prop · H403101 · 2017-04-18 00:00:00 — Ökningen gäller överkurser som uppstår när emitterar obligationer och marknadsvärdet är högre än det nominella värdet. Mellanskillnaden är överkurs och bokförs som förutbetald intäkt som periodiseras över lånets löptid Finansieringsanalysen visar statens betalningar fördelade på avsnitten statens verksamhet, investeringar, utlåning och finansiella aktiviteter. Finansieringsanalysen visar även förändringen av och respektive avsnitts påverkan på statens nettoupplåning . Statens nettoupplåning definieras som föränd- ringen av statsskulden justerad för orealiserade valutakursförändringar. Uppgifterna avseende finansieringsanalysen har hämtats från resultat- och balansräkningarna samt från den information som myndigheterna rapporterat in till statsredovisningssystemet eller från myndigheternas årsredovisningar med eventuella kompletteringar. S k r . 2 01 6 / 1 7: 1 0 1 Avgifter och andra ersättningar -1 013 076 -1 248 140 -1 177 681 Finansiellt netto för statens skatter var högre, medan utbetalningarna av transfereringar ökade med och statens egen verksamhet med . Förändringarna av fordringar och skulder som redovisas under posten Justeringar till betalningar har netto påverkat kassaflödet negativt med där den största förändringen mot före- gående år rör kortfristiga placeringar. 3.3.2Finansiella investeringar blev högre Investeringsverksamheten gav ett negativt kassa- flöde med vilket är något mer än föregående år. Investeringsutgifterna uppgick till , vilket är en ökning med hänförligt till framför allt finansiella investe- ringar hos Kärnavfallsfonden och EKN. Bland de materiella investeringarna har investeringar i väganläggningar ökat med medan investeringar i järn- vägsanläggningar har minskat med . 3.3.3Statens nettoutlåning var högre än 2015 Statens nettoutlåning, skillnaden mellan årets nyutlåning och årets erhållna amorteringar, upp- gick till vilket är en ökning med jämfört med . utlåning till uppgick till som berodde på valutakursförändringar. Amortering- arna var i stort sett oförändrade. 3.3.4Kassaflödet från finansiella aktiviteter förbättrades 3.3.1Statens verksamhet gav positivt kassaflöde Kassaflödet i den del som avser statens verksam- het, dvs. intäkter, transfereringar och statens egen verksamhet enligt resultaträkningen, var positivt med 2016, vilket netto är högre än föregående år. Skillnaden beror främst på att kassaflödet från Nettobetalningar från finansiella aktiviteter gav ett positivt kassaflöde med , vilket är en förbättring med . Framför allt har realiserade valutakursföränd- ringar påverkat posten positivt jämfört med . S k r . 2 01 6 / 1 7: 1 0 1 Statens nettoupplåning visar förändringen av statens upplåning justerad för orealiserade valutakursförändringar. Statens nettoupplåning har minskat med nära , vilket innebär att staten gjort en netto- amortering av sina lån. Statsskulden minskade däremot med . Orealiserade valutakursförändringar i upplåningsverksam- heten har ökat statsskulden med som inte påverkat statens kassaflöde. 3.3.6Samband mellan resultaträkningen och utfallet på statens budget I tabell 3.4 visas sambandet mellan resultat- räkningen och saldot i statens budget 2016. Tabellen visar de huvuddelar som skiljer resultat- räkningen från statens budget, nämligen poster som finns med i resultaträkningen men inte medför betalningar, förändringar av fordringar och skulder samt övriga transaktioner som medfört betalningar. Posterna finns med i finansieringsanalysen, men i en annan struktur. Genom dessa tre delar är det möjligt att gå från resultaträkningens saldo till finansieringsana- lysens saldo. Därefter visas justeringsposter hänförbara till statsskulden som utgör skillnaden mellan finansieringsanalysens saldo och saldot i statens budget. Tabell 3.4 Samband mellan resultaträkningen och statens budgetsaldo 2016 Justeringar för poster som ej medför betalningar Justeringar för förändringar av fordringar och skulder Övriga transaktioner som