prop · H403173 · 2017-04-26 00:00:00 — Artiklarna 13 och 40 i fjärde penningtvättsdirektivet avser åtgärder för kundkännedom samt handlingar, uppgifter och information som erhålls med anledning av sådana åtgärder. verksamhetsutövarnas åtgärder för kundkännedom ska omfatta (jfr avsnitt 8). Dessa åtgärder förutsätter att verksamhetsutövaren erhåller vissa handlingar, uppgifter och information. Av artikel 40 följer att verksamhetsutövaren ska lagra sådana handlingar, uppgifter och information efter det att affärsförbindelsen med kunden har upphört eller efter den dag då en enstaka transaktion genomfördes (jfr Det obligatoriska automatiska utbytet av upplysningar som föreskrivs i direktivet om administrativt samarbete i fråga om beskattning, förkortat DAC, avser upplysningar som erhåller genom Bestämmelser om kontrolluppgifter finns i 15–25 kap. skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL. I 37 kap. 2 § SFL anges att får förelägga den som inte har fullgjort en 15–35 kap. 37 kap. 6 § första stycket föreskriver att även får förelägga den som är eller kan antas vara uppgiftsskyldig enligt 15–35 kap. att lämna uppgift som verket behöver för att kunna kontrollera skyldigheten. I DAC finns även bestämmelser om utbyte av upplysningar på begäran. 37 kap. 11 § SFL föreskrivs att , om verket har tagit emot en begäran om upplysningar och behöver en uppgift för att kunna fullgöra sina skyldigheter enligt lagen (2012:843) om administrativt samarbete inom Europeiska unionen i fråga om beskattning eller ett avtal som medför skyldighet att utbyta upplysningar förelägga den som är eller kan antas vara bokföringsskyldig enligt Prop. 2016/17:173 bokföringslagen (1999:1078) eller som är en annan juridisk person än ett dödsbo att lämna uppgift som verket behöver om en rättshandling med någon annan. Av 44 kap. 2 § SFL följer att förelägganden enligt nämnda bestämmelser får förenas med vite om det finns anledning att anta att föreläggandet annars inte följs. Av 41 kap. 2 § framgår bl.a. att får besluta om revision för att kontrollera att uppgiftsskyldighet enligt 15–35 kap. har fullgjorts. I DAC finns vidare bestämmelser om utbyte av upplysningar utan föregående begäran. Sådant utbyte av upplysningar tar emellertid sikte endast på upplysningar som redan har fått tillgång till. I den mån de handlingar, uppgifter och information som avses i artiklarna 13 och 40 i fjärde penningtvättsdirektivet behövs för beskattningen i eller för det administrativa samarbetet enligt DAC på det sätt som anges ovan, har således möjlighet att inhämta dem från verksamhetsutövaren. får därför, enligt regeringens mening, anses ha tillgång till de handlingar, uppgifter och information som avses i artiklarna 13 och 40 i fjärde penningtvättsdirektivet på det sätt som avses i DAC 5 utan att några andra åtgärder vidtas i svensk lag än de som i övrigt föreslås i detta lagstiftningsärende. 16.7.2 Insyn i fråga om ägande och kontroll i juridiska personer Regeringens bedömning: Rådets direktiv av om ändring av direktivet om administrativt samarbete i fråga om beskattning föranleder inte några åtgärder i svensk lag, i fråga om tillgång till registret med uppgifter om verkliga huvud- män, utöver de förslag som i övrigt lämnas i detta lagstiftningsärende. Utredningen behandlar inte frågan. Remissinstanserna yttrar sig inte i frågan. Skälen för regeringens bedömning: Genom rådets direktiv (EU) 2016/2258 av om ändring av direktiv /16/EU vad gäller skattemyndigheters tillgång till information för bekämpning av penningtvätt, förkortat DAC 5, togs det in en ny punkt, punkten 1a, i artikel 22 i direktivet. I den nya punkten föreskrivs det att medlemsstaterna, för att säkerställa att det administrativa samarbetet fungerar, ska föreskriva att skattemyndigheterna ges tillgång till de mekanismer, förfaranden, handlingar och den information som avses i bl.a. artiklarna 30 och 31 i fjärde penningtvättsdirektivet. Som framgår i avsnitt 15 innebär artiklarna 30 och 31 i fjärde penningtvättsdirektivet att uppgifter om verkligt huvudmannaskap för juridiska personer samt truster och liknande juridiska konstruktioner ska samlas i ett centralt register. Det föreslås att en ny lag om sådan registrering ska införas. Lagen ska som huvudregel omfatta juridiska personer i och fysiska personer, om dessa är förvaltare av en trust eller liknande juridisk konstruktion. I avsnitt 15 föreslås det att ska vara registreringsmyndighet för registret. 