prop · H403215 · 2017-06-28 00:00:00 — De särskilda avgränsningslinjerna, en nautisk mil räknat från baslinjerna, ger ökad rättssäkerhet vid tillämpning av regelverk inom EU-samarbetet. Bestämmelserna om offentliggörande och tillhandahållande utan avgift av enhetliga geografiska koordinater i digital form för gränser och avgränsningslinjer ökar transparens och tillgänglighet samt främjar användning i nya sammanhang. Förslagen bedöms inte medföra nya befogenheter eller krav som skulle föranleda utökat resursbehov för berörda myndigheter. Förslagen kan förväntas medföra positiva konsekvenser för kulturmiljön men bedöms i övrigt inte ha någon miljöpåverkan eller någon betydelse för genomförande av jämställdhetspolitiken. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser instämmer med utredningens bedömning eller har ingen invändning mot dem. Sjöfarts- verket framhåller behovet av anslagsfinansiering för verksamheter som myndigheten anser inte bör belasta sjöfarten. Skälen för regeringens bedömning: De geografiska koordinater som anges för sjöterritoriets gräns, baslinjernas sträckning och de maritima zonernas yttre avgränsningslinjer i den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner innebär i allt väsentligt endast marginella förändringar. Linjernas sträckningar ligger mycket nära de nuvarande. I vissa fall går de föreslagna linjerna innanför motsvarande befintliga linjer. I andra fall går de utanför eller korsar de befintliga. Den stora förbättringen är att sjöterritoriets gräns och övriga linjer redovisas tydligare och mer precist jämfört med vad som är fallet. Förändringarna ligger i många fall inom osäkerhetsmarginalen hos hittillsvarande redovisning. Det faktum att sjöterritoriets gräns på vissa ställen flyttas något och territorialhavet liksom de maritima zonerna utanför territorialhavet därmed minskar eller ökar saknar betydelse för tillämpningen av de svenska regelverk som är baserade på EU-direktiv som avser fisket eller andra näringar som bedrivs i havet, eftersom EU-reglerna gäller lika både innanför och utanför sjöterritoriets gränser inom de havsområden där en kuststat har jurisdiktion i berörda frågor. Regeringens förslag innebär att gränser och avgränsningslinjer i havet blir entydiga och rättssäkra. Alla geografiska koordinater anges i SWEREF 99. Den otydlighet som finns avseende linjernas sträckning, både i kartmaterial och i författningar har eliminerats så långt som det är möjligt med moderna beräkningsmetoder och tillgänglig teknik. Geografiska koordinater som är fastställda i överenskommelser mellan och andra stater har transformerats från olika referenssystem till SWEREF 99. Myndigheter och andra behöver i princip inte längre hantera osäkerhetszoner, så arbetet kan bedrivas mer rationellt. Detta innebär en förenkling för alla berörda, såväl myndigheter som företag och enskilda, som har behov av att känna till sjöterritoriets och de olika maritima zonernas exakta utbredning. Det är fundamentalt för en rättsstat att på ett rättssäkert sätt redovisa de områden inom vilka staten har suveränitet eller på olika sätt utövar jurisdiktion. En tillförlitlig och entydig redovisning av de olika jurisdiktionsområdenas geografiska utbredning förväntas få enbart positiva effekter. Officiellt fastställda geografiska koordinater i digital form kan matas in i elektroniska styrsystem och användas som beslutsunderlag i stället för, som , beslutsstöd av Försvarsmakten och . Havs- och vattenmyndigheten får genom tillgången till koordinatsatta avgränsningslinjer för den svenska kontinentalsockeln och för ekonomiska zon det underlag som man saknar för rapportering av bl.a. fiskezoner till EU. De olika linjernas exakta sträckning är också en förutsättning för havsplaneringen. De särskilda avgränsningslinjerna, en nautisk mil räknat från baslinjerna, har stor betydelse i detta sammanhang. Officiellt fastställda entydiga gränser och avgränsningslinjer är även en förutsättning för såväl effektiv övervakning av svenskt territorium som miljöövervakning och för