prop · H5031 · 2017-09-20 00:00:00 — Eleverna gavs enligt studien bristfälliga instruktioner och begränsad återkoppling. I granskningen betonades att det bristande lärarstödet ofta speglar mer skolövergripande brister. I granskningen av lärarstöd och arbetsformer observerades också lektioner där undervisande lärare gav eleverna ett gott lärarstöd. Gemensamt för dessa var en strukturerad undervisning och ett tydligt en- gagemang för elevernas frågor och funderingar. 2017/18:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 I den regelbundna tillsynen har Skolinspektionen, , sett att många gymnasieskolor har svårt att ge extra anpassningar och särskilt stöd till alla elever som har behov av det. Precis som för noterades också problem rörande elevhälsans roll och funktion. Skolors arbete för att förebygga studieavbrott på yrkesprogram granskades av Skolinspek- tionen 2015 (Gymnasieskolors arbete med att förebygga studieavbrott [dnr 400–2014:4245]). Skolinspektionen konstaterade att orsaker bakom elevens frånvaro behöver kartläggas och utredas, och undervisningen anpassas därefter. Det är också något som lyfts fram av i sitt betänkande En gymnasieutbildning för alla – åtgärder för att alla unga ska påbörja och fullfölja en gymnasie- utbildning (SOU 2016:77). Kvalitetsgransk- ningen pekade på att det behövs en tydligare koppling mellan yrkesämnen och gymnasie- gemensamma ämnen samt att stöd och motivationsskapande åtgärder behövde sättas in tidigt i utbildningen. Specifika frågor för gymnasial yrkesutbildning försöksverksamhet infördes lärlingsutbildning som en alternativ väg till en gymnasieexamen på ett yrkesprogram. Andelen lärlingar har ökat kontinuerligt . Det statsbidrag som arbetsgivare som tar emot lärlingar kan få reducerades från totalt och lärling med . Andelen lärlingar har trots detta fortsatt att öka. /17 var andelen lärlingar av alla elever på yrkesprogram, vilket är en ökning med drygt en procentenhet jämfört med året innan. har 2013–2016 haft uppdraget att genomföra insatser som bidrar till utveckling av kvaliteten i introduktionsprogrammet yrke- sintroduktion (U2013/3681/GV). I samband med uppdraget beslutade regeringen förord- ningen (2013:344) om statsbidrag för yrkes- introduktion. har genomfört flera insatser för att stödja huvudmännens utveckling av utbildningens individanpassning, planering, kvalitetssäkring och samverkan med arbetslivet. 2017/18:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Därutöver har myndigheten betalat ut ca till huvudmän för olika utveck- lingsinsatser –2016. Kvalitet i arbetsplatsförlagt lärande Arbetsplatsförlagt lärande, APL, utgör en väsentlig del i den gymnasiala yrkesutbildningen. har undersökt APL ur yrkeslärarnas perspektiv (Rapport 437, 2016). konstaterar bl.a. att nästan var tredje yrkeslärare anser att det råder brist på lämpliga handledare på arbetsplatserna och var fjärde lärare har svårt att hitta i linje med utbildningens mål. För att höja kvaliteten i det arbetsplatsförlagda lärandet har utvecklat en handledarutbildning. Sedan utbildningen inleddes har nästan 24 000 personer registrerat sig på utbildningen. Totalt har 11 650 personer genomfört utbildningen. har även låtit flera lärosäten genomföra utbildningar i APL-utveckling som cirka 1 200 yrkeslärare deltagit i, varav drygt 400 . har vidare anställt nationella APL- utvecklare som kan erbjuda enskilda skolor konkreta stödinsatser. erbjöds 80 skolor sådana insatser. utvärdering av APL-utvecklarnas insatser visar att dessa bidragit till att förbättra skolornas arbete rörande APL. Statsbidrag för lärare i yrkesämnen ansvarar för två statsbidrag för lärare i yrkesämnen. De två statsbidragen beskrivs i avsnitt 2.4.2. Många nyanlända elever i gymnasieskolan Mellan läsåren 2015/16 och 2016/17 ökade antalet elever i gymnasieskolan med närmare 21 000, eller . En stor del av det ökade elevantalet utgörs av nyanlända elever. Av gymnasieskolans elever var nyanlända. Motsvarande andel 2015 var . Många av de nyanlända elever som påbörjade sin gymnasieutbildning