prop · H40391 · 2017-02-07 00:00:00 — och Prümsamarbetet, men även annat polissamar- bete som är konventionsbundet. I lagen anges vilka svenska tjänstemän som är behöriga att delta i samarbetet, nämligen svenska polismän samt tulltjänstemän och kustbevakningstjänstemän när de enligt lag eller annan författning har polisiära befogenheter. Den mest frekventa delen av informationsutbytet inom regleras dock i lagen om Schengens informationssystem. Den lagen reglerar informations- utbyte som utnyttjar en särskild databas som alla stater som deltar i har tillgång till. I lagen om internationellt polisiärt samarbete, som är mera inriktad på samarbete i enskilda fall, finns en bestämmelse (3 §) om hur uppgifter som har erhållits från andra stater får användas. Har en svensk myndighet fått uppgifter eller bevismaterial från en annan stat för att användas i Prop. 2016/17:91 underrättelseverksamhet om brott, vid utredning av brott eller för att upprätthålla allmän ordning och säkerhet, och gäller på grund av överenskommelse med den andra staten villkor som begränsar möjlig- heten att använda uppgifterna eller bevisningen, ska svenska myndig- heter följa villkoren oavsett vad som annars är föreskrivet i lag eller annan författning. Vad som har sagts gäller även för överens- kommelser med mellanfolkliga organisationer. På motsvarande sätt föreskriver lagen att svenska myndigheter får ställa upp villkor som begränsar möjligheten att använda uppgifter eller bevisning som lämnas till en annan stat, om det krävs med hänsyn till enskilds rätt eller från allmän synpunkt. Sådana villkor får inte strida mot en internationell överenskommelse som är bindande för . Detta gäller också i fråga om uppgifter eller bevisning som lämnas till en mellanfolklig organisation (3 a §). 4.6.4Vissa former av internationellt samarbete i brottsutredningar Lagen (2003:1174) om vissa former av internationellt samarbete i brottsutredningar innehåller regler om gränsöverskridande samarbete i enskilda brottsutredningar. Syftet är att förbättra det polisiära och det straffrättsliga samarbetet mellan medlemsstaterna inom EU i kampen mot den gränsöverskridande brottsligheten. Behöriga myndigheter i två eller flera medlemsstater får genom en överenskommelse inrätta en gemensam utredningsgrupp för brottsutredningar. När det finns en sådan överenskommelse tillämpas lagen. De utredningsgrupper som inrättas med stöd av någon annan internationell överenskommelse omfattas inte av lagen. Lagen innehåller bl.a. bestämmelser om användningsbegränsningar. Har en svensk myndighet fått uppgifter genom en gemensam utred- ningsgrupp som inrättats med stöd av lagen och gäller villkor som begränsar möjligheten att använda uppgifterna, ska en svensk myndighet enligt 5 § följa villkoren oavsett vad som annars är föreskrivet i lag eller författning. Enligt 6 § får överlämnandet av uppgifter eller bevismaterial från en svensk myndighet till en sådan utredningsgrupp förenas med villkor som är nödvändiga av hänsyn till enskilds rätt eller som är nödvändiga från allmän synpunkt. Den svenska myndighet som har överlämnat material med villkor får enligt 7 § på begäran av en myndig- het i en annan stat medge undantag från villkoret. Lagen innehåller också vissa bestämmelser om s.k. kontrollerade leveranser (10–14 §§) och om brottsutredningar med användning av skyddsidentitet (15–17 §§). Med kontrollerad leverans avses att en viss förbjuden vara, oftast narkotika, tillåts passera gränsen utan att myndigheterna ingriper, i syfte att man ska kunna spåra upp de personer som ligger bakom brottet. Både vid kontrollerade leveranser och vid brottsutredningar med användning av skyddsidentitet ska reglerna om användningsbegränsning i 5–7 §§ tillämpas (13 respektive 16 §). 