prop · H403162 · 2017-04-05 00:00:00 — Informationen ska spridas effektivt så att tillgång till informationen på icke-diskriminerande basis säkerställs. i ett format som underlättar konsolidering med motsvarande information från andra källor. En tillhandahållare av konsoliderad handelsinformation (CTP-leverantör) ska t.ex. kunna sammanställa informationen, se nedan. Detaljerade regler om i vilka format som informationen ska tillhanda- hållas anges i kommissionens delegerade förordning (EU) av 2016 om komplettering av och rådets direktiv 2014/65/EU avseende tekniska tillsynsstandarder när det gäller aukto- risation, organisatoriska krav och publicering av transaktioner för leverantörer av datarapporteringstjänster (C[2016] 3201 final). En APA-leverantör ska ha effektiva administrativa arrangemang för att förhindra intressekonflikter i förhållande till sina kunder (artikel 64.3). ska också ha sunda skyddsmekanismer för att kunna garantera infor- mationssäkerheten vid överföring av information, dvs. tionen överförs från värdepappersföretagen och när informationen offent- Dessa arrangemang ska minska riskerna både för att informa- tionen förvrängs och för att information läcker innan den offentliggörs. En APA-leverantör ska även ha tillräckliga resurser för att ha reserv- anordningar och kapacitet för att kunna tillhandahålla informations- även vid systemstörningar (artikel 64.4). Den ska även ha system som kan övervaka att informationen från värdepappersföretagen Prop. 2016/17:162 är komplett och som kan identifiera brister och uppenbara fel. sådana fel och brister i informationen ska APA-leverantören kunna begära korrigeringar av avsändaren (artikel 64.5). Reglerna i MiFID II (artikel 64) om organisatoriska krav på en APA- leverantör bör genomföras i svensk rätt i motsvarande bestämmelser i lagen om värdepappersmarknaden. Detaljerade regler finns i kommissionens delegerade förordning (EU) av om komplettering av och rådets direktiv /65/EU avseende tekniska tillsynsstandarder när det gäller auktorisation, organisatoriska krav och publicering av transaktioner för leverantörer av datarapporteringstjänster (C[2016] 3201 final) och i den delegerade förordningen till MiFID II (artiklarna 84–89). handelsinformation (CTP-leverantör) Regeringens förslag: En CTP-leverantör ska ha adekvata strategier och arrangemang för att efter handel kunna samla ihop information om finansiella instrument, konsolidera informationen i en samman- hållen dataström och göra informationen tillgänglig för allmänheten så nära realtid som möjligt på rimliga affärsmässiga villkor. Informationen ska vara tillgänglig kostnadsfritt efter det att den har offentliggjorts första gången och spridas effektivt. Informationen ska innehålla uppgifter som identifierar det finan- siella instrumentet i fråga, priset, transaktionsvolymen, tidpunkten för transaktionen i sig och tidpunkten för när den rapporterades, pris- notering och uppgift om på vilken handelsplats transaktionen genom- fördes eller om transaktionen genomfördes av en systematisk intern- handlare, uppgift om detta. Det ska också framgå om en transaktion har varit föremål för särskilda villkor eller fördröjt offentliggörande. En CTP-leverantör ska även säkerställa att de data som den till- handahåller har sammanställts från alla reglerade marknader, MTF- plattformar, OTF-plattformar och APA-leverantörer. En CTP-leverantör ska ha effektiva arrangemang för att förhindra En CTP-leverantör ska ha arrangemang för att kunna garantera informationssäkerheten vid överföring av information och ska ha till- räckliga resurser för att ha reservanordningar och kapacitet för att kunna tillhandahålla tjänsterna även vid systemstörningar. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: En CTP-leverantör ska enligt MiFID II (artikel 65.1 och 65.2) ha adekvata strategier och arrangemang för att efter handel kunna samla ihop information som lämnas enligt MiFIR (artiklarna 6, 10, 20 och 21 i MiFIR), konsolidera informationen i en sammanhållen dataström och göra informationen tillgänglig för all- mänheten så nära realtid som möjligt på rimliga affärsmässiga villkor. 