förväntas vara kvar i gymnasieskolan framöver. Även de nyanlända elever som togs emot i senare årskurser förväntas gå vidare till gymnasieskolan medan de fortfarande definieras som nyanlända. definieras i 3 kap. skollagen vilka elever som ska ses som nyanlända. Det gäller den som har varit bosatt utomlands, nu är bosatt i landet och har påbörjat sin utbildning senare än . skolgång i ska eleven inte längre ses som nyanländ. De flesta nyanlända elever i gymnasieskolan påbörjar sina studier inom introduktionspro- grammet språkintroduktion. Antalet elever på språkintroduktion har ökat stadigt . /17 var programmet det fjärde största i gymnasieskolan med knappt 36 000 elever. Detta ska jämföras med elevantalet då elevantalet uppgick till knappt 14 000. Nästan åtta av tio elever som studerar på språkintroduktion är pojkar eller unga män. En liten andel nyanlända elever går över till nationellt program Statens skolverks rapport av språk- introduktion (rapport 454, 2017) visar att det är en stor utmaning för elever på språkintroduktion att skaffa sig de betyg och de språkkunskaper som behövs för att bli behöriga till och studera på ett nationellt program. efter att de på- börjat studierna på språkintroduktion är det cirka en tredjedel av nybörjarna som har gått över till ett nationellt program. Denna andel är i stort sett oförändrad . Bland de som övergår till ett nationellt program är det vanligast att börja på ett högskoleförberedande program, medan det är vanligare att gå ett yrkesprogram för de som studerar på språkintroduktion eller som går via ett annat introduktions- program. Rapporten visar också att det är en större andel av de som påbörjar språkintro- duktion när de är som går över till ett nationellt program jämfört med de som påbörjar programmet vid 18 eller . efter studiestart hade av de som påbörjade språkintroduktion när de var gått över till ett nationellt program. Av de elever som var när de påbörjade språkintroduktion 2012 hade övergått till nationellt program, medan motsvarande bara gäller för av de som började när de var . De flesta av de som inte gått över till ett nationellt program hade helt lämnat gymnasieskolan , sannolikt för att de inte har hunnit byta till ett nationellt program innan de fyllde . Av dessa studerade inom vuxen- utbildning, folkhögskola eller annan utbildning, arbetade utan att studera och för saknas uppgift. Huvudmännens och skolornas organisation har stor betydelse för introduktionsprogrammens kvalitet konstaterar i sin uppföljning av gymnasieskolan (U2017/01834/GV) att huvud- män och skolor har upplevt svårigheter att bygga ut språkintroduktion i samma takt som elevunderlaget ökat. Framför allt har det varit svårt att rekrytera behöriga lärare i svenska som andraspråk och modersmål, att rekrytera studiehandledare, att finna lämpliga lokaler samt att bedöma elevernas språkkunskaper före mottagandet. Gymnasieskolans introduk- tionsprogram saknar en nationellt fastställd struktur. Huvudmannens plan för utbildningen har därför en viktig funktion i styrningen och organisationen av utbildningen. I planen för utbildningen anger huvudmannen utbildningens syfte, längd och huvudsakliga innehåll. I sin uppföljning konstaterar att planen för utbildning inte är ett fungerande planeringsverktyg för huvudmannen att styra verksamheten. Huvudmännens ambi- tionsnivå när det gäller kartläggning av elevers kunskaper och arbetet med att ta fram den individuella studieplanen behöver därmed utvecklas. Även Skolinspektionens kvalitetsgranskning Språkintroduktion i gymnasieskolan (2017) visar att utbildningsplanen ofta inte fyller den funktion den är tänkt att fylla. Det förekommer att huvudmän inte känner till att de ska utforma en plan för utbildningen och det är sällsynt att en upprättad plan styr kvaliteten på utbildningen. Det råder även stora skillnader mellan huvud- männens ambitionsnivå när det gäller kart- läggning av elevers tidigare kunskaper och hur dessa ligger till grund för den individuella studie- planen. Utbildningen styrs ofta snarare