prop · H50334 · 2017-10-24 00:00:00 — De krav på försörjning och boende som finns i 5 kap. UtlL blir således inte tillämpliga. Regeringens förslag: Ett ICT-tillstånd ska inte beviljas en utlänning som under ansökningsförfarandet inte underrättar om förändringar som påverkar villkoren för tillståndet. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har något att invända Skälen för regeringens förslag: I artikel 5.7 ställs det för inresa upp Prop. 2017/18:34 ett krav på sökanden att meddela de behöriga myndigheterna i med- lemsstaten alla förändringar under ansökningsförfarandet som berör kriterierna för inresa. I artikel 7.1 a anges att medlemsstaterna ska avslå en ansökan om artikel 5 inte uppfylls. I avsnitt 11.11 föreslås en skyldighet för sökanden att underrätta om relevanta förändringar bl.a. under ansök- ningsförfarandet. För att uppfylla artikel 5.7 – och artikel 7.1 a – bör det även införas en avslagsgrund som innebär att ett ICT-tillstånd inte ska beviljas om sökanden inte uppfyller den föreskrivna anmälningsskyldig- heten. 8.11Värdföretaget har huvudsakligen inrättats för att underlätta för inresa Regeringens förslag: Ett ICT-tillstånd ska inte beviljas om värdföretaget huvudsakligen har inrättats för att underlätta inresa för personer som är föremål för företagsintern medflyttning. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ambassaden i anser att beviskravet bör specificeras och inte ställas alltför högt. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 7.1 c ska medlemsstaterna avslå en ansökan om ett tillstånd för en person som är föremål för företagsintern förflyttning om värdföretaget huvudsakligen har inrättats för att underlätta inresa för personer som är föremål för företagsintern förflyttning. Syftet med avslagsgrunden är, enligt skäl 24, att motverka missbruk av direktivet. Direktivets bestämmelse i denna del är tvingande. Det bör därför införas en bestämmelse om att ett ICT-tillstånd inte ska beviljas om värdföretaget i huvudsakligen har inrättats för att underlätta inresa för personer som är föremål för företagsintern förflyttning. Till skillnad från Ambassaden i anser regeringen inte att bevisfrågor bör lagregleras i detta sammanhang utan att sådana får överlämnas till och rättstillämpningen att hantera. 8.12Hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller allmän folkhälsa Regeringens förslag: Ett ICT-tillstånd ska inte beviljas en utlänning som utgör ett hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller allmän folkhälsa. Lagen om särskild utlänningskontroll ska kompletteras med en hänvisning till utlänningslagens nya bestämmelser om ICT-tillstånd. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. 2017/18:34 Remissinstanserna: Säkerhetspolisen påpekar att ett ärende som rör ett ICT-tillstånd kan vara ett säkerhetsärende enligt utlänningslagen och önskar att detta tydliggörs. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 5.8 får en tredjelands- medborgare som anses utgöra hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller allmän folkhälsa inte beviljas inresa. Direktivets bestämmelse är tvingande. Det bör därför anges i de nya bestämmelserna att ett ICT- tillstånd inte ska beviljas sökanden om han eller hon utgör ett hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller allmän folkhälsa. Ärenden med säkerhetsaspekter handläggs antingen enligt utlän- ningslagen eller enligt lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll (LSU). I de fall Säkerhetspolisen i ett ärende enligt utlänningslagen, av skäl som rör rikets säkerhet eller som annars har betydelse för allmän säkerhet, förordar att en utlännings ansökan om uppehållstillstånd eller arbetstillstånd ska avslås eller att ett sådant tillstånd återkallas, ska ärendet handläggas som ett säkerhetsärende (1 kap. 7 § utlänningslagen). Som Säkerhetspolisen påpekar och i linje med vad som anges i avsnitt 6 ovan, omfattas ärenden om tillstånd för företagsintern förflyttning