalagen. Eftersom en ny lag införs, tullbrottsdatalagen, ska lagen (2005:787) om behandling av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet upphävas. Regeringens bedömning: Den nya tullbrottsdatalagen kommer att ge förutsättningar för att bedriva sin brottsbekämpande verk- samhet effektivt och med användning av modern teknik, som den enskildes integritet värnas. Lagen innehåller en flexibel reglering som ger möjlighet att fortlöpande utveckla och anpassa sina system för automatiserad behandling utan att det krävs ändringar i regel- verket. Övergången till den nya lagen bedöms medföra begränsade kostnader för som ryms inom myndighetens befintliga ekonomiska ramar. Förslagen medför inte några offentligfinansiella effekter. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Ingen remissinstans yttrar sig särskilt över bedömningen. Skälen för regeringens bedömning: Förslagen innebär att en modern, teknikneutral och allmänt ändamålsenlig reglering införs för behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet. Försla- gen motsvarar i stora delar det regelverk som gäller för Polismyndig- heten och enligt för dessa myndigheter antagna registerförfattningar. Särskild hänsyn har tagits till de integritetsaspekter som följer av omfattande automatiserade uppgiftssamlingar i myndighetsverksamhet. Förslagen syftar till att i möjligaste mån underlätta för samverkan mellan myndigheter med brottsbekämpande verksamhet, men också i vissa fall mellan sådana myndigheter och myndigheter som inte har sådan verk- samhet. Förslagen är vidare ägnade att främja det internationella sam- arbete som brottsbekämpande verksamhet bedriver, med såväl andra staters myndigheter som internationella organ. Förslagen innebär en lagstiftning som är teknikneutral. Det gör bl.a. att nya it-system kan tas i bruk utan att det blir nödvändigt att ändra regel- verket. Förslagen innebär bl.a. att och m.fl. myndigheter med brottsbekämpande verksamhet i viss omfattning ska kunna ges direktåtkomst till uppgifter som behandlas i Förslagen möjliggör även för 2016/17:91 att använda sig av andra myndigheters redan framtagna it-system. Dessa förslag kan förväntas medföra besparingar genom de effektivitetsvinster som direktåtkomsten och ett effektivt utnyttjande av befintliga it-system inom staten medför. Övergången till den nya lagen kommer att innebära vissa begränsade kostnader för brottsbekämpande verksamhet. Befintliga it- system kan behöva göras om för att anpassas till den nya regleringen av tillgången till personuppgifter inom den brottsbekämpande verksam- heten.