prop · H403106 · 2017-02-21 00:00:00 — I paragrafens första stycke anges en skyldighet för enheter inom eller hälso- och sjukvården att genomföra en samordnad individuell planering för en patient som efter utskrivningen från sluten vård har behov av insatser från både landsting och kommun. I bestämmelsen anges även att i de fall en patient bedöms behöva insatser från den kommunalt finansierade hälso- och sjukvården ska även den landstingsfinansierade öppna vården vara med i planeringen. Det innebär att om en patient bedöms behöva hälso- och sjukvård efter utskrivningen så kommer den landstingsfinansierade öppna vården att vara en enhet som ska delta i planeringen. Om patienten bedöms endast behöva, eller samtycka till, socialtjänst behöver en samordnad individuell planering enligt nu aktuella bestämmelse inte ske. Detsamma gäller i de fall patienten endast bedöms behöva, eller samtycker till, insatser från den landstingsfinansierade öppna vården. I andra stycket anges att för patienter som behöver insatser i samband med öppen psykiatrisk tvångsvård eller öppen rättspsykiatrisk vård ska vårdplaneringen genomföras enligt bestämmelserna om en samordnad vårdplan i 7 a § lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård och 12 a § lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård. Det är chefsöverläkaren som har ansvaret för att upprätta en sådan plan. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.11.1. 2 § Vid den samordnade individuella planeringen ska enheterna upprätta en individuell plan i enlighet med bestämmelserna i 16 kap. 4 § tredje och fjärde styckena hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) och 2 kap. 7 § andra och tredje styckena socialtjänstlagen (2001:453). Planen får upprättas om patienten samtycker till det. Arbetet med planen ska påbörjas utan dröjsmål. I befintlig lagstiftning finns flera bestämmelser om planering av insatser för en enskild. I 16 kap. 4 § nya hälso- och sjukvårdslagen (3 f § nuvarande hälso- och sjukvårdslagen [1982:763]) och i 2 kap. 7 § socialtjänstlagen (2001:453) finns generella bestämmelser om planering av insatser för enskilda som har behov av insatser både från hälso- och sjukvården och från . Bestämmelserna om individuell plan i hälso- och sjukvårdslagen och socialtjänstlagen ska enligt förarbetena inte tillämpas av den kommunala hälso- och sjukvården (prop. 2008/09:193 s. 22), medan nu aktuell bestämmelse även omfattar denna verksamhet, jfr kommentaren till 4 kap. 1 §. Bestämmelserna om indi- Prop. 2016/17:106 viduell plan och aktuella bestämmelse om en samordnad individuell planering kan komma att omfatta samma patienter. Berörda enheter bör därför göra en bedömning i vilken mån olika planer kan behöva samordnas. I likhet med vad som anges i 16 kap. 4 § nya hälso- och sjukvårdslagen (3 f § hälso- och sjukvårdslagen [1982:763]) och i 2 kap. 7 § socialtjänstlagen ska en plan bara upprättas om den enskilde samtycker till det. Som anges i förarbetena till nämnda bestämmelser, innebär detta att i de fall den enskildes tillstånd medför att han eller hon inte kan lämna samtycke bör kontakt tas med närstående för att få en uppfattning om den enskildes inställning. Av förarbetena framgår även att begreppet närstående ska här ges en vid innebörd och förutom familj och släktingar även omfatta andra som den enskilde har en nära personlig relation till (prop. 2008/09:193 s. 30). I likhet med vad som angavs i nämnda förarbeten föreslås det inte någon ändring i sekretessbestämmelserna avseende planeringen av samordnad individuell planering, varför gällande sekretessbestämmelser måste iakttas i kontakten mellan landsting, kommun och andra myndigheter. Arbetet med planen ska påbörjas utan dröjsmål. En kallelse till den samordade individuella planeringen ska skickas i enlighet med 4 kap. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.11.1 och 5.11.3. 