prop · H403107 · 2017-02-21 00:00:00 — 7.Europaparlamentets och rådets direktiv /67/EU av om genomförande av direktiv /71/EG om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster och om ändring av förordning (EU) nr 1024/2012 om administrativt samarbete genom informationssystemet för den inre mark naden (IMI-förordningen) (**): artiklarna 6, 7, 10.3 och 14–18. (*)EGT L 18, 21.1.1997, s. 1. (**)EUT L 159 28.5.2014, s. L 159/30 Europeiska unionens officiella tidning Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv . De ska genast underrätta kommissionen om detta. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska fastställas av medlemsstaterna. Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. 1.Kommissionen ska se över tillämpningen och genomförandet av detta direktiv. ska kommissionen lägga fram en rapport om dess tillämpning och genomförande för parlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och vid behov föreslå nödvändiga ändringar. I översynen ska kommissionen, efter samråd med medlemsstaterna och, vid behov, arbetsmarknadens parter på unionsnivå, framför allt bedöma a)om de faktiska omständigheter som används vid fastställandet av om en faktisk utstationering föreligger är nödvän diga och lämpliga samt möjligheten att ändra befintliga faktiska omständigheter eller fastställa nya faktiska omständig heter som ska beaktas då det avgörs om ett företag är seriöst och om en utstationerad arbetstagare utför sitt arbete på tillfällig basis, i den mening som avses i artikel 4, b)om de uppgifter om utstationeringen som föreligger är tillräckliga, c)om de nationella kontrollåtgärderna tillämpas på lämpligt och adekvat sätt, mot bakgrund av erfarenheterna från och effektiviteten i systemet med administrativt samarbete och utbyte av information, utvecklingen av mer enhetliga stan dardiserade dokument, införandet av gemensamma principer eller standarder för fältinspektioner av utstationeringen av arbetstagare samt den tekniska utvecklingen, enligt vad som avses i artikel 9, d)vilka ansvarsåtgärder och/eller andra åtgärder som införts för att gällande bestämmelser ska följas inom kedjor av underentreprenörer och för att de som arbetar där ska få ett effektivt skydd av sina rättigheter, enligt vad som avses i artikel 12, e)hur man tillämpat bestämmelserna om gränsöverskridande verkställighet av administrativa sanktionsavgifter, framför allt mot bakgrund av erfarenheterna av systemet och av hur effektivt det fungerat, enligt vad som fastställs i kapitel VI, f)hur man använt bilaterala avtal eller överenskommelser i samband med , varvid hänsyn vid behov ska tas till den rapport som avses i artikel 25.1 i förordning (EU) nr 1024/2012, g)om det går att anpassa de tidsfrister som fastställts i artikel 6.6 för tillhandahållandet av den information som efter frågats av medlemsstaterna eller kommissionen, i syfte att förkorta dessa tidsfrister, med hänsyn tagen till de framsteg som gjorts med funktionen och användningen av . Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Europeiska unionens officiella tidning L 159/31 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Gemensamt uttalande från , rådet och kommissionen om artikel 4.3 g Huruvida den tjänst som den utstationerade arbetstagaren tillfälligt innehar för att utföra sitt arbete i samband med till handahållandet av tjänster har innehafts av samma eller av en annan (utstationerad) arbetstagare under tidigare perioder utgör endast en av de faktorer som kan beaktas vid den totala bedömning av den faktiska situationen som ska göras i tveksamma fall. Enbart det faktum att det kan vara en av faktorerna bör inte på något sätt tolkas som ett förbud mot att ersätta en utsta tionerad arbetstagare med en annan utstationerad arbetstagare eller som ett hinder för att göra detta, något som särskilt kan följa med tjänster som tillhandahålls säsongsvis, cykliskt eller återkommande. Europeiska unionens officiella tidning L 316/1 OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 1024/2012 om administrativt samarbete genom informationssystemet för den inre marknaden och upphävande av kommissionens beslut /49/EG (IMI-förordningen) (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions sätt, särskilt artikel 114, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de natio nella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit téns yttrande (1), tifiera motsvarande myndigheter i andra medlemsstater, att hantera informationsutbytet, inklusive personuppgif ter, med hjälp av enkla och enhetliga förfaranden och att undanröja