prop · H403171 · 2017-04-11 00:00:00 — 29 § Ledamöter i fullmäktige i kommuner eller landsting som bildat en gemensam nämnd får ställa interpellationer om nämndens handläggning. 2016/17:171 hämta in upplysningar får ledamöterna ställa frågor. Interpellationer och frågor ska riktas till nämndens ordförande. Paragrafen motsvarar 5 kap. 52 § tredje stycket och 5 kap. 54 § KL i den del som avser gemensam nämnd (prop. 1996/97:105 s. 112 f.). Paragrafen ger ledamöterna i de samverkande kommunerna och landstingens fullmäktige möjlighet att, utöver den avtalade insynen och styrningen, ställa interpellationer och frågor till den gemensamma nämndens ordförande. Enligt 23 § är bestämmelserna om interpellationer och frågor i 5 kap. 59–64 §§ även tillämpliga för gemensam nämnd. 30 § En gemensam nämnd får, utöver vad som anges i 7 kap. 5 §, även under samma förutsättningar uppdra åt en anställd i någon av de samverkande kommunerna eller landstingen att besluta på nämndens vägnar. Paragrafen reglerar en gemensam nämnds delegering av ärenden. Paragrafen motsvarar 6 kap. 33 § andra stycket KL (prop. 1996/97:105 s. 114 f.). En nämnd får, enligt 7 kap. 5 §, uppdra åt en anställd hos kommunen eller att besluta på nämndens vägnar i ett visst ärende eller en viss grupp av ärenden. Enligt denna paragraf får en gemensam nämnd, utöver vad som anges i 7 kap. 5 §, även uppdra åt en anställd i någon av de samverkande kommunerna eller landstingen att besluta på nämndens vägnar. 31 § Om en gemensam nämnd med stöd av 7 kap. 5 § uppdrar åt en förvaltningschef inom nämndens verksamhetsområde att fatta beslut, får nämnden överlåta åt förvaltningschefen att i sin tur uppdra åt en annan anställd inom kommunen eller eller i någon av de samverkande kommunerna eller landstingen att fatta beslutet. Paragrafen reglerar möjligheterna till vidaredelegation till förvaltningschef. Paragrafen motsvarar delvis 6 kap. 37 § KL (prop. 1990/91:117 s. 205 f. och prop. 2008/09:21 s. 102). Bestämmelsen innebär att en förvaltningschef inom en gemensam nämnds verksamhetsområde får uppdra åt en anställd i någon av de samverkande kommunerna eller landstingen att fatta beslut. 32 § Justeringen av en gemensam nämnds protokoll ska tillkännages på var och en av de samverkande kommunernas och landstingens anslagstavlor. I paragrafen finns en bestämmelse om tillkännagivandet av en gemensam Paragrafen motsvarar 6 kap. 30 § tredje stycket första meningen KL (prop. 1996/97:105 s. 114). Enligt paragrafen ska justeringen av protokollet tillkännages på var och en av de samverkande kommunernas och landstingens anslagstavlor. Detta för att medborgarna i de olika samverkande kommunerna och landstingen ska få möjlighet att begära lagligheten av den gemensamma nämndens beslut prövade i domstol och för att de ska kunna informera sig om nämndens verksamhet. Av 8 kap. 12 § följer att tillkännagivandet Prop. 2016/17:171 ska ske senast efter det att protokollet justerats. anges att det av tillkännagivandet ska framgå var protokollet finns tillgängligt och vilken dag det justerades. Tillkännagivandet får inte tas bort från anslagstavlan före överklagandetidens utgång. Se även 13 kap. 5 §. 33 § Reglementet för en gemensam nämnd ska antas av fullmäktige i var och en av de samverkande kommunerna eller landstingen. Paragrafen innehåller en bestämmelse om reglemente för en gemensam nämnd. Paragrafen motsvarar nuvarande 6 kap. 32 § fjärde stycket KL (prop. 1996/97:105 s. 114). I paragrafen anges att reglementet för en gemensam nämnd ska antas av fullmäktige i var och en av de samverkande kommunerna eller landstingen. Reglementet ska avse nämndens verksamhet och arbetsformer, se 6 kap. 44 §. Av praktiska skäl är det viktigt att det endast finns ett reglemente för en gemensam nämnd. Utfärdandet av reglementet kräver samordning mellan parterna. Antagandet av reglementet kan för de olika fullmäktige inte avse mer än de har befogenhet att besluta om. 34 § En gemensam nämnd ska granskas av revisorerna i var och en av