prop · H403188 · 2017-05-18 00:00:00 — För de unga som står längre från arbetsmarknaden, såsom unga med en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga, syns ingen tydlig förbättring. För att fler unga med aktivitetsersättning ska komma in på arbetsmarknaden eller påbörja en utbildning 2016/17:188 har regeringen bland annat infört en prövotid för studier med aktivitetsersättning . Unga med aktivitetsersättning är också en prioriterad grupp i samarbetet mellan Arbetsförmedlingen och . Samverkan kring unga är en viktig pusselbit i att åstadkomma resultat och här har bland andra Delegationen för unga till arbete en viktig roll i att främja samverkan mellan kommuner och Arbetsförmedlingen. 7.1.2Översyn av termen nedsatt arbetsförmåga Regeringens bedömning: Arbetsförmedlingen bör ges i uppdrag att utreda om termen nedsatt arbetsförmåga påverkar de personer som berörs och i så fall på vilket sätt. Om behov finns bör förslag lämnas på ett alternativt språkbruk och konsekvenserna av en eventuell förändring belysas. Skälen för regeringens bedömning: Det språkbruk som används i relation till funktionsnedsättning har förändrats kontinuerligt . Sedan det nuvarande regelverket infördes har en successiv förändring lett fram till den term som huvudsakligen används, nämligen ”personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga”. Synen på vem som har en funktionsnedsättning och vilka typer av funktionsnedsättningar som är vanligt förekommande i samhället har också förändrats . Bland annat har den tekniska utvecklingen medfört att gränserna för vilka former av funktionsnedsättningar som kan kompenseras för, genom till exempel stöd och insatser, kontinuerligt förändras. Arbetsförmedlingen kan erbjuda stöd och insatser som syftar till att kompensera för nedsättning i arbetsförmågan hos personer med funktionsnedsättning enligt förordningen (2000:630) om särskilda insatser för personer med funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga. Vid bedömning av arbetsförmåga prövar Arbetsförmedlingen individens funktionstillstånd, kunskaper, färdigheter, erfarenheter och utvecklingsmöjligheter mot olika arbetsuppgifter och arbetsmiljöer. En individ kan med detta synsätt ha full arbetsförmåga i relation till vissa arbetsuppgifter och ingen arbetsförmåga i relation till andra. Detsamma gäller arbetsmiljöer. Arbetsförmågan är således en relation mellan individ och miljö och inte enbart en egenskap hos individen. Termen ”nedsatt arbetsförmåga” finns även i andra förordningar och regelverk exempelvis inom socialförsäkringen. Regeringens ambition är att alla som vill och kan ska arbeta. För att uppnå detta är det viktigt att personer inte diskrimineras i sin strävan efter att få ett arbete. har bland annat funktionshindersrörelsen och för mänskliga rättigheter för personer med funktionsnedsättning framhållit att det kan finnas risker för diskriminering i och med att termen nedsatt arbetsförmåga används på arbetsmarknaden. Regeringen anser mot bakgrund av detta att det är angeläget att se över dagens användning av termen nedsatt arbetsförmåga och ta fram kunskap om hur detta påverkar de som berörs. Samspelet mellan arbetsmarknadspolitiken och Regeringens bedömning: Samspelet mellan arbetsmarknadspolitiken och aktivitetsersättningen i sjukförsäkringen bör ses över i syfte att underlätta för unga med funktionsnedsättning att etablera sig på arbetsmarknaden eller påbörja en utbildning. