prop · H403150 · 2017-03-21 00:00:00 — 4.Om en person som avses i artikel 18.1 d i denna för ordning, vars ansökan om internationellt skydd har avslagits genom ett slutligt beslut i en medlemsstat, befinner sig i en annan medlemsstat utan uppehållstillstånd kan den andra med lemsstaten antingen anmoda den tidigare medlemsstaten att återta personen i fråga eller genomföra ett återvändandeför farande i enlighet med och rådets direktiv /115/EG. Om den senare medlemsstaten beslutar att anmoda den tidigare medlemsstaten att återta personen i fråga ska direktiv /115/EG inte tillämpas. 5.En framställan om återtagande av den person som avses i artikel 18.1 b, c eller d ska göras på ett standardformulär och ska omfatta bevis eller indicier enligt beskrivningen i de två förteckningar som framgår artikel 22.3 och/eller relevanta upp gifter ur den berörda personens redogörelse för att myndighe terna i den anmodade medlemsstaten ska kunna kontrollera huruvida den är ansvarig på grundval av de kriterier som fast ställs i denna förordning. Kommissionen ska genom genomförandeakter fastställa och re gelbundet göra en översyn av de två förteckningar i vilka rele vanta bevis eller indicier fastställs i enlighet med de kriterier som fastställs i artikel 22.3 a och b och ska anta enhetliga villkor för förberedelse och inlämning av framställningar om återtagande. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.2. Svar på en framställan om återtagande Den anmodade medlemsstaten ska utföra nödvändiga kontroller och meddela beslut om framställan att återta den berörda personen så fort som möjligt och under inga omstän digheter senare än en månad från den dag då framställan mot togs. Om framställan grundar sig på uppgifter som erhållits från Eurodacsystemet, ska den tidsfristen minskas . (1) EUT L 348, 24.12.2008, s. 98. Underlåtenhet att agera inom den frist på en månad re spektive som anges i punkt 1 ska anses som ett godtagande av framställan och medföra skyldighet att återta den berörda personen, vilket innefattar en skyldighet att ombe sörja lämpliga ankomstarrangemang. Meddelande av ett beslut om överföring 1.Om den anmodade medlemsstaten samtycker till att överta eller återta en sökande eller annan person som avses i artikel 18.1 c eller d ska den anmodande medlemsstaten med dela den berörda personen beslutet att överföra honom eller henne till den ansvariga medlemsstaten och, i tillämpliga fall, om beslutet att inte pröva hans eller hennes ansökan om in ternationellt skydd. Om den berörda personen företräds av en juridisk eller annan rådgivare kan medlemsstaten välja att med dela beslutet till en sådan juridisk eller annan rådgivare i stället för till den berörda personen och, i tillämpliga fall, underrätta den berörda personen om beslutet. 2.Det beslut som avses i punkt 1 ska omfatta information om tillgängliga rättsmedel, vilket i tillämpliga fall inbegriper rätten att ansöka om suspensiv verkan, och om de tidsfrister som gäller för utnyttjande av sådana rättsmedel och för genom förandet av överföringen och ska vid behov innehålla infor mation om den plats och den dag på vilken den berörda per sonen ska infinna sig, om den personen beger sig till den an svariga medlemsstaten på egen hand. Medlemsstaterna ska säkerställa att uppgifter om personer eller enheter som kan tillhandahålla rättsligt bistånd till den berörda personen lämnas till den berörda personen tillsammans med det beslut som avses i punkt 1, om de uppgifterna inte redan har tillhandahållits. Om den berörda personen inte biträds eller företräds av en juridisk eller annan rådgivare ska medlemsstaten informera honom eller henne om de viktigaste delarna av beslutet, som alltid ska omfatta information om tillgängliga rättsmedel och de tidsfrister som gäller för utnyttjande av sådana rättsmedel på ett språk som den berörda personen förstår eller rimligen kan för väntas förstå. 