2016/17:173 innebär att behöriga myndigheter och finansunderrättelseenheten ska ha direkt och oinskränkt tillgång till registret. Inte minst mot bakgrund av att DAC 5 föreskriver att ska ha tillgång till de register som avses i artiklarna 30 och 31 bör det övervägas att i förordning ta in bestämmelser om att ska ha privilegierad tillgång till det Om på så sätt får direkt och oinskränkt tillgång till det föreslagna registret behöver inga andra åtgärder, enligt regeringens mening, vidtas för att ska få tillgång till de register som avses i artiklarna 30 och 31 i fjärde penningtvättsdirektivet på det sätt som DAC 5 föreskriver att verket ska ha. För att ska kunna använda uppgifterna på ett effektivt sätt behöver de behandlas i beskattningsdatabas. behandling av personuppgifter gäller lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet, förkortad SdbL. med tillgång till uppgifterna enligt DAC 5 är att säkerställa att det administrativa samarbetet enligt DAC fungerar. I 1 kap. 3 § första stycket 3 SdbL anges att när personuppgifter behandlas enligt lagen gäller 9 § personuppgiftslagen (1998:204) med undantag för vad som sägs i första stycket i och i tredje stycket. I 9 § första stycket d personuppgiftslagen anges att personuppgifter inte får behandlas för något ändamål som är oförenligt med det för vilket uppgifterna samlades I detta fall är det fråga om uppgifter som ursprungligen samlats in för att motverka penningtvätt och finansiering av terrorism och som ska få tillgång till från det ovan nämnda registret. regeringens bedömning kan behandling av uppgifterna för ändamålen beskattning och administrativt samarbete enligt DAC inte anses vara oförenlig med ändamålet att motverka penningtvätt och finansiering av terrorism. Av 1 kap. 4 § första stycket SdbL framgår att uppgifter får behandlas bl.a. för fastställande av underlag för samt bestämmande, redovisning, betalning och återbetalning av skatter och avgifter och för tillhandahållande av information som behövs hos för fullgörande av ett åliggande som följer av ett för bindande internationellt åtagande. DAC är ett sådant för bindande internationellt åtagande. Av 2 kap. 2 § framgår att uppgifter får behandlas i databasen om personer som omfattas av sådan verksamhet. 2 kap. 3 § anges vilka uppgifter som får behandlas. och rådets förordning (EU) 2016/679 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG, förkortat dataskyddsförordningen, ska tillämpas från den Av dataskyddsförordningen framgår att behandling av personuppgifter för andra ändamål än de för vilka de ursprungligen samlades in endast är tillåten när detta är förenligt med de ändamål för vilka personuppgifterna ursprungligen samlades in. I dessa fall krävs det inte någon annan separat rättslig grund än den med stöd av vilken insamlingen av personuppgifter medgavs. nödvändig för att fullgöra en uppgift av allmänt intresse eller som ett led i myndighetsutövning som den personuppgiftsansvarige har fått i uppgift att utföra, kan unionsrätten eller medlemsstaternas nationella rätt fastställa och närmare ange för vilka uppgifter och syften ytterligare behandling bör betraktas som förenlig och laglig. DAC 5 är en del av unionsrätten och föreskriver att ska använda uppgifterna i Prop. 2016/17:173 de register som avses i artiklarna 30 och 31 i