prop · H403171 · 2017-04-11 00:00:00 — 2013/14:5 s. 97 och 1990/91:117 s. 173). vägandena finns i avsnitt 7.1. Första stycket anger att en förtroendevald som fullgör sitt uppdrag på heltid eller betydande del av heltid ska ha benämningen kommunalråd, borgarråd, landstingsråd, oppositionsråd eller en annan benämning som fullmäktige bestämmer, t.ex. regionråd. När det gäller vad som kan anses vara en betydande del av heltid kan en naturlig gräns vara av Utifrån lokala förhållanden och omständigheterna i det enskilda fallet kan gränsdragningen dock variera (prop. 1982/83:97 s. 24 f.). reglera arbetsformerna för dessa förtroendevalda. Det kan göras t.ex. i Prop. 2016/17:171 form av ett reglemente för dessa förtroendevalda. kan även innehålla reglering över deras ersättning och möjligheter till ledighet enligt 18 §. Andra stycket innebär att förtroendevalda som fullgör sina uppdrag på heltid eller betydande del av heltid kan väljas separat från övriga förtroendevalda vid första sammanträdet efter ett val. Det är frivilligt för fullmäktige att tillämpa bestämmelsen och dessa förtroendevalda kan alltså väljas även . Fullmäktige får således välja sådana förtroendevalda i samband med att övriga ledamöter i styrelsen och nämnder väljs. Det går också att välja kommunalråd, landstingsråd m.fl. om ett sådant råd avgår eller om fullmäktige bedömer att det behövs ytterligare förtroendevalda som fullgör sitt uppdrag på heltid eller betydande del av heltid. 3 § Ledamöter och ersättare i fullmäktige väljs bland dem som har rösträtt enligt 1 kap. 7 och 8 §§. Vid valen av ledamöter och ersättare i nämnderna är, oberoende av vad som framgår av röstlängden, den valbar som för sådant val uppfyller de villkor som uppställs i 1 kap. 7 och 8 §§. Detsamma gäller vid valen av fullmäktigeberedningar och förtroendevalda som anges i 2 § första stycket samt vid val av revisorer. I paragrafen anges vilka som är valbara till fullmäktige, nämnder, fullmäktigeberedningar, uppdrag enligt 2 § och som revisorer. Paragrafen motsvarar huvudsakligen 4 kap. 5 § KL (prop. 1990/91:117 s. 166). Övervägandena avseende andra stycket andra meningen finns i avsnitt 7.1. Av första stycket framgår att de som har rösträtt vid val till kommun- respektive enligt 1 kap. 7 och 8 §§ också är valbara till fullmäktige. I andra stycket anges att vid val av andra förtroendevalda än till fullmäktige gäller samma valbarhetskriterier som till fullmäktige med den skillnaden att bedömningen av valbarheten ska göras vid varje valtillfälle oberoende av vad som framgår av gällande röstlängd. En person som efter det att det allmänna valet hållits har fyllt , eller folkbokförts i kommunen eller och därmed inte varit valbar till fullmäktige, är därför valbar till bl.a. en nämnd om personen vid tiden för detta val uppfyller kriterierna i 1 kap. 7 och 8 §§. Med val av revisorer avses valet av kommunens eller revisorer enligt 12 kap. 4–6 §§. 4 § Den som är vald till ledamot eller ersättare i fullmäktige är inte valbar som revisor inom den kommunen eller det . Den som är redovisningsskyldig till kommunen eller är inte valbar som revisor för granskning av verksamhet som omfattas av redovisningsskyldigheten. Detsamma gäller make, sambo, förälder, barn, syskon eller andra närstående till den redovisningsskyldige. 2016/17:171 I paragrafen anges vilka personer som inte kan väljas till revisorer. Paragrafen motsvarar huvudsakligen 4 kap. 6 a § första och andra stycket KL (prop. 2009/10:46 s. 18, prop. 1990/91:117 s. 218, prop. 1998/99:66 s. 93 och prop. 2005/06:55 s. 54 f.). Bestämmelsen i första stycket innehåller hinder för personer som i övrigt är valbara att väljas till revisorer. Fullmäktige kan inte välja någon ledamot eller ersättare i den egna församlingen till revisor i respektive kommunen. Bestämmelsen hindrar emellertid inte att en ledamot eller ersättare i kommunfullmäktige blir revisor i eller att en ledamot eller ersättare i blir revisor i en kommun inom . En fullmäktigeledamot kan också väljas som revisor i exempelvis ett kommunalförbund där kommunen ingår. Av andra stycket framgår att den som är redovisningsskyldig till kommunen eller inte är valbar som revisor för granskning av den verksamheten. Begreppet redovisningsskyldig avser både förtroendevalda och anställda, som i sin befattning är redovisningsskyldiga till kommunen eller eller genom delegation fått rätt att besluta på nämndens vägnar. Även ledamöter i styrelsen i kommunala bolag, stiftelser och föreningar är redovisningsskyldiga. Detsamma gäller för närstående till en person med sådan redovisningsskyldighet. 