1.En sökande eller annan person som avses i artikel 18.1 c eller d ska ha rätt till ett effektivt rättsmedel, i form av över klagande eller omprövning i domstol av de faktiska och rättsliga omständigheterna när det gäller det beslut om överföring. 2.Medlemsstaterna ska föreskriva en skälig tidsperiod inom vilken den berörda personen får utöva sin rätt till ett effektivt rättsmedel enligt punkt 1. L 180/46 Europeiska unionens officiella tidning Vad gäller överklagande av eller ansökan om omprövning av beslut om överföring ska medlemsstaterna i sin nationella rätt föreskriva att a)överklagandet eller omprövningen innebär att den berörda personen ska ha rätt att stanna kvar i den berörda medlems staten i väntan på resultatet av överklagandet eller ompröv ningen, b)överföringen avbryts automatiskt och avbrytandet upphör efter en viss skälig tidsperiod, under vilken en domstol efter noggrann och minutiös kontroll av begäran ska ha beslutat huruvida suspensiv verkan med anledning av ett överkla gande eller en begäran om omprövning ska beviljas, eller c)den berörda personen har möjlighet att inom en skälig tids period begära att en domstol avbryter verkställigheten av överföringsbeslutet i väntan på resultatet av överklagandet eller omprövningen. Medlemsstaterna ska säkerställa att det finns ett effektivt rättsmedel genom att avbryta verkställig heten av överföringen till dess att ett beslut har fattats om den första begäran om uppskov. Ett beslut om huruvida verkställandet av överföringsbeslutet ska avbrytas ska fattas inom en skälig tidsperiod, och medge en noggrann och minutiös kontroll av begäran om uppskov. Ett beslut om att inte avbryta verkställigheten av överföringsbeslutet ska vara motiverat. 4.Medlemsstaterna får föreskriva att de behöriga myndighe terna på eget initiativ får besluta att avbryta verkställigheten av överföringsbeslutet i väntan på utfallet av överklagandet eller omprövningen. 5.Medlemsstaterna ska se till att den berörda personen har tillgång till rättsligt bistånd samt, om så krävs, språkligt stöd. Medlemsstaterna ska se till att rättsligt bistånd på begäran tillhandahålls kostnadsfritt om den berörda personen inte själv kan stå för kostnaderna. Medlemsstaterna får föreskriva att en sökande inte ska behandlas mer förmånligt i fråga om avgifter och andra kostnader än medlemsstatens egna medborgare när det gäller rättsligt bistånd. Medlemsstaterna får, utan att tillgången till rättsligt bistånd be gränsas godtyckligt, föreskriva att kostnadsfritt rättsligt bistånd och biträde inte ska beviljas om den behöriga myndigheten eller en domstol anser att överklagandet eller omprövningen saknar rimliga utsikter till framgång. Om en myndighet som inte är en domstol beslutar att inte bevilja kostnadsfritt rättsligt bistånd och biträde med hänvisning till denna punkt ska medlemsstaterna sörja för rätten till ett effektivt rättsmedel i domstol för att överklaga eller begära omprövning av det beslutet. Vid uppfyllande av kraven i denna punkt ska medlemsstaterna se till att tillgången till rättsligt bistånd och biträde inte begrän sas godtyckligt och att sökandens tillgång till rättslig prövning inte hindras. Rättsligt bistånd ska åtminstone inbegripa sammanställning av de handlingar som krävs inom ramen för förfarandet samt fö reträdande i domstol, och kan begränsas till tillgång till juridisk eller annan rådgivare som anvisas särskilt i nationell rätt för att bistå och företräda. Förfaranden för tillgång till rättsligt bistånd ska fastställas i nationell rätt. Förvar inför en överföring 1.Medlemsstaterna får inte hålla en person i förvar enbart av det skälet att han eller hon är föremål för det förfarande som fastställs genom denna förordning. 2.Om det finns en betydande risk för att en person avviker får medlemsstaterna ta honom eller henne i förvar i syfte att säkerställa överföringsförfarandena i enlighet med denna förord ning på grundval av en individuell bedömning och endast om hållandet i förvar är proportionellt och andra, mindre ingri pande åtgärder inte kan tillämpas verkningsfullt. 