av lärar- och lokaltillgång än elevernas behov. Skolinspektionen konstaterar att styrningen på alla nivåer i styrkedjan är bristfällig och att det där det fungerar bättre ofta beror på enskilda insatser från lärare och skolledare. Vidare visar rapporten att genomströmningen för elever från språkintroduktion till annan utbildning verkar skilja sig stort mellan skolor och inte bara mellan elever med olika förutsättningar. Det varierar också om kartläggning av elevernas tidigare kunskaper genomförs. sker det inte alls, och när den genomförs ligger den sällan till grund för utformningen av den individuella studieplanen. Det varierar också mellan skolorna 2017/18:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 vilka grundskoleämnen en elev kan läsa och det förekommer att inga eller bara enstaka gymna- siekurser såsom matematik erbjuds. Även studie- och yrkesvägledningen är eftersatt och den en- skilda vägledningen sker ofta sent i utbildningen. Eleverna får därmed inte den kvalitet på vägled- ningen de behöver för att kunna göra strategiska val. På flertalet skolor möter inte tillgången på studiehandledning på modersmålet efterfrågan och elevhälsan uttrycker att de knappt hinner med det åtgärdande arbetet. genomför , på rege- ringens uppdrag, generella och riktade insatser för att stärka utbildningens kvalitet för nyan- lända barn och elever och vid behov för barn och elever med annat modersmål än svenska (U2017/00300/S). har målgrup- perna för uppdraget utvidgats och omfattar nu- mera samtliga program i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Se vidare avsnitt 3.3.3. Målet för verksamhetsområdet är att svensk gymnasieutbildning ska vara av hög och likvärdig kvalitet. Alla unga kvinnor och män i gymnasie- och gymnasiesärskolan ska ges förutsättningar att uppnå de nationella målen och utveckla sina kunskaper, färdigheter och kompetenser så långt som möjligt utifrån sina förutsättningar. Gymnasieskolan ska ge en god grund för yrkesverksamhet eller för fortsatta studier och gymnasiesärskolan ska ge en anpassad utbildning som ska ge en god grund för yrkesverksamhet och fortsatta studier samt för personlig utveckling och ett aktivt deltagande i samhällslivet. Fler behöver fullfölja en gymnasieutbildning För att varaktigt etablera sig på arbetsmarknaden eller bli behörig för vidare studier krävs ofta en gymnasieutbildning. Även om de allra flesta ungdomar påbörjar en utbildning inom gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan är det alldeles för många som inte fullföljer en sådan utbildning. Statens skolverks statistik visar att av nybörjareleverna 2013 fullföljt sin utbildning och är motsvarande andel . För de ungdomar som inte slutför en gymnasieutbild- 2017/18:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 ning kan det vara svårt att få arbete och varaktigt etablera sig på arbetsmarknaden. För vidare studier krävs kompletteringar genom studier inom vuxenutbildningen om betyget från gymnasieskolan är ofullständigt. Regeringen tillsatte 2015 en särskild utredare med uppdrag att lämna förslag kring hur gymnasieskolan ska kunna utvecklas för att nå regeringens mål. Utredningens slutsatser och förslag presenterades i betänkandet En gymnasieutbildning för alla – åtgärder för att alla unga ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning (SOU 2016:77). Skolinspektionens tillsyn och granskningar av gymnasieskolan (se avsnitt 4.3.3) visar att det finns brister när det gäller bland annat stöd och anpassning av undervisningen till elevers förutsättningar och behov. Att ungdomar byter program, avbryter studier eller aldrig ens kommer till skolan har många orsaker. Avbrott från studier i gymnasieskolan beror ofta på brister i elevhälsa, stöd, stimulans och vägledning. Det rör organisatoriska frågor men också att undervisningen behöver hålla en hög kvalitet, anpassas till elevens förutsättningar och behov samt upplevas som meningsfull. Gymnasieskolans ansvar tar vid där slutar och eleven ska ges det stöd som hon eller han behöver för att utifrån