2016/17:162 När det har gått från det att informationen har offentliggjorts första gången ska den tillhandahållas kostnadsfritt och spridas effektivt så att tillgång till informationen på icke-diskriminerande basis säker- ställs. Informationen ska innehålla uppgifter som identifierar det finan- siella instrumentet i fråga, priset, transaktionsvolymen, tidpunkten för transaktionen i sig och tidpunkten för när den rapporterades, prisnotering och uppgift om på vilken handelsplats transaktionen genomfördes (eller om transaktionen genomfördes av en systematisk internhandlare, uppgift om detta). Det ska också framgå om en transaktion varit föremål för sär- skilda villkor och om transaktionen varit föremål för fördröjt offentlig- görande. ska enligt MiFID II (artikel 65.8 c) sammanställa en lista över de handelsplatser och de finansiella instrument för vilka det ska finnas konsoliderad information, och en CTP-leverantör ska se till att tillhanda- hålla konsoliderad information, åtminstone avseende handelsplatser och instrument som finns på den listan (artikel 65.3). En CTP-leverantör ska, liksom en APA-leverantör, ha effektiva arrange- mang för att förhindra intressekonflikter (artikel 65.4). I synnerhet en marknadsoperatör eller en APA-leverantör, som också agerar som CTP- leverantör, ska behandla all information som samlas på ett icke-diskrimi- nerande sätt och hålla sin verksamhet avseende konsoliderad handels- information åtskild från övrig verksamhet. En marknadsoperatör eller en APA-leverantör kommer ju att leverera information till sig själv om samma bolag även agerar som CTP-leverantör. Verksamheterna ska i sådana fall hållas åtskilda så att den del av bolaget som levererar in infor- mation betraktas som vilken informationsleverantör som helst. En CTP-leverantör ska också ha sunda skyddsmekanismer för att kunna garantera informationssäkerheten vid överföring av information, dvs. när informationen överförs från värdepappersföretag, från en APA-leverantör och från marknadsoperatörer samt när informationen offentliggörs (artik- el 65.5). Dessa arrangemang ska minska riskerna både för att informa- tionen förvrängs och för att information läcker. En CTP-leverantör ska också ha tillräckliga resurser för att ha reservlösningar och ha kapacitet för att kunna tillhandahålla informationstjänsterna även vid system- störningar. Reglerna i MiFID II (artikel 65) om organisatoriska krav på en CTP- leverantör bör genomföras i svensk rätt i motsvarande bestämmelser i lagen om värdepappersmarknaden. Detaljerade regler finns i kommissionens delegerade förordning (EU) av om komplettering av och rådets direktiv /65/EU avseende tekniska tillsynsstandarder när det gäller auktorisation, organisatoriska krav och publicering av transaktioner för leverantörer av datarapporteringstjänster (C[2016] 3201 final) och i den delegerade förordningen till MiFID II (artiklarna 84–89). 7.15.6 Tillhandahållare av en godkänd rapporteringsmekanism (ARM-leverantör) Regeringens förslag: En ARM-leverantör ska ha adekvata strategier och arrangemang för att kunna rapportera transaktioner med finan- siella instrument och senast vid slutet av arbets- dagen efter den dag då transaktionen ägt rum. ARM-leverantören ska ha system som kan identifiera brister och uppenbara fel. Finns det sådana fel och brister i informationen, ska de åtgärdas av avsändaren eller av ARM-leverantören själv. En ARM-leverantör ska ha effektiva arrangemang för att förhindra intressekonflikter. En ARM-leverantör ska ha arrangemang för att kunna garantera informationssäkerheten vid överföring av information och tillräckliga resurser för att ha reservanordningar och kapacitet för att kunna till- handahålla tjänsterna även vid systemstörningar. