prop · H403139 · 2017-03-21 00:00:00 — Deras befo- genheter är därför begränsade till vad som gäller enligt den s.k. envars- rätten (24 kap. 7 § andra stycket ), dvs. den rätt att in- gripa under vissa förutsättningar som alla medborgare har. Övriga förslag innebär i korthet följande: •Utländska tjänstemän ska normalt få inneha tjänstevapen och övrig nödvändig utrustning. Regeringen eller, efter regeringens bestäm- mande, RPS får dock förbjuda användning av vissa vapen eller viss annan utrustning. •För att underlätta införsel, utförsel och hantering av vapen och övrig utrustning undantas utländska tjänstemän från vissa tillståndskrav i lagen om krigsmateriel, vapenlagen, lagen om brandfarliga och explosiva varor och förordningen om tillstånd till införsel av vissa farliga föremål. •Samma trafikbestämmelser som gäller för svenska polismän ska gälla för utländska tjänstemän. •Utländska tjänstemän ska fullt ut jämställas med svenska polismän vad gäller straffrättsligt ansvar och skydd. •Den svenska staten ska ersätta skador som utländska tjänstemän orsakar vid insatser i . Ersättning ska utgå i den utsträckning skadan skulle ha ersatts om den vållats av en svensk polisman. •Den utländske tjänstemannens arbetsgivare och den svenska polis- myndighet som leder en insats ska båda ha ett arbetsmiljöansvar. Ansvarsfördelningen dem emellan ska motsvara vad som enligt ar- betsmiljölagen gäller mellan arbetsgivare som hyr ut arbetskraft och den som hyr in arbetskraft för att utföra arbete i sin verksamhet. Svenska tjänstemäns insatser i andra stater På motsvarande sätt som utländska tjänstemän kan komma att delta i insatser i enligt Prümrådsbeslutet, Atlasrådsbeslutet och det nordiska samarbetsavtalet, kan svenska tjänstemän komma att delta i sådana insatser utomlands. I dessa fall gäller att de svenska tjänstemän- nens befogenheter regleras av den mottagande statens nationella be- stämmelser. Mot den bakgrunden krävs ingen svensk lagreglering av svenska tjänstemäns befogenheter att utöva myndighet i andra stater. Däremot lämnar utredningen förslag i andra frågor som aktualiseras vid insatser utomlands. Sammanfattningsvis innebär de förslagen följande: •Svensk domstol ska vara oinskränkt behörig att pröva åtal om brott som har begåtts i tjänsten av svensk polisman, tulltjänsteman eller tjänsteman vid , som utför arbetsuppgifter i annan stat. •Skada som har vållats av svenska tjänstemän vid insatser utomlands ersätts av mottagande stat. Svenska staten ska därför inte ersätta så- dan skada. •Det får förutsättas att svenska arbetsmiljökrav i huvudsak överens- stämmer med arbetsmiljökraven i mottagande stater. Det saknas där- för skäl att göra den svenska arbetsmiljöregleringen tillämplig vid insatser utomlands. •Svensk polismyndighet ska utan tillstånd enligt lagen om krigsmate- riel få föra ut skjutvapen samt tillhörande reservdelar och ammunition ur om vapnet ska återinföras. Förslagen innebär att polisen genom ett samarbete med utländska brotts- bekämpande myndigheter kan effektivisera sin verksamhet, vilket ger vissa möjligheter till kostnadsbesparingar. Förslagen bedöms också med- föra en effektivare brottsprevention och brottsbekämpning, vilket bör resultera i minskad brottslighet och därmed förknippade övergripande minskade samhällskostnader. De uppgifter och befogenheter som utredningen föreslår ska kunna till- delas utländska tjänstemän förutsätter att vissa svenska förvaltningsupp- gifter överförs till annan stat. Utredningen föreslår att med stöd av 10 kap. 8 § regeringsformen uppdrar åt regeringen eller, efter rege- ringens bestämmande, RPS att besluta om överlåtelse i det enskilda fal- let, vilket kräver särskilda kvalificerade omröstningsregler i . Under förutsättning att fattar beslut enligt dessa regler, bedöms samtliga författningsändringar kunna träda i kraft . Förslag till lag om ändring i (1962:700) Härigenom föreskrivs av 2 kap. 3 och 