prop · H403183 · 2017-05-09 00:00:00 — omfattas av pricksystemet enligt den nuvarande lydelsen av 52 och 53 §§ Dessa paragrafer behöver därför ändras. kan åstadkommas genom att det i 52 och 53 §§ fiskelagen införs en hän- visning till artikel 90.1 c i kontrollförordningen. För att säkerställa att eventuella framtida ändringar av artikel 90.1 c i kontrollförordningen får genomslag vid tillämpningen av bestämmelserna om pricksystemet bör hänvisningen vara dynamisk, dvs. lydelsen av artikeln. Räckvidden av de föreslagna bestämmelserna be- Prop. 2016/17:183 döms vara tillräckligt avgränsad eftersom det direkt framgår att de inne- bär att brott eller överträdelser av landningsskyldigheten omfattas av pricksystemet. Detta innebär att en ändring i EU-reglerna endast behöver underställas prövning om ändringen tillför någon handlingsregel som går utanför den angivna bestämmelsens ram. För att överträdelser av landningsskyldigheten ska omfattas av pricksystemet krävs även att de övriga rekvisiten i 52 och 53 §§ fiskelagen är uppfyllda. 9Hänvisningen i 39 a § fiskelagen ändras till att bli dynamisk Regeringens förslag: Hänvisningen i 39 a § fiskelagen till artikel 15 i och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 ändras på så sätt att orden ”i den ursprungliga lydelsen” tas bort. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Havs- och vattenmyndigheten och samtycker till förslaget. Övriga remissinstanser har inget att invända mot förslaget eller har inga synpunkter på det. Skälen för regeringens förslag: Enligt 39 a § fiskelagen är det straffbart att bryta mot bestämmelserna i artikel 15 i grundförordningen om skyldighet att ta ombord och föra i land fisk som har fångats. I paragrafen hänvisas till förordningen i den ursprungliga lydelsen. Sedan paragrafen infördes har man gått mot en mer nyanserad bedömning när det gäller vilken hänvisningsteknik som bör användas, vilket lett till ett större utrymme för dynamiska hänvisningar. Genom omnibusförordningen ändrades bestämmelser med koppling till landningsskyldigheten i ett flertal regelverk. Artikel 15 i grundförordningen ändrades bl.a. på så sätt att rovdjursskadad fisk undantogs från landningsskyldigheten. För att säkerställa att den ändringen och eventuella framtida ändringar beträffande landningsskyldigheten i grundförordningen får genomslag vid tillämpningen av straffbestämmelsen bör hänvisningen till förordningen vara dynamisk. Räckvidden av 39 a § fiskelagen bedöms vara tillräckligt avgränsad eftersom det direkt framgår av bestämmelsen vad den straffbara gärningen ska bestå i för att medföra straffansvar. Detta innebär att en ändring i EU-reglerna endast behöver underställas prövning om ändringen tillför någon handlingsregel som går utanför den angivna straffbestämmelsens ram. Det är därför lämpligt att 39 a § fiskelagen ändras på så sätt att orden ”i den ursprungliga lydelsen” stryks. 2016/17:183 10 Ikraftträdandebestämmelser Regeringens förslag: Ändringarna i lagen ska träda i kraft . Bestämmelserna i 52 och 53 §§ i den nya lydelsen ska tillämpas på överträdelser av landningsskyldigheten som har skett efter ikraftträdandet. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har framfört någon Skälen för regeringens förslag: Enligt 5 § andra stycket lagen (1964:163) om införande av ska straff bestämmas efter den lag som gällde när gärningen företogs. Om annan lag gäller när dom meddelas ska dock den lagen tillämpas om den leder till frihet från straff eller till lindrigare straff. Bestämmelsen har enligt förarbetena generell räckvidd (prop. 1964:10 med förslag till införande av , s. 99). Sanktionsavgifter kan i detta hänseende jämföras med straff. Den föreslagna straffbestämmelsen i 39 b § fiskelagen innebär att ett helt nytt brott straffbeläggs. Likaså innebär den föreslagna utvidgningen av 50 a § fiskelagen att nya överträdelser beläggs med en sanktionsavgift. Enligt