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: En ARM-leverantör ska enlig MiFID II ha adekvata strategier och arrangemang för att kunna rapportera transak- tioner med finansiella instrument enligt MiFIR (artikel 26 i MiFIR) och senast vid slutet av arbetsdagen efter transaktions- dagen (artikel 66.1). En ARM-leverantör ska, liksom tillhandahållare av andra datarapporteringstjänster, ha effektiva arrangemang för att för- hindra intressekonflikter i förhållande till sina kunder (artikel 66.2). En ARM-leverantör ska också ha sunda skyddsmekanismer för att kunna garantera informationssäkerheten vid överföring av information, dvs. när informationen överförs från värdepappersföretag och när informationen överförs till behöriga myndigheter och (artikel 66.3). Dessa arrangemang ska minska riskerna både för att informationen för- vrängs och för att information läcker. En ARM-leverantör ska också ha tillräckliga resurser för att ha reservanordningar och kapacitet för att kunna tillhandahålla rapporteringstjänsterna även vid systemstörningar. En ARM-leverantör ska ha system som kan övervaka att informationen från värdepappersföretagen och även den information som skickas från tillhandahållaren själv är komplett (artikel 66.4). Systemet ska också kunna identifiera brister och uppenbara fel. Finns det sådana fel och brister i informationen ska tillhandahållaren kunna begära korrigeringar av avsändaren eller, i den mån felet härrör från tillhandahållaren själv, korrigera informationen. Reglerna i MiFID II (artikel 66) om organisatoriska krav på en ARM- leverantör bör genomföras i svensk rätt i motsvarande bestämmelser i lagen om värdepappersmarknaden. Detaljerade regler finns i kommissionens delegerade förordning (EU) av om komplettering av och rådets direktiv /65/EU avseende tekniska tillsynsstandarder när det gäller auktorisation, organisatoriska krav och publicering av transaktioner för leverantörer av datarapporteringstjänster (C[2016] 3201 final). 2016/17:162 8 MiFID II innebär vissa förändringar och nyheter i fråga om de regler som gäller för värdepappersinstituts rörelse och de regler som syftar till att skydda investerare. Det gäller frågor om information till kunder (avsnitt 8.2), vissa informationskrav vid investeringsrådgivning (avsnitt 8.3), kompetens- krav (avsnitt 8.4), lämplighetsbedömning (avsnitt 8.5), rapport till kund och lämplighetsförklaring (avsnitt 8.6), korsförsäljning (avsnitt 8.7), passande- bedömning (avsnitt 8.8), bästa utförande av kundorder (avsnitt 8.9), hantering av kundorder (avsnitt 8.10), produktion och distribution av finansiella instrument (avsnitt 8.11), dokumentation av order m.m. (avsnitt 8.12), undantag för vissa bostadslåneavtal (avsnitt 8.13), skydd av kunders finansiella instrument och medel (avsnitt 8.14) och transaktioner med jämbördiga motparter (avsnitt 8.15). På de angivna områdena bör vissa ändringar och tillägg göras i lagen om värdepappersmarknaden. Dessa frågor behandlas i avsnitt 8. Regler om värdepappersinstitutens organisation och andra kundskyddsregler som rör intressekonflikter och tredjepartsersättningar behandlas i avsnitt 9. Frågor om tillämpningen av nämnda regler även på andra aktörer än värdepappersinstitut behandlas i huvudsak i avsnitt 10. Regeringens förslag: Den information som ett värdepappersinstut ska lämna till kunder ska lämnas innan en investeringstjänst eller sidotjänst tillhandahålls. Kraven på information i fråga om finansiella instrument och föreslagna investeringsstrategier samt kostnader och avgifter preciseras i lagen om värdepappersmarknaden. Information ska lämnas om de platser där institutet utför order avseende finansiella instrument. Information om kostnader och avgifter ska lämnas regel- bundet, åtminstone , under investeringens varaktighet. Om ett värdepappersinstitut inte lämnar den information till kunder som krävs enligt lagen om värdepappersmarknaden ska även mark- nadsföringslagen tillämpas. Bemyndigandet för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om den information som ett värde- pappersinstitut ska lämna till kunder utmönstras ur lagen om värde- pappersmarknaden. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredningens förslag avviker från regeringens förslag genom att enligt utredningens förslag ska ett värdepappersinstitut lämna informa- tion endast om handelsplatser, inte om alla utförandeplatser. Utredning- ens förslag behandlar inte frågan om marknadsföringslagen ska tillämpas om ett värdepappersinstitut inte lämnar den information till kunder som krävs enligt lagen om värdepappersmarknaden. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. tar upp frågan om det bör införas en hänvisning till marknadsföringslagen (2008:486) för den situationen att ett värde- pappersinstitut inte lämnar nödvändig information till sina kunder. Enligt möjliggör en sådan hänvisning en marknadsrättslig tillsyn med tillhörande sanktionsmöjligheter, vilket skulle bidra till stark- are konsumentskydd. Skälen för regeringens förslag Generella informationskrav enligt MiFID II MiFID II innehåller generella krav på den information som ett värde- pappersföretag ska lämna till kunder och presumtiva kunder (artikel 24.3, 24.4 och 24.5, se dock nedan angående artikel 24.4 första stycket a). I huvudsak motsvarar kraven de krav som gäller enligt MiFID I (artikel 19.2 och 19.3). MiFID II innebär dock jämfört med det tidigare direktivet mer preciserade krav avseende informationen, såväl genom reglerna i direktivet som genom regler i de rättsakter som antas av kommissionen. Reglerna i MiFID II (artikel 24.4 första stycket) innebär liksom regler- na i MiFID I bl.a. att kunder och presumtiva kunder ska tillhandahållas lämplig information om värdepappersföretaget och dess tjänster, finan- siella instrument och föreslagna placeringsstrategier (varmed avses det- samma som ”investeringsstrategier”, jfr artikel 19.2 i MiFID I), ut- förandeplatser samt kostnader och tillhörande avgifter. På samma sätt som i MiFID I krävs vidare bl.a. att informationen ska tillhandahållas i begriplig form så att kunder eller presumtiva kunder har rimlig möjlighet att förstå arten av en investeringstjänst och de finansiella instrument som erbjuds liksom den risk som är förknippad med tjänsten eller instru- mentet, så att de därigenom är väl informerade inför ett investerings- beslut (artikel 24.5). I MiFID II anges även att denna information ska tillhandahållas (artikel 24.4 första stycket första meningen). Beträffande finansiella instrument och föreslagna placeringsstrategier gäller enligt MiFID I att den information som lämnas bör innefatta lämplig vägledning och varningar rörande de risker som dessa är förknippade med (artikel 19.3 andra strecksatsen). Enligt MiFID II ska informationen inbegripa sådan vägledning och sådana varningar (artikel 24.4 första stycket b). I MiFID II tillkommer också ett krav på att ange om ett finansiellt instrument är avsett för professionella eller icke- professionella kunder, varvid den målgrupp som fastställts i processen för produktgodkännande ska beaktas (artikel 24.4 första stycket b, se även avsnitt 8.11). När det gäller information om kostnader och avgifter innehåller MiFID II (artikel 24.4 första stycket c och andra stycket) mer preciserade krav än MiFID I (artikel 19.3 fjärde strecksatsen). Ett värdepappers- företag ska informera kunder och presumtiva kunder om alla kostnader och tillhörande avgifter. Den informationen ska innehålla information om kostnader och avgifter avseende både investeringstjänster och sido- tjänster, inbegripet information om kostnader för rådgivning, det finan- siella instrument som rekommenderas eller marknadsförs till kunden och hur kunden får betala för det. Uppgifter om betalningar från tredjepart ska inkluderas. Det som anges i direktivet beträffande