3 § En kallelse till den samordnade individuella planering som avses i 1 § första stycket ska skickas till berörda enheter av patientens fasta vårdkontakt i den landstingsfinansierade öppna vården. Kallelsen ska skickas senast efter det att en underrättelse enligt 3 kap. 1 § om att patienten är utskrivningsklar har lämnats. Enligt bestämmelsen är det patientens fasta vårdkontakt i den landstingsfinansierade öppna vården som har ansvaret för att kalla berörda enheter till den samordnade individuella planeringen. När det gäller patienter som enbart behöver insatser från efter utskrivningen har den fasta vårdkontakten inget ansvar att kalla till samordnad individuell planering. Detta är en följd av att en samordnad individuell planering enligt 1 § första stycket inte ska ske om patienten endast har behov av socialtjänst (jfr kommentaren till 4 kap. 1 §). Bedömningen av när och var planeringen ska genomföras bör göras utifrån patientens behov. kan det vara nödvändigt med en omedelbar planeringsinsats från kommun och landsting redan under patientens vistelse i sluten vård. Kallelsen ska dock skickas senast efter att en underrättelse om att patienten är utskrivningsklar har skickats. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.11.2. 4 § Landsting och kommun ska i samråd utarbeta gemensamma riktlinjer till vårdgivare och till dem som bedriver socialtjänst avseende samverkan enligt denna lag. 2016/17:106 Paragrafen innebär att landsting och kommun ska i egenskap av huvudmän för verksamhet inom hälso- och sjukvård och socialtjänst utarbeta gemensamma riktlinjer för verksamheterna om samverkan enligt denna lag. Inom ansvarsområdet kan huvudmännen t.ex. bestämma vilket system för informationsöverföring som ska användas och övergripande riktlinjer för samverkan m.m. Huvudmännens riktlinjer får sedan ligga till grund för mera verksamhetsnära rutiner. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.13. 5 § Landsting och kommun får träffa en överenskommelse om att kommunens betalningsansvar ska inträda än den som anges i 5 kap. 4 § eller med ett annat belopp än det som bestäms enligt 5 kap. 6 §. Paragrafen innebär att landsting och kommuner får träffa överenskommelser om när en kommuns betalningsansvar ska inträda och till vilket belopp. Ingenting hindrar huvudmännen att exempelvis överenskomma om en gradvis nedtrappning av fristdagar, eller på annat sätt skräddarsy processen utifrån lokal och regional hänsyn. Om sådan överenskommelse inte träffas kommer de tidfrister och belopp som anges i 5 kap. 4 och 6 §§ att tillämpas. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.13. 5 kap. Kommunens betalningsansvar 1 § En kommun betalar i enlighet med 2–6 §§ ersättning till ett landsting för en patient som vårdas inom den slutna vården efter det att den behandlande läkaren har bedömt att patienten är utskrivningsklar. Paragrafen reglerar när betalningsansvaret för en patient som vårdas inom den slutna vården övergår till kommunen. Detta ska enligt bestämmelsen inträffa när den behandlade läkaren bedömt att patienten är utskrivningsklar. Ytterligare förutsättningar för betalningsansvaret framgår av 2–6 §§. Av bestämmelsen i 1 kap. 3 § framgår att med utskrivningsklar avses att en patients hälsotillstånd är sådant att den behandlande läkaren har bedömt att patienten inte längre behöver vård vid en enhet inom den slutna vården. Bestämmelsen tillämpas om patienten efter utskrivningen bedöms behöva insatser från både landsting och kommun men även om patienten endast bedöms behöva insatser från kommunen i form av socialtjänst. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.12.1. 