av bestämmelsen och ett sådant ärende kan således utgöra ett säkerhetsärende. Kvalificerade säkerhetsärenden handläggs inte enligt utlänningslagen utan i stället enligt LSU. Bestämmelserna i innebär bl.a. att om en utlänning har ansökt om uppehållstillstånd, eller förlängning av tillståndstiden för ett uppehållstillstånd och Säkerhetspolisen har ansökt om att utlänningen ska utvisas ska ansökningarna handläggas tillsammans enligt LSU. I 5 § LSU hänvisas till de bestämmelser i utlänningslagen som gäller i tillämpliga delar vid handläggningen av ärenden enligt LSU. Ett tillstånd för företagsintern förflyttning är ett kombinerat uppehålls- och arbetstillstånd. Mot bakgrund av att även ärenden om sådana tillstånd kan bedömas utgöra kvalificerade säkerhetsärenden bör 5 § LSU kom- pletteras med en hänvisning till de nya reglerna. Regeringens bedömning: Möjligheten enligt direktivet att besluta om en inresekvot för företagsintern förflyttning av personal bör inte utnyttjas. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har något att invända Skälen för regeringens bedömning: Enligt artikel 6 ska direktivet inte påverka en medlemsstats rätt att fastställa inresekvoter för tredjelandsmedborgare i enlighet med artikel 79.5 i EUF-fördraget. Till skillnad från vissa andra medlemsstater tillämpar inte ett system med årliga kvoter för hur många utlänningar som kan beviljas tillstånd att resa in i landet för att arbeta. Möjligheten att införa en inresekvot bör därför inte utnyttjas. 9Grunder för avslag, återkallelse och nekad förlängning 9.1.1Tvingande grunder för avslag Regeringens förslag: Ett ICT-tillstånd ska inte beviljas en utlänning som visar upp handlingar som har förvärvats på ett bedrägligt sätt, förfalskats eller ändrats i något avseende. Regeringens bedömning: Det behöver inte särskilt anges i de nya reglerna att en ansökan ska avslås om villkoren för tillståndet inte är uppfyllda eller om den maximala tiden för ett ICT-tillstånd har uppnåtts. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian föreslås att det införs en uttrycklig bestämmelse om att ett ICT-tillstånd inte ska beviljas en utlänning som har uppnått den maximala tiden för ett ICT-tillstånd. Remissinstanserna: Universitets- och högskolerådet efterfrågar ett förtydligande av hur avslagsgrunden som hänför sig till bl.a. förfalskade handlingar förhåller sig till det som nämns i promemorian om granskning av sökandens yrkeskvalifikationer. Skälen för regeringens förslag och bedömning I artikel 7 anges på vilka grunder som en ansökan om ett ICT-tillstånd kan avslås. Avslagsgrunderna är i några fall tvingande (ansökan ska avslås) och i några fall fakultativa (ansökan får avslås). De tvingande grunderna för avslag finns i artikel 7.1. För det första ska en ansökan avslås om villkoren i artikel 5 inte är uppfyllda. En ansökan ska också avslås om de handlingar som åberopas har förvärvats på bedrägligt sätt, förfalskats eller ändrats i något avseende eller om maximitiden för vistelse enligt artikel 12.1 har nåtts, dvs. utlänningen har vistats i någon av medlemsstaterna under en sammanlagd tillståndstid för chefer och specialister eller för praktikanter. Villkoren är inte uppfyllda I avsnitt 8 redovisas vilka lagstiftningsåtgärder som bedöms nödvändiga för att genomföra artikel 5, som innehåller villkoren för att sökanden ska kunna beviljas ett ICT-tillstånd. Att en ansökan ska avslås om dessa förutsättningar inte är uppfyllda följer redan av reglernas utformning. behövs därför inte någon särskild bestämmelse om att en ansökan om ett ICT-tillstånd ska avslås om förutsättningarna i artikel 5 inte är uppfyllda. Direktivets bestämmelse om att en ansökan ska avslås om de handlingar som åberopas har förvärvats på ett bedrägligt sätt, förfalskats eller ändrats i något avseende är tvingande. En sådan avslagsgrund bör därför införas. Universitets- och högskolerådet tar upp frågan om hur det ska kunna upptäckas att t.ex. handlingar som en sökande visar