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen vill underlätta för unga med funktionsnedsättning att etablera sig på arbetsmarknaden eller påbörja en utbildning. För att fler unga med aktivitetsersättning ska komma in på arbetsmarknaden eller påbörja en utbildning har regeringen bland annat lämnat ett förslag i budgetpropositionen (prop. 2016/17:1, utgiftsområde 10) om en prövotid för studier med aktivitetsersättning . I budgetpropositionen redogör regeringen för de utvecklingsinsatser som planeras inom ramen för åtgärdsprogrammet för ökad hälsa och minskad sjukfrånvaro. Det handlar om att utveckla de arbetsplatsnära insatserna, utveckla hälso- och sjukvårdens insatser samt utveckla insatserna för unga med aktivitetsersättning. Som framgår av avsnitt 7.1.1 har regeringen också genomfört en rad förändringar inom arbetsmarknadspolitiken för att underlätta för personer med funktionsnedsättning att få och behålla ett arbete. Unga med funktionsnedsättning och unga med aktivitetsersättning är en prioriterad grupp i samarbetet mellan Arbetsförmedlingen och och för myndigheternas arbete i samordningsförbunden. Samverkan kring unga är en viktig pusselbit för att åstadkomma resultat och bland andra Delegationen för unga till arbete har en viktig roll i att främja samverkan mellan kommuner och Arbetsförmedlingen för att minska ungdomsarbetslösheten. En viktig utgångspunkt när systemet med aktivitetsersättning infördes var att den ersättning som den försäkrade får kombineras med en medverkan i olika aktiviteter i syfte att ta tillvara den enskildes möjligheter till utveckling och arbete. Systemet med aktivitetsersättning har dock inte kommit att präglas av aktivitet så som var avsikten när förmånen infördes. En alltför liten andel av unga som har aktivitetsersättning kommer ut på arbetsmarknaden eller påbörjar en utbildning. Möjligheter och hinder behöver analyseras, för att göra det lättare för unga med funktionsnedsättning och unga med aktivitetsersättning att närma sig arbetsmarknaden. Därför bör det tillsättas en arbetsgrupp som får i uppdrag att analysera samspelet mellan aktivitetsersättningen och arbetsmarknadspolitiken och identifiera möjliga åtgärder för att underlätta för unga med funktionsnedsättning att etablera sig på arbetsmarknaden eller påbörja en utbildning. 7.1.4Flexiblare insatser (exempelvis flexjobb) för att förbättra möjligheten för personer med funktionsnedsättning att få behålla ett arbete Regeringen har gett en särskild utredare i uppdrag att se över behovet av flexiblare insatser (exempelvis flexjobb) för att förbättra möjligheten för personer med funktionsnedsättning att få och behålla ett arbete. Det kan handla om personer vars förmåga att utföra ett arbete varierar . Det är särskilt viktigt att analysera förutsättningarna för unga inom målgruppen. Utredaren ska även se över möjligheten och behovet av lönestöd till en befintlig arbetsgivare som har fullgjort sitt rehabiliteringsansvar för en arbetstagare vars arbetsförmåga har försämrats under pågående anställning. Den särskilda utredaren ska studera dessa frågor och föreslå åtgärder om så behövs. Uppdraget ska redovisas . Utredaren ska bl.a. kartlägga och analysera målgruppens förutsättningar på arbetsmarknaden, särskilt de ungas, kartlägga och analysera hur incitamentsstrukturerna och andra insatser för att ta eller behålla ett arbete fungerar för målgruppen, kartlägga hur liknande insatser till arbete för målgruppen ser ut i ett antal jämförbara länder, exempelvis de danska fleksjoben samt vid behov överväga och föreslå förändringar som behövs för att förbättra möjligheterna för målgruppen att få eller behålla ett arbete. Varje barn och ungdom, oavsett kön, bakgrund och funktionsnedsättning, ska ges en god grund att stå på och vuxna ska ha god tillgång till utbildning under hela livet oavsett var i landet de bor. Regeringens utbildningspolitik strävar efter att utjämna socioekonomiska skillnader och att ge alla människor möjlighet att utvecklas. Alla barn, unga och vuxna ska också ges förutsättningar att pröva och utveckla sin förmåga och sina kunskaper till sin fulla potential oberoende av ålder, könstillhörighet och funktionsnedsättning. Rätten till utbildning slås fast i ett flertal internationella konventioner. I artikel 24 i FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning beskrivs att rätten till utbildning för personer med funktionsnedsättning ska ges utan diskriminering och på jämlika villkor. Konventionsstaterna ska säkerställa inkludering i utbildningssystemet som möjliggör ett likvärdigt