förbudet mot retroaktiv lagstiftning kan dessa bestämmelser bara gälla för överträdelser som har skett efter ikraftträdandet. När det gäller pricksystemet har det en straffrättslig karaktär och bör inte användas med retroaktiv verkan. Därför bör endast överträdelser av landningsskyldigheten som har begåtts efter ikraftträdandet av de nu föreslagna ändringarna av 52 och 53 §§ fiskelagen omfattas av pricksystemet. Detta bör regleras i en ikraftträdandebestämmelse. Förslaget innebär att överträdelser av föreskrifter om vägning meddelade med stöd av det nya bemyndigandet i 23 a § 1 fiskelagen straffsanktioneras. Den vägning som utförs ombord på fiskefartyg kan huvudsakligen kontrolleras genom landningskontroll av Havs- och vattenmyndigheten eller genom sjökontroll av . Det bedöms vara relativt vanligt förekommande att aktörer bryter mot bestämmelser om vägning. Det nya straffstadgandet kan därför förväntas leda till en något ökad arbetsbörda för myndigheterna eftersom de kommer att behöva upprätta ett större antal åtalsanmälningar än . Förslaget innebär också att myndigheternas kontrollanter allt oftare kommer att behöva vittna i domstol för att berätta om de överträdelser de bevittnat, t.ex. underlåtenhet att väga fångsten. Myndigheten bedöms dock kunna använda befintliga system för kontroll och befintlig personal. Förslaget att regeringen bemyndigas att föreskriva om sanktionsav- gifter för överträdelser av föreskrifter som är meddelade med stöd av det nya bemyndigandet i 23 a § 2–4 fiskelagen innebär att Havs- och vatten- Prop. 2016/17:183 myndigheten kommer att utreda fler överträdelser och besluta om fler Det sker cirka 25 000 landningar i . Havs- och vattenmyndigheten kontrollerar landningarna administrativt eller genom fysisk landningskontroll. gjordes 923 landningskontroller och minst lika många administrativa kontroller av inrapporterade uppgifter. Det kan antas att det främst är antalet administrativa kontroller som kommer att öka med anledning av den föreslagna utvidgningen av sanktionsavgiftssystemet. Det är dock svårt att bedöma hur många kontroller som kommer att genomföras och i hur många fall dessa kommer att leda till beslut om sanktionsavgift. Havs- och vattenmyndigheten hanterar cirka 250 sanktionsärenden . Myndigheten beslutar om någon form av sanktion eller åtalsanmälan i cirka 150 av dessa ärenden. Normalt överklagas omkring 20 av dessa beslut . Överträdelserna bedöms i regel vara lätta att konstatera och avsikten med sanktionsavgiftssystemet är att överträdelser ska sanktioneras enkelt, snabbt och utan större resursåtgång. Eventuellt ökade kostnader får hanteras inom ramen för befintliga anslag. Att landningsskyldigheten kommer att omfattas av pricksystemet förväntas inte nämnvärt öka Havs- och vattenmyndighetens arbetsbelastning. Myndigheten har sedan pricksystemet infördes i fiskelagen beslutat om tilldelande av prickar i cirka tio ärenden . 11.2Konsekvenser för polis och åklagare Kriminaliseringen av överträdelser av bestämmelser om vägning förväntas leda till en något ökad arbetsbelastning för polis och åklagare. anmäler Havs- och vattenmyndigheten ungefär 20 misstänkta överträdelser till åklagare för utredning av fiskebrott. Även åtalsanmäler misstänkta fiskebrott till åklagarmyndigheten. Förslaget bedöms inte leda till någon större kostnadsökning för polis och åklagare. Den föreslagna kriminaliseringen av överträdelser av föreskrifter om vägning bedöms leda till en mindre ökning av mål hos de allmänna domstolarna. Det nya bemyndigandet om sanktionsavgifter innebär att fler beslut om sanktionsavgifter kommer att meddelas än . Sådana beslut får överklagas till Förvaltningsrätten i . Det är svårt att med säkerhet bedöma hur många överklaganden förslaget kommer att medföra. Av de cirka 100 beslut om sanktionsavgift som Havs- och vattenmyndigheten meddelar yrkesfiskare för andra typer av överträdelser än dem som införs överklagas normalt cirka 20. Antalet förväntade överklaganden med anledning av förslaget bör bedömas med försiktighet men förväntas inte i någon större utsträckning avvika från vad som gäller övriga typer av beslut. 