påverkar betalningar Justeringar hänförbara till statsskulden varav Förändring av kortfristiga varav Förändring av inomstatliga innehav av värdepapper, skuldkorrigeringar samt övriga poster Transaktioner som ingår i resultaträkningen men inte medför betalningar uppgår till och består av avskrivningar och ned- skrivningar med och avsättningar och fondering med och till detta kommer orealiserade valutakursförändringar med samt realisationsförluster med . Resultatandelar i statens hel- och delägda företag som påverkat resultaträkningen negativt tillkommer med nära medan marknadsvärdesförändringar på värdepapper avgår med . Förändringar av fordringar och skulder har medfört betalningar, men inte påverkat resultat- räkningen. Nettofordringarna för skatter har minskat med ca beroende på att nettot av betalda skatter är högre än skatte- intäkterna enligt resultaträkningen. Hos har fordringarna minskat och skulderna ökat i statsskuldsförvaltningen, vilket ger en positiv påverkan med nästan . Nettoförändringen av övriga fordringar och skulder ger en negativ påverkan på likvida medel med . Den samman- lagda nettoeffekten av förändringar av fordringar och skulder gav därmed ett positivt kassaflöde i förhållande till resultaträkningen med 35 mil- jarder kronor. Övriga transaktioner som påverkar betal- ningar är främst investeringar som gav ett utflöde av likvida medel på . Statens utlåning, netto, påverkade kassaflödet negativt med medan utdelningar från statliga bolag gav ett inflöde på . Nettoeffekten av dessa transaktioner var ett negativt kassaflöde i förhållande till resultaträkningen med 59 mil- jarder kronor. 3.3.7Justeringar som är hänförliga till statsskulden Finansieringsanalysens saldo visar sammantaget ett positivt kassaflöde med , vilket är mindre än saldot i statens budget som var positivt med . En minskad nettoupplåning innebär att staten har gjort en nettoamortering av sina lån. Skillnaden mellan statens nettoupplåning och saldot på statens budget beror på att det finns transaktioner som påverkar statsskulden men som inte påverkar budgetens saldo. Å andra sidan finns transakt- ioner som påverkar budgetens saldo men som påverkar statsskulden först i efterföljande S k r . 2 01 6 / 1 7: 1 0 1 perioder, t.ex. förändringar av kortfristiga placeringar. har ökat sina kortfristiga placeringar med . Skillnaden i övrigt beror bl.a. på poster som har påverkat lånebehovet men inte statsskulden. Det gäller bl.a. effekterna av affärsdags- redovisning, förändring av myndigheters innehav av statspapper samt skuldskötselåtgärder, vilket sammantaget påverkat statsskulden med . Årsredovisningen för staten upprättas enligt bestämmelserna i 10 kap. budgetlagen (2011:203), och grundas på de statliga myndig- heternas årsredovisningar. Dessa upprättas enligt förordningen (2000:605) om årsredovisning och budgetunderlag. internationella redovisningsstandarder för of- fentlig sektor respektive principer som tillämpas i den privata eller kommunala sektorn. Flera företeelser är dock specifika för statlig verksam- het i eller så saknas vägledning i inter- nationella standarder och ställning måste därför tas i enskilda fall. Årsredovisningen för staten upprättas med de statliga myndigheternas årsredovisningar som grund och med information som rapporterats särskilt till statsredovisningen. Principerna för att värdera och klassificera intäkter och kostnader samt tillgångar och skulder utgår därför från bestämmelserna i förordningen om årsredovisning och budgetunderlag. Undantag kan emellertid finnas om en myndighet har medgetts undantag från dessa regler och för sådana fall där särskilda principer tillämpas på den konsoliderade nivån. Transfereringar redovisas enligt bokförings- mässiga grunder, dvs. det år som kostnaden 3.4.1Redovisningsprinciper, resultat- och hänför sig till. I de flesta fall anses kostnaden Räkenskapsåret är kalenderåret. Kostnader och intäkter redovisas enligt bokföringsmässiga grunder, dvs. oberoende av när betalning