deltagande i grundutbildning, högre utbildning, yrkes- och vuxenutbildning samt ett livslångt lärande. Utbildning är dessutom ett målområde inom Agenda 2030 och personer med funktionsnedsättning nämns särskilt. Mål 4 i Agenda är att stater ska säkerställa en inkluderande och likvärdig utbildning av god kvalitet och främja livslångt lärande för alla. Under detta mål återfinns delmål 4.5 som är att avskaffa skillnaderna mellan könen inom utbildningsområdet och säkerställa lika tillgång till utbildning och yrkesutbildning på alla nivåer för utsatta personer, inklusive personer med funktionsnedsättning, ursprungsfolk och barn som lever under ut- Vidare är delmål 4 a. att utbildningsmiljöer som är Prop. 2016/17:188 anpassade för barn och personer med funktionsnedsättning ska byggas, samt att hänsyn tas till jämställdhetsaspekter och därmed kan en trygg, fredlig, inkluderande och ändamålsenlig lärandemiljö erbjudas för alla. Regeringen genomför en rad insatser för att höja elevernas kunskapsresultat. Flertalet av dessa insatser är generella och omfattar dels elever med olika funktionsnedsättningar, dels elever som av andra orsaker har svårt att nå kunskapskraven. Regeringen strävar efter att öka behörigheten till gymnasieskolans nationella program och prioriterar därför bl.a. tidiga insatser. Enligt 2 § förordning (2011:130) med instruktion för Specialpedagogiska skolmyndigheten ska myndigheten i specialpedagogiska frågor som rör barn, ungdomar och vuxna med funktionsnedsättning ge råd och stöd till huvudmän med ansvar för bl.a. utbildning inom skolväsendet. Vidare ska myndigheten enligt 6 § förordningen främja och informera om tillgången till läromedel för barn, ungdomar och vuxna med funktionsnedsättning. Myndigheten får enligt samma bestämmelse utveckla, anpassa, framställa och distribuera sådana läromedel i den utsträckning behoven inte kan tillgodoses på den kommersiella läromedelsmarknaden. Myndigheten har utvecklat sin webbplats så att den används mer aktivt i det främjande arbetet gentemot andra läromedelsproducenter för att sprida kunskap om hur man producerar tillgängliga läromedel för olika målgrupper. Ökad specialpedagogisk kompetens hos lärare Regeringen har i budgetpropositionen (prop. 2015/16:1) gjort en satsning på fler platser till speciallärar- och specialpedagogutbildningarna, bättre fortbildningsmöjligheter i specialpedagogik med fler specialiseringar och bättre specialpedagogisk kompetens hos alla lärare. Syftet är att kunna möta varje elev utifrån dennes förutsättningar. Regeringen har även förbättrat förutsättningarna för lärare och förskollärare som fortbildar sig till speciallärare eller specialpedagog inom Lärarlyftet genom en ökning av statsbidraget. Lärarlyftet är behörighetsgivande kurser för lärare som inte har behörighet för de ämnen de undervisar i. Regeringen har tidigare gett i uppdrag att genomföra det så kallade Lärarlyftet II. Lärarlyftet II utvidgas till att även omfatta speciallärarexamen med specialiseringar mot bl.a. dövhet eller hörselnedsättning, synnedsättning och grav språkstörning. Lärarlyftet II har inriktats mot speciallärarexamen med specialisering mot utvecklingsstörning. Satsningen är angelägen för att säkerställa att alla elever som har behov av specialpedagogiskt stöd ges tillgång till detta. Regeringen ger dessutom möjlighet till ekonomiskt stöd till kommuner i behov att anställa fler speciallärare. har vidare fått i uppdrag att genomföra fortbildning i specialpedagogik för lärare i och motsvarande utbildning vid särskilda ungdomshem och i sameskolan. Bidraget ska användas som ersättning för lön för lärare och förskollärare de deltar i utbildningen för en speciallärar- eller specialpedagogexamen. Regeringen har gjort en satsning på att förstärka och utveckla elevhälsan. En utvecklad elevhälsa bidrar till att elever med funktionsnedsättning ska kunna få tillgång till undervisning i en inkluderande miljö. Regeringens satsning på elevhälsan omfattar bl.a. statsbidrag för personalförstärkningar