de samverkande kommunerna eller landstingen. Paragrafen anger att samtliga samverkande parters revisorer ska granska den gemensamma nämndens verksamhet. Paragrafen motsvarar 9 kap. 2 § tredje stycket KL (prop. 1996/97:105 s. 118). Revisionen av en gemensam nämnd kan ingå i en samlad revision hos de samverkande kommunerna eller landstingen, men den kan också ske särskilt. Det är upp till var och en av de samverkande kommunerna eller landstingen att bestämma hur revisionen ska utföras. Revisorerna ska granska en gemensam nämnds verksamhet till den del verksamheten berör den kommun eller det landsting de utsetts av. Parterna kan komma överens om hur revisionen praktiskt ska genomföras. 35 § Fråga om ansvarsfrihet och om anmärkning för en gemensam nämnd ska prövas av fullmäktige i var och en av de samverkande kommunerna eller landstingen. Paragrafen behandlar frågan om ansvarsprövning. Paragrafen motsvarar 5 kap. 25 a § fjärde stycket KL (prop. 1996/97:105 s. 118, prop. 1998/99:66 s. 96 och prop. 2005/06:55 s. 55 f.). Enligt paragrafen ska ansvarsprövningen för en gemensam nämnd göras av fullmäktige i var och en av de samverkande kommunerna eller landstingen. En gemensam nämnd ansvarar gentemot de olika huvudmännen för att sköta de uppgifter den fått av respektive huvudman. 2016/17:171 Det är därför fullmäktige i de olika samverkande kommunerna och landstingen som ska ta ställning till hur deras egna förtroendevalda har skött sina uppdrag och besluta i ansvarsfrihetsfrågan när det gäller dem. inom vård- och omsorgsområdet 36 § Särskilda bestämmelser om gemensam nämnd finns i lagen (2003:192) om gemensam nämnd inom vård- och omsorgsområdet. I paragrafen finns hänvisning till annan lagstiftning. Paragrafen motsvarar 3 kap. 3 a § andra stycket sista meningen KL (prop. 2002/03:20 s. 45). Paragrafens rubrik har utformats i enlighet med Enligt lagen (2003:192) om gemensam nämnd inom vård- och omsorgsområdet får ett landsting och en eller flera kommuner som ingår i genom samverkan i en gemensam nämnd fullgöra flertalet av de specialreglerade uppgifter som landstingen och kommunerna har inom vård- och omsorgsområdet. Överlämnade av kommunala angelägenheter I detta kapitel samlas bestämmelserna om överlämnande av skötseln av kommunala angelägenheter till kommunala bolag, stiftelser och för- eningar samt till privata utförare. Fullmäktige i kommuner eller landsting får, om det inte i lag eller annan författning anges att angelägenheten ska bedrivas av en nämnd, besluta att lämna över skötseln av en angelägenhet till en juridisk person eller en enskild individ. Om skötseln av angelägenheten innefattar myndighetsutövning, får den lämnas över endast om det finns stöd för det i lag. Paragrafen innehåller bestämmelser om överlämnande av skötseln av kommunala angelägenheter till privaträttsliga subjekt. motsvarar 3 kap. 16 § första och andra styckena KL (bet. 43–47, och prop. 2013/14:118 s. 91 f.). Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Enligt första stycket får fullmäktige besluta att lämna över skötseln av en angelägenhet till ett privaträttsligt subjekt. för att kommuner och landsting ska kunna lämna över verksamhet till privata utförare finns i 12 kap. 4 § regeringsformen, där det framgår att förvaltningsuppgifter kan lämnas över till juridiska personer och enskilda Det är bara angelägenheter som enligt lag är att betrakta som kommunala som kan lämnas över, andra angelägenheter får kommuner eller landsting inte befatta sig med. Med juridisk person avses alla former av juridiska personer som exempelvis stiftelser, aktiebolag eller Samma kommunalrättsliga principer som styr den kommunala verksamheten ska styra kommunernas och landstingens verksamhet genom privaträttsliga subjekt. Dessa subjekt får därför exempelvis inte anlita ett bolag för åtgärder som de inte själva får vidta Prop. 2016/17:171 (prop. 2013/14:118 s. 25). Överlämnande får inte ske om angelägenheten enligt lag eller annan författning ska bedrivas av en nämnd. Av 6 kap. 6 § framgår att vederbörande nämnd har det övergripande ansvaret för verksamhet som har överlämnats till någon annan. Av andra stycket framgår att förvaltningsuppgifter som innefattar myndighetsutövning bara får lämnas över om det finns särskilt lagstöd för det. Bestämmelsen i första stycket utgör således inget lagstöd för att lämna över uppgifter som innefattar myndighetsutövning, jfr 12 kap 4 § regeringsformen. Paragrafen gäller inte bara överlämnande till hel- eller delägda kommunala bolag, utan även när kommuner och landsting lämnar över verksamhet till privata utförare. 