prop · H403159 · 2017-03-21 00:00:00 — Regeringens proposition 2016/17:159 Avlägsnande – en ny form av särskild Regeringen överlämnar denna proposition till . Regeringen föreslår en ny form av särskild handräckning som ska tillämpas vid ett otillåtet besittningstagande när den sökande vill att den svarande ska flytta från hans eller hennes mark, byggnad eller liknande. Förslagen syftar till att göra det enklare för bland andra markägare att få tillbaka besittningen till sin mark, som de som uppehåller sig på platsen tillförsäkras en rättssäker process. Det nya, mer effektiva förfarandet ska kallas för avlägsnande. För att underlätta för markägaren att få en ansökan om avlägsnande prövad av ska det under vissa förutsättningar vara möjligt att ansöka om avlägsnande utan att behöva lämna uppgifter om vilka de svarande är. Avlägsnandet ska kunna genomföras mot personer som har tillkommit efter att ansökan lämnades in. ska även göra en proportionalitetsbedömning vid prövningen av en ansökan om avlägsnande. Särskilda bestämmelser införs som skyddar rättssäkerheten vid ett avlägsnande. ska bland annat göra en intresseavvägning när myndigheten prövar hur och när ett avlägsnande ska genomföras. Myndigheten kan även meddela anstånd med avlägsnandet. Särskild hänsyn ska tas till om det finns barn på platsen. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i utsökningsbalken Förslag till lag om ändring i lagen (1990:746) om Ärendet ............................................................och dess beredning Otillåtna ............................................bosättningar på annans mark Den nuvarande hanteringen av otillåtna bosättningar Framväxten av tillfälliga bosättningar Skyddet för egendom är grundlagsreglerat En förbättrad hantering av otillåtna bosättningar Regelverket bör förbättras och ansvar för att ingripa Ett nytt förfarande för avlägsnande av Avlägsnandemål ................................i den summariska processen En ansökan om avlägsnande kan prövas även om Föreläggande för svaranden att yttra sig Svarandens ansvar för kostnader Verkställighet ....................................................av ett avlägsnande Underrättelse om ett avlägsnande En intresseavvägning ska göras Tidsfrist för ett avlägsnande Anstånd ska kunna beviljas Avlägsnande av tredje man Hantering av kvarlämnad egendom Begränsning av sökandens ansvar för kostnader Delgivning .........................................................och överklagande Ikraftträdande ...................................- och övergångsbestämmelser Konsekvenser av förslagen ............................................................ Förslaget till lag om ändring i utsökningsbalken ............. 10.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning ...................... Otillåtna bosättningar (Ds 2016:17) ................................ Förteckning över remissinstanserna ................................ Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........ 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i utsökningsbalken, 2.lag om ändring i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i utsökningsbalken Härigenom föreskrivs i fråga om utsökningsbalken dels att 17 kap. 3 och 8 §§ ska ha följande lydelse, dels att rubriken närmast efter 16 kap. 9 § ska sättas närmast före 16 kap. 11 §, dels att det ska införas sex nya paragrafer, 16 kap. 10–10 d §§ och 18 kap. 11 §, och närmast före 16 kap. 10 § en ny rubrik av följande lydelse. Med avlägsnande avses en förpliktelse för den som har rubbat sökandens besittning att, i annat fall än som anges i 1 §, flytta från fast egendom, en bostadslägenhet eller något annat utrymme i en byggnad eller i annan lös egendom. Innan ett avlägsnande sker ska svaranden underrättas. Avlägsnandet får ske tidigast från det att svaranden underrättades. Detta gäller dock inte vid verkställighet av ett beslut enligt 63 § lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning. 1 10 § upphävd genom 2006:672. Om det är möjligt ska ett från det att de handlingar som behövs kom in till Kronofogde- Om det behövs av hänsyn till myndigheten medge anstånd med från utgången av den tid som anges i första stycket eller den tid som anges i 10 a § andra stycket, om den inträffar . 3 § första stycket, 5 och 6 §§ och 7 § första och tredje styckena. Om det är möjligt ska svaranden underrättas innan ett beslut enligt 7 § första stycket meddelas. Ett avlägsnande kan verkställas även mot en tredje man som hindrar sökanden i utövningen av hans eller hennes rätt, om det är uppenbart att tredje mannen saknar fog att motsätta sig verkställigheten. För en sådan tredje man gäller vad som är föreskrivet om avlägsnande för svaranden. Sökanden ansvarar inte för förrättningskostnaderna för utmätning enligt 7 kap. 21 § eller för sådan handräckning enligt 8 kap. 18 § som behövs för att komma i besittning av lös egendom eller bostad. Sökanden ansvarar inte heller för förrättningskostnaderna i mål om utmätning för fordran som vid utmätning av lön har företrädesrätt enligt 7 kap. 14 §. Vid avhysning ansvarar sökan- Vid avhysning och avlägsnande den inte för kostnader för för- ansvarar sökanden inte för kostnader för förvaring av svaran- eller för andra åtgärder som dens egendom eller för andra åtgärder som väsentligen avser att 2 Senaste lydelse 2007:277. Förrättningskostnader i mål om verkställighet enligt 16 kap. får genast utsökas hos svaranden, om inte annat följer av exekutionstiteln. Detta gäller dock inte verkställighet av beslut om kvarstad eller annan säkerhetsåtgärd.Vid ett avlägsnande får förrättningskostnader endast utsökas hos en svarande som anges i den ansökan som ligger till grund för exekutionstiteln.Om egendom i samband med avhysning eller avlägsnande säljs enligt 16 kap. 7 §, tas förrättningskostnader för försäljningen ut ur köpeskillingen.När förrättningskostnader för avhysning eller avlägsnande tas ut hos svaranden, har kostnader som avses i 3 § tredje stycket företräde framför andra förrättningskostnader. svaranden mot förlust. Detsamma gäller kostnader för försäljning enligt 16 kap. 7 §. skydda svaranden mot förlust. 