fjärde penningtvätts- direktivet för att säkerställa att det administrativa samarbetet enligt DAC fungerar. I artikel 30 i fjärde penningtvättsdirektivet anges även att de juridiska personer som är skyldiga att hålla uppgifter om sitt verkliga huvudmannaskap också ska vara skyldiga att på begäran skyndsamt tillhandahålla behöriga myndigheter uppgifter om sin lagliga ägare. Det är dock inte en uppgift som ska förekomma i det register som berörts ovan. För svenskt vidkommande finns, som tidigare nämnts, redan krav på aktiebolag att hålla en uppdaterad aktiebok som är offentligt tillgänglig. Samma krav på öppenhet om det formella ägandet gäller även i handelsbolag. I den mån en ekonomisk förening kan anses ha ”ägare”, och således omfattas av detta krav, följer det av gällande rätt att även en ekonomisk förenings medlemslista ska vara aktuell och hållas tillgänglig. Enligt regeringens mening får därför anses ha tillgång även till dessa uppgifter på det sätt som krävs enligt DAC 5 utan att någon ytterligare åtgärd vidtas i detta sammanhang. Sammanfattningsvis bedömer regeringen att , på det sätt som avses i DAC 5, får tillgång till de mekanismer, förfaranden, handlingar och den information som avses i artiklarna 30 och 31 i fjärde penningtvättsdirektivet utan att några åtgärder vidtas i svensk lag utöver de som i övrigt föreslås i detta lagstiftningsärende. Regeringens förslag: Lagen om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism och lagen om registrering av verkliga huvudmän ska träda i kraft . Detsamma gäller övriga föreslagna lagändringar. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredningen föreslår ett något tidigare ikraftträdande. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Svensk Försäkring anser att ikraftträdandet måste flyttas framåt i tiden för att grundläggande krav på rättssäkerhet och förutsebarhet vid lagstiftning ska tillgodoses. Svensk Försäkring tar bl.a. upp att riktlinjer från de europeiska tillsynsmyndigheterna inväntas och att föreskrifter kommer sent. Även Svenska försäkringsförmedlares förening anser att datumet för ikraftträdande måste senareläggas alternativt övergångsbestämmelser användas. föreslår att befintliga verksamhetsutövare ges en viss övergångstid för att anpassa sig till de nya kraven. 2016/17:173 Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 67.1 i fjärde penning- tvättsdirektivet ska medlemsstaterna sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa fjärde penningtvättsdirektivet. ska den nya förordningen om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel börja tillämpas. De två nya lagarna – lagen om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism och lagen om registrering av verkliga huvudmän – liksom de lagändringar i övrigt som är nödvändiga för att genomföra fjärde penningtvättsdirektivet bör träda i kraft . Med hänsyn till den tid som måste avsättas för riksdagsbehandling bedöms ett ikraftträdande inte kunna ske förrän . I syfte att förenkla samordningen mellan här föreslagna lagändringar och vissa av de lagändringar som föreslås i prop. 2016/17:162 med ikraftträdande , bör förslagen som föreslås i denna proposition träda i kraft . Även den lagstiftning som föreslås för att anpassa svensk rätt till den reviderade förordningen bör träda i kraft vid detta datum. Innehållet i fjärde penningtvättsdirektivet och utredningens förslag till genomförande har varit känt för verksamhetsutövarna respektive . Det har således varit möjligt för verksamhetsutövarna att förutse merparten av de större förändringar som fjärde penningtvättsdirektivet innebär under en relativt . Detta i förening med att fjärde penningtvättsdirektivet ska vara genomfört gör att ett senare ikraftträdande än inte är aktuellt. Vissa övergångsbestämmelser är emellertid nödvändiga. Dessa redovisas särskilt nedan. 