rättssäker användning av de olika verktyg som har för att skydda den miljön och det kulturarvet. Tillgång till sådan information i digital form öppnar också möjligheter för vidareutveckling av nya tekniska applikationer som kan bidra till att 2016/17:215 ge informationen vid spridning. Detta gynnar kommersiella och andra aktörer inom tjänstesektorn och är i förlängningen positivt för såväl enskilda, myndigheter som företag. är enligt förordningen (2010:1770) om geografisk miljöinformation informationsansvarig myndighet för baslinjer och baslinjepunkter, territorialgränsen samt de yttre avgränsningslinjerna för kontinentalsockeln och för ekonomiska zon. Verket har således i uppdrag att tillgängliggöra denna typ av information i elektronisk form. En angränsande zon medför inga skyldigheter för kuststaten. Riksdag och regering kan välja i vilken utsträckning man vill utnyttja de rättigheter som tillfaller inom zonen i enlighet med behov, tillgängliga resurser och rådande prioriteringar. Regeringen föreslår att utnyttjar de ökade möjligheter att skydda vrak och andra kulturarv av intresse som den angränsande zonen medger. och länsstyrelserna i kustlänen får när den nya lagstiftningen träder i kraft ett större geografiskt tillsynsområde och därmed möjlighet att skydda fornlämningar och fornfynd på havsbottnen utanför Sveriges sjöterritorium ut till högst räknat från de svenska baslinjerna. Däremot påverkas inte arbetsuppgifternas innehåll hos dessa myndigheter. Förslaget kan förväntas medföra allmänt positiva konsekvenser för kulturmiljön. Hur stora kostnader som kan uppstå beror främst på hur många skyddsvärda vrak eller andra fornminnen som kan finnas eller komma att upptäckas inom den angränsande zonen och vilka åtgärder som bedöms lämpliga att vidta. Förslaget om att utsträcka befogenheter avseende fornminnen till att även gälla i den angränsande zonen innebär inte att myndighetens geografiska verksamhetsområde utökas, eftersom den angränsande zonen ingår i ekonomiska zon där myndigheten är verksam inom andra ansvarsområden. Även Försvarsmakten har ett verksamhetsområde som omfattar de havsområden som ska utgöra angränsande zon. Arbetsbördan för dessa myndigheter bedöms inte öka annat än marginellt och kostnaderna bedöms kunna tas inom ram. Förslaget till lag om Sveriges sjöterritorium Lagtexten har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Paragrafen definierar Sveriges sjöterritorium genom att i första meningen det omfattar inre vatten och territorialhav. anger att sjöterritoriet avgränsas mot andra staters sjöterritorium av . Detta förtydligande görs eftersom har ingått avtal med respektive om regelbunden gemensam översyn av sträckning. Förtydligandet innebär att bilaga 1 till denna lag, som innehåller geografiska koordinater för punkter utmed hela sjöterritoriets gräns, kan komma att behöva ändras när en gemensam översyn av har genomförts och översynens resultat har fastställts av berörda regeringar. Det inre vattnets och territorialhavets geografiska omfattning i övrigt regleras i 2–3 §§. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.2. En kartskiss över territorialgränsens sträckning finns på sid. 209 i betänkande (SOU 2015:10). Paragrafen tydliggör att inre vatten finns både på land och i havet och att det avgränsas av baslinjerna och av mot respektive . Havsrättskonventionens artikel 8 anger att vattenområden på landsidan av baslinjerna utgör del av kuststatens inre vatten. Någon ytterligare definition av svenskt inre vatten i havet är därför inte nödvändig. Inre vatten i havet som avgränsas av finns t.ex. i och i . Inre vatten på land som avgränsas av finns t.ex. i älv. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.2.1. Paragrafen anger territorialhavets maximala bredd enligt artikel 3 i havsrättskonventionen. avgränsas av mot , respektive . Dess bredd begränsas även i enlighet med vad som överenskommits med dessa stater i områden där det inte finns tillräckligt utrymme för ett brett svenskt territorialhav. Sådana överenskommelser har ingåtts med avseende områden längs , norr och söder om och i Bornholms-gattet samt med avseende norra , och . Begränsningarna redovisas närmare i avsnitt 6.2.2 om territorialhavets yttre gräns. Första meningen anger att baslinjer utgörs av normala och räta baslinjer i enlighet med havsrättskonventionens bestämmelser och vad som i övrigt följer av folkrätten. Det har utvecklats en omfattande internationell praxis avseende såväl tillämpningen av enskilda bestämmelser som de tekniska metoder och geodetiska modeller som bör användas vid inmätning av punkter och beräkning av avstånd. Formuleringen innebär att relevanta aspekter av sådana internationellt vedertagna metoder och modeller har beaktats. Normala baslinjer är dragna i enlighet med definitionen i konventionens artikel 5. Räta baslinjer uppfyller de kriterier som anges i artiklarna 7, 9 och 10. Vidare anges att baslinjerna dras vid en lågvattenlinje utmed kusten på nivån -0,uttryckt i höjdsystemet RH 2000. 2016/17:215 inkluderas i lagen eftersom varje kuststat själv får bestämma den havsnivå som ska användas för att identifiera den lågvattenlinje utmed vilken statens baslinjer dras. Referensen till höjdsystemet RH 2000 är nödvändig eftersom flera olika höjdsystem fortfarande används i . Andra meningen hänvisar till bilaga 2 som innehåller geografiska koordinater för brytpunkterna utmed normala respektive räta baslinjer. Bilagan anger också koordinater för de punkter som är belägna på fristående lågvattenskär utanför baslinjerna och som använts vid beräkning av territorialhavets och/eller den angränsande zonens bredd i enlighet med havsrättskonventionens artikel 13. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.2.3. En kartskiss över de föreslagna baslinjerna finns på sid. 122 i betänkande (SOU 2015:10). Paragrafen identifierar de maritima zoner utanför det svenska sjöterritoriet där har rättigheter och skyldigheter, inklusive suveräna rättigheter och jurisdiktion i enlighet med hur detta specificeras i havsrättskonventionen. Zonernas geografiska omfattning regleras i 6–8 §§. Vidare anges att zonerna avgränsas i enlighet med gällande överenskommelser med andra stater. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.3. En kartskiss över Sveriges sjöterritorium och maritima zoner finns på sid. 288 i betänkande (SOU 2015:10). Första meningen är en upplysningsbestämmelse. Lagen (1966:314) om kontinentalsockeln är tillämplig på ”havsbottnen och dess underlag inom allmänt vattenområde”, vilket innebär att kontinentalsockellagens tillämpningsområde inkluderar en stor del av Sveriges sjöterritorium. I några fall saknas överenskommelse om var de yttre avgränsningslinjer utanför sjöterritoriet som regleras i olika bilaterala avtal ska ansluta till varandra när tre staters avgränsningslinjer ska mötas i en gemensam punkt. Nuvarande lagstiftning föreskriver att den yttre för den svenska kontinentalsockeln i sådana fall sista punkten i ett bilateralt avtal avtal, parvis. I avvaktan på att lösning behållits i den Andra meningen anger att geografiska koordinater för kontinentalsockelns avgränsningslinje finns i bilaga 3. Bilaga 3 innehåller enhetliga geografiska koordinater utmed kontinentalsockelns yttre avgränsningslinje för punkter som fastställts i överenskommelser med andra stater. Linjens ändpunkter, där enskilt vattenområde gränsar mot allmänt vattenområde på mot respektive , har bestämts av Lantmäteriet i enlighet med lagen (1950:595) om gräns mot används de räta baslinjerna som provisorisk inre avgränsningslinje åt landsidan utanför den svenska delen av ön. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.3.1. En kartskiss över kontinentalsockelns yttre avgränsningslinje finns på sid. 318 i betänkande (SOU 2015:10). Första meningen är en upplysningsbestämmelse. Den ekonomiska zonen avgränsas enligt samma överenskommelser som kontinentalsockeln utanför sjöterritoriet. Zonens yttre avgränsningslinjer sammanfaller således med den yttre avgränsningslinjen för kontinentalsockellagens tillämpningsområde utanför sjöterritoriet. Andra meningen anger att geografiska koordinater för den ekonomiska zonens yttre avgränsningslinjer finns i bilaga 4. Zonens inre avgränsningslinjer utgörs av sjöterritoriets gräns. Bilaga 4 innehåller enhetliga geografiska koordinater för zonens yttre avgränsningslinjer. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.3.2. En kartskiss över den ekonomiska zonens utbredning finns på sid. 339 i betänkande (SOU 2015:10). Första meningen är en upplysningsbestämmelse. Den angränsande zonens bredd är högst räknat från baslinjerna, vilket är i enlighet med artikel 33.2 i havsrättskonventionen. Det innebär att zonen i dess helhet är belägen utanför sjöterritoriet men inom ekonomiska zon. Den angränsande zonen avgränsas enligt samma överenskommelser som motsvarande delar av kontinentalsockeln och den ekonomiska zonen. Andra meningen anger att geografiska koordinater för den angränsande zonens yttre avgränsningslinjer finns i bilaga 5. Zonens inre avgränsningslinjer utgörs av sjöterritoriets gräns. Bilaga 5 innehåller enhetliga geografiska koordinater för den angränsande zonens yttre avgränsningslinjer. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.1 och 7.2. En kartskiss över den angränsande zonen finns på sid. 262 i betänkande (SOU 2015:10). Paragrafen anger att geografiska koordinater för särskilda avgränsningslinjer som är belägna en nautisk mil räknat från baslinjerna finns i bilaga 6. Hänvisningar till sådana avgränsningslinjer förekommer i vissa författningstexter som är baserade på rättsakter som antagits inom EU-samarbetet t.ex. i ramdirektivet för vatten (och rådets direktiv /60/EG av om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område, i lydelsen enligt kommissionens direktiv /101/EU) och i havsmiljödirektivet (och rådets 2016/17:215 direktiv /56/EG av om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på havsmiljöpolitikens område (ramdirektiv om en marin strategi)). En hänvisning till dessa linjer finns också i 4 kap. 10 § som definierar de inre avgränsningslinjerna för områden som ska Där anges att områden utanför avgränsningslinjer som är belägna en nautisk mil räknat från de svenska baslinjerna ska omfattas av havsplaner förutsatt att områdena inte utgör enskilt vatten enligt lagen (1950:595) om gräns mot allmänt Andra exempel på författningstexter som hänvisar till dessa särskilda avgränsningslinjer är förordningen (2004:660) om förvaltning av havsmiljöförordningen (2010:1341) och förordningen (2014:21) om geologisk lagring av koldioxid. Bilaga 6 innehåller enhetliga geografiska koordinater utmed särskilda avgränsningslinjer en nautisk mil räknat från baslinjerna runt fastlandet och , runt , runt inklusive och , runt I slutet av bilagan anges även koordinater, utöver de som anges i bilaga 2, för vissa ytterligare punkter som använts vid beräkning av de särskilda avgränsningslinjernas Paragrafen behandlas i avsnitt 8. Första meningen anger de linjer som ska utmärkas i tryckta sjökort. är, enligt artiklarna 16, 75 och 84 i havsrättskonventionen, folkrättsligt förpliktigat att offentliggöra baslinjerna, territorialhavets gräns samt de yttre avgränsningslinjerna för kontinentalsockeln och den För svensk del sammanfaller kontinentalsockelns avgränsningslinje utanför sjöterritoriet med de yttre avgränsningslinjerna för den ekonomiska zonen. I övrigt sammanfaller linjen med De tryckta sjökorten framställs i första hand för Mer information än nödvändigt bör inte föras in. Kontinentalsockelns yttre avgränsningslinje behöver därför inte markeras särskilt i dessa sjökort. Andra meningen, som innehåller en upplysningsbestämmelse, hänvisar till lagen (2010:1767) om geografisk miljöinformation som reglerar det svenska miljöinformationssystem som byggts upp på basis av EU:s s.k. De geografiska koordinater som har elektronisk form och som framgår av de sex bilagorna till den föreslagna lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner utgör geografisk miljö- information enligt lagen om geografisk miljöinformation. bl.a. att sådan