3.Förvar bör pågå en så som möjligt och ska inte pågå längre än vad som rimligen krävs för att med tillbörlig aktsamhet fullgöra de nödvändiga administrativa förfarandena till dess att överföringen enligt denna förordning har genom förts. Om en person hålls i förvar enligt denna artikel ska en fram om övertagande eller återtagande göras senast efter det att ansökan lämnades in. Den medlemsstat som ge nomför förfarandet i enlighet med denna förordning ska i så dant fall begära ett brådskande svar. Detta svar ska lämnas från mottagandet av ansökan. Underlåtenhet att svara ska anses som ett godtagande av framställan och medföra skyldighet att överta eller återta personen, vilket innefattar en skyldighet att ombesörja lämpliga ankomstarran gemang. Om en person hålls i förvar enligt denna artikel ska över föringen av denna person från den anmodande medlemsstaten till den ansvariga medlemsstaten verkställas så snart det är prak tiskt möjligt, och senast från det att en annan medlemsstats framställan om övertagande eller återtagande av den berörda personen godtogs implicit eller explicit eller från den tidpunkt då överklagandet eller omprövningen inte längre har suspensiv verkan i enlighet med artikel 27.3. Europeiska unionens officiella tidning L 180/47 Om den anmodande medlemsstaten inte respekterar tidsfris terna för att göra en framställan om övertagande eller återta gande eller om överföringen inte verkställs inom den tidsfrist som avses i tredje stycket ska personen inte längre hållas i förvar. Artiklarna 21, 23, 24 och 29 ska fortsätta att gälla. När det gäller förhållanden för förvar, och tillämpliga ga rantier för personer i förvar, i syfte att säkerställa överförings förfarandena till den ansvariga medlemsstaten, ska artiklarna 9, 10 och 11 i direktiv /33/EU tillämpas. Närmare bestämmelser och tidsfrister Överföringen av sökanden eller en annan person som avses i artikel 18.1 c eller d från den anmodande medlemsstaten till den ansvariga medlemsstaten ska verkställas i enlighet med den anmodande medlemsstatens nationella rätt, efter samråd mellan de berörda medlemsstaterna, så snart det är praktiskt möjligt och senast efter det att framställan från en annan medlemsstat om övertagande eller återtagande av den berörda personen godtogs eller det slutliga beslutet i fråga om överklagande eller omprövning med suspensiv verkan fatta des i enlighet med artikel 27.3. Om överföringar till den ansvariga medlemsstaten sker genom kontrollerad avresa eller avresa med eskort ska medlemsstaterna se till att de genomförs på ett humant sätt och med full respekt för de berörda personernas grundläggande rättigheter och mänskliga värdighet. Vid behov ska den anmodande medlemsstaten förse sökanden med en passersedel. Kommissionen ska genom genomförande akter fastställa passersedelns utformning. Dessa genomförande akter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.2. Den ansvariga medlemsstaten ska alltefter omständigheterna un derrätta den anmodande medlemsstaten om huruvida den be rörda personen kommit fram i god ordning eller inte har in funnit sig inom den fastställda tidsfristen. Om överföringen inte görs inom tidsfristen på sex må nader ska den ansvariga medlemsstaten befrias från sin skyldig het att överta eller återta den berörda personen, varpå ansvaret övergår på den anmodande medlemsstaten. Denna tidsfrist får förlängas till högst om överföringen inte kunnat utföras på grund av att den berörda personen varit frihetsberövad, eller om den berörda personen håller sig undan. 3.Om en person har överförts felaktigt, eller om ett beslut om överföring upphävs efter överklagande eller omprövning sedan överföringen har verkställts, ska den medlemsstat som genomförde överföringen ta tillbaka den berörda personen. 