5 §§ ska ha följande lydelse. För brott som begåtts utom riket döms även i annat fall än som avses i 2 § efter svensk lag och vid svensk domstol, 1.om brottet förövats på svenskt fartyg eller luftfartyg, eller om det begåtts i tjänsten av befälhavaren eller någon som tillhörde besättningen på sådant fartyg, 2.om brottet begåtts av någon som tillhör Försvarsmakten på ett om- råde där en avdelning av Försvarsmakten befann sig eller om det begåtts av någon annan på ett sådant område och avdelningen befann sig där för annat ändamål än övning, 3.om brottet begåtts vid tjänstgöring utom riket av någon som är an- ställd i Försvarsmakten och tjänstgör i en internationell militär insats eller som tillhör Polisens utlandsstyrka, 3 a. om brottet har begåtts i tjänsten utom riket av en polisman, tulltjänsteman eller tjänsteman vid , som utför gränsöverskridande arbetsuppgif- ter enligt en internationell överens- kommelse som har tillträtt, 3 a. om brottet har begåtts i tjänsten utom riket av en polisman, tulltjänsteman eller tjänsteman vid , som utför ar- betsuppgifter i annan stat enligt en internationell överenskommelse som har tillträtt, 4.om brottet förövats mot , svensk kommun eller annan menig- het eller svensk allmän inrättning, 5.om brottet begåtts inom område som ej tillhör någon stat och för- övats mot svensk medborgare, svensk sammanslutning eller enskild in- rättning eller mot utlänning med hemvist i , 6.om brottet är kapning, sjö- eller luftfartssabotage, flygplatssabotage, penningförfalskning, försök till sådana brott, folkrättsbrott, olovlig be- fattning med kemiska vapen, olovlig befattning med minor, osann eller ovarsam utsaga inför en internationell domstol, terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott, försök till sådant brott, brott som avses i 5 § samma lag eller om brottet riktats mot Internationella brottmålsdomstolens rättskipning, eller 7.om det lindrigaste straff som i svensk lag är stadgat för brottet är fängelse eller däröver. 1 Senaste lydelse 2010:636. Åtal för brott, som inom riket begåtts å utländskt fartyg eller luftfartyg av utlänning som var befälhavare eller tillhörde besättningen å fartyget eller eljest medföljde detsamma mot sådan utlänning eller mot utländskt intresse, må ej väckas utan att förordnande därom meddelas av rege- ringen eller den regeringen bemyndigat därtill. Åtal för brott, som förövats utom riket, får väckas endast efter förord- nande enligt första stycket. Åtal får dock väckas utan ett sådant förord- nande, om brottet är osann eller ovarsam utsaga inför en internationell domstol eller om brottet begåtts 1.å svenskt fartyg eller luftfartyg eller i tjänsten av befälhavaren eller någon som tillhörde besättningen å sådant fartyg, 2.av någon som tillhör Försvarsmakten på ett område där en avdelning av Försvarsmakten befann sig, 3.vid tjänstgöring utom riket av någon som är anställd i Försvarsmak- ten och tjänstgör i en internationell militär insats eller som tillhör Poli- sens utlandsstyrka, 4. i tjänsten utom riket av en 4. i tjänsten utom riket av en som utför arbetsuppgifter i en arbetsuppgifter enligt en interna- annan stat enligt en internationell 5.i , , eller eller på fartyg eller luftfartyg ireguljär trafik mellan orter belägna i eller någon av nämnda stater, eller 6.av svensk, dansk, finsk, isländsk eller norsk medborgare mot svenskt intresse. Denna lag träder i kraft . 2 Senaste lydelse 2010:636. Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1300) om Härigenom föreskrivs att det i lagen (1992:1300) om krigsmateriel ska införas en ny paragraf, 6 a §, av följande lydelse. Tillstånd enligt 6 § krävs inte för 1. svensk polismyndighet, för ut- försel av skjutvapen samt tillhö- rande reservdelar och ammunition om vapnet ska återinföras, tjänstgör i enligt lagen (2000:343) om internationellt poli- siärt samarbete, för utförsel av tjänstemannen fört in i landet, 3. utländsk tjänsteman som till- fälligt tjänstgör i enligt lagen (2000:1219) om internatio- nellt tullsamarbete, för utförsel av tjänstemannen fört in i landet, 4. utländsk tjänsteman som del- tar i det operativa samarbetet vid EU:s medlemsstaters yttre gränser eller i snabba gränsinsatsenheter, för utförsel av skjutvapen samt vapnet vilka tjänstemannen fört in Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete dels att nuvarande 4−6, 9 och 15 §§ ska betecknas 8−10, 16 och 25 §§, dels att 2 § ska ha följande lydelse, dels att nuvarande 7−8 och 10−14 §§ ska betecknas 11−12 respektive 17, 19, 21, 22 och 23 §§ och ha följande lydelse, dels att rubrikerna närmast före 4, 5, 9, 11, 12, 13 och 15 §§ ska sättas närmast före 8, 9, 16, 19, 21, 22 respektive 25 §§, dels att rubrikerna närmast före rubrikerna till 4 § och 11 § ska sättas närmast före rubriken till 8 § respektive 18 §, dels att det i lagen ska införas tio nya paragrafer, 4–7, 13–15, 18, 20 och 24 §§ samt närmast före 4, 13, 18, 20 och 24 §§ nya rubriker av följande lydelse. I denna lag avses med – utländska tjänstemän: utländ- ska polismän och andra utländska tjänstemän som har anmälts vara behöriga att utföra sådant gräns- överskridande arbete som avses i artikel 40 och 41 i konventionen om tillämpning av av (Schengen- konventionen), –förföljande tjänstemän: ut- ländska tjänstemän som förföljer en person på svenskt territorium enligt denna lag, –svenska tjänstemän: svenska polismän, tulltjänstemän eller kust- bevakningstjänstemän när de en- ligt lag eller annan författning har polisiära befogenheter, samt –Öresundsförbindelsen: den fasta förbindelsen över som den definieras i artikel 2 i av- talet av mellan och rege- ring om polisiärt samarbete i Öre- –utländska tjänstemän: utländ- ska polismän och andra utländska tjänstemän, vilka som verksamma vid brottsbekämpande myndigheter har anmälts som behöriga och har befogenheter enligt denna lag, –svenska tjänstemän: svenska polismän, tulltjänstemän eller kust- bevakningstjänstemän när de en- ligt lag eller annan författning har polisiära befogenheter, –Öresundsförbindelsen: den fasta förbindelsen över som den definieras i artikel 2 i av- talet av mellan och rege- ring om polisiärt samarbete i Öre- 2016/17:139 sundsregionen. – gemensamma insatser: gemen- samma patruller eller liknande in- satser, där utländska tjänstemän deltar i operationer på annan stats territorium i syfte att där upprätt- hålla allmän ordning och säkerhet samt förebygga brott, –bistånd enligt Prümrådsbeslu- tet: bistånd i enlighet med Prüm- rådsbeslutet /615/RIF av från en annan stat vid större evenemang och liknande viktiga händelser, katastrofer och allvarliga olyckor i syfte att upp- rätthålla allmän ordning och säkerhet samt förebygga brott, –bistånd enligt Atlasrådsbe- slutet: bistånd i enlighet med Atlasrådsbeslutet /617/RIF av från en särskild insatsgrupp i en annan stat för att hantera en situation då det finns anledning att anta att det förelig- ger ett brott som innebär ett all- varligt direkt fysiskt hot mot per- soner, egendom, infrastruktur eller institutioner, samt –nordisk samtjänstgöring: polistjänst som bedrivs av polis- män från två eller flera nordiska stater tillsammans på endera sta- tens territorium för att upprätthål- la allmän ordning och säkerhet samt förebygga brott. Samarbete enligt Prümråds- beslutet och Atlasrådsbeslutet Regeringen eller, efter rege- styrelsen får från behöriga myn- digheter i andra stater i Euro- peiska unionen samt och När en person omhändertas en- ligt 6 § andra stycket får utländska Regeringen eller, efter rege- ringens bestämmande, Rikspolis- styrelsen får från behöriga myn- digheter i andra stater i Euro- peiska unionen begära bistånd enligt Atlasrådsbeslutet. I ett samarbete enligt 4 eller 5 §§ får följande tjänstemän från en samverkande stat delta: a)polisman, b)annan utländsk tjänsteman som har polisiära befogenheter, eller