information om 2016/17:162 hur kunden får betala bör enligt regeringens uppfattning förstås som att kravet tar sikte på betalning av alla kostnader och avgifter för en tjänst, inklusive villkoren för betalning eller annat fullgörande med avseende på finansiella instrument som erbjuds (se skäl 83 till och artikel 50.3 i den delegerade förordningen till MiFID II och jfr artikel 33 d i genom- förandedirektivet till MiFID I). Kravet på att tredjepartsbetalningar ska inkluderas bör enligt regeringens bedömning förstås som att det tar sikte på informationen om alla kostnader och avgifter och omfattar alla betal- ningar som värdepappersföretaget tar emot från tredjepart (se artikel 50.2 i den delegerade förordningen till MiFID II). Enligt MiFID II gäller vidare att informationen om alla kostnader och avgifter – inklusive de som har samband med investeringstjänsten och det finansiella instrumentet – som inte orsakas av förekomsten av under- liggande marknadsrisk, ska räknas samman så att kunden kan förstå den totala kostnaden såväl som den kumulativa effekten på avkastningen av investeringen (artikel 24.4 andra stycket). Om kunden begär det, ska en uppdelning per post lämnas. Sådan information ska i förekommande fall lämnas till kunden regelbundet, åtminstone , under investeringens varaktighet. Reglerna i MiFID II kompletteras av detaljerade regler i den dele- gerade förordningen till MiFID II (se bl.a. artiklarna 44–51). Genomförande i svensk rätt Reglerna om information till kunder och presumtiva kunder i MiFID I har genomförts i lagen om värdepappersmarknaden (8 kap. 22 §). Vidare har meddelat föreskrifter avseende de komplett- erande reglerna i genomförandedirektivet till MiFID I (se 14 kap. Finans- inspektionens föreskrifter [FFFS 2007:16] om värdepappersrörelse och genomförandedirektivet till MiFID I). Regeringen anser att de mer preciserade reglerna i MiFID II om krav på den information som ett värdepappersinstitut ska lämna till kunder bör genomföras i svensk rätt genom att motsvarande ändringar görs i bestämmelserna i lagen om värdepappersmarknaden. Enligt regeringens uppfattning framstår det som anges om information om handelsplatser för utförande i den svenska språkversionen av MiFID II (artikel 24.4) som felaktigt, eftersom det i den engelska språkversionen anges att det som avses är ”execution venues” (angående detta och innebörden av termen utförandeplats eller ”execution venue”, se avsnitt 8.9). När reglerna genomförs i svensk rätt bör det därför anges i lagen att ett värdepappersinstitut ska lämna information om utförande- platser, och inte endast om handelsplatser (8 kap. 22 § första stycket 3 lagen om värdepappersmarknaden). tar upp frågan om det i lagen om värdepappers- marknaden bör anges att marknadsföringslagen ska gälla om ett värde- pappersinstitut inte lämnar nödvändig information till sina kunder. Som framhåller finns sådana hänvisningar om tillsyn över bestämmelser om information i flera andra lagar på finansmarknads- området, bl.a. lagen (2004:46) om värdepappersfonder (4 kap. 20 § tredje stycket), lagen (2005:405) om försäkringsförmedling (6 kap. 8 §) och lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder (10 kap. Prop. 2016/17:162 3 § tredje stycket). I lagen om värdepappersmarknaden finns en hänvisning till bestämmelserna i marknadsföringslagen (se 8 kap. 22 § fjärde stycket). Enligt regeringens uppfattning bör det dock, så som framhåller, även anges i den lagen att marknadsföringslagen ska tilläm- pas om ett värdepappersinstitut inte lämnar den information som det är skyldigt att göra till kunder och presumtiva kunder. Det förhållandet att även marknadsföringslagen ska tillämpas i ett sådant fall innebär dock inte något hinder mot att ingriper mot värdepappers- institutet med stöd av lagen om värdepappersmarknaden. Eftersom kompletterande bestämmelser om den information som ska lämnas har antagits av kommissionen i form av