upp har förfalskats, med hänsyn till att det inte ska ske någon mer ingående granskning av sökandens yrkeskvalifikationer och erfarenhet (se avsnitt 8.5). har som myndighet en utredningsskyldighet och ska se till att ärendet blir utrett så som dess beskaffenhet kräver. I de fall det behövs kompletteringar från sökanden eller vidtas andra utredningsåtgärder ska myndigheten göra det. Det är exempelvis nödvändigt i de fall det finns anledning att ifrågasätta en handlings eller dess uppgifters riktighet. Regeringen bedömer att inom ramen för sin verksamhet kommer att kunna utarbeta rutiner för handläggning av dessa ärenden. Den maximala tiden för ett ICT-tillstånd har nåtts Enligt artikel 12.1 får en företagsintern förflyttning som längst vara för en chef eller en specialist och för en praktikant. När den maximala tiden har löpt ut ska personen lämna medlemsstaternas territorium om han eller hon inte får ett uppehållstillstånd på andra grunder enligt nationell rätt. Genomförande av artikel 12.1 behandlas i avsnitt 11.3 där det föreslås att den sammanlagda tillståndstiden för ett ICT-tillstånd inte får överstiga för chefer och specialister eller för praktikanter. Den aktuella avslagsgrunden i artikel 7.1 d är tvingande. I lagråds- remissen föreslogs att det skulle införas en uttrycklig bestämmelse om att en ansökan om ICT-tillstånd ska avslås om en sökande redan har uppnått maximilängden för förflyttningen. Som Lagrådet påpekar kunde den föreslagna bestämmelsen tillsammans med den som föreslås i avsnitt 11.3 förstås så att ICT-tillstånd endast kan meddelas för en enda maximal period om tre respektive , vilket inte överensstämmer med direktivet. Av artikel 12.2 framgår nämligen att samma tredjelands- medborgare kan förflyttas företagsinternt till mer än en gång. Av skäl 17 framgår vidare att den maximala tidsperioden för förflyttningen bör omfatta den sammanlagda varaktigheten för på varandra följande utfärdade ICT-tillstånd och att en senare förflyttning till unionen kan äga rum efter det att tredjelandsmedborgaren har lämnat medlemsstaternas territorium. Att en ansökan ska avslås om den maximala tiden för ett ICT-tillstånd har uppnåtts följer redan av den i avsnitt 11.3 föreslagna bestämmelsen om tillståndstid, och någon särskild bestämmelse om detta behövs därför inte. För att nå en bättre överensstämmelse med direktivet föreslår regeringen, till skillnad från i lagrådsremissen, inte någon uttrycklig avslagsgrund för de fall då den maximala tiden för ett ICT-tillstånd har nåtts. 9.1.2Fakultativa grunder för avslag Regeringens förslag: Ett ICT-tillstånd får vägras om –arbetsgivaren eller värdföretaget har blivit påförd en sanktion för att ha haft en utlänning anställd utan nödvändiga tillstånd, –arbetsgivaren eller värdföretaget har blivit påförd en sanktion för att ha lämnat oriktiga uppgifter till ledning för en myndighets beslut om skatt eller avgift och uppgifterna rör redovisning av arbete, –arbetsgivaren eller värdföretaget inte har uppfyllt sina rättsliga skyldigheter beträffande social trygghet, skatter, arbetstagares rättigheter eller arbetsvillkor, eller –arbetsgivarens eller värdföretagets verksamhet håller på att avvecklas eller har avvecklats genom en konkurs eller om arbetsgivaren eller värdföretaget inte bedriver någon ekonomisk verksamhet. Regeringens bedömning: Det bör inte införas någon avslagsgrund som tar sikte på att syftet med sökandens förflyttning till värdföretaget är att han eller hon ska ingripa i eller på annat sätt påverka resultatet av en arbetstvist eller förhandlingar. Inte heller bör det införas ett krav på att en viss minimitid ska förflyta innan en ny ansökan om ICT- tillstånd kan prövas. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: anser att eftersom bestämmelserna är otydliga och komplexa och riskerar tillämpnings- problem är det inte lämpligt att införa avslagsgrunderna som rör sanktioner och rättsliga skyldigheter. ifrågasätter också att arbetsgivare ska omfattas av bestämmelserna. är dock positiva till att det ges möjlighet att i det enskilda fallet göra helhetsbedömningar. () anser att det bör införas en avslagsgrund som tar sikte på att avsikten med eller effekten av den företagsinternt förflyttade personens närvaro är att ingripa i eller på annat sätt påverka resultatet av en arbetstvist eller förhandlingar. Skälen för regeringens förslag och bedömning Enligt artikel 7.2 ska medlemsstaterna, om så är lämpligt, avslå en ansökan om ett ICT-tillstånd om arbetsgivaren eller värdföretaget har ålagts sanktioner i enlighet med nationell rätt för odeklarerat arbete och/eller olaglig anställning. I artikel 7.3 anges att en ansökan får avslås om arbetsgivaren eller värdföretaget inte har uppfyllt sina rättsliga skyldigheter beträffande social trygghet, skatter, arbetstagares rättigheter eller arbetsvillkor, arbetsgivarens eller värdföretagets verksamhet avvecklats enligt nationell insolvensrätt eller inte bedriver någon ekonomisk verksamhet, eller om avsikten med eller effekten av den företagsinternt överflyttade personens närvaro är att ingripa i eller på annat sätt påverka resultatet av en arbetstvist eller förhandlingar. I artikel 7.4 ges medlemsstaterna en möjlighet att avslå en ansökan om den karensperiod som möjliggörs genom artikel 12.2 inte har löpt ut. Beslut att avslå en ansökan på dessa grunder ska enligt artikel 7.5 fattas med beaktande av de särskilda omständigheterna i fallet och med respekt för proportionalitetsprincipen. Arbetsgivaren eller värdföretaget har påförts sanktioner Artikel 7.2 är vid första anblick utformad som en obligatorisk av- slagsgrund, eftersom det anges att ansökan ska avslås om arbetsgivaren eller värdföretaget har ålagts vissa sanktioner. Eftersom denna avslagsgrund emellertid ska tillämpas ”om så är lämpligt” och det av artikel 7.5 framgår att ett beslut att avslå en ansökan ska fattas med beaktande av de särskilda omständigheterna i det enskilda fallet och med respekt för proportionalitetsprincipen, bedöms avslagsgrunden dock vara fakultativ. Det väsentliga bör vara att åtgärden finns tillgänglig i lagstiftningen och kan användas mot en arbetsgivare eller ett värdföretag som ålagts sanktioner för odeklarerat arbete eller olaglig anställning (jfr prop. 2012/13:125 s. 57 f.). Det är därför inte möjligt att, som föreslår, inte införa avslagsgrunden. Att även arbetsgivaren ska inkluderas i bestämmelsen framgår av direktivet. Någon definition av vad som avses med olaglig anställning finns inte i ICT-direktivet. Det kan dock konstateras att det s.k. sanktionsdirektivet (och rådets direktiv /52/EG av om minimistandarder för sanktioner och åtgärder mot arbetsgivare för tredjelandsmedborgare som vistas olagligt) innehåller ett förbud mot att anställa en tredjelandsmedborgare som vistas olagligt och innehåller bestämmelser om både straffrättsliga och finansiella sanktioner mot arbetsgivare som bryter mot förbudet. Mot denna bakgrund bör bestämmelserna i 20 kap. UtlL om olovlig anställning kunna tjäna som vägledning beträffande innebörden av begreppet. Av 20 kap. 5 § följer nämligen att en arbetsgivare kan straffas om han eller hon har en utlänning anställd som saknar föreskrivet arbetstillstånd eller saknar rätt att vistas i . Vidare följer av 20 kap. 12 § första stycket att en fysisk eller juridisk person kan bli skyldig att betala en särskild avgift om en utlänning har varit anställd utan att ha haft rätt att vistas i eller inte har haft arbetstillstånd. Inte heller odeklarerat arbete definieras i ICT-direktivet. Däremot anges i kommissionens meddelande om kraftfullare åtgärder mot odeklarerat arbete av den 24.10.2007 (KOM [2007] 628) att odeklarerat arbete definieras som Varje betald verksamhet som till sin art inte är lagstridig men som inte anmäls till myndigheterna, med beaktande av de skillnader som före- kommer i medlemsstaternas kontrollsystem. Enligt meddelandet kopplas begreppet bl.a. till skatte- och bidragsfusk såsom