c)utländsk tjänsteman som har särskild funktion och kompetens. En sådan tjänsteman som avses i 6 § a och b har samma befogen- heter att initialt ingripa mot hot mot den allmänna ordningen och säkerheten som en svensk polis- man har enligt lag eller annan författning. En sådan tjänsteman som avses i 6 § c har samma befogenhet att gripa en person som envar har enligt 24 kap. 7 § andra stycket . När en person omhändertas en- ligt 10 § andra stycket får utländ- ska tjänstemän 1.kroppsvisitera den som har omhändertagits, om det sker av säker- hetsskäl eller för att söka efter föremål som anges i 2, 2.omhänderta föremål som kan förverkas enligt 36 kap. 3 § 2 brotts- balken eller kan antas ha betydelse för utredning om brott eller ha av- hänts någon genom brott, samt 3.belägga den som har omhändertagits med handfängsel. Föremål som har omhändertagits enligt första stycket 2 skall så snart det kan ske överlämnas till en svensk polisman för prövning av fråga om beslag enligt 8 § andra stycket. Föremål som har omhändertagits enligt första stycket 2 ska så snart det kan ske överlämnas till en svensk polisman för prövning av fråga om beslag enligt 12 § andra stycket. En person som har omhänderta- gits enligt 6 § får tas i förvar av en svensk polismyndighet under högst , tid mellan mid- natt och oräknad. Därefter skall personen friges, om det inte har kommit in en begäran om en åt- gärd som avses i En person som har omhänderta- gits enligt 10 § får tas i förvar av en svensk polismyndighet under högst , tid mellan mid- natt och oräknad. Därefter ska personen friges, om det inte har kommit in en begäran om en åt- gärd som avses i 1.23 § lagen (1957:668) om utlämning för brott, 2.17 § lagen (1959:254) om utlämning för brott till , , och , 3.25 c eller 25 d § lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom, 4.5 a eller 5 b § lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m., 5.8 § lagen (1970:375) om utlämning till , , eller för verkställighet av beslut om vård eller behandling, om framställningen kommer från en dansk myndighet, 6.6 § lagen (1994:569) om samarbete med de internationella tribunalerna för brott mot internationell humanitär rätt, 7.6 § lagen (2002:329) om samarbete med Internationella brottmåls- domstolen, eller 8.1 kap. 3 § lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder. En svensk polisman får, i avvak- tan på en framställning om sådan åtgärd som avses i 4 kap. 19 § lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål, ta i beslag föremål som har omhändertagits enligt 7 § enligt de förutsättningar som gäller för en motsvarande åt- gärd enligt eller annan lag eller författning. En svensk polisman får, i avvak- tan på en framställning om sådan åtgärd som avses i 4 kap. 19 § lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål, ta i beslag föremål som har omhändertagits enligt 11 § enligt de förutsätt- ningar som gäller för en motsva- rande åtgärd enligt rättegångsbal- ken eller annan lag eller författ- ning. Regeringen eller, efter rege- ringens bestämmande, Rikspolis- styrelsen får hos behöriga myndig- heter i andra nordiska stater be- gära stöd från dessa för nordisk 1 Senaste lydelse 2003:1169 Danska polismän får på svenskt territorium, i enlighet med de vill- kor som i övrigt framgår av 5 § och med de befogenheter som framgår av 6 och 7 §§, fortsätta ett i påbörjat förföljande av en person för varje gärning som hör under allmänt åtal enligt svensk och dansk rätt. Utöver vad som anges i 5 § får förföljande ske av en person som har avvikit från varje form av frihetsberövande på grund av brott. Sådant förföljande får också ske av en person som har avvikit från annat frihetsberövande i den mån utlämning till kan komma i fråga enligt lagen (1970:375) om utlämning till Dan- mark, , eller för verkställighet av beslut om vård eller behandling. På svenskt territorium på Öre- sundsförbindelsen får danska polismän även