2 § Med ett helägt kommunalt bolag avses ett aktiebolag där kommunen eller direkt eller indirekt innehar samtliga aktier. Med ett delägt kommunalt bolag avses ett aktiebolag eller handelsbolag där kommunen eller bestämmer tillsammans med någon annan. I paragrafen finns definitioner av helägda och delägda kommunala bolag. Paragrafen motsvarar 3 kap. 16 a § KL (prop. 1990/91:117 s. 161–163 och prop. 2013/14:118 s. 92). Rubriken närmast före paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Enligt första stycket är helägda kommunala bolag aktiebolag där kommun eller landsting äger samtliga aktier. Ägandet kan vara direkt eller indirekt. Enligt andra stycket kan delägda kommunala bolag vara antingen aktiebolag eller handelsbolag där kommunen eller bestämmer tillsammans med någon annan. Någon minimigräns för kommunens eller ägande i bolaget ställs inte upp. Bolaget kan vara delägt av andra kommuner och landsting eller av privat ägda företag. Överlämnande till helägda bolag 3 § Om en kommun eller ett landsting med stöd av 1 § lämnar över skötseln av en angelägenhet till ett helägt kommunalt bolag, ska fullmäktige 1.fastställa det kommunala ändamålet med verksamheten, 2.se till att det fastställda kommunala ändamålet och de kommunala befogenheterna som utgör ram för verksamheten anges i bolagsordningen, 3.utse samtliga styrelseledamöter, 4.se till att det anges i bolagsordningen att fullmäktige får ta ställning till sådana beslut i verksamheten som är av principiell beskaffenhet eller annars av större vikt innan de fattas, 5.utse minst en lekmannarevisor, och 6.se till att bolaget ger allmänheten insyn i den verksamhet som genom avtal lämnas över till privata utförare. I paragrafen regleras fullmäktiges kontroll över helägda kommunala Paragrafen motsvarar 3 kap. 17 § KL (prop. 1990/91:117 s. 163, prop. 1993/94:48 s. 48, prop. 1997/98:99 s. 299 f., prop. 2016/17:171 1998/99:66 s. 92, prop. 2001/02:80 s. 136, prop. 2005/06:55 s. 55, prop. 2011/12:106 s. 122 och prop. 2013/14:118 s. 92 f.). Paragrafens rubrik har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Syftet med paragrafen är att säkra fullmäktiges kontroll över de helägda kommunala bolagen så att de i allt väsentligt uppfyller det i bolagsordningen beskrivna kommunala ändamålet och håller sin verksamhet inom ramen för de uppdrag som kommunen har givit dem. Enligt 6 § gäller punkterna 1–4 och 6 också när kommunen ensam eller ensamt bildar en stiftelse. Enligt första punkten ska det kommunala ändamålet med verksamheten fastställas. Det kommunala ändamålet med verksamheten måste stå i överensstämmelse med de kommunala befogenheterna. De kommunala befogenheterna kan inte utökas genom ett kommunalt bolag. Om en kommun vill att ett kommunalt bolag ska vara aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegränsning ska detta anges i bolagsordningen (se 32 kap. 2 § aktiebolagslagen [2005:551]). Enligt andra punkten ska fullmäktige se till att det kommunala ändamålet och de befogenheter som utgör ram för verksamheten anges i bolagsordningen. Enligt tredje punkten ska fullmäktige alltid utse samtliga styrelseledamöter i helägda bolag. Bestämmelser om proportionella val av bolagsstyrelse i 5 kap. 58 § blir därmed tillämpliga om så begärs och förutsättningarna i övrigt är uppfyllda. Av 5 kap. 29 § följer att fullmäktiges val av styrelseledamöter får ske utan föregående beredning. De krav som