4.Kommissionen ska genom genomförandeakter fastställa enhetliga villkor för samråd och informationsutbyte mellan medlemsstater, särskilt i fall av uppskjutna eller försenade över föringar, överföringar efter tyst godkännande eller i fall av över föringar av underåriga eller personer i beroendeställning samt kontrollerade överföringar. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.2. 1.Kostnaderna för överföring till den ansvariga medlemssta ten av en sökande eller annan person som avses i artikel 18.1 c eller d ska bäras av den överförande medlemsstaten. 2.Om den berörda personen ska sändas tillbaka till en med lemsstat, till följd av en felaktig överföring eller ett beslut om överföring som upphävts efter överklagande eller omprövning sedan överföringen har verkställts, ska den medlemsstat som ursprungligen genomförde överföringen ansvara för kostnaderna för att återföra den berörda personen till sitt territorium. 3.Personer som ska överföras i enlighet med denna förord ning ska inte bära kostnaderna för denna överföring. Utbyte av relevant information innan en överföring genomförs Den medlemsstat som genomför överföringen av en sö kande eller en annan person som avses i artikel 18.1 c eller d ska meddela den ansvariga medlemsstaten personuppgifter om den person som ska överföras som är adekvata, relevanta och inte mer omfattande än vad som krävs, i det enda syftet att säkerställa att de behöriga myndigheterna i enlighet med natio nell rätt i den ansvariga medlemsstaten är i stånd att tillhanda hålla den personen adekvat stöd, inbegripet sådan omedelbar sjukvård som är nödvändig för att tillvarata personens vitala intressen, och att säkerställa kontinuitet i det skydd och de rättigheter som följer av denna förordning och andra relevanta rättsinstrument om asyl. Dessa uppgifter ska överlämnas till den ansvariga medlemsstaten inom en skälig tidsperiod innan ett överförande genomförs för att säkerställa att dess behöriga myndigheter i enlighet med nationell rätt har tillräckligt med tid för att vidta nödvändiga åtgärder. L 180/48 Europeiska unionens officiella tidning Den överförande medlemsstaten ska, i den mån sådana uppgifter är tillgängliga för den behöriga myndigheten i enlighet med nationell rätt, till den ansvariga medlemsstaten översända alla uppgifter som har betydelse för att tillvarata de rättigheter och omedelbara särskilda behov som den person som ska över föras har, särskilt följande: a)De omedelbara åtgärder som den ansvariga medlemsstaten måste vidta för att se till att de särskilda behoven hos den person som ska överföras tillgodoses på lämpligt sätt, inklu sive eventuell nödvändig sjukvård. b)Kontaktuppgifter till familjemedlemmar, släktingar eller an dra närstående i den mottagande medlemsstaten, i tillämpliga fall. c)I fråga om underåriga, uppgifter om deras utbildning. d)En bedömning av sökandens ålder. 3.Utbytet av uppgifter enligt denna artikel får endast ske mellan de myndigheter som anmälts till kommissionen i enlig het med artikel 35 i denna förordning via det elektroniska kommunikationsnätet DubliNet som inrättats genom artikel 18 iförordning (EG) nr 1560/2003. De utväxlade uppgifterna får bara användas för de ändamål som anges i punkt 1 i den här artikeln och får inte behandlas ytterligare. 4.I syfte att underlätta utbytet av uppgifter mellan medlems staterna ska kommissionen genom genomförandeakter upprätta ett standardformulär för översändande av nödvändiga uppgifter enligt denna artikel. Dessa genomförandeakter ska antas i enlig het med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.2. 