2016/17:91 4.6.5 Internationell rättslig hjälp i brottmål I lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål regleras skyldigheten för svensk myndighet att på en utländsk myndighets begäran vidta åtgärder som t.ex. förhör under förundersökning, bevis- upptagning, kvarstad, husrannsakan och användning av hemliga tvångs- medel (1 kap. 2 §). Lagen innehåller även bestämmelser om i vilken utsträckning svenska myndigheter kan begära rättslig hjälp utomlands (3 kap.). Verkställighetsregler finns i förordningen (2000:704) om internationell rättslig hjälp i brottmål. Lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål är generell, dvs. den gäller i förhållande till alla stater även om dessa inte har tillträtt samma konventioner om rättslig hjälp i brottmål som . Vissa regler gäller dock bara i förhållande till medlemsstater i Europeiska unionen samt och . En utländsk stats begäran om rättslig hjälp i handläggs av åklagare och domstol, under förutsättning att åtgärden kan vidtas enligt svensk lag under en förundersökning eller rättegång. I vissa fall får rättslig hjälp beviljas även om den misstänkta gärningen inte utgör brott enligt svensk lagstiftning (2 kap. 2 §). I 2 kap. finns allmänna bestämmelser om förfarandet vid en ansökan om rättslig hjälp i . I princip används samma förfarande som vid motsvarande svensk åtgärd under förundersökning eller rättegång (2 kap. 10 §). Om en svensk myndighet i ett ärende om rättslig hjälp har fått upp- gifter eller bevisning från en annan stat för att användas vid utredning av brott eller i ett rättsligt förfarande med anledning av brott, och gäller på grund av en internationell överenskommelse bindande villkor som begränsar möjligheterna att använda uppgifterna eller bevisningen ska, enligt 5 kap. 1 §, svenska myndigheter följa villkoret oavsett vad som annars är föreskrivet i lag eller annan författning. Detsamma gäller beträffande villkor som en stat har ställt upp när den på eget initiativ lämnat sådana uppgifter. På motsvarande sätt får rättslig hjälp som lämnas av en svensk myndighet i enskilda fall förenas med villkor som är påkallade med hänsyn till enskilds rätt eller som är nödvändiga ur allmän synpunkt (5 kap. 2 §). 5 organisation och verksamhet har till uppgift att övervaka efterlevnaden av särskilda bestämmelser om införsel och utförsel av varor. Av förordningen (2007:782) med instruktion för framgår att ska både se till att en riktig uppbörd kan säkerställas och kontrollera in- och utförselrestriktioner. Verket har också befogenhet att bekämpa brott inom hela sitt ansvarsområde. En central uppgift i är även att Prop. 2016/17:91 bedriva utrednings- och åklagarverksamhet. När det gäller verksamhet med uppbörd av tullar, skatter och avgifter samt kontroll av restriktioner finns den grundläggande regle- ringen i och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av om fastställande av en tullkodex för unionen (unionstullkodexen). Delegerade akter respektive genomförandeakter för unionstullkodexen har också arbetats fram inom EU och en ny svensk tullag, tullagen (2016:253), har trätt i kraft , se proposi- tionen En ny tullag (prop. 2015/16:79). En övergångsperiod kopplad till införandet av nödvändiga it-system löper till och med utgången av 2020. befogenheter regleras främst i tullagen och i lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen, kallad inregränslagen. har vidare befogenheter att utföra kontroller i enlighet med lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och energiprodukter samt lagen (2008:322) om och befogenheter att ingripa mot rattfylleribrott, liksom enligt de författningar som denna lag hänvisar till. I lagen (2000:1225) om straff för smuggling, kallad smugglingslagen, finns bestämmelser om befogenheter att inleda förundersökning, använda tvångs- medel, väcka åtal m.m. för vissa brott. I flera fall hänvisar bestämmel- serna till vad som gäller enligt . En tjänsteman vid jämställs i vissa hänseenden med en polisman. Tulltjänstemän har därför getts polisiära befogenheter. Tulltjänstemän har i likhet med poliser t.ex. rätt att ta med någon till förhör och att gripa en person som är misstänkt för ett brott som är skyldigt