2 § En kommuns betalningsansvar omfattar patienter som är folkbokförda i kommunen. Den kommun som har beslutat att en patient ska vistas i en annan kommun i sådan särskild boendeform eller bostad som avses i 5 kap. 5 § andra stycket, 5 kap. 7 § tredje stycket eller 7 kap. 1 § första stycket 2 socialtjänstlagen (2001:453), har betalningsansvaret för den patienten oavsett var patienten är folkbokförd. Paragrafen beskriver vilka utskrivningsklara patienter som kommunen Prop. 2016/17:106 har betalningsansvar för. En kommun har enligt paragrafen betalnings- ansvar för patienter som är folkbokförda i kommunen. Kommunen har därutöver även betalningsansvar för de patienter som enligt kommunens beslut vistas i en annan kommun i sådan särskild boendeform eller bostad som avses i 5 kap. 5 § andra stycket, 5 kap. 7 § tredje stycket eller 7 kap. 1 § första stycket 2 socialtjänstlagen (2001:453). Denna undantagsregel motsvarar vissa av de fall där placeringskommunen behåller ansvaret för stöd och hjälp åt den enskilde i enlighet med 2 a kap. 4 § socialtjänstlagen. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.12.1. 3 § Kommunens betalningsansvar förutsätter att den slutna vården har 1.underrättat kommunen om att patienten har skrivits in i enlighet med 2 kap. 1–3 §§, och 2.underrättat berörda enheter i kommunen om att patienten är utskrivningsklar i enlighet med 3 kap. 1 §. I de fall en samordnad individuell planering ska genomföras enligt 4 kap. 1 och 2 §§ är kommunen betalningsansvarig endast om den fasta vårdkontakten i den landstingsfinansierade öppna vården har kallat till samordnad individuell planering i enlighet med 4 kap. 3 §. Av första stycket framgår att en förutsättning för att en kommun kan bli betalningsansvarig är att den slutna vården har skickat ett inskrivningsmeddelande till berörda enheter i kommunen i enlighet med 2 kap. 1– 3 §§ denna lag. Därtill ska den slutna vården även ha underrättat berörda enheter i kommunen om att patienten är utskrivningsklar i enlighet med 3 kap. 1 §. Av den senare bestämmelsen framgår att en underrättelse om att patienten är utskrivningsklar kan ersättas med den underrättelse en chefsöverläkare ska skicka till berörd enhet vid landsting, kommun eller annan huvudman i enlighet med 7 a § tredje stycket lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård. Bestämmelsen omfattar de patienter som efter utskrivning från den slutna vården bedöms vara i behov av stöd och hjälp från såväl landsting och kommun som de som endast är i behov av stöd och hjälp av kommunen. Enligt andra stycket inträder kommunens betalningsansvar i de fall patienten bedöms behöva hälso- och sjukvård efter utskrivningen från den slutna vården och om den fasta vårdkontakten har kallat till samordnad individuell planering i enlighet med 4 kap. 3 §. Om patienten bedöms behöva kommunalt finansierad hälso- och sjukvård efter utskrivningen ska den landstingsfinansierade öppna vården medverka i samordningen kring en patient i enlighet med 4 kap. 1 §. Om patienten däremot endast bedöms behöva socialtjänst efter utskrivning kommer bestämmelsen om samordnad individuell planering inte att vara tillämpbar. I dessa fall behöver en samordna individuell planering inte ske enligt 4 kap. 1 § denna lag. Kommunen blir i stället betalningsansvarig för dessa patienter i enlighet med övriga bestämmelser i 5 kap. denna lag. Om den fasta vårdkontakten inte kallar till samordnad individuell planering trots att alla förutsättningar i 4 kap. 1–2 §§ är uppfyllda så blir 2016/17:106 kommunen inte betalningsansvarig. Om patienten inte lämnar sitt samtycke till att planering får ske kan den fasta vårdkontakten emellertid inte kalla till en samordnad individuell planering. I dessa fall blir kommunen betalningsskyldig för den vård patienten får inom den slutna vården efter det att den behandlande läkaren har bedömt patienten är utskrivningsklar och i enlighet med övriga bestämmelser i 5 kap. denna lag. Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.12.2. 