5.Bestämmelserna i artikel 34.8–34.12 är tillämpliga på ut bytet av uppgifter i enlighet med den här artikeln. Utbyte av uppgifter om personers hälsotillstånd innan en överföring genomförs I det enda syftet att tillhandahålla läkarvård eller behand ling, särskilt när det gäller funktionshindrade, äldre personer, gravida kvinnor, underåriga och personer som har varit utsatta för tortyr, våldtäkt eller andra allvarliga former av psykiskt, fysiskt och sexuellt våld, ska den överförande medlemsstaten, i den mån sådana uppgifter är tillgängliga för den behöriga myn digheten i enlighet med nationell rätt, till den ansvariga med lemsstaten översända uppgifter om eventuella särskilda behov hos den person som ska överföras, vilket i enskilda fall kan inbegripa uppgifter om den personens fysiska och mentala häl sotillstånd. Uppgifterna ska överföras i ett gemensamt hälso intyg tillsammans med nödvändiga handlingar. Den ansvariga medlemsstaten ska se till att dessa särskilda behov tillgodoses på lämpligt sätt, särskilt genom att tillhandahålla nödvändig läkar vård. Kommissionen ska genom genomförandeakter utarbeta det ge mensamma hälsointyget. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.2. 2.Den överförande medlemsstaten får endast överföra de uppgifter som avses i punkt 1 till den ansvariga medlemsstaten efter det att den sökande och/eller dennes företrädare uttryckli gen gett sitt samtycke till detta eller om det är nödvändigt för att tillvarata den sökandes eller en annan persons vitala intres sen i sådana fall där vederbörande är fysiskt eller rättsligt oför mögen att ge sitt samtycke. Avsaknad av samtycke, vilket in begriper nekat samtycke ska inte utgöra något hinder för ge nomförande av överföringen. 3.Den behandling av uppgifter om personers hälsotillstånd som avses i punkt 1 får endast utföras av hälso- och sjukvårds personal som enligt nationell rätt eller nationella regler som fastställts av behöriga nationella organ omfattas av tystnadsplikt inom hälso- och sjukvården, eller av andra personer som om fattas av motsvarande tystnadsplikt. 4.Utbytet av uppgifter enligt denna artikel får endast ske mellan yrkesutbildad hälso- och sjukvårdspersonal eller andra personer som anges i punkt 3. De utväxlade uppgifterna får bara användas för de ändamål som anges i punkt 1 och får inte behandlas ytterligare. 5.Kommissionen ska genom genomförandeakter anta enhet liga villkor och praktiska arrangemang för utbyte av de upp gifter som avses i punkt 1 i denna artikel. Dessa genomföran deakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.2. 6.Bestämmelserna i artikel 34.8–34.12 är tillämpliga på ut bytet av uppgifter i enlighet med den här artikeln. En mekanism för tidig varning, beredskap och krishantering Om kommissionen, i synnerhet på grundval av uppgifter som stödkontoret samlat in i enlighet med förordning (EU) nr 439/2010, slår fast att tillämpningen av den här förordningen kan äventyras antingen till följd av att det finns en betydande risk för stora påfrestningar på en medlemsstats asylsystem och/ eller på grund av funktionsproblem hos en medlemsstats asyl system, ska kommissionen i samarbete med stödkontoret ut färda rekommendationer till den medlemsstaten och uppmana den att upprätta en förebyggande handlingsplan. Den berörda medlemsstaten ska meddela rådet och kommissio nen huruvida den avser att upprätta en förebyggande handlings plan i syfte att åtgärda påfrestningarna på asylsystemet och/eller asylsystemets funktionsproblem, och skydda de grundläggande rättigheterna för personer som ansöker om in ternationellt skydd. En medlemsstat får efter egen bedömning och på eget initiativ upprätta en förebyggande handlingsplan och senare revidera denna. När en förebyggande handlingsplan upprättas kan med lemsstaten kan begära bistånd från kommissionen, andra med lemsstater, stödkontoret eller andra berörda unionsorgan. Europeiska unionens officiella tidning L 180/49 Om en förebyggande handlingsplan upprättas ska den berörda medlemsstaten förelägga rådet och kommissionen pla nen och regelbundet rapportera till dem om dess genomföran de. Kommissionen ska också informera om den förebyggande handlingsplanens viktigaste delar. Kommissio nen ska förelägga rådet och rapporter om dess genomförande. Den berörda medlemsstaten ska vidta alla lämpliga åtgärder för att åtgärda de särskilda påfrestningarna på dess asylsystem eller se till att