språkbarriärer med hjälp av förhandsdefinie rade och färdigöversatta arbetsflöden. Kommissionen bör, i mån av tillgänglighet, förse IMI-användarna med eventuella befintliga tilläggsfunktioner för översättning som tillgodoser användarnas behov, är förenliga med kraven vad gäller säkerhet och konfidentialitet för infor mationsutbyte inom och som kan erbjudas till en rimlig kostnad. (3)För undanröjande av språkbarriärer bör i princip finnas tillgängligt på unionens alla officiella språk. i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och av följande skäl: (1)För tillämpningen av vissa unionsakter som styr den fria rörligheten för varor, personer, tjänster och kapital på den inre marknaden krävs att medlemsstaterna samarbe tar på ett effektivare sätt och utbyter information med varandra och med kommissionen. De praktiska meto derna för att genomföra detta informationsutbyte är ofta inte definierade i dessa akter, och därför måste lämp liga praktiska arrangemang läggas upp. (2)Informationssystemet för den inre marknaden () är en programvaruapplikation som nås via internet och som har utvecklats av kommissionen i samarbete med med lemsstaterna, i syfte att bistå medlemsstaterna vid den praktiska tillämpningen av de krav på informationsutbyte som fastställs i unionsakter, genom att tillhandahålla en centraliserad kommunikationsmekanism för gränsöver skridande informationsutbyte och ömsesidigt bistånd. hjälper särskilt de behöriga myndigheterna att iden (1) EUT C 43, , s. 14. (2) ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av . (4)Syftet med bör vara att förbättra den inre mark nadens funktion genom att tillhandahålla ett effektivt och användarvänligt verktyg för det administrativa sam arbetet mellan medlemsstaterna och mellan medlemssta terna och kommissionen, och på så sätt underlätta till lämpningen av de unionsakter som förtecknas i bilagan till denna förordning. (5)I kommissionens meddelande av med titeln ”Bättre styrning av den inre marknaden genom utökat administrativt samarbete: En strategi för att ut vidga och utveckla informationssystemet för den inre marknaden ()” fastställs planer för tänkbar utvidgning av till andra unionsakter. I kommissionens medde lande av med titeln ”Inremarknads akten: Tolv åtgärder för att stimulera tillväxten och stärka förtroendet för inre marknaden - Gemensamma insatser för att skapa ny tillväxt” betonas IMI:s betydelse när det gäller att stärka samarbetet mellan de berörda aktörerna, även på lokal nivå, i syfte att bidra till en bättre styrning av den inre marknaden. Det är därför nödvändigt att etablera en sund rättslig ram för och fastställa ge mensamma regler för att säkerställa att fungerar ef fektivt. (6)I fall där tillämpningen av en bestämmelse i en unionsakt kräver att medlemsstaterna utbyter personuppgifter för L 316/2 Europeiska unionens officiella tidning ett angivet ändamål bör en sådan bestämmelse anses utgöra en tillräcklig rättslig grund för behandlingen av personuppgifter enligt de villkor som anges i artiklarna 8 och 52 i Europeiska unionens stadga om de grund läggande rättigheterna. bör primärt ses som ett verk tyg för informationsutbyte (inbegripet personuppgifter) som annars skulle genomföras med andra medel, såsom vanlig post, fax eller e-post, för att uppfylla de rättsliga skyldigheter som enligt unionsakter åläggs medlemssta ternas myndigheter och organ. Personuppgifter som har utväxlats via bör endast samlas in, bearbetas och användas för ändamål som är förenliga med de ändamål för vilka de ursprungligen samlades in, och de bör vara föremål för alla tillämpliga skyddsåtgärder. (7)har i enlighet med principen om inbyggda skydds mekanismer för att skydda den personliga integriteten utvecklats med beaktande av de krav som föreskrivs i dataskyddslagstiftning och har ända från början främjat skyddet av personuppgifter, särskilt med hänvis ning till de begränsningar som gäller för tillgång till personuppgifter som utväxlas i . erbjuder därför ett betydligt starkare skydd och en betydligt högre säker het än andra metoder av informationsutbyte såsom post, telefon, fax eller e-post. (8)Det administrativa samarbetet på elektronisk väg mellan medlemsstaterna och mellan medlemsstaterna och kom missionen bör följa reglerna om skyddet av personupp gifter som föreskrivs i och rådets direktiv /46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana upp gifter (1) och och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemen skapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (2). Definitionerna i direktiv /46/EG och förordning (EG) nr 