prop · H403121 · 2017-02-23 00:00:00 — Osäkerheten i prognosen över antalet ensamkommande asylsökande barn och svårigheten att bedöma antalet överklaganden medför även svårigheter att bedöma hur stora kostnadsökningar för offentligt biträde som förslagen i propositionen kan medföra. Regeringen gör bedömningen att de kostnadsökningar som förslagen kan medföra inte är av sådan omfattning att eller domstolarna behöver tillföras extra medel. Eventuella kostnadsökningar ska hanteras inom beslutade ekonomiska ramar. Flera remissinstanser har väckt frågor som rör kommunernas rätt till ersättning för kostnader. Regeringen har för avsikt att införa ett nytt ersättningssystem för mottagandet av ensamkommande barn och unga . Regeringen kommer att följa utvecklingen av detta. Enligt artikel 3 i ska barnets bästa komma i främsta rummet vid alla åtgärder som rör barn. Vid beslut om åtgärder som rör barn kan konventionsstater behöva väga barnets bästa mot andra samhällsintressen. Att barnets bästa ska sättas i främsta rummet betyder dock att barnets intressen har hög prioritet och inte bara är ett bland flera överväganden. Förslaget att en åldersbedömning ska göras tidigare i asylprocessen syftar bl.a. till att barnets rättigheter och särskilda skyddsbehov ska bli tillgodosedda under hela processen och motverka att vuxna asylsökande bor med ensamkommande barn på boenden som är avsedda för barn. Regeringen delar bl.a. kommun och SKL:s bedömning att förslaget bör leda till att säkerheten ökar för de barn som bor i boenden för barn. Regeringen anser att det syftet uppväger den osäkerhet och otrygghet som en sökande eventuellt kan känna under åldersbedömningen i avvaktan på ett tillfälligt beslut. För att mildra dessa effekter ska, som anförts ovan, ett beslut fattas . I avvaktan på detta har den sökande stöd av sin gode man. Förslaget medför också att de resurser som är avsatta för barn kommer just barnen till godo i större utsträckning. Vissa remissinstanser har anfört att förslagen även kan medföra en risk för att barn placeras på boenden avsedda för vuxna. Mot bakgrund av vad som har anförts ovan om bl.a. utvecklingen av metoderna för medicinsk åldersbedömning och att principen om benefit of the doubt ska beaktas vid bedömningen av ålder bedömer regeringen emellertid, i likhet med i , att sannolikheten för detta är liten och inte utgör något hinder för de föreslagna lagändringarna. 2016/17:121 Konsekvenser för flickor och pojkar, kvinnor och män Övervägande andelen ensamkommande barn som söker asyl i är av manligt kön. Även om förslagen i propositionen är könsneutralt utformade kommer därför fler pojkar och män än flickor och kvinnor att direkt beröras av förslagen. Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) den som ansöker om uppehållstillstånd som flykting enligt 4 kap. 1 § eller som annan skyddsbehövande enligt 4 kap. 2 eller 2 a § uppger att han eller hon är ett ensamkommande barn ska , om det finns skäl att ifrågasätta att sökanden är under , göra en åldersbedömning och fatta ett tillfälligt beslut om sökandens ålder. Om det är uppenbart att sökanden är eller äldre krävs dock inte någon sådan åldersbedömning eller något sådant beslut. Ett slutligt ställningstagande till sökandens ålder ska göras i samband med det slutliga beslutet i ärendet om uppehållstillstånd. Ett beslut enligt första stycket gäller . Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om åldersbedömning i ärenden om ensamkommande asylsökande barn. Av första stycket framgår att ska göra en bedömning av åldern på en utlänning som uppger att han eller hon är ett ensamkommande barn efter att utlänningen ansökt om uppehållstillstånd som flykting eller som annan skyddsbehövande, om det finns skäl att ifrågasätta att han eller hon är . kravet på att det ska finnas skäl att ifrågasätta att den sökande är under undantas de fall då det klart framgår att den sökande är ett barn trots att han eller hon saknar identitetshandlingar. framgår vidare att någon åldersbedömning inte ska göras och något tillfälligt beslut inte ska fattas om det är uppenbart att sökanden är 18 år Rekvisitet uppenbart innebär att det ska röra sig om otvetydigt klara fall där det inte finns något utrymme för en annan bedömning än att den sökande är vuxen, antingen för att det är tydligt för var och en att det rör sig om en vuxen eller för att det finns bevisning som tveklöst klarlägger sökandens ålder. praxis är att i uppenbara fall direkt registrera sökanden som vuxen. Åldersbedömningen ska i första hand göras utifrån skriftlig bevisning tillsammans med sökandens egna muntliga uppgifter. 18 § framgår att i de ärenden där denna bevisning inte är tillräcklig och därför överväger att fatta ett beslut som innebär att sökanden bedöms vara eller äldre ska sökanden erbjudas att genomgå en medicinsk åldersbedömning. åldersbedömning ska avslutas med ett tillfälligt beslut om sökandens ålder. Även i de fall där efter viss utredning i samband med att sökanden ger in sin ansökan bedömer att den sökande har gjort sannolikt att han eller hon är underårig och det därmed inte längre finns skäl att ifrågasätta uppgiften om ålder ska fatta ett tillfälligt beslut om sökandens ålder som då blir i enlighet med sökandens uppgifter. Om det tillfälliga beslutet innebär att sökanden bedöms vara eller äldre blir bl.a. reglerna om rätt till logi på förläggning i lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. tillämpliga. Av andra stycket framgår att ett slutligt ställningstagande till sökandens ålder ska göras i samband med det slutliga beslutet i ärendet om uppehållstillstånd. Enligt tredje stycket ska tillfälliga beslut gälla . Om det tillfälliga beslutet överklagas finns möjlighet för domstolen att med stöd av 28 § förvaltningsprocesslagen (1971:291) besluta att det tillfälliga beslutet tills vidare inte ska gälla (s.k. inhibition). 18 § Innan fattar ett tillfälligt beslut enligt 17 § som innebär att sökanden bedöms vara eller äldre ska ge sökanden tillfälle att genomgå en medicinsk åldersbedömning. En medicinsk åldersbedömning får utföras endast om sökanden har gett sitt skriftliga samtycke. Kostnaden för den medicinska åldersbedömningen ska betalas av staten. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om medicinsk åldersbedömning innan ett tillfälligt beslut om ålder. Övervägandena finns i avsnitt 6.2. Enligt första stycket ska erbjuda en sökande att genomgå en medicinsk åldersbedömning i de ärenden där överväger att fatta ett tillfälligt beslut enligt 17 § som innebär att sökanden bedöms vara vuxen. Ett erbjudande om att genomgå en medicinsk åldersbedömning ska göras först sedan myndigheten har beaktat sökandens muntliga och skriftliga uppgifter. En medicinsk åldersbedömning ska bara erbjudas om det behövs för att den sökande ska kunna göra sin ålder sannolik. Av andra stycket framgår att en medicinsk åldersbedömning är frivillig och att det krävs ett skriftligt samtycke från sökanden för att en medicinsk åldersbedömning ska få utföras. Det är det ensamkommande barnets gode man, eller i vissa fall barnets offentliga biträde, som är behörig att lämna ett sådant samtycke för barnets räkning. Den gode mannen, eller det offentliga biträdet, ska ta den hänsyn till barnets synpunkter och önskemål som dess ålder och utveckling kan ge anledning till. I praktiken kommer alltså den gode mannen, eller det offentliga biträdet, och barnet gemensamt behöva komma fram till ett beslut i frågan om samtycke. Den omständigheten att den sökande inte 2016/17:121 samtycker till medicinsk åldersbedömning utgör inte hinder för att fatta ett tillfälligt beslut enligt 17 §. Enligt tredje stycket ska kostnaden för den medicinska åldersbedömningen betalas av staten. 