exempelvis svartarbete, vilket leder till minskade skatteintäkter och i många fall även dåliga arbetsförhållanden med sammanhängande hälsorisker som följd. I detta sammanhang bedöms det rimligt att tolka uttrycket sanktioner Prop. 2017/18:34 för odeklarerat arbete i ICT-direktivet som att närmast omfatta sanktioner som har påförts på grund av oriktigt eller utelämnat uppgiftslämnande i samband med beskattning beträffande arbete. Det torde innebära att det kan finnas grund för avslag om en arbetsgivare eller ett värdföretag t.ex. har påförts skattetillägg eller dömts för skattebrott på grund av oriktigt uppgiftslämnande som rör redovisning av arbete. En ansökan om ett ICT-tillstånd bör mot denna bakgrund kunna avslås om arbetsgivaren eller värdföretaget har påförts en sanktion för att ha haft en utlänning anställd utan nödvändiga tillstånd. Detsamma bör gälla om någon av dem har påförts en sanktion för att ha lämnat oriktiga uppgifter till ledning för en myndighets beslut om skatt eller avgift och uppgifterna rör redovisning av arbete. Regeringen föreslår därför att bestämmelser med en sådan innebörd införs. Vid bedömningen av om det finns skäl att underlåta att tillämpa avslagsgrunden trots att arbetsgivaren eller värdföretaget har påförts sanktioner bör proportionalitetsprincipen tillämpas vilket innebär att samtliga omständigheter i det enskilda fallet ska beaktas. Omständigheter som kan vara av betydelse vid prövningen är bl.a. vilken tid som har förflutit sedan arbetsgivaren eller värdföretaget påfördes sanktionen och hur allvarlig den överträdelse som lett till sanktionen har varit. Det bör också beaktas om det har varit fråga om upprepade förseelser. Är det t.ex. fråga om en mindre allvarlig engångsföreteelse kan det finnas skäl att avstå från att tillämpa avslagsgrunden. Bristande uppfyllelse av rättsliga skyldigheter Om det i ärendet framkommer uppgifter om att arbetsgivaren eller värdföretaget inte har uppfyllt sina rättsliga skyldigheter beträffande social trygghet, skatter, arbetstagares rättigheter eller arbetsvillkor kan det finnas anledning att närmare överväga om förutsättningar för att bevilja ett ICT-tillstånd finns eller om ansökan bör avslås. Enligt regeringens mening, och till skillnad från vad anser, bör det därför införas en bestämmelse som anger att en ansökan om ICT- tillstånd får avslås om arbetsgivaren eller värdföretaget inte har uppfyllt sina rättsliga skyldigheter beträffande social trygghet, skatter, arbetstagares rättigheter eller arbetsvillkor. påtalar att det blir särskilt svårt att kontrollera arbetsgivarens regelefterlevnad och anser att det finns anledning att ifrågasätta om bestämmelsen ska inkludera denne. Att arbetsgivaren befinner sig i tredje land är dock inte, enligt regeringens mening, ett skäl att exkludera denne från bestämmelsen. Det är av vikt att även arbetsgivaren uppfyller sina rättsliga skyldigheter när det gäller arbetstagare som ska arbeta i inom ramen för ett ICT-tillstånd. Vid avgörande enligt bestämmelsen måste det i varje enskilt fall göras en bedömning av samtliga relevanta omständigheter i fråga om den företagsinterna förflyttningen. Det bör t.ex. beaktas hur allvarliga bristerna är hos företaget eller företagen och om det handlar om återkommande brister. Arbetsgivaren eller värdföretaget bedriver inte någon verksamhet Om det för prövningen av ansökan om ICT-tillstånd framkommer uppgifter om att arbetsgivarens eller värdföretagets verksamhet har upphört eller håller på att avvecklas eller om något av företagen inte bedriver någon ekonomisk verksamhet, bör det i de flesta fall vara uteslutet att bevilja ett ICT-tillstånd. En bestämmelse som anger att ansökan får avslås om arbetsgivaren eller värdföretaget inte bedriver någon ekonomisk verksamhet eller verksamheten avvecklas eller har avvecklats bör därför införas. Om verksamheten håller på att avvecklas eller har avvecklats anger direktivet att avslagsgrunden endast får tillämpas om avvecklingen