sina egna förutsättningar utvecklas så långt som möjligt enligt utbildningens mål. Regeringen delar gymnasieutredningens bedömning att behovet av vägledning och stöd har ökat. Skolinspektionen har i sin kvalitetsgranskning om att förebygga studieavbrott på yrkes- programmen 2015 (2015:04) konstaterat att ett mycket stort antal gymnasieelever är i behov av stödinsatser för att kunna fullfölja sina studier. Också skolkommission påtalar i sitt betänkande (SOU 2017:35, se avsnitt 3 Förskola och skola) vikten av att arbeta med stödinsatser. För att fler ungdomar ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning krävs ett medvetet arbete och stöd till såväl huvudmän som till elever. När det gäller gymnasieskolan finns skillnader i genomströmning och studieresultat mellan olika grupper av elever men också inom och mellan de olika programtyperna. Huvudmän och skolor har olika förutsättningar och behov. För att minska segregation och ojämlikheter mellan skolor avsätts betydande medel till riktade insatser som och huvudmännen kommer överens om inom ramen för satsningen Samverkan för bästa skola som särskilt ska stödja skolor med låga studieresultat och svåra förutsättningar (se vidare avsnitt 3.3.3). Regeringen har antagit ett långsiktigt reform- program för minskad segregation för perioden –2025 som syftar till att lyfta socialt utsatta områden och att bryta segregationsmekanismer strukturellt. Att lyfta skolorna och elevernas resultat är ett av de fem utvecklingsområdena (se utg.omr. 13 Jämställdhet och nyanlända invandrares etablering). Det pågår också ett arbete med att ta fram och vidareutveckla nationella skolutvecklingsprogram (se vidare avsnitt 3.3.3). Den svenska ekonomin utvecklas väl, men hålls tillbaka av att företag inte hittar den arbetskraft de söker. Enligt () angav drygt vart fjärde företag att svårigheterna att rekrytera förhind- rade en planerad expansion. Det fortsatt vikande intresset för yrkesutbildning är därför en stor utmaning. Sedan den förra regeringens reform av gymnasieskolan 2011 har andelen elever som väljer yrkesprogram minskat med åtta procent- enheter. Andelen elever på yrkesprogrammen har minskat med omkring en procent 2011. Denna minskning har motsvarats av en ökning av andelen elever på de högskole- förberedande programmen. Jämfört med /16 har dock ingen ytterligare förändring skett. Andelen elever som söker yrkesprogram i första hand har dock fortsatt att minska. En förklaring till det minskande intresset bedöms vara att många elever ser yrkesprogrammen som återvändsgränder. Bakgrunden till detta är att sannolikt att det efter 2011 blivit svårare för elever på yrkesprogrammen att läsa de kurser som ger grundläggande behörighet för högskoleutbildning på grundnivå. Därför behöver yrkesprogrammen utvecklas för att i högre grad möta ungdomars varierande intressen och framtidsmål. Åtgärder som stärker elevernas möjligheter till grundläggande behörighet till högre utbildning kan göra yrkesprogrammen mer attraktiva. För att öka ungdomars intresse för yrkes- utbildning krävs emellertid fortsatta insatser. I syfte att vända trenden med vikande intresse inledde regeringen ett långsiktigt arbete tillsammans med parterna på arbetsmarknaden för att höja yrkesutbildningens kvalitet och Yrkesutbildningens kvalitet är ett fortsatt angeläget utvecklingsområde och kvalitetshöjande insatser pågår. bedömer i den samlade redovisningen om yrkesutbildning (rapport 427, 2015) att det är särskilt angeläget att –stärka yrkeslärares kompetens och att verka för nyrekrytering av yrkeslärare, –förbättra samverkan mellan skola och arbetsliv, –stärka handledares kompetens, och –stärka nyanlända elevers möjlighet att snabbt komma in på en utbildning samt att ta tillvara nyanländas eventuella tidigare Ytterligare en utmaning är den stora bristen på lärare i yrkesämnen, vilken framgår av avsnitt 2.5.3. Andelen elever på introduktionsprogram i förhållande till andelen elever på nationella program har ökat som en följd av den stora ökningen av antalet nyanlända elever 