45/2001 bör även gälla för den här förordningen. (9)Kommissionen tillhandahåller och förvaltar programva ran och it-infrastrukturen för , sörjer för IMI:s säker het, förvaltar nätverket av nationella IMI-samordnare och medverkar vid utbildning och tekniskt stöd till IMI-an vändarna. Kommissionen bör därför endast ha tillgång till personuppgifter som är absolut nödvändiga för att den ska kunna utföra sina uppgifter inom det ansvars område som föreskrivs i denna förordning, till exempel registrering av nationella IMI-samordnare. Kommissionen bör också ha tillgång till personuppgifter när den, på begäran av någon annan IMI-aktör, inhämtar personupp gifter som blockerats i och som den registrerade begärt tillgång till. Kommissionen bör inte ha tillgång till personuppgifter som utväxlats som ett led i det ad ministrativa samarbetet inom , såvida inte kommis sionen enligt en unionsakt tilldelas en uppgift inom detta samarbete. (1) EGT L 281, 23.11.1995, s. 31. (2) EGT L 8, , s. 1. (10)För att säkerställa insyn, särskilt för de registrerade, bör de bestämmelser i unionsakter för vilka ska användas förtecknas i bilagan till denna förordning. (11)kan utvidgas till att omfatta nya områ den, där det kan bidra till att säkerställa effektivt genom förande av en unionsakt på ett kostnadseffektivt och användarvänligt sätt med beaktande av teknisk genom förbarhet och övergripande inverkan på . Kommissio nen bör utföra nödvändiga tester för att kontrollera IMI:s tekniska beredskap för eventuell planerad utvidgning. Be slut om att utvidga till att omfatta fler unionsakter bör antas genom det ordinarie lagstiftningsförfarandet. (12)Pilotprojekt är ett användbart verktyg för att pröva om det är motiverat att utvidga och för att anpassa den tekniska funktionen och förfarandearrangemangen till IMI-användarnas krav innan ett beslut om utvidgning av antas. Medlemsstaterna bör vara fullt delaktiga i besluten om vilka unionsakter som bör ingå i ett pilot projekt och om de närmare villkoren för det pilotpro jektet för att säkerställa att pilotprojektet avspeglar IMI- användarnas behov och att bestämmelserna om behand ling av personuppgifter undantagslöst följs. Dessa när mare villkor bör definieras separat för varje pilotprojekt. (13)Inget i denna förordning bör hindra medlemsstaterna och kommissionen från att besluta att använda för infor mationsutbyte som inte inbegriper behandling av person uppgifter. (14)I denna förordning bör fastställas regler för användning av för administrativt samarbete som bland annat kan omfatta informationsutbyte mellan två parter, anmäl ningsförfaranden, varningsmekanismer, arrangemang för ömsesidigt bistånd och problemlösning. (15)Medlemsstaternas rätt att besluta om vilka nationella myndigheter som ska utföra de åligganden som följer av denna förordning bör förbli opåverkad av denna för ordning. Medlemsstaterna bör kunna anpassa funktio nerna och ansvaren i samband med till sina interna förvaltningsstrukturer och kunna tillgodose de behov som gäller för ett visst IMI-arbetsflöde. Medlemsstaterna bör kunna utse flera IMI-samordnare för att sköta upp draget som nationella IMI-samordnare, enskilt eller till sammans med andra, för ett visst område av den inre marknaden, en avdelning inom förvaltningen, en geogra fisk region eller enligt något annat kriterium. Medlems staterna bör informera kommissionen om de IMI-sam ordnare de utsett, men de bör inte ha någon skyldighet att i uppge eventuella ytterligare IMI-samordnare, om det inte är nödvändigt för att det ska fungera. (16)För att det administrativa samarbetet via ska bli ef fektivt bör medlemsstaterna och kommissionen se till att deras IMI-aktörer har tillräckliga resurser för att fullgöra sina skyldigheter i enlighet med denna förordning. Europeiska unionens officiella tidning L 316/3 (17)är i grund och botten ett kommunikationsverktyg för administrativt samarbete mellan behöriga myndigheter som inte är öppet för allmänheten, men det kan bli aktuellt att utveckla tekniska lösningar för att tillåta att utomstående aktörer såsom medborgare, företag och or ganisationer håller kontakt med de behöriga myndighe terna i syfte att lämna information eller inhämta upp gifter, eller för att utöva sina rättigheter i egenskap av registrerade. Dessa tekniska lösningar bör omfatta lämp liga åtgärder för att skydda uppgifterna. För att säkerställa en hög säkerhetsnivå bör ett sådant offentligt gränssnitt utvecklas så att det i tekniskt hänseende är helt skilt från , som endast IMI-användare bör ha tillträde till. (18)Användning av för tekniskt stöd till problemlös