5 § Den som är vald till revisor är inom den kommunen eller det inte valbar som 1.ledamot eller ersättare i fullmäktige, i en nämnd eller en fullmäktige- beredning, eller 2.ledamot eller ersättare i en sådan juridisk person som avses i 10 kap. 2–6 §§. I paragrafen anges de uppdrag som en revisor inte kan väljas till. Paragrafen motsvarar delvis 4 kap. 6 a § tredje stycket KL (prop. 2005/06:55 s. 55). Övervägandena finns i avsnitt 11.5.2. I första punkten anges att en revisor i kommunen eller inte är valbar som ledamot eller ersättare i fullmäktige i den kommunen eller i det . Bestämmelsen innebär även att en revisor inte kan utses till ledamot eller ersättare i fullmäktige efter att en ledamot eller ersättare avgått . I andra punkten anges att en revisor i kommunen eller inte heller är valbar som ledamot eller ersättare i kommunala bolag, stiftelser eller föreningar som kommunen eller äger helt eller delvis, har stiftat eller är medlem i. 6 § Fullmäktige ska befria en förtroendevald från uppdraget när den förtroendevalde önskar avgå, om det inte finns särskilda skäl mot det. I paragrafen regleras vad som gäller om en förtroendevald önskar lämna sitt uppdrag (prop. 1990/91:117 s. 167). Paragrafen motsvarar 4 kap. 9 § KL. Det finns en grundläggande skyldighet att ta emot ett kommunalt förtroendeuppdrag och att fullgöra uppdraget . Det krävs därför ett beslut av fullmäktige för att en förtroendevald ska få Prop. 2016/17:171 avgå. Fullmäktige kan normalt inte tvinga en person mot sin vilja att åta sig eller fullgöra ett uppdrag. Det krävs därför särskilda skäl för att fullmäktige ska kunna avslå en avgångsansökan. Ett rent obstruktionssyfte skulle kunna anses som giltig grund för avslag på den förtroendevaldes begäran (prop. 1990/91:117 s. 167). Ett annat kan vara att någon måste kvarstå vid sitt uppdrag för att t.ex. en nämnd ska kunna vara beslutsför. Om en förtroendevald lämnat ett meddelande om en önskan att avgå så kan det återkallas framtill det att avgången har beviljats. 7 § Om en förtroendevald upphör att vara valbar upphör uppdraget genast. För en förtroendevald som valts av fullmäktige upphör uppdraget vid nästa fullmäktigesammanträde om inte fullmäktige, efter ansökan, beslutar att den förtroendevalde får ha kvar sitt uppdrag under återstoden av mandattiden. I paragrafen regleras vad som gäller om en förtroendevald är 1990/91:117 s. 167 2001/02:80 s. 137 vägandena finns i avsnitt 7.1.3. När en förtroendevald upphör att vara valbar så upphör förtroendeuppdraget . Fullmäktige kan dock besluta att en förtroendevald som fullmäktige har valt får ha kvar sitt uppdrag under återstoden av mandattiden om den förtroendevalde har ansökt om det. En sådan förtroendevalds uppdrag upphör därför inte förrän vid nästa fullmäktigesammanträde för att möjliggöra för fullmäktige att ta ställning till en sådan ansökan. Ett ärende om att behålla sitt uppdrag omfattas av beredningskravet. En ansökan om att behålla sitt uppdrag måste därför lämnas in i sådan tid att beredning är möjligt. Fullmäktige kan reglera de närmare formerna för det i arbetsordningen. Syftet med bestämmelsen är att förtroendevalda som flyttat på grund av t.ex. studier, men som har för avsikt att återvända till hemkommunen eller och fullgöra sina uppdrag, ska kunna behålla sina uppdrag. Förtroendevalda som valts av fullmäktige men inte längre uppfyller valbarhetskriteriet har kvar sina förtroendeuppdrag fram till nästa fullmäktigesammanträde. De kan därför delta i handläggningen och fatta beslut, i vart fall fram till denna tidpunkt. Detta gäller även förtroendevald som inte ansökt om att behålla sitt uppdrag. Med nästa fullmäktigesammanträde avses det första sammanträdet efter att den förtroendevalde upphört att vara valbar. 