att beivra. Tull- tjänstemän har också rätt att ta egendom i beslag under vissa förut- sättningar liksom att genomföra husrannsakan, kroppsvisitation och kroppsbesiktning. har även rätt att använda hemliga tvångs- medel såsom telefonavlyssning och telefonövervakning m.m. får fatta beslut om att inleda förundersökning angående brott mot bl.a. smugglingslagen. Om inte saken är av enkel beskaffenhet, ska ledningen av förundersökningen övertas av åklagare så snart någon skäligen kan misstänkas för brottet. Även i andra situationer ska åklagaren överta ledningen när detta är påkallat av särskilda skäl. När förundersökningen leds av en åklagare får han eller hon anlita biträde av . har även rätt att inleda en förundersökning enligt 3 § lagen om och befogenheter att ingripa mot rattfylleribrott. Fördelningen av mål mellan åklagare och ändrades (jfr föreskrifter och allmänna råd om ledning av förundersökning i brottmål som även kan ledas av [ÅFS 2013:03]). Ändringen har inneburit att leder fler förundersökningar jämfört med tidigare. Förutom förundersökningsledare finns inom även särskilda s.k. tull- åklagare. En tullåklagare har med stöd av 32 § smugglingslagen rätt att väcka åtal om det handlar om ett brott enligt smugglingslagen eller andra brott som särskilt omnämns där och det är uppenbart att brottets straffvärde medför att påföljden ska stanna vid böter. 5.2Tullverkets organisation och arbetssätt verksamhet är organiserad i avdelningar. Myndighetens kärnverksamhet bedrivs i sex kärnprocesser inom avdelningarna Brotts- bekämpning och Effektiv handel. verkar i hela landet, men har framför allt personal på de tre huvudorterna , och . De fyra kompetenscentren inom avdelningen Brottsbekämpning har ett geografiskt ansvar medan kompetenscentren inom avdelningen Effektiv handel arbetar utifrån ett nationellt ansvar för sina sakområden. Båda avdelningarna har var sitt kompetenscenter på de tre huvudorterna. finns ett verksamhetsgemensamt kompetens- center för analys- och underrättelseverksamhet, med lokala enheter på respektive huvudort. Där ingår även samverkan mot tullbrottslighet (SMT) liksom arbete med säkerhet och skydd. har flera sambandsmän utplacerade på andra myndigheter och i andra länder, Polis och i (PTN), Europol samt inom Nationella operativa avdelningen på . har en nationell underrättelse- och kommunikationscentral (TUK) med dygnetruntbemanning. TUK fungerar numera även som Nationell Desk vilket innebär att man tar emot och bearbetar operativ information och underrättelseinformation både internt och externt. TUK ansvarar även för sambandsmän inklusive personal på Europol. TUK har bl.a. till uppgift att sköta larmhantering för viss operativ personal, ge operativ personal stöd i form av registerslagningar och förfrågningar till samverkansmyndigheter, ta emot tips om smugg- ling från allmänheten och vara nationell kontaktpunkt i nationella och internationella underrättelsefrågor. För att skapa en mer ändamålsenlig styrning och uppföljning har successivt infört ett processinriktat arbetssätt. arbete bedrivs som nämnts ovan i sex kärnprocesser. I flera av kärn- processerna ingår arbetsmoment som i regel utförs i flera delar av organisationen. Processerna Klarera varor och transportmedel, Genom- föra fysisk kontroll och Följa upp operatör och ärende avser att säker- ställa uppbörden och kontrollerar om bestämmelser om in- och utförsel av varor följs. Om det finns misstanke om att brott har begåtts, tar processen Hantera brott över. Processen Hantera brott inleder och bedriver förundersökning fram till åtalsprövning. I samverkan med ovan nämnda processer verkar processen Hantera tillstånd, vars syfte är att underlätta den lagliga handeln med tredjeland. Inom Analysera och selektera utförs analys- och underrättelsearbete, som bidrar med information som används för att inrikta arbetet inom framför allt Genomföra fysisk kontroll och Följa upp operatör och ärende men även till Hantera brott och Klarera varor och transportmedel. 