inom elevhälsan. har också, både 2016 och 2017, fått i uppdrag att genomföra insatser för att förbättra det förebyggande och främjande arbetet inom elevhälsan i syfte att stödja elevernas utveckling mot utbildningens mål. Tilläggsbelopp för särskilt stöd till barn och elever Regeringen har tagit initiativ till ändringar i skollagens bestämmelser om bidrag till enskilda huvudmän för förskolor och skolor i form av tilläggsbelopp för särskilt stöd till barn och elever. Genom ändringarna, som trädde i kraft , förtydligas att tilläggsbeloppet ska vara individuellt bestämt utifrån barnets eller elevens behov. Tilläggsbelopp gäller extraordinärt stöd och ska bland annat kunna ges för åtgärder som riktas till barn och elever med stora inlärningssvårigheter (Tilläggsbelopp för särskilt stöd till barn och elever, prop. 2015/16:134). Ökade resurser för teckenspråksutbildning för vissa föräldrar ökas resurserna för teckenspråksutbildning för vissa föräldrar (prop. 2016/17:1, utgiftsområde 16). Detta medför att fler föräldrar får bättre förutsättningar att kommunicera med sina barn. Därmed ökar föräldrarnas möjligheter att kunna vara delaktiga i elevernas utbildning och tillgängligheten ökar. Regeringen har gett i uppdrag att ta fram och genomföra nationella skolutvecklingsprogram bestående av olika kompetensutvecklings- och stödinsatser riktade till huvudmän och skolor. Insatserna ska ha fokus på och motsvarande skolformer samt gymnasie- och gymnasiesärskolan. Insatserna innefattar såväl riktade som generella komptensutvecklingsinsatser inom olika områden bl.a. arbetet med att ge elever i behov av särskilt stöd de insatser de behöver för att kunna utveckla sina fulla möjligheter och potential (bl.a. elever med neuropsykiatriska funktionsnedsättningar). Översyn av tillgängliga läromedel Regeringen har gett Myndigheten för tillgängliga medier i uppdrag att i samverkan med Specialpedagogiska skolmyndigheten göra en översyn av tillgången till läromedel som är anpassade för personer med funktionsnedsättning från förskola till högskola (KU2017/00506/MF). Redovisningen ska innehålla en beskrivning av hur tillgången till tillgängliga läromedel ser ut i samtliga skolformer från förskola till högskola samt en Prop. 2016/17:188 redogörelse för möjliga åtgärder och förändringar av produktion och distribution av sådana läromedel. beslutade om propositionen Ett övergripande ramverk för aktiva åtgärder i syfte att främja lika rättigheter och möjligheter (prop. 2015/16:135, bet. 2015/16:AU10, rskr 2015/16:304). Områdena arbetsliv och utbildning omfattas av propositionen. Den beslutade propositionen innebär ändringar i diskrimineringslagens (2008:567) regler om aktiva åtgärder. Bland annat ska arbetet med aktiva åtgärder omfatta samtliga av diskrimineringslagens sju diskrimineringsgrunder (bl.a. funktionsnedsättning) inom arbetslivet och utbildningsområdet (3 kap. 1 § diskrimineringslagen). Inom utbildningsområdet innebär det vidare att kravet på att upprätta årliga likabehandlingsplaner ersätts med ett krav på årlig dokumentation av arbetet med aktiva åtgärder (3 kap. 20 § diskrimineringslagen). En skolmiljö som är tillgänglig och som i hög grad är inkluderande kräver en lärmiljö som är fri från kränkande behandling och diskriminering. Lagändringarna trädde i kraft . Alla ungdomar ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning. Det ökar påtagligt deras möjligheter till arbete eller vidare studier. Regeringen gav därför en särskild utredare i uppdrag att, i dialog med en parlamentariskt sammansatt referensgrupp, föreslå åtgärder för att alla ungdomar ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning (dir. 2015:31). Utredningen redovisade sitt uppdrag och betänkandet har remitterats (En gymnasieutbildning för alla – åtgärder för att alla unga ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning, SOU 2016:77). Förslagen bereds förnärvarande i . Samordnare för unga som varken arbetar eller studerar Regeringen beslutade att tillsätta