2016/17:183 Att landningsskyldigheten kommer att omfattas av pricksystemet förväntas inte innebära någon utökad arbetsinsats för domstolarna. Det finns inga fällande domar angående brott mot landningsskyldigheten. Sammantaget förväntas förslaget inte leda till några nämnvärda kostnadsökningar för Domstolar. Det föreslagna straffstadgandet innebär att befälhavare, vilka är ansvariga för vägning av fångst som sker ombord på fiskefartyg, kan dömas till böter för överträdelser av nationella föreskrifter om vägning. finns det cirka 1 340 fiskare som har fiskelicens och cirka 170 fiskare som har personlig fiskelicens. Fångsten vägs ombord på cirka 60 fartyg. I de fall vägning av fångsten inte sker ombord är i flertalet fall andra aktörer, såsom registrerade köpare eller auktionsinrättningar, ansvariga för vägningen. Sådana aktörer kan dömas till ansvar för brott mot bestämmelser om vägning enligt lag om EU:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken (1994:1709) och omfattas inte av den föreslagna straffbestämmelsen i fiskelagen. Det förtydligas att befälhavare omfattas av bemyndigandena för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om viss uppgiftsskyldighet och om sanktionsavgifter. Bemyndigandena ändras inte i sak och innebär därför ingen förändring för enskilda fiskare. Det föreslagna bemyndigandet om föreskriftsrätt gällande märkning av partier av fiskeriprodukter, information som ska följa med partierna och dokumentation av uppgifter i syfte att säkerställa spårbarhet av fiskeriprodukter har sin grund i krav på att fiskeriprodukter ska vara spårbara i alla led av produktion, bearbetning, och distribution från fångsten till detaljhandelsskedet. För att säkerställa kraven på spårbarhet kommer yrkesfiskare att behöva införa nya rutiner och system i sitt fiske när det gäller bl.a. dokumentation, uppgiftslämnande och märkning. Befälhavare, innehavare av fiskelicens, personlig fiskelicens eller den som annars bedriver fiske i näringsverksamhet kommer att påföras sanktionsavgift för överträdelser av föreskrifter meddelade med stöd av det nya bemyndigandet. De kostnadsmässiga konsekvenserna kommer att variera beroende på vilken typ av överträdelse det är fråga om. När det gäller pricksystemet innebär det för innehavare av en fiskelicens att licensen kan återkallas eller tillsvidare vid ett visst antal prickar. En befälhavare som tilldelas ett visst antal prickar kan meddelas förbud att verka som befälhavare på fiskefartyg . En förutsättning för att fiskelicensinnehavare eller befälhavare ska tilldelas prickar för brott mot landningsskyldigheten är att han eller hon har fällts till ansvar för brott enligt 39 a § fiskelagen. har ingen dömts för ett sådant brott. Anledningen till detta kan vara att det är förenat med stora svårigheter att kontrollera olovliga utkast till havs. Eventuella framtida effektivare metoder för kontroll av landningsskyldigheten skulle sannolikt leda till lagföring i ett större antal fall. aktuella utvidgningen av pricksystemet bedöms mot den bakgrunden få Prop. 2016/17:183 begränsade verkningar för fiskelicensinnehavare och befälhavare. 