direkt tillämplig för- ordning finns det inte längre något behov av det bemyndigande som finns för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter i detta avseende (8 kap. 42 § 12 lagen om värde- pappersmarknaden). Bemyndigandet bör därför utmönstras ur lagen. Regeringens förslag: Ett värdepappersinstitut ska informera sina kunder om huruvida rådgivningen tillhandahålls på oberoende grund eller inte, om analysen och urvalet av finansiella instrument på vilka rådgivningen grundas samt om institutet regelbundet kommer att bedöma lämpligheten för kunden av de finansiella instrument som det rekommenderar. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredningens förslag avviker från regeringens förslag genom att det enligt utredningens förslag inte ställs något uttryckligt krav på ett värdepappersinstitut att informera kunden om att rådgivningen inte tillhandahålls på oberoende grund när så är fallet. Enligt utredningens förslag omfattar kravet på information om analys och urval av finansiella instrument endast om rådgivningen baseras på en bred analys av finan- siella instrument utgivna eller tillhandahållna av andra än institutet självt eller företag som institutet har nära förbindelser med. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. anser att det bör komma till uttryck i lag att ett företag måste informera om huruvida rådgivning tillhandahålls på oberoende grund eller inte. anser vidare att det i lag bör vara tydligt att ett företag inte enbart ska ange om rådgivningen baseras på en allmän (bred) analys av finansiella instrument utan även om urvalet av finansiella instrument i analysen är begränsat. Finans- inspektionen framhåller i detta sammanhang att direktivet hänvisar till begränsningar i urvalet med avseende på emittenter och leverantörer av finansiella instrument. Skälen för regeringens förslag Vissa informationskrav vid investeringsrådgivning Utöver de generella kraven på information till kunder som behandlas i avsnitt 8.2 gäller enligt MiFID II vissa särskilda informationskrav när ett värdepappersföretag tillhandahåller investeringsrådgivning (artikel 24.4 första stycket a). Kraven är nya i förhållande till MiFID I. Enligt de nya kraven ska ett värdepappersföretag informera sina kunder i vissa avseenden. För det första ska ett värdepappersföretag innan det tillhandahåller investeringsrådgivning informera sina kunder om huruvida rådgivningen tillhandahålls på oberoende grund eller inte (artikel 24.4 första stycket a i). Vidare ska värdepappersföretaget informera om huruvida rådet är grundat på en allmän eller en mer begränsad analys av olika typer av finansiella instrument, och i synnerhet huruvida urvalet är begränsat till finansiella instrument som emitteras eller tillhandahålls av enheter med nära anknytning till företaget eller med rättsliga eller ekonomiska förbindelser, t.ex. ett kontraktsförhållande, som är så nära att det kan äventyra förutsättningarna för rådgivning på oberoende grund (artikel 24.4 första stycket a ii). I dessa delar har kraven ett nära samband med de krav som ställs på ett värdepappersföretag när det informerat kunden om att det tillhandahåller investeringsrådgivning på oberoende grund (se avsnitt 9.3.4). Enligt MiFID II (artikel 24.4 första stycket a iii) ska värdepappers- företaget dessutom informera kunden om huruvida företaget regelbundet kommer att bedöma lämpligheten för kunden av de finansiella instrument som det rekommenderar. I den delegerade förordningen till MiFID II finns detaljerade regler om dessa informationskrav (se artiklarna 52 och 53). Genomförande i svensk rätt Det finns i gällande svensk rätt inte några bestämmelser som motsvarar de nya kraven i MiFID II om information vid investeringsrådgivning. För att genomföra reglerna i svensk rätt bör det enligt regeringens uppfatt- ning därför införas motsvarande bestämmelser för värdepappersinstitut i lagen om värdepappersmarknaden.