en nationell samordnare för unga som varken arbetar eller studerar. Syftet är att utveckla samverkan kring insatser till unga som varken arbetar eller studerar för att öka dessa ungas möjligheter att etablera sig i samhället. Det är vanligt förekommande att personer inom denna grupp har någon typ av funktionsnedsättning. Samordnaren ska bland annat utveckla former för ett samordnat stöd för unga som varken arbetar eller studerar och samla och analysera kunskap om insatser för målgruppen (Samordnare för unga som varken arbetar eller studerar, dir. 2015:70). Folkbildningens särskilda betydelse och roll Folkhögskolornas pedagogik är anpassad till individuella förutsättningar och bygger på dialog och tar utgångspunkt i deltagarens intressen. Denna pedagogik innebär att personer med funktionsnedsättning får ökad möjlighet att tillägna sig de kunskaper som krävs för godkänt studieresultat. Det är också en hög andel av deltagarna på folkhögskolornas långa kurser som har funktionsnedsättning jämfört med andra utbildningsformer. var det (4 295 personer) av deltagarna på allmän kurs som hade någon funktionsnedsättning och (2 270 personer) av deltagarna på särskild kurs (, statistik, 2016). Utöver att det i folkbildningens generella uppdrag ingår att erbjuda folkbildning till deltagare med funktionsnedsättning genomförs insatser för att stödja deltagare med funktionsnedsättning. avsatte () av statsbidraget till folkbildning till ett förstärkningsbidrag till deltagare med funktionsnedsättning. Härutöver finns ett särskilt utbildningsstöd om ca som Specialpedagogiska skolmyndigheten fördelar till folkhögskolorna för att de ska erbjuda stöd till deltagare med funktionsnedsättning i form av stödpersoner och viss teknisk utrustning. var det i genomsnitt 5 100 deltagare per termin vid 101 folkhögskolor, som genom det särskilda utbildningsstödet kunde få stöd från stödpersoner. Vidare fick 47 folkhögskolor stöd för anpassning av teknisk utrustning. Kursdeltagare med neuropsykiatriska funktionsnedsättningar utgör den största gruppen sett till antal deltagarveckor med särskilt utbildningsstöd. Det är angeläget att det finns tillgång till tolkar för personer som är döva eller har en hörselnedsättning samt för personer med dövblindhet. Utbildning till tolk för personer som är döva eller har en hörselnedsättning samt för personer med dövblindhet samt skrivtolk bedrivs inom folkhögskolor med särskilt statligt stöd. lämnade Myndigheten för i bidrag till folkhögskolor för dessa tolkutbildningar och ungefär lika mycket tillfördes genom bidraget till folkbildningen. Utbildningen till teckenspråks- och dövblindtolk genomförs till sin större del som en fyraårig utbildning. Det genomsnittliga antalet deltagare per termin på teckenspråks- och dövblindtolkutbildningen uppgick till 239 jämfört med 272 . Totalt slutförde 39 personer teckenspråkstolkutbildningen med godkänt resultat och 48 personer . Vidare hade 36 personer påbörjat skrivtolkutbildning –2015. Totalt 29 personer eller av deltagarna hade slutfört skrivtolkutbildningen –2015. Regeringen avser att följa utvecklingen av tillgången på teckenspråkstolkar mot bakgrund av att utbildningen till teckenspråkstolk har minskat i omfattning. Stöd inom området universitet och högskola Den svenska högskolan ska vara välkomnande och ett möjligt val för alla som har förutsättningar att klara högskolestudier – oavsett bakgrund, kön eller funktionsnedsättning. Den mångfald som finns i samhället måste i större utsträckning avspeglas i högskolan. Detta gäller inom samtliga berörda grupper, såsom studenter, lärare och forskare. För att underlätta för studenter med funktionsnedsättning i studiesituationen har de möjlighet att få så kallat särskilt pedagogiskt stöd. har () i uppdrag att, i mån av behov, fördela bidrag för särskilt pedagogiskt stöd till universitet och högskolor för de kostnader som överstiger av de enskilda lärosätenas anslag för grundutbildning. Stödet kan bestå av anteckningsstöd, teckenspråkstolkning, mentorsstöd, handledning