4 § Om det inte finns någon överenskommelse om tidpunkten enligt 4 kap. 5 §, ska kommunens betalningsansvar inträda efter det att en underrättelse enligt 3 kap. 1 § har skickats. Om en sådan underrättelse skickas , ska kommunens betalningsansvar emellertid inträda efter det att underrättelsen har skickats. Paragrafen ska endast gälla om huvudmännen inte har kommit överens om annat enligt 4 kap. 5 §. Kommunens betalningsansvar ska inträda efter det att den slutna vården har skickat en underrättelse om att patienten är utskrivningsklar. Motsvarande gäller i de fall chefsöverläkaren har underrättat berörda enheter i enlighet med 7 a § tredje stycket lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård. Bestämmelsen omfattar de patienter som efter utskrivning från den slutna vården bedöms vara i behov av stöd och hjälp från såväl landsting och kommun som de som endast är i behov av stöd och hjälp av kommunen. I andra meningen finns en bestämmelse om hur tidsfristen ska räknas. Om en underrättelse enligt första stycket lämnas , ska kommunens betalningsansvar inträda efter det att underrättelsen har lämnats. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.14.1. 5 § Kommunens betalningsansvar ska inte inträda om patienten inte kan skrivas ut från den slutna vården på grund av att sådana insatser som den landstingsfinansierade öppna vården är ansvarig för inte är tillgängliga, eller det inte är klarlagt om sådana insatser är tillgängliga. Enligt paragrafen så inträder inte kommunens betalningsansvar om utskrivningen av patienten inte kan ske beroende på att de insatser som ansvarar för inte kan utföras. Betalningsansvaret ligger då kvar på . En liknande bestämmelse finns i 11 a § lagen (1990:1404) om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.12.2. 6 § Om det inte finns någon överenskommelse om belopp enligt 4 kap. 5 §, ska kommunen lämna ersättning för vård av utskrivningsklara patienter med det belopp som motsvarar genomsnittskostnaden i riket för ett vårddygn i den slutna vården. Detta belopp ska räknas om med hänsyn till utvecklingen av kostnader för vårdplatser i den slutna vården. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om det belopp som avses i första stycket. I paragrafen anges hur ersättning för vård som ges av ett landsting ska Prop. 2016/17:106 beräknas. Paragrafen ska endast gälla om inte huvudmännen har kommit överens om annan ersättning enligt 4 kap. 5 §. Av andra stycket framgår att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om beloppet enligt första stycket. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.14.2 och 5.14.3. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Lagen tillämpas dock inte fram till och med för patienter som vårdas i sluten psykiatrisk vård. 3.Genom lagen upphävs lagen (1990:1404) om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård. 4.Den upphävda lagen ska dock fortsätta att tillämpas fram till och med för patienter som vårdas i sluten psykiatrisk vård. Av första och tredje punkterna framgår att den nya lagen träder i kraft och att lagen (1990:1404) om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård upphävs genom den nya lagen. I andra och fjärde punkterna finns övergångsbestämmelser som innebär att den upphävda lagen om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård fortfarande ska gälla fram till och med för patienter som vårdas i sluten psykiatrisk vård. De patienter som avses är de inom hälso- och sjukvårdens slutna psykiatriska vård inklusive de patienter som vårdas inom sluten psykiatrisk tvångsvård och sluten rättspsykiatrisk vård i enlighet med lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård respektive lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.16. 6.2Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) 8 kap. 5 § Den enskildes avgifter får 1.för hemtjänst och dagverksamhet, tillsammans med avgifter som avses i 17 kap. 8 § första stycket 1 och 2 hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), uppgå till högst en tolftedel av 0,5392 prisbasbelopp, 2.för bostad i särskilt boende uppgå till högst en tolftedel av 0,5539 prisbasbelopp. Ändringen i första punkten är en följd av den ändring i hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) som anges i avsnitt 6.5. Denna lag träder i kraft . 2016/17:106 Lagen ska träda i kraft som lagen om samverkan vid utskrivning från sluten hälso- och sjukvård, dvs. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.16. 