sker. De konsoliderade resultat- och balansräkning- arna och finansieringsanalysen är uppställda enligt reglerna i 10 kap. 9 och 10 §§ budgetlagen och de mer detaljerade reglerna i 13–15 §§ förordningen (2011:231) om underlag för årsredovisning för staten. Budgetlagen och förordningen om års- redovisning och budgetunderlag reglerar grund- läggande redovisningsprinciper. Dessa utgör, tillsammans med den praxis som utvecklats i årsredovisningen för staten och de praktiska ställningstaganden som varit nödvändiga vid upprättandet, de tillämpade redovisnings- principerna. Denna praxis består av lösningar som anges nedan under rubrikerna Omklassi- ficeringar av poster och Kommentarer till särskilda poster, om lösningarna inte bedömts vara oväsentliga. redovisas nya företeelser i årsredo- visningen för staten, för vilka inomstatlig reglering eller praxis ännu inte utvecklats. Då hämtas vägledning från principer som framgår av sammanfalla med utbetalningen. Kostnaden periodiseras endast när den tydligt går att hänföra till ett visst år. Skatteinkomsterna redovisas fullt periodiserade, dvs. det år intäkterna hänför sig till. Eftersom många skatter för ett kalenderår beslutas först i efterhand, är det slutliga utfallet från beskatt- ningen inte känt förrän efter det aktuella årets utgång. Redovisningen av skatter i årsredovisningen för staten grundas därför till viss del på bedömningar av förväntat beskatt- ningsutfall och förväntade inbetalningar. Metoden för att beräkna periodiserade skatter bygger på modeller för olika skatteslag och på totalsammanställningar som Finansdepartemen- tet och byggt upp och utvecklat . Denna beräknings- metod ger bättre information om skatterna för året än löpande skatteinbetalningar, eftersom den beaktar den makroekonomiska utvecklingen och förändringar i skattereglerna och inte först när betalning görs. och andra berörda myndigheter redovisar löpande debiterade och betalda skatter. Skatterna kan delas in i två huvudkategorier. Den första huvudkategorin är skatter som hänförs till rätt månad eller kvartal i nära anslutning till inbetalningen eller deklarationen, vilket gäller för mervärdesskatt, socialavgifter och de flesta punktskatter. Den andra huvud- kategorin är skatter som beslutas vid den årliga inkomstbeskattningen och där den löpande inbetalningen endast är preliminär. Det gäller t.ex. hushållens och företagens inkomstskatter, fastighetsskatt samt skattereduktioner. När uppgifterna för årsredovisningen för staten för ett visst år tas fram, finns ett i det närmaste korrekt slutligt utfall för många av de skatter som redovisas månads- eller kvartalsvis. För framför allt hushållens och företagens inkomstskatter som beslutas årsvis bygger det redovisade utfallet däremot på en bedömning som grundas på kontrolluppgifter, redovisade preliminärskatter, den ekonomiska utvecklingen, utvecklingen på aktie- och fastighetsmarknaden och annan information. Utifrån informationen prognostiseras de intäkter som slutligt kommer att betalas in för året. Prognosen ligger till grund för att beräkna den redovisade intäkten. Även för övriga skatter tas hänsyn till förväntade tilläggsdebiteringar, omprövningar m.m. som gäller skatter för den aktuella redovisningsperioden. Resultaträkningens skatteintäkter skiljer sig från de periodiserade skatterna i statens budget för det aktuella året på några punkter. Skillnaden mellan fjolårets beräknade periodiserade skatt och det utfall som finns tillgängligt hänförs i resultaträkningen till , medan det periodiserade utfallet revideras i budgetens utfall. För varje skatteslag redovisas dock den senaste beräkningen i not till resultaträkningen. En annan skillnad är att avgifterna till ålders- pensionssystemet och premiepensionssystemet läggs till, eftersom dessa avgifter ingår i skatterna så som de avgränsas i resultaträkningen. Kommunala utjämnings- och inkomstutjäm- ningsavgifter tillförs som följd av principen att bruttoredovisa dessa i årsredovisningen för staten. Slutligen avgår de elimineringar av skatt från myndigheter som görs i årsredovisningen för staten. S k r . 