osv. tilldelades SU att fördela för detta ändamål. Vid varje lärosäte finns en samordnare av pedagogiskt stöd som ska bistå studenter med funktionsnedsättning med hjälp och stöd. fick enligt SU:s statistik cirka 12 000 studenter tillgång till lärosätenas stödresurser genom kontakt med en samordnare och totalt fördelades; betalade lärosätena själva och fördelades från SU. För att beviljas särskilt pedagogiskt stöd krävs att studenten har en varaktig funktionsnedsättning som måste styrkas med intyg eller liknande. Studenter som har en mer tillfällig funktionsnedsättning eller en funktionsnedsättning utan att vara i behov av särskilt pedagogiskt stöd, eller av annan anledning inte ansökt om pedagogiskt stöd, finns inte med i SU:s statistik. Enligt rapporten , En kort inblick i situationen för studenter med funktionsnedsättning av Universitets- och högskolerådet (2015) uppgav av studenterna som besvarade enkäten, som ligger till grund för rapporten, att de har en funktionsnedsättning, varav psykisk ohälsa var den vanligaste. Enkätsvaren visade att också att flertalet av studenterna som angett att de har en funktionsnedsättning inte varit i kontakt med en samordnare. Detta kan bero på att deras funktionsnedsättning är av sådan natur att den inte är varaktig, som till exempel tillfällig oro, sömnbrist eller ångest. Det kan också bero på att de inte upplever att de har behov av pedagogiskt stöd. Universitet och högskolor kan även ansöka om bidrag från Specialpedagogiska skolmyndigheten enligt förordningen (2011:1163) om statsbidrag för särskilt utbildningsstöd. Statsbidraget uppgår till . Särskilt utbildningsstöd är ett bidrag för att lärosätena ska kunna anställa stödpersoner till studenter som är i behov av stöd för att kunna genomföra sina studier. Myndigheten för tillgängliga medier (MTM) har enligt sin instruktion förordning (2010:769) med instruktion för Myndigheten för tillgängliga medier, bl.a. i uppdrag att förse högskolestuderande personer som har en funktionsnedsättning i form av läsnedsättning med sådana exemplar av kurslitteratur som de behöver för att kunna ta del av litteraturen. uppgår medlen till MTM för produktion av studielitteratur för högskolestuderande som upplever vissa former av funktionhinder i studiesituationen till . Studenter kan även beställa inläsning eller annan anpassning av sin obligatoriska kurslitteratur. Lånen är kostnadsfria för studenten och för högskolan. När det gäller den generella tillgängligheten, såsom utrustning och investeringar i lärosätenas fysiska, organisatoriska och pedagogiska tillgänglighet, är det respektive lärosätes ansvar. Den generella tillgängligheten omfattar även utbildning av lärare och övrig personal, pedagogiskt utvecklingsarbete och andra åtgärder som relaterar till ett lärosätes generella tillgänglighet. Myndigheten för delaktighets (MFD) rapport tillgänglig är staten (2016) visar att den generella tillgängligheten vid universitet och högskolor har förbättrats . kvarstår dock vissa tillgänglighetsproblem. Exempelvis ses en svagt nedåtgående trend i andel lärosäten som ur ett tillgänglighetsperspektiv 2016/17:188 inventerat sina lokaler, sin skriftliga information och sin kommunikation –2016. Dessutom anger studien och analys av funktionshinderspolitiken 2011–2016 från MFD att hinder vid studier för studenter med funktionsnedsättning kan bero på bristfällig organisation snarare än studierna i sig. Brister i organisationen kan bero på att kontakter med stödpersoner skapas sent, att lokaler är otillgängliga och att kursplaner ges ut sent så att studenter som behöver kurslitteraturen i särskilt format får litteraturen senare än andra studenter. Forskning och innovation inom funktionshindersområdet Myndigheten för delaktighet (MFD) framhåller i sin rapport funktionshinderspolitik för att jämlikt och hållbart samhälle (2016), att det till stor del saknas så kallad funktionshindersforskning, det vill säga studier om samspelet mellan miljö/omgivning och individ.