2016/17:183 12 Ändringen innebär att det förtydligas att även befälhavare omfattas av bemyndigandet för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om uppgiftsskyldighet i vissa avseenden. Bemyndigandets förhållande till det nya bemyndigandet i 23 a § behandlas närmare i avsnitt 5. Grundläggande bestämmelser om uppgiftsskyldighet för befälhavare finns bl.a. i kontrollförordningen, se t.ex. artikel 14 om fiskeloggbok, artikel 21 om omlastningsdeklaration och artikel 23 om landningsdeklaration. Uppgifterna är nödvändiga för att säkerställa en hållbar förvaltning av bestånden och för att ska kunna uppfylla internationella åtaganden om uppgiftslämnande. Förslaget behandlas närmare i avsnitt 6. Paragrafen, som är ny, innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om vägning av fångst och om märkning av partier av fiskeriprodukter, information som ska följa med partierna och dokumentation av uppgifter i syfte att säkerställa spårbarhet av fiskeriprodukter. Bestämmelser om vägning finns bl.a. i artikel 60 och 61 i kontrollförordningen och i artiklarna 69–77 i genomförandeförordningen. Spårbarhet av fiskeriprodukter innebär att partier med fiskeriprodukter ska vara spårbara i alla led av produktion, bearbetning och distribution, från fångsten eller skörden till detaljhandelsskedet. Det huvudsakliga syftet är att tillgodose konsumenternas intresse av tillförlitlig information om fångsten och dess ursprung. För att detta ska uppnås krävs att aktörerna dokumenterar information om partierna och att informationen följer med partierna i alla led, t.ex. genom märkning. Förslaget behandlas närmare i avsnitt 5. Paragrafen är ny. Genom bestämmelsens första stycke straffbeläggs överträdelser av föreskrifter om vägning av fångst meddelade med stöd av 23 a § 1. Straffskalan är böter. I andra stycket föreskrivs att det i ringa fall inte ska dömas till böter. Förslaget behandlas närmare i avsnitt 7.2. I paragrafen straffbeläggs överträdelser av skyldigheten i artikel 15 i Europarlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 att ta ombord och föra i land fisk som fångats. Straffbestämmelsen ändras på så sätt att hänvisningen till artikel 15 i förordning (EU) nr 1380/2013 blir dynamisk. Ändringen sker genom att orden ”i den ursprungliga lydelsen” stryks. Förslaget behandlas närmare i avsnitt 9. Ändringen innebär att regeringens bemyndigande att meddela föreskrifter om sanktionsavgifter utvidgas till att även avse överträdelser av föreskrifter om märkning av partier av fiskeriprodukter, information som ska följa med partierna och dokumentation av uppgifter i syfte att säkerställa spårbarhet av fiskeriprodukter som meddelats med stöd av 23 a § 2–4. Det förtydligas också att befälhavare omfattas av bemyndigandet. Förslaget behandlas närmare i avsnitt 7.3. Paragrafen ändras på så sätt att överträdelser av landningsskyldigheten omfattas av pricksystemet för innehavare av en fiskelicens. Detta är en följd av att överträdelser av landningsskyldigheten ska betraktas som allvarliga och omfattas av medlemsstaternas pricksystem enligt ändringar i artiklarna 90.1 c och 92.1 i förordning (EG) nr 1224/2009. Förslaget behandlas närmare i avsnitt 8. Ändringen motsvarar ändringen i 52 § och innebär att överträdelser av landningsskyldigheten omfattas av pricksystemet för befälhavare på fiskefartyg. Förslaget behandlas närmare i avsnitt 8. Förslag till lag om ändring i fiskelagen (1993:787) Härigenom föreskrivs i fråga om fiskelagen (1993:787) dels att 22 §, 39 a, 50 a, 52 och 53 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas två nya paragrafer, 23 a och 39 b §§, av följande lydelse. Regeringen eller den myndighet Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet meddela föreskrifter om skyldighet för den som innehar fiskelicens för befälhavare eller den som har eller personlig fiskelicens eller som fiskelicens eller personlig fiske- utan stöd av sådan licens fiskar för licens eller som utan stöd av sådan att sälja fångsten att lämna uppgif- licens fiskar för att sälja fångsten att lämna uppgifter om 1.fiskefartyg, fiskeredskap, fiskemetod, fångst, tid och plats för fångsten, omlastning, landning, försäljning, och 2.andra förhållanden som rör fisket och som är av betydelse för tillämpningen av EU:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att ett fiskefartyg ska ha utrustning som automatiskt via satellit överför information om fartyget. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldigheter för befälhavare, för den som bedriver fiske med stöd av fiskelicens eller personlig fiskelicens och för den som annars bedriver fiske i näringsverksamhet i fråga om 1. vägning av fångst, 2. märkning av partier av fiskeriprodukter, 3. information som ska följa med partier av fiskeriprodukter, och 4. dokumentation av uppgifter i syfte att säkerställa spårbarhet av fiskeriprodukter. Till böter eller fängelse i högst Till böter eller fängelse i högst döms den som med uppsåt döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot den eller av oaktsamhet bryter mot den skyldighet att ta ombord och föra i skyldighet att ta ombord och föra i land fisk som fångats som före- land fisk som fångats som före- skrivs i artikel 15 i Europaparla- skrivs i artikel 15 i Europaparla- mentets och rådets förordning (EU) mentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013, i den ursprungliga nr 1380/2013. I ringa fall ska det inte dömas till ansvar. Till böter döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot föreskrifter som har meddelats med stöd av 23 a § 1. I ringa fall ska det inte dömas till ansvar. föreskrifter om att den som föreskrifter om att befälhavare, den bedriver fiske med stöd av som bedriver fiske med stöd av fiskelicens eller personlig fiske- fiskelicens eller annars fiske i licens och den som annars bedriver betala en sanktionsavgift om han mot någon av de föreskrifter eller EU-förordningar som avses i 40 § 1. bryter mot någon av de före- första och andra styckena. skrifter eller EU-förordningar som avses i 40 § första och andra styck- har meddelats med stöd av 23 a § 2–4. Avgiftens storlek ska framgå av regeringens föreskrifter. Avgiften ska uppgå till och högst . När regeringen bestämmer avgiftens storlek ska hänsyn tas till hur allvarlig överträdelsen är och betydelsen av den bestämmelse som överträdelsen avser. Sanktionsavgiften ska tillfalla staten. En innehavare av en fiskelicens ska tilldelas prickar om 1. innehavaren av fiskelicensen eller någon i den verksamhet som fiskelicensen avser har a)fällts till ansvar för ett brott enligt 37–41 §§ eller enligt , b)gjort sig skyldig till en överträdelse som lett till sanktionsavgift enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 50 a §, eller c) gjort sig skyldig till ett brott eller en överträdelse i en annan medlemsstat inom EU enligt underrättelse från en behörig myndighet i 2. brottet eller överträdelsen är 2. brottet eller överträdelsen är av det slag som anges i artikel 3.1 i av det slag som anges i artikel 3.1 i rådets förordning (EG) nr 1005/ rådets förordning (EG) nr 1005/ upprättande av ett gemenskaps- upprättande av ett gemenskaps- system för att förebygga, motverka system för att förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporte- och undanröja olagligt, orapporte- rat och oreglerat fiske och om änd- rat och oreglerat fiske och om änd- ring av förordningarna (EEG) nr ring av förordningarna (EEG) nr 2847/93, (EG) nr 1936/2001 och 2847/93, (EG) nr 1936/2001 och (EG) nr 601/2004 samt om upphä- (EG) nr 601/2004 samt om upphä- vande av förordningarna (EG) nr vande av förordningarna (EG) nr 1093/94 och (EG) nr 1447/1999, 1093/94 och (EG) nr 1447/1999, eller är en sådan överträdelse av landningsskyldigheten som anges i artikel 90.1 c i rådets förordning (EG) nr 1224/2009, 3.brottet eller överträdelsen i det enskilda fallet ska anses vara av allvarlig art enligt artikel 3.2 i rådets förordning (EG) nr 1005/2008, och 4.brottet eller överträdelsen har skett i samband med eller i anslutning till fiske i havet eller hänger samman med sådant fiske. En befälhavare på ett fiskefartyg ska tilldelas prickar om 1. befälhavaren har a)fällts till ansvar för ett brott enligt 37–41 §§ eller enligt , b)gjort sig skyldig till en överträdelse som lett till sanktionsavgift enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 