2015. Mot denna bakgrund behöver introduktionspro- grammen utvecklas för att öka övergången till nationella program. Regeringen har gett Skol- verket i uppdrag att utveckla nationellt före- slagna yrkespaket som ska kunna användas som påbyggbara moduler inom både vuxenutbild- ningen och inom gymnasieskolans intro- duktionsprogram, vilket bl.a. kan ge möjlighet för ungdomar att stegvis närma sig en yrkesexamen. Arbetsplatsförlagt lärande (APL) av hög kvalitet är ett viktigt inslag i all yrkesutbildning. Det gäller inte minst för elever på yrkesintroduktion. Praktik eller arbets- platsförlagt lärande förekommer i flera utbild- ningsformer och det kan uppstå konkurrens om arbetsplatser som är villiga att ta emot elever. Enligt har flera elever på yrkes- introduktion APL eller praktik i så stor omfattning att de kan sägas gå en lärlings- liknande utbildning. finns det en risk för att elever på introduktionsprogrammen miss- gynnas i konkurrensen om . Arbets- givare som tar emot en lärling från ett nationellt program har möjlighet att få del av ett stats- bidrag. Den möjligheten finns inte för de arbets- givare som under lärlingsliknande former tar emot en elev från ett introduktionsprogram. 2017/18:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Organisation av utbildningen för nyanlända elever Introduktionsprogrammet språkintroduktion är det program som har ökat mest . Eftersom språkintroduktion vänder sig till nyan- lända elever, och elevantalet på programmet där- med är känsligt för ökad och minskad flykting- invandring, har det varit svårt för kommunerna att planera och ha en god beredskap för elevtill- strömningen. Att Skolinspektionen konstaterar brister när det gäller lokaler, behöriga lärare och elevhälsa ter sig därmed förklarligt. Att huvud- männen inte har någon plan för utbildningen, eller att det inte finns någon genomtänkt struk- tur för hur utbildningen ska leda vidare till annan utbildning trots att dessa brister konstaterats i tidigare granskningar, är däremot allvarligt. Skol- inspektionens granskning visar att kunskapen om styrdokumenten behöver utvecklas hos huvudmän och rektorer. Flertalet huvudmän och skolor verkar därmed inte utnyttja de möjlighe- ter som regelverket ger att anpassa utbildningen efter elevernas behov. uppföljning av språkintroduktion visar att det är relativt få av de elever som på- börjar utbildningen när de är som kommer in på ett nationellt program. En anled- ning till att det är så få unga som anlänt i gymnasieåldern som påbörjar och fullföljer ett nationellt program är att de har en på sig att skaffa sig behörighet och tillräckliga språkkunskaper för att studera på gymnasienivå. Sannolikt har de få elever som hinner bli behö- riga en god skolunderbyggnad. kons- taterar i rapporten av språkintro- duktion (rapport 454, 2017) att det finns behov av smarta utbildningsvägar både för de elever som uppnår behörighet för nationella program och de elever som fortsätter sin utbildning på andra introduktionsprogram, i vuxenutbild- ningen inklusive svenskundervisning för invandrare eller i folkhögskola, alternativt söker sig ut på arbetsmarknaden efter avslutad språk- introduktion. Brister i form av att huvudmän inte gör en initial bedömning av elevernas tidigare kun- skaper och av olika skäl bara erbjuder undervis- ning i ett fåtal ämnen samt färre undervisnings- timmar än för elever på ett nationellt program medför att elever inte får rätt förutsättningar för att gå vidare till annan utbildning även om de har 2017/18:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Både och Skolin- spektionen lyfter dock fram ett stort engage- mang och en vilja att utveckla utbildningen hos både huvudmän, rektorer och lärare. Detta märks bl.a. genom ett högt deltagande i de sats- ningar erbjuder huvudmän. Antalet asylsökande är nu betydligt lägre än 2015. För huvudmännen innebär det en utma- ning att ställa om resurser från kapacitetshöjning i mottagandet av nyanlända elever i gymnasie- skolan, med behov av bl.a. initiala kunskapsbe- dömningar