inleda ett förföljan- de som avses i första stycket. De skall i ett sådant fall anhålla om bistånd av en behörig svensk myndighet. Vid samtjänstgöring enligt 13 § får polismän från en samverkande tjänstgör tillsammans med svensk polisman enligt 13 § har samma mot hot mot den allmänna ord- ningen och säkerheten som en svensk polisman har enligt lag eller annan författning. Danska polismän får på svenskt territorium, i enlighet med de vill- kor som i övrigt framgår av 9 § och med de befogenheter som framgår av 10 och 11 §§, fortsätta ett i påbörjat förföljande av en person för varje gärning som hör under allmänt åtal enligt svensk och dansk rätt. Utöver vad som anges i 9 § får förföljande ske av en person som har avvikit från varje form av frihetsberövande på grund av brott. Sådant förföljande får också ske av en person som har avvikit från annat frihetsberövande i den mån utlämning till kan komma i fråga enligt lagen (1970:375) om utlämning till Dan- mark, , eller för verkställighet av beslut om vård eller behandling. På svenskt territorium på Öre- sundsförbindelsen får danska polismän även inleda ett förföljan- de som avses i första stycket. De ska i ett sådant fall an- hålla om bistånd av en behörig svensk myndighet. Regeringen eller, efter rege- ringens bestämmande, Rikspolis- styrelsen får träffa en överenskom- melse med en behörig myndighet i en samverkande stat, om att sam- arbeta i enlighet med 4, 5 eller 13 §§ inom ramen för en särskild insats som är klart avgränsad. En överenskommelse enligt första stycket får innefatta över- låtelse av sådana förvaltningsupp- gifter som avses i 7 och 15 §§. Utländska tjänstemän skall, när de utövar befogenheter enligt den- na lag, följa svensk lag och annan författning samt instruktioner som meddelas av behöriga svenska polismyndigheter. Under gräns- överskridande förföljande eller övervakning får de inte beträda bostäder eller andra platser som inte är öppna för allmänheten. Tjänstevapen får bara användas i nödvärnssituationer. Utländska tjänstemän skall alltid kunna styrka sin behörighet och identitet. Att undantag kan göras från vapenlagens (1996:67) bestämmel- ser, i fråga om rätt för företrädare för främmande stats myndighet att medföra skjutvapen och ammuni- tion vid tillfällig tjänstgöring i , följer av 11 kap. 1 § f sagda lag. Utländska tjänstemän ska, när de utövar befogenheter enligt denna lag, följa svensk lag och annan för- fattning samt instruktioner som meddelas av behöriga svenska polismyndigheter. Utländska tjänstemän som deltar i samarbete enligt 4, 5 eller 13 §§ ska stå under befäl av svensk polis. Under gränsöverskridande för- följande eller övervakning får utländska tjänstemän inte beträda bostäder eller andra platser som inte är öppna för allmänheten. Utländska tjänstemän ska alltid kunna styrka sin behörighet och identitet. Användning av vapen och annan utrustning Utländska tjänstemän som deltar i samarbete enligt 4, 5 eller 13 §§ har samma befogenheter att an- Prop. 2016/17:139 vända vapen och annan utrustning Bilaga 4 som svenska polismän har enligt lag eller annan författning om inte annat framgår av andra stycket. Regeringen eller, efter rege- ringens bestämmande, Rikspolis- styrelsen får meddela föreskrifter om att vissa vapen eller viss annan utrustning inte får användas av utländska tjänstemän vid insatser enligt 4, 5 eller 13 §§. Utländska tjänstemän som deltar i samarbete enligt 8, 9, 16 eller 17 §§ får bara använda tjänste- vapen i nödvärnssituationer. Straffrättsligt ansvar och skydd Utländska tjänstemän som ut- övar myndighet enligt denna lag i skall vara skyddade enligt 17 kap. 1, 2 och 4 §§ på motsvarande sätt som om det varit fråga om svensk myndighets- utövning. Utländska tjänstemän som ut- övar myndighet enligt denna lag i skall vara ansvariga för tjänstefel enligt 20 kap. 1 § brotts- balken på motsvarande sätt som om det varit fråga om svensk myndighetsutövning. Bestämmelserna