2 01 6 / 1 7: 1 0 1 Resultat- och balansräkningen samt finansie- ringsanalysen omfattar statens samtliga intäkter och kostnader, tillgångar och skulder samt betalningar som påverkar statens nettoupp- låning. ses i detta sammanhang som en tillgång hos staten. Intäkter och kostnader, tillgångar och skulder samt betalningar som redovisas av samt Första–Fjärde, Sjätte och Sjunde AP- fonden omfattas inte av resultat- och balans- räkningen eller finansieringsanalysen. Inte heller ingår premiepensionssystemets tillgångar och skulder eller dess avkastning. Budgetlagens bestämmelser avseende detta har preciserats i förordningen om underlag för årsredovisning för staten. För premiepensionsmedlen gäller det särskilda egendomsskyddet enligt 2 kap. 15 § regeringsformen och de är därmed inte statens medel. Att ta in dem i statens balansräkning skulle medföra att redovisningen inte gav en rättvisande bild. anses vara ett eget rättssubjekt med egna tillgångar och skulder och ska därför inte omfattas av statens resultat- och balansräkning. AP-fonderna, utöver den del som tillhör premiepensionssystemet, undantas dels eftersom ålderspensionssystemet bör hanteras på ett enhetligt sätt, dels eftersom de följer ett annat regelverk för redovisningen än övriga myndigheter, vilket skulle göra det alltför omständligt att konsolidera dem. Redovisningen är en konsolidering av årsredo- visningarna hos myndigheterna under och regeringen, med angivna undantag. Det innebär att balans- och resultaträkningarna slås samman efter det att interna mellanhavanden i form av fordringar, skulder, intäkter och kostnader mellan myndigheterna eliminerats. Finansieringsanalysen upprättas därefter med den konsoliderade resultat- och balansräkningen som underlag. En förteckning över vilka organisationer som ingår i den konsoliderade resultat- och balans- räkningen och finansieringsanalysen finns i bilaga 6 Statliga myndigheter m.m. S k r . 2 01 6 / 1 7: 1 0 1 gäller som gemensam brytdag för myndigheternas räkenskaper. Det är den dag då den löpande bokföringen av händelser som berör räkenskapsperioden avslutas. Den gemensamma brytdagen är i första hand till för att det ska vara möjligt att stämma av mellanhavanden mellan myndigheter, men den påverkar även externa kundfordringar, leverantörsskulder och period- avgränsningsposter. Myndigheterna tillämpar normalt generella värderingsprinciper i enlighet med förordningen om årsredovisning och budgetunderlag. Det finns myndigheter som på grund av verksam- hetens särart, genom dispens, särskilt regerings- beslut eller av annat särskilt skäl avviker från de generella värderingsprinciperna. Sådana avvikel- ser förekommer dock i mycket liten omfattning och bedöms därför inte ha någon väsentlig påverkan på årsredovisningen för staten. Omsättningstillgångar värderas enligt lägsta värdets princip. Detta innebär att de tas upp till anskaffningsvärdet eller till nettoförsäljnings- värdet om detta är lägre än anskaffningsvärdet. Om en omsättningstillgång inte innehas för att ge ekonomiska fördelar används återanskaff- ningsvärdet i stället för nettoförsäljningsvärdet. Anläggningstillgångar (med undantag för vissa finansiella instrument, se nedan) värderas till anskaffningsvärde, med avdrag för ackumulerade avskrivningar. För materiella och immateriella anläggningstillgångar gäller i de flesta fall att endast tillgångar med en förväntad ekonomisk livslängd på lägst , tas upp som anlägg- ningstillgångar. Avskrivningstiderna varierar mellan olika myndigheter eftersom de anpassas till den för- väntade nyttjandeperioden för respektive till- gång. Om skillnaden i förbrukning av betydande komponenter hos en anläggningstillgång är väsentlig delas tillgången upp på dessa och avskrivning görs för varje komponent för sig. Myndigheterna tillämpar vanligen 3–avskrivningstid. För byggnader och större an- läggningar tillämpas längre