6.3Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) 25 kap. 11 § Sekretessen enligt 1 § hindrar inte att uppgift lämnas 1.från en myndighet som bedriver verksamhet som avses i 1 § i en kommun till en annan sådan myndighet i samma kommun, 2.från en myndighet som bedriver verksamhet som avses i 1 § i ett landsting till en annan sådan myndighet i samma landsting, 3.till en myndighet som bedriver verksamhet som avses i 1 § eller till en enskild vårdgivare enligt vad som föreskrivs om sammanhållen journalföring i patientdatalagen (2008:355), 4.till ett nationellt eller regionalt kvalitetsregister enligt patientdatalagen, 5.från en myndighet som bedriver verksamhet som avses i 1 § inom en kommun eller ett landsting till annan sådan myndighet för forskning eller framställning av statistik eller för administration på verksamhetsområdet, om det inte kan antas att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider men om uppgiften röjs, eller 6.till en enskild enligt vad som föreskrivs i –lagen (1988:1473) om undersökning beträffande vissa smittsamma sjukdomar i brottmål, –lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård, –smittskyddslagen (2004:168), –6 och 7 kap. lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m., –lagen (2006:496) om blodsäkerhet, –lagen (2008:286) om kvalitets- och säkerhetsnormer vid hantering av mänskliga vävnader och celler, –lagen (2012:263) om kvalitets- och säkerhetsnormer vid hantering av mänskliga organ eller förordning som har meddelats med stöd av den lagen, eller –2 kap. lagen (2017:000) om samverkan vid utskrivning från sluten hälso- och sjukvård. I de föreslagna bestämmelserna i 2 kap. 1–4 §§ lagen (2017:000) om samverkan vid utskrivning från sluten hälso- och sjukvård anges att inskrivningsmeddelande och underrättelse om ny beräknad tidpunkt för utskrivning ska skickas från den slutna vården till berörda enheter. Ändringen i nu aktuell paragraf innebär att uppgifterna, utan hinder av den sekretess som gäller hos dessa vårdgivare, kan lämnas ut till de enheter som drivs i enskild regi. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.5.4. Denna lag träder i kraft . Lagen ska träda i kraft som lagen om samverkan vid utskrivning från sluten hälso- och sjukvård, dvs. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.16. Förslaget till lag om ändring i patientlagen 3 kap. 2 b § En patient som skrivs ut från sluten vård ska få sammanfattande information om den vård och behandling som getts , om avsikten är att patienten ska få insatser från socialtjänst, hälso- och sjukvård eller den landstingsfinansierade öppna vården. Om information finns tillgänglig, ska patienten även få uppgifter om vem som är patientens fasta vårdkontakt, tidpunkt för när samordnad individuell planering avses genomföras och uppgifter om befintliga planer för vård och omsorg efter utskrivningen. Enligt paragrafen ska en patient som skrivs ut från sluten vård och där avsikten är att denne ska få insatser från socialtjänst, hälso- och sjukvård eller den landstingsfinansierade öppna vården, få en sammanfattning av den vård och behandling som getts . Av 6 kap. 6 § patientsäkerhetslagen (2010:659) följer att den som har ansvaret för vården av en patient har en skyldighet att ge honom eller henne information enligt 3 kap. patientlagen. Informationsskyldigheten åligger således i första hand den som har det direkta ansvaret för den vårdsituation som informationen avser. Det är däremot vårdgivarens ansvar att organisera verksamheten så att hälso- och sjukvårdspersonalen kan uppfylla sin informationsskyldighet. Verksamhetschefen vid enheten ansvarar för att det finns rutiner eller lokala instruktioner som både möjliggör och säkerställer att patienten kan få del av information av sådant innehåll och i sådan omfattning som föreskrivs. Av 3 kap. 6 § patientlagen följer att informationen ska anpassas till mottagarens ålder, mognad, erfarenhet, språkliga bakgrund och andra individuella förutsättningar. Med detta ska enligt förarbetena till patientlagen avses t.ex. utbildningsbakgrund, könsidentitet, religion, kognitiva och