8 § Uppdragen för de förtroendevalda som har valts av fullmäktige upphör om 1.valet till fullmäktige har upphävts och omval har hållits, 2.rättelse har skett genom förnyad sammanräkning och mandatfördelningen mellan partierna har ändrats, eller 3.extra val till fullmäktige har hållits. När omvalet, sammanräkningen eller extra valet har avslutats, ska fullmäktige hålla nytt val av förtroendevalda för återstoden av mandattiden. Uppdragen ska upphöra efter det att omvalet, sammanräkningen eller extra valet har avslutats. Fullmäktige får dock besluta att de förtroendevalda som valts enligt andra stycket ska tillträda . Uppdragen för de förtroendevalda enligt första stycket upphör då . 2016/17:171 I paragrafen regleras verkan av omval, rättelse genom förnyad sammanräkning och extraval på förtroendevalda som valts av fullmäktige. Paragrafen motsvarar delvis 4 kap. 7 § KL (prop. 1990/91:117 s. 167 och prop. 2009/10:80 s. 319). Paragrafens tredje stycke har utformats i enlighet med Lagrådets synpunkter. Övervägandena finns i avsnitt 7.2.1. I första stycket anges att de förtroendevalda som valts av fullmäktiges uppdrag upphör om omval har hållits, rättelse har skett genom förnyad sammanräkning och mandatfördelningen mellan partierna har ändrats eller extra val har hållits. Vid omval och extraval ska uppdragen alltid upphöra men om rättelse har skett krävs att mandatfördelningen mellan partierna ändrats för att uppdragen ska upphöra. Bestämmelserna om upphörande avser samtliga förtroendevalda som har valts av fullmäktige, således även revisorerna. När omvalet, sammanräkningen eller extra valet avslutats ska fullmäktige hålla nya val av förtroendevalda för återstoden av mandattiden. Av andra stycket framgår att fullmäktige ska hålla nya val av förtroendevalda för återstoden av mandattiden när omvalet, sammanräkningen eller extra valet avslutats. Tredje stycket reglerar att uppdragen upphör efter att omvalet, sammanräkningen eller extra valet avslutats. Fullmäktige har dock möjligheten att besluta att de nya förtroendevalda som valts enligt första stycket ska tillträda sina uppdrag tidigare än denna tidpunkt. Om fullmäktige fattar ett sådant beslut upphör de avgåendes uppdrag i stället som de nya förtroendevalda tillträder sina uppdrag. 9 § Fullmäktige får återkalla uppdraget för en förtroendevald som har valts av fullmäktige, om den förtroendevalde 1.har vägrats ansvarsfrihet, eller 2.har dömts för ett brott på vilket fängelse i lägst kan följa och domen har fått laga kraft. I paragrafen anges när fullmäktige kan återkalla en enskild förtroendevalds 4 kap. 10 § KL 1990/91:117 s. 167). Övervägandena finns i avsnitt 14.2. Av första punkten framgår att fullmäktige får återkalla uppdrag när en förtroendevald eller alla förtroendevalda i en nämnd eller en fullmäktigeberedning vägrats ansvarsfrihet. Om ansvarsfrihet nekas får fullmäktige ta ställning till om det som föranlett detta beslut kräver en sanktion utöver den reprimand som den vägrade ansvarsfriheten i sig I det fall ansvarsfrihet vägrats och frågan om återkallelse aktualiseras, har fullmäktige rätt att utan föregående beredning återkalla ett uppdrag enligt 5 kap. 32 §. 5 kap. 32 § innebär emellertid inte något hinder mot att fullmäktige beslutar att ett ärende om entledigande på denna grund ska beredas och ge direktiv för Revisorerna är inte skyldiga att uttala sig om en eventuell återkallelse men det finns inget hinder för revisorerna att framföra sin åsikt i frågan (prop. 1990/91:117 s. 63). Av andra punkten framgår att uppdrag också kan återkallas när en förtroendevald gjort sig skyldig till brott på vilket fängelse i lägst två år Den omständigheten att en domstol enligt föreskriften i 20 kap. 4 § har möjlighet att avsätta en förtroendevald hindrar inte att fullmäktige prövar frågan om återkallelse (prop. 1990/91:117 s. 63). Enligt 12 kap. 1 § tredje stycket ska revisorerna anmäla misstanke om brott av förmögenhetsrättslig karaktär till berörd nämnd. 