om tjänstefel i 20 kap. 1 § och skydd i 17 kap. 1, 2 och 4 §§ brotts- balken ska tillämpas även ifråga om utländska tjänstemän som enligt denna lag utför förvaltnings- uppgifter som innefattar myndig- hetsutövning. För försök eller förberedelse till brott enligt 17 kap. 1 § brottsbal- ken mot en sådan tjänsteman tillämpas 17 kap. 16 § brottsbal- ken. Om utländska tjänstemän utför uppgifter enligt denna lag i Sve- rige, skall svenska staten i stället för den utländska myndigheten eller tjänstemannen ersätta skada som uppkommer i samband med förföljandet, övervakningen eller ingripandet i övrigt och för vilken uppgifter enligt denna lag i Sve- rige, ska svenska staten i stället för uppkommer i samband med utfö- randet av uppgiften och för vilken den utländska myndigheten eller tjänstemannen skulle ha varit ska- deståndsskyldig om svensk lag varit tillämplig på dem. Svenska staten skall dock inte ersätta skada som uppkommer hos den utländ- ska myndigheten eller tjänsteman- nen. Bestämmelser om svenska sta- tens skyldighet att ersätta skador som svenska tjänstemän vållar skall inte vara tillämpliga när ska- dorna vållas i en annan stat i sam- band med gränsöverskridande för- följande eller övervakning. tjänstemannen skulle ha varit ska- deståndsskyldig om svensk lag varit tillämplig på dem. Svenska staten ska dock inte ersätta skada som uppkommer hos den utländ- ska myndigheten eller tjänsteman- nen. Bestämmelser om svenska sta- tens skyldighet att ersätta skador som svenska tjänstemän vållar ska inte vara tillämpliga när skadorna vållas i en annan stat i samband med utförande av uppgifter enligt denna lag. Arbetsmiljölagen (1977:1160) gäller för utländska tjänstemän som utför arbete i med stöd av denna lag. Den polismyndighet som leder en insats som avses i 4, 5 eller 13 §§ denna lag har därvid mot- svarande arbetsmiljöansvar för deltagande utländska tjänstemän som den som anlitar inhyrd arbets- kraft har för denna enligt 3 kap. 12 § andra stycket arbetsmiljö- lagen. Denna lag träder i kraft . 15.Myndigheten för samhällsskydd och beredskap 20.Inspektionen för strategiska produkter 27.Sveriges Akademikers () Europeiska unionens officiella tidning L 135/53 OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2016/794 av om Europeiska unionens byrå för samarbete inom brottsbekämpning (Europol) och om ersättande och upphävande av rådets beslut /371/RIF, 2009/934/RIF, 2009/935/RIF, 2009/936/RIF och 2009/968/RIF OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 88, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och av följande skäl: (1)Europol inrättades genom rådets beslut /371/RIF (2) som en EU-enhet, finansierad genom Europeiska unionens allmänna budget för att stödja och stärka medlemsstaternas behöriga myndigheters insatser och deras ömsesidiga samarbete vad gäller förebyggande av och kamp mot organiserad brottslighet, terrorism och andra former av allvarlig brottslighet som berör två eller flera medlemsstater. Beslut /371/RIF ersatte konventionen på grundval av artikel K.3 i fördraget om Europeiska unionen om upprättandet av en europeisk polisbyrå (Europolkonventionen) (3). (2)Enligt artikel 88 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) ska Europol regleras genom förordningar som ska antas i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet. Enligt samma artikel krävs även närmare bestämmelser för den kontroll av Europols verksamhet som utför under medverkan av de nationella parlamenten, med förbehåll för artikel 12 c i fördraget om Europeiska unionen () och artikel 9 i protokoll nr 1 om de nationella parlamentens roll i Europeiska unionen, fogat till och EUF-fördraget (nedan kallat protokoll nr 1) för att öka Europols demokratiska legitimitet och ansvarighet inför unionsmedborgarna. Beslut /371/RIF bör därför ersättas med en förordning som bland annat innehåller bestämmelser om parlamentarisk kontroll.