8 b § tillfälliga beslut om ålder enligt 13 kap. 17 § får överklagas till en migrationsdomstol. I paragrafen, som är ny, finns en bestämmelse om överklagande. Övervägandena finns i avsnitt 6.3. Av paragrafen följer att tillfälliga beslut om ålder enligt 13 kap. 17 § får överklagas till en migrationsdomstol. Bestämmelser om överklagande av migrationsdomstolens beslut och förutsättningarna för prövning i Migrationsöverdomstolen finns i 16 kap. Sammanfattning av departementspromemorian Åldersbedömning tidigare i asylprocessen (Ds 2016:37) I promemorian lämnas förslag till ändringar i utlänningslagen som innebär att ska bedöma en utlännings ålder tidigare i asylprocessen än vad som görs . Det föreslås att om det råder oklarhet om en asylsökande utlänning som uppger sig vara ett ensamkommande barn är eller inte, ska göra en åldersbedömning och fatta ett tillfälligt beslut om sökandens ålder. ska enligt förslagen i promemorian ge sökanden tillfälle att genomgå en medicinsk åldersbedömning innan ett tillfälligt beslut fattas om att den sökande ska anses ha fyllt . Det föreslås också att tillfälliga beslut ska kunna överklagas. Promemorian innehåller dessutom förslag till ändringar i utlänningsförordningen som bl.a. innebär att ska informera utlänningen om att konsekvensen av ett nekat samtycke till medicinsk åldersbedömning utan godtagbar anledning kan bli att han eller hon bedöms ha fyllt . Författningsändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) Härigenom föreskrivs att det i utlänningslagen (2005:716) ska införas tre nya paragrafer, 13 kap. 17 och 18 §§ och 14 kap. 8 b §, och närmast före 13 kap. 17 § och 14 kap. 8 b § nya rubriker av följande lydelse. Om ett ensamkommande barn ansöker om uppehållstillstånd som flykting enligt 4 kap. 1 § eller som annan skyddsbehövande enligt 4 kap. 2 eller 2 a § ska , om det finns skäl att ifrågasätta att sökanden är men inte är uppenbart att sökanden fyllt , göra en åldersbedömning och fatta ett tillfälligt beslut om sökandens ålder. Ett slutligt ställningstagande till sökandens ålder ska göras i samband med det slutliga beslutet i ärendet om uppehållstillstånd. Ett beslut enligt första stycket gäller . Innan fattar ett tillfälligt beslut enligt 17 § som innebär att sökanden ska anses ha fyllt ska ge sökanden tillfälle att genomgå en medicinsk åldersbedömning. En medicinsk åldersbedömning får utföras endast om sökanden har gett sitt skriftliga samtycke. Kostnaden för den medicinska åldersbedömningen ska betalas av staten. tillfälliga beslut om ålder enligt 13 kap. 17 § får överklagas till en migrationsdomstol. 1.Denna lag träder i kraft . 2.De nya föreskrifterna tillämpas inte om ansökan om uppehållstillstånd har kommit in till före . Efter remiss har yttrande över departementspromemorian Åldersbedömning tidigare i asylprocessen (Ds 2016:37) avgetts av ombudsmän (), Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , Förvaltningsrätten i , Förvaltningsrätten i , Förvaltningsrätten i , Justitiekanslern, , (), Inspektionen för vård och omsorg (), , , universitet (), i , i , i län, i , i , i , , kommun, , Bjuvs kommun, , , kommun, , kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, , kommun, läns landsting, , , , Kommuner och Landsting, män Vårdnadshavare, – (FARR), asylsökande och flyktingar, Rädda Svenska Röda Korset, UNHCR:s regionkontor för de baltiska och nordiska länderna och . Följande instanser har erbjudits att lämna yttrande men inte kommit in med något: Bodens kommun, kommun, kommun, kommun, , kommun, kommun, , , kommun, , kommun, (), , Barnens Rätt i Samhället (). Därutöver har , () och flera företrädare för rörelsen ”vistårinteut” kommit in med yttranden. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och samt justitierådet . Åldersbedömning tidigare i asylprocessen Enligt en lagrådsremiss har regeringen () beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716). Förslaget har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunniga . Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. L 180/60 Europeiska unionens officiella tidning OCH RÅDETS DIREKTIV 2013/32/EU av om gemensamma förfaranden för att bevilja och återkalla internationellt skydd (omarbetning) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions sätt, särskilt artikel 78.2 d, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit téns yttrande (1), efter att ha hört , i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och av följande skäl: (1)Ett antal väsentliga ändringar bör göras av rådets direktiv /85/EG av om miniminor mer för medlemsstaternas förfaranden för beviljande eller återkallande av flyktingstatus (3). Av tydlighetsskäl bör det direktivet omarbetas. (2)En gemensam asylpolitik, inklusive ett gemensamt euro peiskt asylsystem, är en del av Europeiska unionens mål sättning att gradvis upprätta ett område med frihet, sä kerhet och rättvisa som är öppet för dem som av olika omständigheter legitimt tvingas söka skydd inom unio nen. En sådan politik bör bygga på principerna om so lidaritet och rättvis fördelning av ansvar, inklusive ekono miska konsekvenser, mellan medlemsstaterna. (1) EUT C 24, 28.1.2012, s. 79. (2) ståndpunkt av (EUT C 296 E, 2.10.2012, s. 184) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av (ännu ej offentliggjord i EUT). ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT). (3) EUT L 326, 13.12.2005, s. 13. (3)enades vid sitt särskilda möte i merfors om att arbeta för att skapa ett gemensamt europeiskt asylsystem, grundat på en fullständig och allomfattande tillämpning av Genè vekonventionen om flyktingars rättsliga ställning av , ändrad genom New York-protokollet av (nedan kallad ), och på så sätt bekräfta principen om ”non-refoulement” och på så sätt säkerställa att ingen skickas tillbaka för att bli utsatt för förföljelse. (4)I slutsatserna från fastställs att ett gemen samt europeiskt asylsystem på kort sikt bör omfatta ge mensamma normer för rättvisa och effektiva asylförfaran den i medlemsstaterna och, på , unionsbestäm melser som leder till ett gemensamt asylförfarande i unio nen. (5)Den första etappen av det gemensamma europeiska asyl systemet slutfördes genom antagandet av relevanta rätt sakter enligt fördragen, däribland direktiv /85/EG, som utgjorde en första åtgärd i fråga om asylförfaranden. (6)Vid Europeiska rådets möte an togs Haagprogrammet, som anger de mål som skulle genomföras för området med frihet, säkerhet och rättvisa för perioden –2010. I Haagprogrammet uppmana des Europeiska kommissionen i detta avseende att slut föra utvärderingen av den första etappens instrument, och att förelägga och rådet den andra etappens instrument och åtgärder. I enlighet med programmet är målet med att inrätta ett gemensamt eu ropeiskt asylsystem att fastställa ett gemensamt asylför farande och en enhetlig status som gäller i hela unionen. (7)I den europeiska pakten för invandring och asyl, som antogs , konstaterade rådet att skill naderna är stora mellan medlemsstaterna när det gäller beviljande av skydd och efterlyste nya initiativ, däribland ett förslag om att införa ett enda asylförfarande med gemensamma garantier, och därigenom slutföra in rättandet av det gemensamma europeiska asylsystemet i enlighet med Haagprogrammet. Europeiska unionens officiella tidning L 180/61 (8)Vid Europeiska rådets möte den 10–antogs Stockholmsprogrammet, som upprepade åtagan det att uppnå målet att till 2012 skapa ett gemensamt område för skydd och solidaritet grundat på ett gemen samt asylförfarande och en enhetlig status för dem som beviljats internationellt skydd, med höga skyddsnivåer och rättvisa och ändamålsenliga förfaranden. I Stock holmsprogrammet fastställdes att personer som är i be hov av internationellt skydd måste garanteras tillgång till rättssäkra och effektiva asylförfaranden. Enligt Stock holmsprogrammet bör individer erbjudas likvärdig be handling i fråga om förfaranderegler och fastställande av status, oberoende av i vilken medlemsstat deras ansö kan om internationellt skydd har lämnats in. Målet är att liknande fall bör behandlas lika och