ningsnätverket för den inre marknaden (Solvit) bör inte påverka Solvit-förfarandets informella karaktär; det för farandet grundas på medlemsstaternas frivilliga åtagande i enlighet med kommissionens rekommendation av om principer för användning av ”Sol vit” – problemlösningsnätverket för den inre mark naden (1) (nedan kallad Solvit-rekommendationen). För fort satt drift av på grundval av nuvarande arbetsupplägg kan en eller flera av de uppgifter som den nationella IMI-samordnaren har anförtros Solvit-cent rumen inom ramen för deras arbete, så att dessa kan fungera oberoende av den nationella IMI-samordnaren. Behandling av personuppgifter och förtrolig information som ett led i Solvit-förfarandena bör omfattas av samtliga garantier som föreskrivs i denna förordning utan att Sol vit-rekommendationens icke-bindande karaktär påverkas. (19)Även om tillhandahåller ett internetbaserat gränssnitt för sina användare kan det i vissa fall och på begäran av den berörda medlemsstaten, vara lämpligt att överväga tekniska lösningar för den direkta överföringen av upp gifter från nationella system till i de fall sådana na system redan har utvecklats, särskilt i fråga om förfarandena för anmälan. Genomförandet av sådana tek niska lösningar bör vara avhängigt resultatet av en be dömning av lösningarnas genomförbarhet, kostnader och förväntade fördelar. Lösningarna bör inte påverka befint liga strukturer och den nationella behörighetsordningen. (20)Om medlemsstaterna fullgjort sin anmälningsskyldighet enligt artikel 15.7 i och rådets direk tiv 2006/123/EG av om tjänster på den inre marknaden (2) genom att använda förfarandet enligt och rådets direktiv /34/EG av om ett informationsförfarande be träffande tekniska standarder och föreskrifter och beträf fande föreskrifter för informationssamhällets tjänster (3), bör det inte krävas att de också ska göra samma anmälan via . (21)Informationsutbytet genom följer av de rättsliga skyl digheter att ge ömsesidigt bistånd som medlemsstaternas myndigheter är underkastade. För att säkerställa att den (1) EGT L 331, 15.12.2001, s. 79. (2) EUT L 376, 27.12.2006, s. 36. (3) EGT L 204, 21.7.1998, s. 37. inre marknaden fungerar korrekt bör information som en behörig myndighet har mottagit via från en annan medlemsstat inte fråntas sitt värde som bevis i administ rativa förfaranden endast på grundval av att informatio nen härrör från en annan medlemsstat eller att den har erhållits på elektronisk väg, och den behöriga myndighe ten bör behandla informationen på samma sätt som den behandlar liknande handlingar som härrör från den egna medlemsstaten. (22)För att garantera ett starkt skydd av uppgifterna bör en längsta tillåten lagringstid fastställas för de personuppgif ter som lagras i . Dessa perioder bör emellertid vara välavvägda, med vederbörlig hänsyn till behovet av att fungerar väl och till de registrerades rätt att fullt ut utöva sina rättigheter, till exempel genom att få bevis på att ett informationsutbyte har ägt rum för att kunna överklaga ett beslut. Lagringsperioden bör framför allt inte vara längre än vad som är nödvändigt för att uppnå denna förordnings mål. (23)Det bör vara möjligt att behandla namn och kontaktupp gifter för IMI-användare för ändamål som är förenliga med denna förordnings mål, inbegripet övervakning av hur IMI-samordnarna och kommissionen använder , kommunikation, utbildning och initiativ för ökad med vetenhet samt insamling av information om administra tivt samarbete eller ömsesidigt bistånd på den inre mark naden. (24)Europeiska datatillsynsmannen bör övervaka och sträva efter att säkerställa att denna förordning tillämpas, bland annat genom att upprätthålla kontakten med nationella dataskyddsmyndigheter inklusive de relevanta bestämmel serna om datasäkerhet. (25)För att säkerställa en effektiv övervakning av och rap portering om IMI:s funktionssätt och om tillämpningen av denna förordning bör medlemsstaterna göra relevant information tillgänglig för kommissionen. (26)De registrerade bör underrättas om att deras personupp gifter behandlas i och om att de har rätt att få till gång till uppgifter som gäller dem, rätt att få felaktiga uppgifter korrigerade och rätt att få olagligt behandlade uppgifter utplånade, i enlighet med denna förordning och den nationella lagstiftningen för genomförande av direk tiv 95/46/EG. (27)För att medlemsstaternas behöriga myndigheter ska kunna tillämpa lagbestämmelser om administrativt sam arbete och effektivt utbyta information med hjälp av kan det bli nödvändigt att fastställa praktiska arrange mang för sådant