17.2.1Affärsförbindelser som har etablerats före Regeringens bedömning: Det bör inte föras in någon särskild övergångsbestämmelse för affärsförbindelser som ingåtts före lagens ikraftträdande. Utredningens förslag avviker från regeringens bedömning. Utredningen föreslår en särskild övergångsbestämmelse för affärsför- bindelser som etablerats före . Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Nokas anför att hantering och tillämpning av retroaktiva åtgärder i övergångsbestämmelsen bör utvecklas. Skälen för regeringens bedömning: Enligt fjärde penning- tvättsdirektivet ska verksamhetsutövare tillämpa krav på kundkännedom inte endast på nya kunder utan även gentemot befintliga kunder (artikel 14.5). Åtgärder för kundkännedom gentemot befintliga kunder ska vidtas, , efter en riskbedömning och bl.a. när en artikel 14.5 genomförs genom att det i penningtvättslagen införs bestämmelse enligt vilken pågående affärsförbindelser löpande och vid Prop. 2016/17:173 behov ska följas upp i syfte att säkerställa att kännedomen om kunden är aktuell och tillräcklig för att hantera den bedömda risken för penningtvätt eller finansiering av terrorism (avsnitt 8.3.5). Hur ofta som pågående affärsförbindelser ska följas upp beror på den risk som kan förknippas med kundrelationen (jfr avsnitten 8.6 och 8.7). Genom dessa förslag föreligger ett krav på att vidta åtgärder för kundkännedom även gentemot sådana kunder med vilka en affärsförbindelse etablerats före lagens ikraftträdande. Enligt regeringens bedömning saknas skäl att införa en särskild övergångsbestämmelse som ska reglera dessa situationer. Den av utredningen föreslagna övergångsbestämmelsen bör därför inte införas. 17.2.2Överträdelser som inträffat före Regeringens förslag: Nuvarande bestämmelser ska tillämpas i fråga om överträdelser som begåtts före lagstiftningens ikraftträdande. Övergångsbestämmelser av denna innebörd ska föras in i penningtvättslagen och de olika rörelselagstiftningarna. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: De nya krav som ställs på verksamhetsutövarna med anledning av de förslag som lämnas för att genomföra fjärde penningtvättsdirektivet bör inte ges en retroaktiv tillämpning. Nuvarande bestämmelse ska därför gälla för tillsynsärenden som har inletts före ikraftträdandet (dvs. Övergångsbestämmelser med denna innebörd bör föras in i penningtvättslagen och de olika rörelselagstiftningarna. Som Lagrådet påpekar saknas skäl att ha en särskild övergångsbestämmelse som avser tillsynsärenden som inletts före ikraftträdandet. 17.2.3Förslaget till lag om registrering av verkliga huvudmän Regeringens förslag: För de juridiska personer för vilka registreringsskyldighet uppstår i och med lagens ikraftträdande ska en anmälan ske senast efter att lagen har trätt i kraft. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: Det kommer att vara ett stort antal juridiska personer som omfattas av lagen vid dess ikraftträdande. För att de ska få en rimlig tid på sig att göra det som åligger dem enligt lagen bör en bestämmelse införas enligt vilken en anmälan till registret ska ske senast efter lagens ikraftträdande. I övrigt bör lagen gälla från ikraftträdandet. 2016/17:173 17.2.4 Lagen om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet Regeringens förslag: Bestämmelsen som gäller ansökan om registrering ska inte tillämpas på fysiska och juridiska personer som förts in i register före ikraftträdandet. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag i fråga om fysiska och juridiska personer som förts in i register före ikraftträdandet. I utredningens förslag berörs även värdebolag som bedriver uppräkningsverksamhet. Dessa ska enligt regeringens förslag inte regleras i anmälningslagen. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag: Regeringens förslag till ändring i lagen (1996:1006) om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet innebär bl.a. förändrade förutsättningar för att en fysisk och juridisk person ska registreras. Förslagen innebär att aktörerna ska ansöka om registrering och att det ska göras en prövning av dem innan registrering får ske. De aktörer som ansöker om registrering efter ikraftträdandet av lagändringarna kommer således att omfattas av särskilda krav för att få bli registrerade. De aktörer som förts in i register redan innan ikraftträdandet bör dock inte omfattas av denna inledande ansöknings- process. Detta skulle innebära ett förnyat registreringsförfarande för deras del, vilket inte bedöms vara ändamålsenligt. Således bör dessa få fortsätta att bedriva verksamhet på grundval av sin befintliga registrering. Detta bör framgå av en särskild övergångsbestämmelse. Dock bör framhållas att de aktörer som registrerats före ikraftträdandet naturligtvis omfattas av lagens övriga krav även i fortsättningen. Detta betyder bl.a. att gör en kontroll av om de uppfyller villkoren för att få bedriva verksamhet enligt lagen (se 9 §). Skulle denna årliga kontroll utvisa att aktörerna åsidosätter sina skyldigheter kan de åläggas att upphöra med verksamheten. Regeringens förslag: Anordnare som vid lagens ikraftträdande tillhandahåller lotterier genom ombud ska anmäla ombuden för registrering . Har ansökan gjorts senast den dagen, får anordnaren fortsätta att tillhandahålla lotterierna genom ombud i avvaktan på att beslutet i registreringsfrågan får laga kraft. Anordnare som vid lagens ikraftträdande tillhandahåller lotterier genom ombud får, om Lotteriinspektionen inte beviljar registrering av ombudet, efter det att beslutet i registreringsfrågan fick laga kraft, genom ombudet fullfölja sådana åtaganden gentemot kunder som har gjorts före det att Lotteriinspektionens beslut fick laga kraft. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Lotteriinspektionen anför att anordnarna bör ha på sig efter lagens ikraftträdande att anmäla ombuden till registrering samt att verksamheten bör få drivas vidare i avvaktan på Lotteriinspektionens beslut om registrering. Skälen för regeringens förslag: Enligt regeringens förslag ska anord- nare som omfattas av penningtvättsregleringen anmäla sina ombud för registrering till Lotteriinspektionen. Med nödvändighet kommer det att ta innan Lotteri- inspektionen har behandlat alla anmälningar om registrering från anordnare som använder sig av ombud. Regeringen anser, i likhet med Lotteriinspektionen, att dessa anordnare bör ha möjlighet att bedriva sin verksamhet genom ombud . Vidare bör, som Lotteriinspektionen framhåller, anordnarna ha på sig efter lagens ikraftträdande för att anmäla ombuden till registrering. Det bör enligt regeringens bedömning vara tillräckligt att anmälan om registrering görs efter lagstiftningens ikraftträdande. Har anmälan gjorts , bör verksamheten få drivas vidare i avvaktan på att Lotteriinspektionens beslut om registrering har fått laga kraft. Detta förutsätter en särskild övergångsbestämmelse. En anordnare, som vid ikraftträdandet tillhandahåller speltjänster genom ombud bör, om Lotteriinspektionen inte beviljar registrering av ombudet, få på sig för att avveckla ombudsförhållandet. Anordnaren bör mer specifikt, genom ombudet, ha möjlighet att fullfölja sådana åtaganden gentemot kunder som har gjorts före det att Lotteri- inspektionens beslut fick laga kraft. Sådana åtaganden kan exempelvis innebära fullföljande av dragningar till vilka det sålts lotter och återbetalning av medel som kunder har innestående på spelkonton. Tiden bör sättas efter det att Lotteriinspektionens beslut fick laga kraft. Ett fungerande system för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism är en förutsättning för att en ekonomi som präglas av högt förtroende ska kunna bevaras intakt. Regeringens uppfattning är att ekonomi inte ska vara attraktiv för brottslingar som önskar tvätta pengar eller finansiera terrorism. Fjärde penningtvättsdirektivet omfattar bestämmelser om hur enskilda aktörer, myndigheter och andra organ samt medlemsstaterna ska förhindra att unionens finansiella system utnyttjas för penningtvätt och finansiering av terrorism och ska genomföras i svensk rätt. anser att utredningens konsekvensanalys uppfyller kraven i 6 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. 