10 § Fullmäktige får återkalla uppdragen för samtliga förtroendevalda i en nämnd eller för samtliga förtroendevalda som anges i 2 § första stycket 1.när den politiska majoriteten i nämnden är densamma som i fullmäktige, eller 2.vid förändringar i nämndorganisationen. Förtroendeuppdragen upphör att gälla när val av nya ledamöter och ersättare har hållits eller när en ny nämndorganisation träder i kraft. I paragrafen anges i vilka situationer fullmäktige får återkalla uppdragen för samtliga förtroendevalda i en nämnd. Paragrafen motsvarar huvudsakligen 4 kap. 10 a § KL (prop. 1993/94:188 s. 95). Övervägandena finns i avsnitt 7.1.1 och 14.2. I första stycket ges ett uttryckligt stöd för fullmäktige att återkalla alla förtroendeuppdrag i en nämnd under löpande mandattid och oberoende av vilken mandattid fullmäktige bestämt för de olika nämnderna enligt 6 kap. 18 och 19 §§. Även uppdragen för samtliga sådana förtroendevalda som anges i 2 § första stycket får återkallas. Återkallandet måste i sådant fall omfatta samtliga som innehar uppdrag enligt 2 § i kommunen eller . Återkallande av uppdrag får ske i två fall. Enligt första punkten får uppdragen återkallas när de politiska majoritetsförhållandena i fullmäktige har förändrats på ett sådant sätt att de inte motsvarar de förhållanden som råder i nämnderna. Uppdragen kan således återkallas om den politiska majoriteten i nämnderna inte är densamma som i fullmäktige. Att den proportionella fördelningen mellan partierna eller presidiernas sammansättning inte strikt motsvarar en ny majoritet i fullmäktige är inte tillräckligt (RÅ 2010 ref. 57). Om en förändring av majoritetsförhållandena lett till att en ordförande i en nämnd inte företräder majoriteten får fullmäktige välja ett nytt presidium enligt 5 kap. 21 § andra stycket. Enligt andra punkten får uppdragen återkallas när fullmäktige önskar förändra nämndorganisationen. Även uppdragen för förtroendevalda i styrelsen kan återkallas enligt denna bestämmelse (HFD 2016 ref. 54). Enbart en ändring av antalet ledamöter i en nämnd har inte ansetts innebära en organisatorisk förändring (HFD 2016 ref. 53). I andra stycket anges att förtroendeuppdragen upphör när nya förtroendevalda har utsetts. Detta gäller för det fall som avses i första stycket första punkten. För de fall fullmäktige under löpande mandatperiod, med stöd av första stycket andra punkten, beslutar om ändringar i nämndorganisationen upphör uppdragen att gälla när den nya organisationen träder i kraft. 11 § Förtroendevalda har rätt till den ledighet från sina anställningar som behövs för att de ska kunna fullgöra sina uppdrag. Ledigheten ska omfatta tid för 1. möten i kommunala organ, 2016/17:171 2. andra möten som är nödvändiga för uppdragen, 3.resor till och från mötena, och 4.behövlig dygnsvila före eller efter mötena. Rätten till ledighet ska gälla även av fullmäktige utsedda styrelseledamöter, styrelsesuppleanter och lekmannarevisorer eller motsvarande andra revisorer och deras suppleanter i sådana juridiska personer som avses i 10 kap. 2–6 §§. I paragrafen regleras rätt till ledighet från anställning för förtroendevalda och vissa andra av kommunen utsedda uppdragstagare. motsvarar 4 kap. 11 § KL (prop. 1990/91:117 s. 168 2001/02:80 s. 139). Av första stycket framgår att rätten till ledighet enligt första punkten gäller deltagande i sammanträde med respektive kommunala organ. Enligt andra punkten omfattar rätten till ledighet även de partigruppsmöten som ofta hålls som förberedelser för ordinarie sammanträden i fullmäktige och nämnder. Dessa förläggs oftast i anslutning till de ordinarie sammanträdena. Rätten till ledighet omfattar också