identifierade problem åtgärdas innan läget förvärras. Om den förebyggande handlingsplanen omfattar åtgärder som syftar till att åtgärda särskilda påfrestningar på en medlemsstats asylsystem som kan äventyra tillämpningen av denna förord ning ska kommissionen rådgöra med stödkontoret innan den lägger fram rapporter för och rådet. Om kommissionen på grundval av stödkontorets analys slår fast att den förebyggande handlingsplanens genomförande inte har avhjälpt de konstaterade bristerna eller om det finns en allvarlig risk för att asylsituationen i den berörda medlemsstaten ska utvecklas till en kris, som knappast kan avhjälpas genom en förebyggande handlingsplan, kan kommissionen, i tillämpliga fall i samarbete med stödkontoret, begära att den berörda med lemsstaten upprättar en krishanteringsplan och, vid behov, re viderar denna. Krishanteringsplanen ska under hela processen säkerställa att unionens asylregler följs, särskilt när det gäller grundläggande rättigheter för personer som ansöker om inter nationellt skydd. Efter en begäran om att en krishanteringsplan ska upprättas ska den berörda medlemsstaten i samarbete med kommissionen och stödkontoret, och senast efter begäran utarbeta en sådan plan. Den berörda medlemsstaten ska lägga fram sin krishanterings plan och ska minst en gång rapportera om dess genomförande till kommissionen och andra berörda aktö rer, t.ex. stödkontoret, i tillämpliga fall. Kommissionen ska informera och rådet om krishanteringsplanen, eventuella revideringar av denna samt dess genomförande. I dessa rapporter ska den berörda medlemsstaten inkludera uppgifter i syfte att övervaka att krishanteringsplanen följs exempelvis i fråga om förfarandets längd, villkoren vid förvar och mottagningskapaciteten i förhållande till inflödet av sökande. Rådet ska under hela den process för tidig varning, bered skap och krishantering som fastställs i denna artikel noggrant övervaka situationen och kan begära ytterligare information samt ge politisk vägledning, särskilt när det gäller hur bråds kande och allvarlig situationen är och därmed huruvida en med lemsstat måste upprätta antingen en förberedande handlingsplan eller, vid behov, en krishanteringsplan. och rådet kan under hela processen diskutera och ge vägledning om eventuella solidaritetsåtgärder, såsom de finner lämpligt. Varje medlemsstat ska till varje annan medlemsstat som begär det vidarebefordra sådana personuppgifter om sökanden som är lämpliga, relevanta och inte mer omfattande än vad som krävs för att a)fastställa ansvarig medlemsstat, b)pröva ansökan om internationellt skydd, c)uppfylla alla skyldigheter som följer av denna förordning. 2.De uppgifter som avses i punkt 1 får endast avse a)personuppgifter om sökanden och i förekommande fall hans eller hennes familjemedlemmar, släktingar eller andra närs tående (fullständigt namn, i förekommande fall tidigare namn, smeknamn eller pseudonymer, nuvarande och tidigare medborgarskap samt födelsedatum och födelseort), b)identitets- och resehandlingar (referenser, giltighetstid, datum för utfärdande, utfärdande myndighet, plats för utfärdande m.m.), c)andra uppgifter som behövs för att fastställa sökandens iden titet, inklusive fingeravtryck i enlighet med förordning (EU) nr 603/2013, L 180/50 Europeiska unionens officiella tidning d)orter där sökanden uppehållit sig och resvägar, e)uppehållstillstånd och viseringar som har utfärdats av en medlemsstat, f)platsen där ansökan lämnades in, g)det datum en eventuell tidigare ansökan om internationellt skydd inlämnades, det datum den aktuella ansökan inläm nades, hur långt handläggningen framskridit och innehållet i ett eventuellt beslut. Vidare får den ansvariga medlemsstaten, om det skulle krävas i samband med prövningen av ansökan om internatio nellt skydd, anmoda en annan medlemsstat att lämna ut de uppgifter som sökanden åberopat till stöd för sin ansökan och skälen för eventuella beslut som fattats rörande sökanden.