2016/17:173 18.1 Penningtvätt är en länk i en brottskedja. Genom insatser som syftar till att försvåra penningtvätt eller till att bättre upptäcka och lagföra penningtvätt kan den förväntade lönsamheten begränsas i hela kedjan och därigenom, förhoppningsvis, minska brottsligheten. Detta gäller också i fråga om finansiering av terrorism även om motiv och tillvägagångssätt i vissa avseenden är annorlunda. Minskad brottslighet genom en effektivare bekämpning av illegal penninghantering och finansiering av terrorism skapar samhälleliga väl- färdsvinster i form av ökad trygghet och en ökad tilltro till det offentliga och till samhället i stort. Effektiv bekämpning av organiserad ekonomisk brottslighet kan också ha en allmänpreventiv effekt och höja den allmänna skattemoralen. Enligt regeringens bedömning kommer även de ökade kraven på genomlysning av ägande och kontroll av de svenska juridiska personerna att förstärka de positiva effekter som penning- tvättsregelverket har när det gäller allmänna välfärdsvinster som följer av att det blir svårare att begå penningtvättsbrott och att finansiera terrorism med juridiska personer som brottsverktyg. Förslagen i sin helhet ger samhällets aktörer bättre verktyg för att förebygga och förhindra penningtvätt och finansiering av terrorism. Ett bättre system på den administrativa sidan ger förutsättningar för ökad förståelse både av de kriminella aktörer som vill missbruka det och av den större helheten sett från systemets individuella beståndsdelar. är ett land som är beroende av en nära ekonomisk och finansiell sammankoppling med andra länder, och som konkurrerar med hög kunskap, hög produktivitet och hög integritet. Ett större förtroende för att är ett land där aktörerna förstår sina egna risker och agerar därefter är till samhällsekonomins och de individuella aktörernas fördel. Direktivet förbättrar aktörernas och samhällets möjligheter till förståelse av och arbete inom systemet för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, och på så sätt upprätthålls en viktig del av konkurrenskraften hos de aktörer som omfattas av regelverket. Det är även rimligt att anta att ett bättre system för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, i samband med annan utveckling på skatte- området, gör det svårare att skattefuska och placera icke lagliga vinster i det finansiella systemet. På så vis upprätthålls betalningsviljan, skatte- intäkterna kan öka och konkurrenssituationen för företagen bli mer jäm- lik. Medborgarnas förtroende för skattesystemet kan därmed förbli starkt. Lagförslagen är, i enlighet med fjärde penningtvättsdirektivet, väsent- ligen inriktade på krav och åligganden för verksamhetsutövare. En bakomliggande tanke är att ett effektivt vapen i kampen mot penningtvätt och finansiering av terrorism är att rusta verksamhetsutövare att bättre och oftare upptäcka och rapportera misstänkt penningtvätt eller finansiering av terrorism. De föreliggande lagförslagen vidgar kretsen av verksamhetsutövare som omfattas av penningtvättsregleringen. Varuhandlare som gör kontanta transaktioner överstigande föreslås omfattas, liksom spelbranschen, pantbankerna och de s.k. värdebolagens uppräknings- verksamhet. Vidare föreslås att också förmedlare av hyresrätter till lokaler ska omfattas av regleringen mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Kombispel, med stöd från i , menar att mindre spelanordnare kommer att möta en stor arbetsbörda vilket skulle kunna hota deras lönsamhet.