information ska inkluderas och göras tillgänglig inom ramen för det befintliga miljöinformationssystemet och kunna nås via Geodataportalen Vidare är innebörden även den att informationen ska kunna laddas ned i sådan form att den kan användas för geografisk presentation samt att de myndigheter som har informationsansvar för bilagornas koordinater i elektronisk form ska identifieras. Paragrafen behandlas i avsnitt 9. Bilaga 1 Koordinatlista för sjöterritoriets gräns Bilagan inleds med ett försättsblad med förklarande text. Därefter redovisas 66 sidor geografiska koordinater för punkter utmed sjöterritoriets gräns. Bilaga 2 Koordinatlista för baslinjerna Bilagan inleds med ett försättsblad med förklarande text. Därefter redovisas 30 sidor geografiska koordinater för punkter utmed normala och räta baslinjer och på lågvattenskär som har använts för att beräkna territorialhavets och/eller den angränsande zonens bredd. Bilaga 3 Koordinatlista för kontinentalsockelns yttre avgränsningslinje Bilagan inleds med ett försättsblad med förklarande text. Därefter redovisas 50 sidor geografiska koordinater för punkter utmed kontinentalsockelns yttre avgränsningslinje. Bilaga 4 Koordinatlista för den ekonomiska zonens yttre avgränsningslinjer Bilagan inleds med ett försättsblad med förklarande text. Därefter redovisas 42 sidor geografiska koordinater för punkter utmed den ekonomiska zonens yttre avgränsningslinjer. Bilaga 5 Koordinatlista för den angränsande zonens yttre avgränsningslinjer Bilagan inleds med ett försättsblad med förklarande text. Därefter redovisas 48 sidor geografiska koordinater för punkter utmed den angränsande zonens yttre avgränsningslinjer. Bilaga 6 Koordinatlista för de särskilda avgränsningslinjerna Bilagan inleds med ett försättsblad med förklarande text. Därefter redovisas 268 sidor geografiska koordinater för punkter utmed särskilda avgränsningslinjer en nautisk mil räknat från baslinjerna runt fastlandet och , runt , runt inklusive och , runt samt runt . I slutet av bilaga 6 anges, i tillägg till bilaga 2, kompletterande koordinater för punkter utmed baslinjerna och på lågvattenskär utanför normala och räta baslinjer som påverkar beräkningen av särskilda avgränsningslinjer. 13.2Förslaget till lag om angränsande zon Första meningen anger den angränsande zonens maximala bredd enligt bestämmelserna i havsrättskonventionens artikel 33.2 och innebär att zonen i dess helhet är belägen inom ekonomiska zon. Andra meningen anger att den angränsande zonens exakta geografiska omfattning regleras i den föreslagna lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner vars bilaga 5 innehåller en förteckning över 2016/17:215 geografiska koordinater utmed zonens yttre avgränsningslinjer. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.2. Åtgärder som får vidtas enligt första stycket första punkten ska syfta till att kunna förhindra brott från att begås, eller kunna bestraffa brott som har begåtts, på svenskt territorium, inklusive territorialhav, inom de rättsområden som anges i konventionens artikel 33.1 (tullar, skatter, inresa och hälsofrågor). Åtgärder enligt första stycket andra punkten baseras på havsrättskonventionens artikel 303.2 och får vidtas genom tillämpning, i enlighet med folkrätten, av bestämmelserna i 1–2 kap. och 5–8 kap. kulturmiljölagen (1988:950), som i denna proposition föreslås utsträckas till att gälla även inom den föreslagna angränsande zonen, inklusive på zonens botten. Det innebär att samma bestämmelser i kulturmiljölagen ska tillämpas inom den angränsande zonen som på sjöterritoriet. Hänvisningen till ”havsrättskonvention 1982 och vad som i övrigt följer av folkrätten” i paragrafens inledning markerar att samtliga åtgärder måste rymmas inom havsrättens regelverk och vad som i övrigt följer av folkrätten. Det innebär bl.a. att vissa enskilda skyddsåtgärder, t.ex. permanent dykförbud, inte får vidtas inom den angränsande zonen om detta skulle strida mot för gällande folkrättsliga förpliktelser. Paragrafen har utformats enligt Lagrådets förslag. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.1 och 7.3. 13.3Förslaget till lag om ändring i Texten i första stycket ändras till att hänvisa till den förteckning över geografiska koordinater som framgår av bilaga 6 till den föreslagna lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. Ändringen innebär ingen förändring i sak av definitionen av havsplanernas geografiska omfattning. Paragrafen behandlas i avsnitt 8. 13.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1966:314) om kontinentalsockeln Texten i första stycket ändras till att hänvisa till den förteckning över geografiska koordinater som framgår av bilaga 3 till den föreslagna lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. förändring i sak av definitionen av den svenska kontinentalsockeln. Vidare ändras ordet ”havsområden” till ”områden”. Det är inte självklart att ”havsbottnen och dess underlag” är ett ”havsområde” även om området ligger i havet. Begreppet ”havsområde” används också i 4 kap. 10 § men då med en annan innebörd. Genom att använda Prop. 2016/17:215 begreppet ”område” undviks risken för eventuella missförstånd. I tredje stycket införs det preciserande tillägget ”i havet” för att markera att lagen inte är tillämplig på allmänt vattenområde i de fyra (, , och i ). I paragrafen görs också några språkliga moderniseringar. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.3.1. 13.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1982:395) om medverkan vid polisiär övervakning Femte stycket är nytt och förtydligar att lagen är tillämplig inom angränsande zon i fråga om övervakning som gäller fornminnen enligt 1 §första stycket 9. Paragrafen har utformats enligt Lagrådets förslag. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.3. Ändringen i första stycket av ”han” till ”kustbevakningstjänsteman" är av redaktionell art. Tillägget i samma stycke av en hänvisning till ”1 § första stycket 9 såvitt avser fornminnen” innebär att även får ingripa på sjöterritoriet och inom den angränsande zonen i förebyggande syfte för att avvärja brott beträffande fornminnen. Paragrafen har utformats enligt Lagrådets förslag. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.3. 13.6Förslaget till lag om ändring i kulturmiljölagen (1988:950) Paragrafen är ny. I första stycket utsträcks de bestämmelser i kulturmiljölagen som kan vara tillämpliga i havet till att gälla även inom angränsande zon. Andra stycket upplyser om att den angränsande zonens geografiska omfattning framgår av bilaga 5 till den föreslagna lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. Texten i tredje stycket överensstämmer med formuleringarna i första stycket 10 § lagen (1992:1140) om ekonomiska zon. Syftet är att tydliggöra att kulturmiljölagen måste tillämpas i enlighet med gällande folkrätt. Paragrafen har utformats enligt Lagrådets förslag. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.3. 13.7Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:1140) om ekonomiska zon Texten i första stycket ändras till att hänvisa till den förteckning över geografiska koordinater som framgår av bilaga 4 till den föreslagna lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. Ändringen innebär ingen förändring i sak av definitionen av ekonomiska zon. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.2.2. 13.8Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Definitionen av avseende inkomstskattelagens geografiska tillämpningsområde utanför Sveriges sjöterritorium ändras till att hänvisa till de områden som framgår av bilaga 4 till den nya lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. Bilaga 4 innehåller en förteckning över geografiska koordinater utmed de yttre avgränsningslinjerna för ekonomiska zon. Linjerna sammanfaller med kontinentalsockelns avgränsningslinje utanför sjöterritoriet. Ändringen innebär ingen förändring i sak av inkomstskattelagens geografiska tillämpningsområde. I paragrafen har även ett tillägg gjorts för att förtydliga att definitionen av inkluderar svenskt luftrum.