5.3.1Verksamheten under Effektiv handel En av uppgifter innefattar att fastställa och ta ut tullar samt vissa skatter och avgifter, så att en riktig uppbörd kan säkerställas. ramen för denna uppgift utförs även kontroller av att bestämmelser om Prop. 2016/17:91 EU-rättsliga in- och utförselrestriktioner följs i det deklarationspliktiga, Kontrollerna genomförs dels genom granskning av styrkande handlingar, dels genom varuundersökningar. Inom ramen för denna uppgift arbetar även aktivt för att förenkla den legala handeln och därmed minska den administrativa bördan för näringslivet. har även i uppgift att kontrollera att in- och utförsel- restriktioner inriktade på hot mot hälsa, miljö och säkerhet efterlevs. Myndigheten utför även kontroller på uppdrag av andra marknads- kontrollerande myndigheter. Denna icke brottsbekämpande verksamhet har benämnts på olika sätt, ibland för fiskal verksamhet, ibland för tullverksamhet och ibland för Effektiv handel. I det följande, om inte skäl finns för något annat, an- vänds uttrycket Effektiv handel. bedriver en brottsbekämpande verksamhet som ska förebygga, upptäcka, förhindra, utreda och beivra tullrelaterad brottslighet. Brotts- bekämpningen ska inriktas mot att begränsa den organiserade och storskaliga brottsligheten. ska bidra till att minska antalet kriminella nätverk som ägnar sig åt narkotika-, alkohol- eller tobaks- smuggling eller ekonomisk brottslighet (se t.ex. Regleringsbrev för avseende , dnr Fi2015/05629/S3). När det föreligger misstanke om brott eller brottslig verksamhet, som har i uppdrag att bekämpa, faller den kontrollerande verksam- heten inom den brottsbekämpande verksamheten. Vid genomförandet av brottsbekämpande uppdrag har motsvarande befogenheter som . Om det finns förutsättningar för att inleda förundersökning eller förenklad utredning får tvångsmedel användas i samband med en tullkontroll. Inom den brottsbekämpande verksamheten bedrivs bl.a. underrättelse- verksamhet, bevis- och spårsäkring, brottsutredning och förundersök- ningsledarskap. Särskilda tullåklagare ansvarar för arbete inom tull- åklagarverksamheten och för förundersökningsledarskap i mål av enkel beskaffenhet, handläggning av ärenden om omhänder- tagande enligt 17–17 d §§ inregränslagen, lagen om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och energiprodukter och lagen (2014:1470) om beskattning av viss privatinförsel av cigaretter samt hantering av beslag och beslagslager. Till uppgiften att beivra brott hör främst tullåklagarens rätt att väcka åtal, utfärda ordningsbot och strafförelägganden i bötesmål. Tullkontrollen utgör i grunden verksamhet under Effektiv handel. kontroller kan vara av administrativ karaktär eller utgöra fysiska De har sin grund i unionstullkodexen och andra EU-bestäm- melser om hälsa, säkerhet och skydd. 2016/17:91 tullkontroller finns i tullagen och inregränslagen, beroende på om fråga är om import och export med tredjeland eller in- och utförsel inom EU. Vissa överträdelser av in- och utförselrestriktioner är kriminaliserade. Om det i kontrollverksamheten uppkommer misstanke om brott eller brottslig verksamhet inom ansvarsområde, har befogenheter att utreda dessa brott. I den mån det vid ett kontrolltillfälle varken föreligger misstanke om brott eller brottslig verksamhet faller tullkontrollen inom verksamheten under Effektiv handel. Det avgörande för gränsdragningen mellan analys- respektive underrättelseverksam- heten inom är om det föreligger misstanke om brottslig verksamhet eller inte. Gränsdragningen styrs varken av organisation eller av processflöden. deltar i ett omfattande internationellt samarbete. Förutom att bistår i arbetet inom ramen för EU, deltar även i (), (ASEM) och Östersjösamarbetet liksom i olika internationella program. Vidare har ingått ett flertal bi- och multilaterala avtal avseende ömsesidigt bistånd inom tullområdet, vilka har stor betydelse för det internationella tullsamarbetet. Samarbetet