avskrivningstid eller komponentavskrivning med hänsyn till myndig- Även för tillgångsslagen väganläggningar, järnvägsanläggningar och beredskapstillgångar, tillämpas längre avskriv- ningstider eller komponentavskrivning. För statliga väganläggningar tillämpas diffe- rentierade avskrivningstider på . För statliga järnvägsanläggningar tillämpas differentierade avskrivningstider på . För beredskapstillgångar hos Försvarsmakten, tillämpas 15–för stridsfordon, fartyg, flyg- plan och helikoptrar, för modifiering av materiel samt 3–för övriga beredskaps- inventarier. För övriga beredskapsvaror – bered- skapslager – som är av de redovisade beredskapstillgångarna, sker ingen planenlig avskrivning. Beredskapsvaror omsätts normalt i den löpande verksamheten eller skrivs ned när de inte längre har någon användning i verksamheten. Lånefordringar redovisas till upplupet anskaff- ningsvärde med tillämpning av effektivränte- metoden, vilket är en metod för att fördela ränteintäkter och räntekostnader över den relevanta tidsperioden. Lånefordringar och andra fordringar som har en kredittid överstigande och där staten inte tar ut en ränta som mot- svarar statens kostnader, värderas till nuvärdet av framtida betalningar. Aktier och andelar i hel- och delägda företag värderas enligt kapitalandelsmetoden. Metoden innebär att statens andel av företagens egna kapital tas upp som en tillgång i balansräkningen. Årets andel av företagens resultat redovisas sedan i resultaträkningen. Även affärsverkens hel- och delägda företag redovisas enligt kapital- andelsmetoden. Finansiella instrument som primärt innehas för att generera avkastning eller värdestegringar värderas till verkligt värde. Ett finansiellt instrument är varje form av avtal som ger upphov till en finansiell tillgång hos en part och en finansiell skuld eller eget kapitalinstrument hos en annan part. Det verkliga värdet bestäms på grundval av instrumentets marknadsvärde. Finansiella instrument som innehas till förfall eller används för valuta- eller prissäkring värderas dock inte till marknadsvärde. Vissa typer av transaktioner omklassificeras i årsredovisningen för staten jämfört med myndigheternas redovisning. Anledningen till omklassificeringen är att transaktionerna ur statens perspektiv har en annan innebörd än för den enskilda myndigheten. De fall som bedömts påverka årsredovisningen för staten i väsentlig mening beskrivs nedan. Kostnaderna för tjänstepensioner till statligt anställda redovisas i statens resultaträkning bland personalkostnader, medan SPV redovisar kost- naderna för tjänstepensionsrörelsen i ett eget avsnitt i resultaträkningen. Se vidare nedan under rubriken redo- visas på ett enhetligt sätt. Pågående arbeten i försvarssektorn (framför allt i ) och motsvarande förutbetalda intäkter läggs samman med militära beredskapstillgångar, eftersom de till över- vägande del gäller arbeten för Försvarsmaktens räkning. För myndigheter med en uppställningsform för balans- och resultaträkning som avviker från den generellt föreskrivna, hänförs respektive post i resultat- och balansräkningen i årsred- ovisningen för staten så som de hade gjort om myndigheten i fråga hade följt de generella uppställningsformerna. Det gäller främst EKN, affärsverken, SPV och . Vanligen görs det direkt genom de inrappor- teringskoder som används vid rapportering till statsredovisningen. Ett antal intäktsposter klassificeras om med utgångspunkten att posten Skatteintäkter av- gränsas i enlighet med den definition av skatter som gäller i statens budget och i national- räkenskaperna. Intäkterna redovisas som Skatte- intäkter i den konsoliderade resultaträkningen men i flera fall redovisar berörda myndigheter intäkterna på annat sätt, exempelvis: –som avgifter eller andra ersättningar (exempelvis vissa socker- och jordbruks- avgifter vid eller lokalradioavgift vid Myndigheten för press, radio och tv), –som medel för finansiering av bidrag (exempelvis avgifter för insättningsgarantin vid och Kärnavfalls- fondens avgifter), S k r . 