enligt tredje punkten tid för resor från arbetsplatsen till sammanträdet och tillbaka. Rätten till ledighet för behövlig dygnsvila enligt fjärde punkten innebär exempelvis att en person som arbetar nattskift bör ha rätt till ledighet för natt före heldagssammanträde (prop. 2001/02:80 s. 84). Deltagande i sammankomster som inte direkt har med kommunalt sammanträde att göra såsom allmänna partimöten omfattas inte av bestämmelsen. Inte heller tid för inläsning av handlingar berättigar till ledighet från arbetet. Förmånen avser enbart ledighet från anställning och avser alltså inte ledighet från t.ex. studier. Rätten till ledighet enligt första stycket omfattar enligt andra stycket även angivna uppdrag i kommunala bolag, föreningar och stiftelser. 12 § Förtroendevalda har rätt till skälig ersättning för de arbetsinkomster och ekonomiska förmåner som de förlorar när de fullgör sina uppdrag. I paragrafen regleras förtroendevaldas rätt till ersättning för förlorad Paragrafen motsvarar 4 kap. 12 § första 1990/91:117 s.168–170 och prop. 2001/02:80 s. 139 f.). Av paragrafen framgår att kommuner och landsting är skyldiga att ersätta de arbetsinkomster och ekonomiska förmåner som förtroendevalda förlorar när de fullgör sina uppdrag. förtroendevalde har rätt till ledighet enligt 11 § har den förtroendevalde rätt till ersättning för det inkomstbortfall som uppstår på grund av Med ekonomiska förmåner avses förlorade pensions- och semesterförmåner samt exempelvis förlorad arbetslöshetsersättning och föräldrapenning som den enskilde förtroendevalde förlorar på grund av Det krävs att den enskilde yrkar på ersättning och kan visa på ett inkomstbortfall för att denna ska betalas ut. Detta innebär att det finns både en lägsta och högsta gräns för I begreppet skälig ligger också att man kan göra ersättningen delvis schablonmässig. Detta gäller särskilt för grupper som t.ex. egenföretagare där det rent administrativt kan vara svårt att fastställa den förlorade arbetsinkomsten. Det är möjligt att relatera ersättning till timlön enligt avtal, sjukpenninggrundande inkomst, taxerad inkomst eller Prop. 2016/17:171 något annat underlag. Även ersättning för förlorad pensionsrätt bör kunna bli föremål för schabloniserad ersättning. 13 § Förtroendevalda med funktionsnedsättning har rätt till skälig ersättning för resekostnader som uppkommer när de fullgör sina uppdrag. I paragrafen regleras rätten till ersättning för resekostnader för förtroendevalda med funktionsnedsättning. Paragrafen motsvarar i huvudsak 4 kap. 12 a § första stycket KL (prop. 2001/02:80 s. 140). Övervägandena finns i avsnitt 14.2. Paragrafen reglerar ersättning för resekostnader som kan uppstå för förtroendevalda som på grund av sin funktionsnedsättning inte kan använda vanliga kommunikationsmedel. Ersättningen ska vara skälig och utgå för nödvändiga resekostnader. Ersättning aktualiseras framför allt då sammanträden m.m. avslutas och sedvanliga kommunikationer inte kan användas. Kommunens eller skyldighet i denna del är inte avsedd att påverka den rätt till hjälp från det allmänna som den förtroendevalde kan ha enligt annan lagstiftning. Liksom i fallet med ersättning enligt 12 § krävs att den förtroendevalda yrkar på ersättning. Kommuner och landsting kan välja att utge en schabloniserad ersättning. Denna ska bestämmas till en skälig nivå. Kommuner och landsting kan frivilligt välja att utge ytterligare ersättning för resor i enlighet med bestämmelsen i 16 §. 