utbyte. Arrangemangen bör antas av kommissionen i form av separata genomförandeakter för varje unionsakt som förtecknas i bilagan eller för varje typ av förfarande för administrativt samarbete och L 316/4 Europeiska unionens officiella tidning bör omfatta de viktiga tekniska funktioner och förfaran den som krävs för tillämpning av relevanta förfaranden för administrativt samarbete via . Kommissionen bör sörja för underhåll och utveckling av programvaran och it-infrastrukturen för . (28)För att säkerställa tillräcklig insyn för de registrerade bör de fördefinierade arbetsflödena, frågorna och svaren, blanketterna och andra arrangemang relaterade till för faranden för administrativt samarbete inom offentlig göras. (29)I fall där medlemsstaterna i enlighet med artikel 13 i direktiv /46/EG tillämpar begränsningar eller undantag rörande de registrerades rättigheter, bör information om sådana begränsningar eller undantag offentliggöras, i syfte att säkerställa de registrerades fulla insyn i . Sådana undantag eller begränsningar bör vara nödvändiga och stå i proportion till det avsedda ändamålet samt omfattas av tillräckliga skyddsåtgärder. (30)Om det mellan unionen och tredjeländer ingås interna avtal som även omfattar tillämpningen av be stämmelser i unionsakter som förtecknas i bilagan till denna förordning, bör det vara möjligt att i de IMI-stödda förfarandena för administrativt samarbete inkludera IMI- aktörernas motparter i dessa tredjeländer, förutsatt att det har slagits fast att det berörda tredjelandet erbjuder till räckligt skydd av personuppgifter i enlighet med direktiv /46/EG. (31)Kommissionens beslut /49/EG av om genomförandet av informationssystemet för den inre marknaden () med avseende på skyddet av personuppgifter (1) bör upphävas. Kommissionens beslut /739/EG av om rutiner för utbyte av information på elektronisk väg mellan med lemsstaterna enligt kapitel VI i och rådets direktiv /123/EG om tjänster på den inre marknaden (2) bör fortsätta gälla när det gäller frågor rörande informationsutbyte enligt direktiv /123/EG. (32)För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genom förandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av om faststäl lande av allmänna regler och principer för medlemssta ternas kontroll av kommissionens utövande av sina ge nomförandebefogenheter (3). (33)I den årliga rapporten om IMI:s funktionssätt på grundval av statistiska uppgifter från och andra relevanta upp gifter bör det redovisas i vilken utsträckning medlems staterna har tillämpat denna förordning på ett verknings (1) EUT L 13, , s. 18. (2) EUT L 263, 7.10.2009, s. 32. (3) EUT L 55, 28.2.2011, s. 13. Detta bör utvärderas bland annat med ledning av genomsnittlig svarstid i syfte att säkerställa snabba svar av god kvalitet. (34)Eftersom målet för denna förordning, nämligen att fast ställa bestämmelser om användningen av för ad ministrativt samarbete, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför, på grund av åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europe iska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. (35)Europeiska datatillsynsmannen har hörts i enlighet med artikel 28.2 i förordning (EG) nr 45/2001 och har avgett ett yttrande (4). HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. I denna förordning fastställs regler för användningen av infor mationssystemet för den inre marknaden (nedan kallat ), för administrativt samarbete, inbegripet behandling av personupp gifter, mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter och mel lan medlemsstaternas behöriga myndigheter och kommissionen. inrättas härmed formellt. 1.IMI ska användas för det administrativa samarbete mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter och mellan medlems staternas behöriga myndigheter och kommissionen som är nöd vändigt för att på området för den inre marknaden, i den mening som avses i artikel 26.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), genomföra unionsakter vilka innehåller bestämmelser om administrativt samarbete, in begripet informationsutbyte om personuppgifter, mellan med lemsstaterna eller mellan medlemsstaterna och kommissionen. Dessa unionsakter förtecknas i bilagan. 2.Inget i denna förordning medför att bestämmelser i icke- bindande unionsakter blir tvingande. (4) EUT C 48, , s. 2. Europeiska unionens officiella tidning L 316/5 1.Kommissionen får genomföra pilotprojekt för att bedöma om skulle vara ett ändamålsenligt verktyg för att genomföra bestämmelser om administrativt samarbete när det gäller unionsakter som inte är förtecknade i bilagan.