sker enligt nationell insolvensrätt. Med det sistnämnda torde för svensk del avses att verksamheten avvecklas genom en konkurs. En närings- verksamhet kan visserligen avvecklas på andra sätt än genom en konkurs. Till exempel kan en enskild firma avregistreras och ett aktiebolag eller handelsbolag likvideras. Eftersom dessa andra sätt som verksamheten kan avvecklas på inte i grunden är insolvensrättsliga bör de dock inte omfattas av avslagsgrunden. Direktivet kräver även i detta fall att en bedömning av omständigheterna i det enskilda fallet görs. Ett skäl att underlåta att tillämpa avslagsgrunden skulle t.ex. kunna vara att företaget är helt nystartat och att det står klart att ekonomisk verksamhet kommer att bedrivas för den företagsinterna förflyttningen. Företagsintern förflyttning i syfte att påverka resultat av en arbetstvist eller förhandling När det gäller möjligheten att avslå en ansökan om ICT-tillstånd om avsikten med eller effekten av den företagsinternt överflyttade personens närvaro är att ingripa i eller på annat sätt påverka resultatet av bl.a. en arbetstvist är det en avslagsgrund som inte har någon motsvarighet i de allmänna reglerna om arbetstillstånd. TCO anser att avslagsgrunden bör införas eftersom en sådan ingår i en rad frihandelsavtal och reglerar det allmänna tjänstehandelsavtalet (GATS) mode 4, som omfattar bl.a. företagsinterna förflyttningar. Av skäl 13 i direktivet framgår att eftersom åtaganden från unionens sida inom ramen för GATS och bilaterala handelsavtal inte täcker villkor för inresa, vistelse och arbete bör direktivet utgöra ett komplement till dessa åtaganden och göra det enklare att tillämpa dem. Det anges vidare att tillämpningsområdet för de företagsinterna förflyttningar som omfattas av direktivet är vidare än tillämpningsområdet för handelsåtagandena, bl.a. med hänsyn till att de kan ha sitt ursprung i ett tredje land som inte är part i ett handelsavtal. Åtaganden enligt GATS och andra frihandelsavtal har således i och för sig betydelse vid företagsinterna förflyttningar som omfattas av ICT- direktivet. Regeringen konstaterar att när det gäller arbetstvister finns i ett system som fungerar väl. Systemet innebär att rättstvister på den svenska arbetsmarknaden hanteras av arbetsmarknadens parter eller av domstol. Möjligheten enligt direktivet skulle innebära att får bedöma om syftet med inresan och vistelsen vid värdföretaget är att ingripa i eller på annat sätt påverka resultatet av en arbetstvist eller Mot bakgrund av det system som redan finns för att lösa Prop. 2017/18:34 tvister på arbetsmarknaden kan det ifrågasättas om är rätt instans att ha ansvar för kontroll av sådana omständigheter. Vid en sammantagen bedömning anser regeringen därför att möjligheten att införa en avslagsgrund som tar sikte på att syftet med sökandens förflyttning till värdföretaget är att han eller hon ska ingripa i eller på annat sätt påverka resultatet av en arbetstvist eller förhandlingar inte bör utnyttjas. Krav på viss tids vistelse utanför unionen Enligt artikel 12.2 får medlemsstaterna kräva att en period på upp förflyter mellan den tidpunkt då den maximala perioden för en förflyttning enligt artikel 12.1 löpt ut och en ny ansökan om ICT-tillstånd som rör samma tredjelandsmedborgare ges in till samma medlemsstat. Enligt regeringens mening bör denna möjlighet inte utnyttjas, se vidare avsnitt 11.3. Av detta följer att inte heller den möjlighet att avslå en ansökan om karensperioden inte har löpt ut som finns i artikel 7.4 bör utnyttjas. 9.2Grunder för att återkalla eller inte förlänga ett ICT-tillstånd 9.2.1Tvingande grunder för att återkalla eller neka förlängning av ett tillstånd Regeringens förslag: Ett ICT-tillstånd ska återkallas och en förlängning av tillståndstiden vägras om –tillståndet har förvärvats på ett bedrägligt sätt, –bevis om tillståndet har förfalskats eller ändrats i något avseende, –utlänningen vistas i av andra skäl än dem som tillståndet beviljades för,