2 01 6 / 1 7: 1 0 1 –som resultatandelar från hel- och delägda företag (Systembolagets inlevererade över- skott som Kammarkollegiet redovisar), eller –enbart i balansräkningen (inleverans av överskott från som Kammarkollegiet redovisar). Finansiella korrigeringar som rör EU-medel redovisas vanligen som kostnader i myndig- hetens resultaträkning (främst Statens jord- bruksverk), eftersom de redovisas som utgifter på anslag i statens budget. I den konsoliderade resultaträkningen omklassificeras de finansiella korrigeringarna i stället till intäktreduktioner, eftersom de är återbetalningar av eller avdrag på erhållna bidrag från EU. gäller att en anläggnings- tillgång ska delas upp på komponenter om den består av delar med väsentliga värden som förbrukas i olika takt. Varje komponent ska skrivas av utifrån sin förväntade nyttjandeperiod. Det bokförda värdet på de anläggningstillgångar som fanns i myndighetens redovisning behöver inte delas upp på komponenter om det medför väsentliga kostnader i förhållande till mervärdet av tillämp- ningen. Detta har medfört att införande av komponentredovisning hos myndigheterna inte har lett till några förändrade jämförelsetal. Affärer med återköpsavtal (repor) som används i Kärnavfallsfondens och Insättnings- garantifondens verksamhet nettoredovisas per motpart . Reporna har tidigare redovisats brutto i årsredovisningen för staten. bedömer att de repor med återköpsavtal som används inte har en riskexponering som motiverar en brutto- redovisning av fordringar och skulder. Det är mer relevant att visa nettoexponeringen per motpart i balansräkningen. Med anledning av den ändrade redovisningsprincipen har jämförel- setalen justerats. Detta har påverkat posterna Övriga kortfristiga fordringar och Övriga kortfristiga skulder som båda har minskat med . S k r . 2 01 6 / 1 7: 1 0 1 Ändrade redovisningsprinciper hos vissa myndigheter Utöver ändringar i principerna för årsredovis- ningen för staten som sådan, förekommer att ändrade principer hos vissa myndigheter påverkar årsredovisningen för staten i mindre omfattning. I de fall en myndighet har ändrat jämförelsetal eller gett motsvarande upp- lysningar, ändras jämförelsetalen även i års- redovisningen för staten om inte beloppet är oväsentligt. Har myndigheten inte ansett det möjligt att ändra i sin årsredovisning eller lämna kompletterande information har inte heller jämförelsetalen i årsredovisningen för staten ändrats. Jämförelsetalen för Ansvarsförbindelser har minskat med då EKN och Sida inte längre redovisar garantiutfästelser som ansvarsförbindelser. Ändringen föranleds av att på rege- ringens uppdrag har utrett statliga garantier och lämnat rapporten mer överskådlig och enhetlig redovisning av garantier och utlåning (ESV 2016:60). En av slutsatserna i rapporten var att garantiutfästelser inte ska redovisas som ansvarsförbindelser, om myndigheten räknar med att kunna finansiera garantiutfästelserna med avgifter. För specifikationer i noter förekommer förändringar mellan delbelopp inom noterna i årsredovisningen för staten. De kan bero på omorganisationer av verksamhet, att ny information tillkommit eller andra korrigeringar. Andra justeringar av jämförelsetal tas andelar i internationella investeringsbanker och utveck- lingsbanker upp på ett mer fullständigt sätt. har på regeringens uppdrag utrett historiska anskaffningsvärden och redovisat resultatet i rapporten av ägarandelarna i investeringsbanker och utveck- lingsbanker (ESV 2016:58). De kompletterade och rättade värdena redovisas av Kammarkollegiet och Sida. Utred- ningen ledde till att värdet på balansposten Andra långfristiga värdepappersinnehav ökade med netto per . Jämförelsetalen har korrigerats med detta belopp. I samband med den justeringen har även jämförelsetalen korrigerats för kapitaltillskott till utvecklings- banker som gjordes . Transfereringar till utlandet har minskat med som detta belopp ingår i ökningen av tillgångarnas värde.