framgår av 8 kap. 9–12 §§ aktiebolagslagen gäller även för de styrelseledamöter som fullmäktige utser, jfr 2 kap. 10 § stiftelselagen (1994:1220). Bestämmelsen hindrar inte att styrelsen helt eller delvis väljs på professionella grunder, under förutsättning att partierna är överens och proportionella val inte begärs. En styrelseledamot i ett kommunalt bolag är inte förtroendevald i kommunallagens mening, men har enligt 4 kap. 11 § rätt till ledighet från sin anställning för att fullgöra sitt uppdrag på samma sätt som förtroendevalda. Att styrelseledamöterna inte är förtroendevalda innebär att de inte omfattas av samma ansvarsregler som de förtroendevalda i nämnderna. Styrelseledamöterna i kommunala aktiebolag har dock juridiskt ansvar enligt aktiebolagslagen. Enligt fjärde punkten ska fullmäktige se till att det anges i bolagsordningen att fullmäktige får ta ställning innan sådana beslut i verksamheten som är av principiell beskaffenhet eller annars av större vikt fattas. Fullmäktige ska se till att dess ställningstagande krävs exempelvis när det gäller ändringar i bolagsordningen, förändringar av kapital- eller andelsförhållanden, företagsfusion, förvärv eller bildande av dotterföretag samt förvärv och försäljning av fast egendom över en viss beloppsgräns (prop. 2001/02:80 s. 137). De ställningstaganden som fullmäktige gör om bolagets verksamhet kan överklagas inom ramen för laglighetsprövning enligt 13 kap. Enligt femte punkten ska minst en lekmannarevisor utses i helägda kommunala bolag. Syftet med bestämmelsen är att se till att en granskning görs av de kommunala aspekterna på verksamheten (prop. 1997/89:99 s. 171). Genom en lekmannarevisor garanteras den kommunala insynen i verksamheten. Av sjätte punkten följer att fullmäktige ska se till att bolaget ger Prop. 2016/17:171 allmänheten insyn i den verksamhet som genom avtal lämnas över till Vilka som kan vara privata utförare framgår av 7 §. Det är i avtalet mellan det kommunala bolaget och den privata utföraren som det regleras vilken information som den privata utföraren ska lämna ut. Hur långt insynen ska sträcka sig får bedömas i varje enskilt fall. För att bestämma insynens omfattning ska det göras en avvägning mellan å ena sidan den privata utförarens intressen av exempelvis skydd för affärsmässiga förhållanden och å andra sidan allmänhetens intresse av hur verksamheten utförs. Frågan om insyn måste på samma sätt som i den kommunala förvaltningen bedömas utifrån vilka uppgifter som skulle varit offentliga om verksamheten bedrivits i egen regi av bolaget. Överlämnande till delägda bolag 4 § Innan skötseln av en angelägenhet lämnas över till ett delägt kommunalt bolag, ska fullmäktige se till att bolaget blir bundet av de villkor som avses i 3 § i en omfattning som är rimlig med hänsyn till andelsförhållandena, verksamhetens art och omständigheterna i övrigt. I delägda kommunala bolag som inte omfattas av 2 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), ska fullmäktige verka för att allmänheten ska ha rätt att ta del av handlingar hos bolaget enligt de grunder som gäller för allmänna handlingars offentlighet i 2 kap. tryckfrihetsförordningen och offentlighets- och sekretesslagen. Paragrafen innehåller bestämmelser om delägda kommunala bolag. Paragrafen motsvarar 3 kap. 18 § KL (prop. 1990/91:117 s. 161–163, prop. 1993/94:48 s. 49 och prop. 2013/14:118 s. 93). Paragrafens rubrik har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. I paragrafen regleras kraven på kommuner och landsting att se till att kraven enligt 3 § ska bli tillämpliga i delägda aktiebolag och handelsbolag som bildas tillsammans med någon annan. Enligt 6 § andra stycket omfattas även föreningar eller stiftelser som kommun eller landsting bestämmer i tillsammans med någon annan av paragrafen. Av första stycket framgår att det inte ställs samma krav på kommunen eller när det gäller delägda kommunala bolag som när det gäller bolag med kommunalt ensambestämmande. Vilka åtgärder enligt 3 § som