14 § Förtroendevalda med barn som har behov av tillsyn har rätt till skälig ersättning för kostnader för barntillsyn som uppkommer när de fullgör sina uppdrag. I paragrafen regleras förtroendevaldas rätt till ersättning för kostnader för barntillsyn. Paragrafen motsvarar 4 kap. 12 b § första stycket KL (prop. 2001/02:80 s. 140 f.). Kommunen eller är skyldigt att utge skälig ersättning för kostnader för barntillsyn som uppkommer som den förtroendevalde fullgör sitt uppdrag. Med barn som har behov av tillsyn avses i princip barn . Ersättningen anses skälig om behovet av barntillsyn uppkommit som en följd av uppdragets Så kan t.ex. inte anses vara fallet vid barntillsyn som kan tillgodoses inom den ordinarie barnomsorg som den förtroendevalde Ersättning för kostnader för barntillsyn som en nära anhörig, t.ex. en familjemedlem, utför kan inte heller anses skälig. landsting måste beakta att ersättningen kommer att vara skattepliktig för den enskilde och beräkna ersättningen med hänsyn till detta. fallet med ersättning enligt 12 och 13 §§ krävs att den förtroendevalde yrkar på ersättning. Kommuner och landsting kan välja att utge en Denna ska bestämmas till en skälig nivå. 15 § Fullmäktige ska besluta om riktlinjer för ersättning enligt 12–14 §§. I paragrafen anges att fullmäktige ska besluta om riktlinjer för ersättningar till de förtroendevalda. 2016/17:171 4 kap. 13 § KL (prop. 1990/91:117 s. 168–170 och prop. 2001/02:80 s. 141). Övervägandena finns i avsnitt 14.2 Av paragrafen framgår att fullmäktige ska besluta enligt vilka grunder ersättningar enligt 12–14 §§ ska betalas. Det ankommer på fullmäktige att fastställa ersättningssystemet enligt 5 kap. 1 § 6. Uppgiften kan således inte delegeras till t.ex. styrelsen. Inget hindrar emellertid att fullmäktige uppdrar åt ett annat organ att tillämpa de regler som beslutats, dvs. att bestämma om ersättningen i det enskilda fallet. 16 § Fullmäktige får besluta att förtroendevalda i skälig omfattning ska få 1.ersättning för resekostnader och andra utgifter som föranleds av uppdraget utöver vad som följer av 13 och 14 §§, 2.arvode för det arbete som är förenat med uppdraget, 4.andra ekonomiska förmåner. Om fullmäktige beslutar att arvode ska betalas, ska arvodet bestämmas till lika belopp för lika uppdrag. I paragrafen regleras att fullmäktige får besluta om ekonomiska ersättningar och förmåner för de förtroendevalda. Paragrafens första stycke motsvarar 4 kap. 14 § KL och andra stycket motsvarar 4 kap. 15 § första stycket KL (prop.1990/91:117 s. 169, prop. 2001/02:80 s. 141 och prop. 1990/91:117 s. 168). Fullmäktige får i skälig omfattning besluta att förtroendevalda ska få viss ersättning, arvode, pension och andra ekonomiska förmåner. Det ankommer på kommunerna och landstingen själva att, utifrån de lokala förutsättningarna, bestämma vad som är en skälig ersättning eller ekonomisk förmån (prop. 1990/91:117 s. 169). Av första punkten framgår att kommuner eller landsting har möjlighet att på frivillig väg ersätta andra kostnader relaterade till förtroendeuppdraget än de kostnader som de enligt 13 och 14 §§ är skyldiga att ersätta. I andra punkten anges att arvoden bara får avse ersättning för det arbete som är förenat med uppdragen men inte ersättning för förlorad arbetsinkomst. Ersättning för förlorad arbetsinkomst enligt 12 § och arvode i enlighet med denna punkt måste därför hållas isär. Av tredje punkten framgår att kommunen eller kan tillerkänna de förtroendevalda pension. I de flesta fall utesluter sådan pension helt eller delvis rätten för en förtroendevald att därutöver få ersättning för pensionsförmåner som han eller hon på grund av sitt uppdrag går miste om i en anställning. Av fjärde punkten framgår att även andra ekonomiska förmåner är möjliga. I andra stycket regleras att om arvode ska betalas ska detta bestämmas till lika belopp för lika uppdrag. Det finns ingen skyldighet för kommunerna och landstingen att utge något arvode, men om fullmäktige väljer att ge arvode ska detta bestämmas till lika belopp för lika uppdrag. 17 § Bestämmelserna i 12–14 §§ och 16 § andra stycket gäller inte förtroendevalda som anges i 2 § första stycket. I paragrafen undantas kommunal- och landstingsråd och motsvarande Prop. 2016/17:171 från flera av de ovanstående bestämmelserna. 4 kap. 12 § andra stycket, 4 kap. 12 a § andra stycket, 4 kap. 12 b § andra stycket och 4 kap. 15 § andra stycket KL (prop. 1990/91:117 s. 168– 170 och prop. 2001/02:80 s. 139–141). Förtroendevalda som anges i 2 § första stycket dvs.