leda till samma re sultat. (9)De medel som avdelas för Europeiska flyktingfonden samt för Europeiska stödkontoret för asylfrågor (nedan kallat stödkontoret) bör användas som stöd för medlems staternas ansträngningar när det gäller att genomföra de normer som fastställts för den andra etappen av det gemensamma europeiska asylsystemet, särskilt för de medlemsstater vars asylsystem utsätts för ett särskilt och oproportionellt hårt tryck, främst på grund av deras geografiska läge eller demografiska situation. (10)Vid genomförandet av detta direktiv bör medlemsstaterna ta hänsyn till relevanta riktlinjer som utarbetats av stöd kontoret. (11)För att säkerställa en uttömmande och effektiv prövning av de sökandes behov av internationellt skydd i den mening som avses i och rådets di rektiv 2011/95/EU av om nor mer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa perso ner ska anses berättigade till internationellt skydd, för en enhetlig status för flyktingar eller personer som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövan de, och för innehållet i det beviljade skyddet (1) bör unionsramen för hur internationellt skydd beviljas eller återkallas utgå från konceptet med ett enda förfarande. (12)Huvudsyftet med detta direktiv är att ytterligare utveckla miniminormerna för medlemsstaternas förfaranden för beviljande eller återkallande av internationellt skydd för att inrätta ett gemensamt europeiskt asylförfarande i unionen. (13)Tillnärmningen av reglerna om förfaranden för beviljande eller återkallande av internationellt skydd bör bidra till att begränsa sekundära förflyttningar för personer som an söker om internationellt skydd mellan medlemsstaterna (1) EUT L 337, 20.12.2011, s. 9. när sådana förflyttningar motiveras av skillnader i de rättsliga ramarna och att skapa likvärdiga villkor för med lemsstaternas tillämpning av direktiv /95/EU. (14)Medlemsstaterna bör få införa eller bibehålla förmånli gare bestämmelser för tredjelandsmedborgare eller stats lösa personer som ansöker om internationellt skydd i en medlemsstat, om en sådan ansökan anses bygga på för utsättningen att personen i fråga är i behov av interna tionellt skydd i den mening som avses i direktiv /95/EU. (15)När det gäller behandlingen av personer som omfattas av detta direktiv är medlemsstaterna bundna av sina skyl digheter enligt de internationella rättsliga instrument som de är parter i. (16)Det är av yttersta vikt att beslut om alla ansökningar om internationellt skydd fattas på grundval av fakta och, i första instans, av myndigheter vars personal har lämpliga kunskaper eller har erhållit nödvändig utbildning om in ternationellt skydd. (17)För att säkerställa att ansökningar om internationellt skydd prövas och beslut fattas objektivt och opartiskt är det nödvändigt att personal som utför uppgifter inom ramen för de förfaranden som avses i detta direktiv gör detta med vederbörlig respekt för tillämpliga etiska principer. (18)Det ligger i såväl medlemsstaternas som de som ansöker om internationellt skydds intresse att beslut om ansök ningar om internationellt skydd fattas så fort som möj ligt, dock utan åsidosättande av kraven på att en adekvat och fullständig prövning utförs. (19)I syfte att förkorta den totala tidsåtgången för förfarandet i vissa fall bör medlemsstaterna i enlighet med sina na behov kunna vara flexibla och prioritera pröv ningen av en viss ansökan genom att behandla den före andra, tidigare inkomna ansökningar, utan att frångå de för förfarandet normalt tillämpliga tidsfristerna, princi perna och garantierna. (20)Under klart angivna omständigheter där det är sannolikt att en ansökan är ogrundad eller där det föreligger all varlig oro för den nationella säkerheten eller den all männa ordningen bör medlemsstaterna kunna påskynda prövningen, särskilt genom att införa kortare men rim liga tidsfrister för vissa steg i förfarandet, utan att det påverkar en adekvat och fullständig prövning eller