50 a §, eller c)gjort sig skyldig till ett brott eller en överträdelse i en annan medlemsstat inom EU enligt underrättelse från en behörig myndighet i den medlemsstaten, 2. brottet eller överträdelsen är av det slag som anges i artikel 3.1 i rådets förordning (EG) nr 1005/ 2008, 2. brottet eller överträdelsen är av det slag som anges i artikel 3.1 i rådets förordning (EG) nr 1005/ 2008, eller är en sådan överträdelse av landningsskyldigheten som anges i artikel 90.1 c i rådets förordning (EG) nr 1224/2009, 3.brottet eller överträdelsen i det enskilda fallet ska anses vara av allvarlig art enligt artikel 3.2 i rådets förordning (EG) nr 1005/2008, och 4.brottet eller överträdelsen har skett i samband med eller i anslutning till fiske i havet eller hänger samman med sådant fiske. I fråga om det antal prickar som befälhavaren ska tilldelas för det aktuella brottet eller den aktuella överträdelsen tillämpas artikel 126.1 och 126.2 i kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 404/2011. Samtliga tilldelade prickar ska raderas om befälhavaren inte gör sig skyldig till ytterligare ett allvarligt brott eller en allvarlig överträdelse från det senaste allvarliga brottet eller den senaste allvarliga 1.Denna lag träder i kraft den XXX. 2.I fråga om överträdelser som har skett före de nya bestämmelsernas ikraftträdande ska äldre bestämmelser tillämpas. Efter remiss har yttranden lämnats av , Förvaltnings- rätten i , , , Kustbevak- ningen, Havs- och vattenmyndigheten, , bruksverk, , Fiskares och , Havs- och Kustfiskarnas Producentorga- nisation, Torskfiskares , Yrkes- misk Förening, och Öresundsfiskarna har fått tillfälle men avstått från att yttra sig. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitierådet samt justitieråden och . Enligt en lagrådsremiss har regeringen () beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i fiskelagen (1993:787). Förslaget har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunniga . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: Fiskelagen är och har ändrats vid ett flertal tillfällen. Senast ändringar skedde instämde Lagrådet i regeringens konstaterande att lagen och den övriga regleringen av fisket bl.a. på grund av utvecklingen av numera framstår som föråldrad och svåröverskådlig (se Lagrådets yttrande ). Lagrådet kan konstatera att bristerna i lagen inte undanröjs med de lagändringar som föreslås. I den nu framlagda remissen införs ett nytt bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter av olika slag, bl.a. om vägning av fångst (23 a §). finns regler om bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela bestämmelser om uppgifter som ska lämnas i olika avseenden enligt EU:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken, bland annat om fångst (22 §). Förhållandet mellan dessa båda bemyndigandebestämmelser är oklart. Det är inte alldeles enkelt att avgöra om bemyndigandena tar sikte på samma förhållanden och, om så är fallet, om de avser att säkerställa att olika syften uppfylls. Särskilt problematisk framstår regleringen i fiskelagen med tanke på att det i anslutning till dessa och andra bemyndiganden, liksom till grundläggande EU-reglering, kopplas en rad kraftfulla såväl straffrättsliga som andra sanktionsregler. Det är svårt att bedöma räckvidden av dessa sanktionsregler och hur bestämmelserna förhåller sig till varandra. Lagrådet anser mot bakgrund av det anförda att det är angeläget att fiskelagen blir föremål för en grundlig översyn. Detta gäller framförallt en systematisk översyn av sanktionssystemet som är kopplat till de olika påbuds- och förbudsreglerna. De nu föreslagna ändringarna lämnar Lagrådet med det anförda utan ytterligare synpunkter. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , Y , M , Baylan, Bucht, , , Ygeman, A , , , Bah Kuhnke, Strandhäll, , , , , Regeringen beslutar proposition 2016/17:183 Ändringar i fiskelagen