ska vidtas i delägda bolag beror på andelsförhållandena, verksamhetens art och övriga omständigheter. En samlad bedömning kan behöva göras av omständigheterna i det enskilda fallet. När det gäller möjligheterna till inflytande och kontroll över en ekonomisk förening får förutsättningarna för att binda föreningen till villkoren enligt 3 § bedömas på samma sätt som gäller för aktiebolag. Villkoren för verksamheten får tas in i föreningens stadgar eller i ett kompletterande avtal. När det gäller handelsbolag kan bolagsmännen fritt bestämma sina inbördes rättigheter och skyldigheter genom avtal. När kommun eller landsting går in i sådana bolag finns dock vissa kommunalrättsliga begränsningar i handlingsfriheten, främst när det gäller möjligheterna att ta på sig ansvaret för skulder till någon annan bolagsman, jfr 11 kap. 1 och 2 §§. Villkoren för ett sådant bolags verksamhet med en angelägenhet får anges i bolagsavtalet. 2016/17:171 Av andra stycket framgår att fullmäktige ska verka för offentlighet i sådana delägda kommunala bolag som inte omfattas av 2 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 5 § Till lekmannarevisor i hel- eller delägda kommunala bolag ska fullmäktige utse någon av de revisorer som valts enligt 12 kap. 4 §. Paragrafen innehåller bestämmelse om vem som kan utses till lekmannarevisor i hel- och delägda kommunala bolag. Paragrafen motsvarar 3 kap. 18 a § KL (prop. 1997/98:99 s. 299 f., prop. 1998/99:66 s. 92 och prop. 2013/14:118 s. 93). Paragrafens rubrik har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Begreppet lekmannarevisor har sitt ursprung i aktiebolagslagen (2005:551). I 10 kap. 3 § aktiebolagslagen anges bl.a. att en lekmannarevisor ska granska om bolagets verksamhet sköts på ett ändamålsenligt och från ekonomisk synpunkt tillfredsställande sätt och om bolagets interna kontroll är tillräcklig. Till lekmannarevisor i ett kommunalt bolag ska någon av de förtroendevalda revisorerna utses. Kommunala stiftelser och föreningar 6 § Det som anges i 3 § 1–4 och 6 gäller också när kommunen ensam eller ensamt bildar en stiftelse för en angelägenhet. Fullmäktige ska även utse minst en revisor i en sådan stiftelse. Till revisor i stiftelsen ska fullmäktige utse någon av de revisorer som valts enligt 12 kap. 4 §. Det som anges i 4 § gäller också en förening där kommunen eller bestämmer tillsammans med någon annan och en stiftelse som kommunen eller bildar tillsammans med någon annan för en angelägenhet. Det som anges i 3 § om bolagsordningen ska vid tillämpningen av första och andra styckena i stället avse stadgarna i en förening och stiftelseförordnandet eller stiftelseurkunden i en stiftelse. Paragrafen anger att vissa av bestämmelserna i 3 och 4 §§ även gäller för 3 kap. 18 b § KL (prop. 2013/14:118 s. 93). Första stycket anger att stiftelser som kommunen eller ensamt bildar för en angelägenhet också omfattas av bestämmelserna i 3 § 1–4 och 6. För en sådan stiftelse ska fullmäktige utse minst en revisor bland de förtroendevalda revisorerna. Bestämmelsen innebär inget hinder mot att det utses även andra revisorer i stiftelsen, t.ex. innebär 4 kap. 4 § stiftelselagen (1994:1220) att vissa stiftelser ska ha minst en auktoriserad revisor. Andra stycket avser föreningar där kommunen eller bestämmer tillsammans med någon annan, och stiftelser som kommunen eller bildar tillsammans med någon annan. och landsting samarbetar enbart med varandra genom sådana juridiska personer gäller bestämmelserna i 4 § för samtliga deltagande kommuner I tredje stycket anges att vid tillämpningen av 3 § ska vad som anges i en förening och stiftelseförordnandet för sådana stiftelser som bildas enligt stiftelselagen respektive i stiftelseurkunden för sådana stiftelser som bildas enligt lagen Prop. 2016/17:171 (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. 