avser i många fall utbyte av information med andra medlemsstater i EU, med tredjeland eller med olika internationella organisationer. Utbytet styrs av olika rättsakter, bl.a. konventioner och samarbetsavtal varav några redogörs för nedan. En stor del av det gränsöverskridande samarbetet äger rum som ett led i förebyggande, utredning eller lagföring av svensk brottslighet, t.ex. när en svensk myndighet begär rättslig hjälp i en annan stat. Behandlingen av personuppgifter och utlämnandet av information sker då med stöd av de primära ändamålen att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet eller att utreda eller beivra brott i . I andra fall sker behandlingen av personuppgifter för att fullgöra de förpliktelser som följer av de internationella åtagandena. deltar i samarbetet i (World Customs Organization, WCO), där totalt 179 länder är medlemmar. är att förbättra, förenkla och effektivisera arbetet med tullprocedurer inom och mellan medlemsländer. WCO:s verksamhet bygger på ett antal internationella konventioner, bl.a. WCO:s konvention av om ömsesidigt administrativt bistånd för att förhindra, utreda och beivra tullbrott. Det är en multilateral konvention som är relativt allmänt hållen och som kan biträdas av medlemmarna i organisationen om de så önskar. accepterat delar av konventionen, bl.a. de delar som rör spontant informationsutbyte avseende misstankar om allvarliga tullbrott, central registrering av uppgifter om smuggling och ömsesidigt bistånd i kampen mot narkotika, se propositionen Internationellt tullsamarbete (prop. 1999/2000:122 s. 16). (även kallad Nairobikonventionen, 1977) har införlivats i svensk rätt genom förordningen (1983:682) om tillämpning av en internationell konvention om ömsesidigt administrativt bistånd för att förhindra, utreda och beivra tullbrott, m.m. Konventionen av om ömsesidigt bistånd och samarbete mellan tullförvaltningar () medger informationsutbyte framför allt inom ramen för en brottsutredning. Konventionen reglerar även gränsöverskridande samarbete på vissa typer av brott som har anknytning till verksamhetsområde. Det uppgiftsutbyte som sker med stöd av konventionen kan omfattas både av lagen (2000:1219) om internationellt tullsamarbete och av lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete. Tullinformationssystemet (TIS) Den rättsliga grunden för Europeiska unionens tullinformationssystem består av dels rådets förordning (EG) nr 515/97 om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter och om samarbete mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen, dels rådets beslut /917/RIF av om användning av informationsteknik för tull- ändamål, som har ersatt den tidigare . Förordningen (1998:64) om tillämpning av Europeiska unionens tull- informationssystem, som innehåller kompletterande bestämmelser till rådsförordningen avseende svenska myndigheters tillämpning och användning av TIS, har till följd av bl.a. ändringar i förordning 515/97 ersatts av förordningen (2016:904) om tullinformationssystemet, vilken trädde i kraft . Syftet med TIS är att underlätta informationsutbytet mellan medlems- staterna för att effektivisera bekämpningen av brott inom tullområdet. TIS består av två skilda databaser – TIS-EU för verksamheten under Effektiv handel och TIS-MS för den brottsbekämpande verksamheten. TIS-EU ska hjälpa tullmyndigheterna och andra behöriga myndigheter att utbyta information för att bekämpa brott mot EU:s gemensamma tull- och jordbrukslagstiftning medan TIS-MS ska underlätta informations- utbyte för att bekämpa brott mot medlemsstaternas nationella tullagstift- ning. Tullinformationssystemet innehåller också en särskild databas kallad med information om pågående och avslutade tullutredningar. Uppgifter ur TIS-EU får användas av , Kustbevak- ningen, , , och inom ramen för respektive myndighets befogenheter. Uppgif- ter ur TIS-MS får användas av , , , , och inom ramen för respektive myndighets befogenheter. Dessa