och hälsoundersökningar, till att ut- veckla utbildningens kvalitet och samverka med vuxenutbildningen i syfte att fler ska kunna full- följa en gymnasieutbildning. Både generella och riktade insatser har därför goda förutsättningar att bidra till utveckling av kvaliteten på utbild- ningen på både kort och lång sikt. För att insat- serna ska ge effekt behöver de rikta in sig på att skapa lokalt anpassade flexibla och hållbara lös- ningar utifrån det friutrymme som styrdoku- menten erbjuder. Behovet av att utveckla språk- introduktionen är fortsatt stort, inte minst mot bakgrund av ett ökat antal nyanlända elever. Insatserna bör dessutom höja medvetenheten om styrdokumenten och tydliggöra uppdraget för respektive nivå i styrkedjan hos huvud- männen. Det finns också goda skäl att tydliggöra styrdokumenten. Undervisning av nyanlända elever konstaterar i en rapport (Uppföljning av språkintroduktion, rapport 454, 2017) att skolor så långt som möjligt behöver kunna erbjuda en undervisning i olika ämnen på den nivå där eleverna befinner sig. lyfter att rätt lärarkompetens och lämpliga metoder är viktiga för att övervinna de begränsningar som elevernas svenskkunskaper kan utgöra. Aktuell forskning, såväl svensk som internationell, visar ett allt tydligare samband mellan god pro- gression i lärandet och ett språk- och kunskaps- utvecklande arbetssätt, särskilt för nyanlända elever. Fler lärare än förut kommer att möta helt nyanlända elever eller elever som ännu inte utvecklat ett ämnesspråk på svenska även om eleven haft språkliga förutsättningar att gå vidare till annan utbildning än språkintroduktion. Det finns flera forskningsbaserade undervisnings- modeller och det tillkommer kontinuerligt ny kunskap både genom forskning och genom praktisk erfarenhet. och Nationellt centrum för svenska som andraspråk är nationella nav för att sprida kunskapen och erbjuda fortbildningsinsatser. De påbörjade satsningarna med språk- och kunskaps- utvecklande arbetssätt är särskilt angelägna för att öka kompetensen hos de lärare som undervisar nyanlända elever. 2017/18:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Den offentligt finansierade vuxenutbildningen består framför allt av vuxenutbildning (komvux) inklusive vuxenutbildning i svenska för invandrare (sfi), särskild utbildning för vuxna (särvux), och folkbildningen. Av dessa utgör skolformerna komvux och särvux kommunernas vuxenutbildning. Komvux och särvux delas upp i grundläggande nivå, som kan sägas motsvara respektive grundsärskolan, och gymnasial nivå som kan sägas motsvara gymnasieskolan respektive gymnasiesärskolan. upphörde sfi som egen skolform och blev i stället en del av skolformen komvux. Sfi presenteras dock i flera av de följande avsnitten separat från övrig komvux. Resultat, resultatindikatorer och statliga insatser för läraryrket redovisas samlat i avsnitt 2 för samtliga skolformer. Vissa resultat och insatser som är gemensamma för flera skolformer inom skolväsendet redovisas i avsnitt 3 Förskola och grundskola. Resultatredovisning avseende finns i avsnitt 6. Folkbildningens anslag och resultatredovisning återfinns under utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid. Målen som har fastslagit för vuxnas lärande är att alla vuxna ska ges möjlighet att utvidga sina kunskaper och utveckla sin kompetens i syfte att främja personlig utveckling, demokrati, jämställdhet, ekonomisk tillväxt och sysselsättning samt en rättvis fördelning (prop. 2000/01:72, bet. 2000/01:UbU15, rskr. 2000/01:229). I skollagen (2010:800) anges att målet för de skolformer som ingår i kommunernas vuxenutbildning är att vuxna ska stödjas och stimuleras i sitt lärande. De ska ges möjlighet att utveckla sina kunskaper och sin kompetens i syfte att stärka sin ställning i arbets- och samhällslivet samt att främja sin personliga utveckling. Utgångspunkten för utbildningen ska vara den enskildes behov och förutsättningar. För vuxenutbildning och särskild utbildning för vuxna gäller också att de som har fått minst utbildning ska prioriteras.