7 § Med en privat utförare avses en juridisk person eller en enskild individ som har hand om skötseln av en angelägenhet enligt 1 §. Med en privat utförare avses inte ett hel- eller delägt kommunalt bolag och inte heller en sådan stiftelse eller förening som avses i 6 §. I paragrafen ges en definition av vad som avses med privat utförare. Paragrafen motsvarar 3 kap. 18 c § KL (prop. 2013/14:118 s. 94). En privat utförare är en helt privat aktör till vilken kommun eller landsting genom avtal lämnat över vården av en angelägenhet enligt 1 §. En privat utförare kan t.ex. vara ett aktiebolag, ett handelsbolag, en ekonomisk förening, en ideell förening eller en stiftelse, men kan också vara en enskild individ. Även idéburna organisationer och kooperativa föreningar kan således vara privata utförare. Det kan däremot inte ett kommunalt företag, dvs. ett hel- eller delägt kommunalt bolag, eller en sådan stiftelse eller förening som avses i 6 §. Eftersom enskilda huvudmän för fristående skolor får sitt godkännande av och inte sluter något avtal med kommunen enligt 1 § är de inte privata utförare i kommunallagens mening. 8 § När skötseln av en angelägenhet genom avtal har lämnats över till en privat utförare, ska kommunen eller kontrollera och följa upp verksamheten. Paragrafen innehåller bestämmelse om kontroll och uppföljning av verksamhet som överlämnats till privata utförare. 3 kap. 19 § KL (prop. 1993/94:188 s. 95, prop. 2001/02:80 s. 137 och 2013/14:118 s. 94). Enligt bestämmelsen ska kommuner och landsting inte bara se till att de har möjlighet att följa upp och kontrollera privata utförare, utan också 6 kap. 6 § tredje kontrollera och följa upp sådan verksamhet som bedrivs av privata 9 § Om en kommun eller ett landsting sluter avtal med en privat utförare, ska kommunen eller genom avtalet tillförsäkra sig information som gör det möjligt att ge allmänheten insyn i den verksamhet som lämnas över. Paragrafen innehåller bestämmelse om allmänhetens insyn i verksamhet överlämnats till privata utförare. 19 a § KL (prop. 2001/02:80 s. 137 f. och prop. 2013/14:118 s. 94 f.). Det är enligt bestämmelsen inte enbart en målsättning för kommuner och landsting att tillförsäkra allmänheten insyn i verksamhet som lämnas över till privata utförare. Kommuner och landsting ska i avtalet med den privata utföraren reglera vilken information som ska lämnas av den Omfattningen av den information som ska lämnas blir beroende av bl.a. den överlämnade verksamhetens art, hur många 2016/17:171 kommun- och landstingsmedlemmar som är beroende av verksamheten och hur mycket skattemedel som går till verksamheten. För att bestämma insynens omfattning ska det, vid avtalets utformning, göras en avvägning mellan å ena sidan den privata utförarens intressen av exempelvis skydd för affärsmässiga förhållanden och å andra sidan allmänhetens intresse av hur verksamheten utförs. Exempel på sådan information som det kan bli aktuellt för kommunen eller att tillförsäkra sig är uppgifter om personalen och dess kompetens, utbildningsnivå och kapacitet, liksom information om antalet anställda, antalet anställda omräknat till heltid, personalkontinuitet, brukarundersökningar samt den privata utförarens organisation och eventuella underleverantörer. I detta kapitel samlas regleringen av den ekonomiska förvaltningen. Kapitlet bygger på nuvarande 8 kap. KL. Förutsättningarna för att ta ut avgifter samt självkostnadsprincipen har placerats i 2 kap. Kommunala angelägenheter. Bestämmelserna om kommunalförbund har placerats i det särskilda kapitlet om samverkan. Möjligheten att låta all- mänheten ställa frågor om årsredovisningen i 8 kap. 20 § KL, och kravet att årsredovisningen ska hållas tillgänglig i 8 kap. 19 § KL, återfinns i 8 kap. Delaktighet och insyn. Bestämmelserna om att styrelsens förslag till budget ska hållas tillgängligt för allmänheten i 8 kap. 10 § KL, återfinns också där. Strukturen i kapitlet baseras på att bestämmelserna följer en tidsordning där först bestämmelserna om budget kommer, därefter regler om bl.a. hantering av över- och underskott och slutligen hanteringen av räkenskaperna. Mål för den ekonomiska förvaltningen