myndigheter får ha direktåtkomst till uppgifter i samtliga kategorier i TIS. 2016/17:91 personuppgiftsansvarigt för TIS i och den enda svenska myndig- het som har rätt att föra in uppgifter i systemet. , som tillträdde 1996, omfattar förutom avvecklingen av gränskontroller också ett förstärkt polisiärt och straff- rättsligt samarbete. Det innefattar såväl utbyte av information som operativt samarbete. Bestämmelser finns framför allt i lagen om interna- tionellt polisiärt samarbete, som bl.a. innefattar en specialreglering av vissa situationer i . I 2 § i lagen definieras svenska tjänstemän som svenska polismän, tulltjänstemän eller kustbevaknings- tjänstemän när de har polisiära befogenheter. tillämpar lagen för t.ex. gränsöverskridande övervakning och förföljande enligt artiklarna 40–41 i . Se mer om Schengen i avsnitt 4.4.2 och 4.6.3. Inom ramen för samarbetet finns även ett gemensamt informations- system (SIS). Behandlingen av uppgifter i SIS regleras särskilt i lagen (2000:344) om Schengens informationssystem (SIS) och förordningen (2000:836) i samma ämne. Enligt 9 § lagen har rätt att få uppgifter ur systemet i sin verksamhet för att förebygga och utreda brott. Den rättsliga grunden för Europolsamarbetet finns i rådsbeslutet /371/RIF om inrättande av Europeiska polisbyrån. Europol biträder nationella myndigheter med bland annat informationsutbyte, underrättel- seanalys, samordning och utbildning. Förutom är Tull- verket en behörig myndighet. Uppgiftsinhämtning från Europol sker både inom ramen för pågående brottsutredningar och underrättelseverksamhet för att förhindra och upptäcka brottslig verksamhet. har en sambandsman placerad på den svenska sambands- enheten på Europol. Inom ramen för samarbetet finns även ett gemen- samt informationssystem (). Se också avsnitt 4.5.4. Andra initiativ inom Europeiska unionen I lagen (2003:1174) om vissa former av internationellt samarbete i brottsutredningar och förordningen (2003:1176) i samma ämne genom- förs rådets rambeslut /465/RIF om gemensamma utredningsgrupper, utredningsgrupper som inrättas med stöd av om internationell rättslig hjälp liksom avtalet med och . I lagen regleras även grundläggande förfaranderegler om s.k. kontrollerade leveranser. Rådets rambeslut /584/RIF av om en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna har genom- förts i lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder med tillhörande förordning (2003:1179). Enligt 4 kap. 5 och 7 §§ nämnda lag har tulltjänstemän vissa befogen- heter att använda tvångsmedel. Rådets rambeslut /577/RIF av om verkställighet i Prop. 2016/17:91 Europeiska unionen av beslut om frysning av egendom eller bevis- material har genomförts i lagen (2005:500) om erkännande och verk- ställighet inom Europeiska unionen av frysningsbeslut. Enligt 3 kap. 12 § kan åklagare begära biträde av bl.a. vid verkställigheten av beslut enligt lagen. Rådets rambeslut /960/RIF av om för- enklat informations- och underrättelseutbyte mellan de brottsbekäm- pande myndigheterna i unionens medlemsstater, även kallat ”det svenska initiativet”, bygger på decentralisering och gör det möjligt för , eller andra myndigheter med befogen- heter när det gäller att utreda brott (med undantag för underrättelse- tjänster, som vanligtvis hanterar underrättelser med koppling till den nationella säkerheten) att utbyta information och underrättelser med sina motsvarigheter i Europeiska unionen. I förordningen (2008:1396) om förenklat uppgiftsutbyte mellan brottsbekämpande myndigheter i Europeiska unionen finns tillämpningsbestämmelser till rådsbeslutet. Förordningen möjliggör informationsutbyte inom underrättelseverksam- heten mellan två medlemsstater via samtliga befintliga kommunikations- vägar. Polis och i (PTN) är ett samarbete mellan och polismyndigheterna i de nordiska länderna för att effektivisera bekämp- ningen av grov brottslighet. Tillsammans med , , och finns gemensamma tull- och polissambandsmän i ett 20-tal länder.