sökan dens faktiska tillgång till de grundläggande principer och garantier som föreskrivs i detta direktiv L 180/62 Europeiska unionens officiella tidning (21)Så länge en sökande kan uppvisa godtagbara skäl bör avsaknad av handlingar vid inresan eller användning av förfalskade handlingar i sig inte automatiskt medföra gränsförfaranden eller påskyndade förfaranden. (22)Det ligger också i såväl medlemsstaternas som de sökan des intresse att säkerställa en korrekt bedömning av det internationella skyddsbehovet redan i första instans. Där för bör sökande i första instans erbjudas kostnadsfri in formation om de rättsliga förutsättningarna och förfaran det, med hänsyn till deras särskilda omständigheter. Till handahållandet av sådan information bör bland annat göra det möjligt för sökande att förstå förfarandet bättre och därmed hjälpa dem att följa gällande regler. Det skulle vara oproportionellt att begära att medlemsstaterna tillhandahåller sådan information endast via kvalificerade jurister. Medlemsstaterna bör därför ha möjlighet att an vända de lämpligaste medlen för att tillhandahålla sådan information, till exempel genom icke-statliga organisatio ner, personal vid myndigheter eller särskilda statliga or gan. (23)Sökande som överklagar ett beslut bör på vissa villkor beviljas kostnadsfritt rättsligt bistånd och biträde av per soner som enligt nationell rätt är behöriga att tillhanda hålla sådana tjänster. Sökande bör dessutom under alla faser av förfarandet ha rätt att på egen bekostnad sam råda med juridiska rådgivare och biträden godkända eller tillåtna enligt nationell rätt. (24)Begreppet allmän ordning kan bland annat omfatta en fällande dom för ett allvarligt brott. (25)För att personer som behöver skydd enligt artikel 1 i ska erkännas som flyktingar eller som subsidiärt skyddsbehövande på riktiga grunder, bör alla sökande få faktisk tillgång till förfarandet, möjlighet att samarbeta och effektivt kommunicera med de behö riga myndigheterna för att lägga fram alla relevanta om ständigheter i sitt ärende och de förfarandegarantier som krävs för att de ska kunna föra sin talan genom alla skeden av förfarandet. Dessutom bör förfarandet vid prövning av en ansökan om internationellt skydd åtmin stone ge sökanden rätt att stanna kvar i avvaktan på beslut av behörig myndighet, rätt till tolk för att kunna lägga fram sin sak när han eller hon hörs av myndighe terna, möjlighet att meddela sig med en företrädare för flyktingkommissarie () och med organisationer som tillhandahåller rådgivning till eller biträde för personer som ansöker om internationellt skydd, rätt till korrekt delgivning av beslut och rätt till en saklig och rättslig motivering av beslutet, möjlighet att rådgöra med en juridisk rådgivare eller annan rådgivare samt rätt att under avgörande skeden i förfarandet infor meras om sin rättsliga ställning på ett språk som han eller hon förstår eller rimligen kan förväntas förstå samt, vid ett eventuellt avslag, rätt till ett effektivt rättsmedel inför en domstol eller en tribunal. (26)För att säkerställa faktisk tillgång till prövning bör tjäns temän som först kommer i kontakt med personer som söker internationellt skydd, i synnerhet tjänstemän som övervakar land- eller sjögränser eller som utför gräns kontroller, få relevant information och nödvändig utbild ning i hur man känner igen och hanterar ansökningar om internationellt skydd, varvid hänsyn bland annat ska tas till relevanta riktlinjer som utarbetats av stödkontoret. De bör kunna förse sådana tredjelandsmedborgare eller statslösa personer som befinner sig på medlemsstaternas territorium – även i gränszoner, i territorialvatten eller i transitzoner – och som ansöker om internationellt skydd med relevanta upplysningar om var och hur ansökningar om internationellt skydd kan lämnas in. När sökanden befinner sig på medlemsstatens territorialvatten bör de få landstiga och få ansökan prövad i enlighet med detta direktiv.