andra funktionsnedsättningar, livssituation eller andra omständligheter som kan påverka hur informationen bör ges (prop. 2013/14:106 s. 118). Vidare ska den som ger informationen så långt som möjligt försäkra sig om att mottagaren har förstått innehållet i och betydelsen av den lämnade informationen. Utöver detta anges det i 3 kap. 6 § patientlagen att informationen ska lämnas skriftligen om det behövs med hänsyn till mottagarens individuella förutsättningar eller om han eller hon begär det. Av paragrafens andra mening framgår att patienten även ska få information om vem som är patientens fasta vårdkontakt i den landstingsfinansierade öppna vården, tidpunkt för när samordnad individuell planering ska genomföras samt befintliga planer för vård och omsorg efter utskrivning – om uppgifterna finns tillgängliga. I den absoluta majoriteten av utskrivningarna bör dessa uppgifter finnas tillgängliga men skulle det leda till orimliga krav på den slutna vården att efterforska och begära in informationen från övriga enheter kan den inte sägas finnas tillgänglig och patienten kan därmed inte ges informationen från den slutna vården. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.10. 2016/17:106 Ikraftträdandebestämmelse Denna lag träder i kraft . Lagen ska träda i kraft som lagen om samverkan vid utskrivning från sluten hälso- och sjukvård, dvs. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.16. 6.5Förslaget till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) Förslaget avser ändringar av den nya hälso- och sjukvårdslagen som föreslås i proposition 2016/17:43 om en ny hälso- och sjukvårdslag. 17 kap. 4 § Det finns en sådan vårdform som kommunerna har betalningsansvar för. Jämför avsnitt 5.2. 17 kap. 8 § För den enskilde får avgifter för följande poster tillsammans uppgå till högst en tolftedel av 0,5392 prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken: 1.vård enligt 12 kap. 1 eller 2 § eller 14 kap. 1 §, 2.förbrukningsartiklar enligt 12 kap. 6 §, och 3.hemtjänst och dagverksamhet enligt 8 kap. 5 § socialtjänstlagen (2001:453). Avgifterna får dock inte uppgå till ett så stort belopp att den enskilde inte förbehålls tillräckliga medel av sitt avgiftsunderlag för sina personliga behov och andra normala levnadskostnader (förbehållsbelopp). När avgifterna fastställs, ska kommunen dessutom försäkra sig om att den enskildes make eller sambo inte drabbas av en oskäligt försämrad ekonomisk situation. Vid beräkning av avgiftsunderlag och förbehållsbelopp enligt andra stycket ska 8 kap. 3, 4, 7 och 8 §§ socialtjänstlagen tillämpas. Paragrafen har ändrats på så sätt att första stycket 3 har strukits eftersom den innehöll hänvisningar till vårdavgifter för långtidssjukvård och till lagen om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård och det finns en sådan vårdform som kommunerna har betalningsansvar för. Nuvarande punkt 4 blir således en ny punkt 3. Jämför avsnitt 5.2. Denna lag träder i kraft . Lagen ska träda i kraft som lagen om samverkan vid utskrivning från sluten hälso- och sjukvård, dvs. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.16. Sammanfattning av Trygg och effektiv utskrivning från sluten vård SOU 2015:20 Vi har haft i uppdrag att göra en översyn av lagen (1990:1404) om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård, förkortad betalningsansvarslagen (), i syfte att åstadkomma en god vård, där ledtiderna mellan sluten vård på sjukhus och vård och omsorg i det egna hemmet eller i särskilt boende kan hållas så korta som möjligt och att onödig vistelse på sjukhus därmed så långt möjligt kan undvikas för utskrivningsklara patienter. Vi har särskilt fokuserat på förutsättningarna för att patienter i sluten vård som bedöms utskrivningsklara och som behöver fortsatta insatser från den kommunalt finansierade eller hälso- och sjukvården och som också kan ha behov av insatser från den landstingsfinansierade öppna vården så snabbt som möjligt kan ges fortsatt vård och omsorg i det egna hemmet eller inom särskilt boende.