2016/17:159 Detsamma gäller kostnader för försäljning enligt 16 kap. 7 §. 8 §3 Förrättningskostnader i mål om verkställighet enligt 16 kap. får genast utsökas hos svaranden, om ej annat följer av exekutionstiteln. Detta gäller dock ej verkställighet av beslut om kvarstad eller annan säkerhetsåtgärd. Om egendom i samband med avhysning säljs enligt 16 kap. 7 §, tas förrättningskostnad för försäljningen ut ur köpeskillingen. När förrättningskostnader för avhysning tas ut hos svaranden, har kostnad som avses i 3 § tredje stycket företräde framför annan förrättningskostnad. Ett överklagande i ett mål om avlägsnande behöver inte innehålla sådana uppgifter om motparten som avses i 5 § tredje stycket lagen (1996:242) om domstolsärenden i de fall uppgifterna saknas i målet hos . Denna lag träder i kraft . 3Senaste lydelse 1996:130. 4Tidigare 11 § upphävd genom 1996:248. 2016/17:159 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning Härigenom föreskrivs att 4, 18, 26, 29, 43, 46 och 58 §§ lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning ska ha följande skyldighet för svaranden att 1. vidta rättelse när sökandens 1. vidta rättelse när sökandens besittning har egenmäktigt rubbats besittning egenmäktigt har rubbats eller annan olovlig åtgärd har eller någon annan olovlig åtgärd vidtagits beträffande fast eller lös har vidtagits beträffande fast eller lös egendom, eller utövningen av sökandens rätt till viss egendom på sökandens rätt till viss egendom på annat sätt olovligen hindras, annat sätt olovligen hindras, 2. vidta eller tåla en åtgärd när särskild handräckning får ske enligt föreskrift i lag. Om en ansökan enligt första stycket 1 avser en skyldighet för svaranden att flytta från fast egendom, en bostadslägenhet eller något annat utrymme i en byggnad eller i annan lös egendom, ska den handläggas som en ansökan om avlägsnande. Särskild handräckning enligt första stycket 1 får inte avse avhysning i fall som anges i 3 § 1. Ansökningen skall innehålla uppgifter om parterna i den utsträckning som anges i 33 kap. 1 § . 1 Senaste lydelse 2006:709. 26 § Svaranden skall i föreläggandet upplysas om att målet kan komma att avgöras även om han inte yttrar sig över ansökningen. Han skall också uppmanas att, om han bestrider ansökningen, ange skälen för bestridandet. Svaranden skall vidare uppmanas att lämna de uppgifter om sig som avses i 33 kap. 1 § första–tredje styckena i den mån uppgifterna i ansökningen är ofullständiga eller felaktiga. Om det behövs, får svaranden föreläggas att vid vite lämna sådana uppgifter. Svaranden ska i föreläggandet upplysas om att målet kan komma att avgöras även om han eller hon inte yttrar sig över ansökan. Svaranden ska också uppmanas att, om han eller hon bestrider ansökan, ange skälen för bestridandet. Svaranden ska vidare uppmanas att lämna de uppgifter om sig själv som avses i 33 kap. 1 § första– tredje styckena i den utsträckning uppgifterna i ansökan saknas eller är ofullständiga eller felaktiga. Om det behövs får svaranden föreläggas vid vite att lämna sådana uppgifter. svaranden i enlighet med vad som svaranden i enlighet med vad som delgivning av stämning i tvistemål. delgivning av stämning i tvistemål. Kungörelsedelgivning enligt 48 § Kungörelsedelgivning enligt 48 § (2010:1932) får dock endast ske i mål om särskild dock endast ske i mål om särskild handräckning och i mål om handräckning och i mål om gäller fastställelse till betalning ur gäller fastställelse till betalning ur viss egendom enligt 2 § andra viss egendom enligt 2 § andra 49 § delgivningslagen i ett mål om som avses i 47 § samma lag anslås i anslutning till den plats som En kopia av ansökningshandlingarna ska fogas till föreläggandet i mål om betalningsföreläggande som avses i 2 § andra stycket, i mål om särskild handräckning samt i andra mål där handlingarna innehåller någonting utöver vad som framgår av föreläggandet. Om sökanden ska se till att delgivning sker, tillämpas 32 kap. 2 § . 2 Senaste lydelse 2010:1957. Om ett utslag meddelas ska i utslaget bestämma att svaranden ska ersätta sökandens kostnader i målet, om inte sökanden har inlett förfarandet i onödan.I ett utslag som gäller avlägsnande ska endast en svarande som anges i ansökan förpliktas att ersätta sökandens kostnader i målet. I mål om särskild handräckning I mål om särskild handräckning dela utslag i enlighet med dela utslag i enlighet med ansökan ansökningen i den mån denna är i den utsträckning denna är lagligen grundad och de omständ- lagligen grundad och de omständ- igheter som enligt 39 § skall igheter som enligt 39 § ska läggas läggas till grund för prövningen till grund för prövningen utgör utgör skäl för att bevilja åtgärden. skäl för att bevilja åtgärden. En ansökan om avlägsnande får bifallas endast om skälen för åtgärden uppväger den olägenhet eller det men i övrigt som åtgärden innebär för svaranden. 46 § Om utslag meddelas, skall ålägga svaranden att ersätta sökandens kostnader i målet, om inte sökanden har inlett förfarandet i onödan. Vid överklagande av krono- Vid överklagande av Krono- beslut samt vid handläggningen i beslut och vid handläggningen i domstol tillämpas 18 kap. 1 och 8– domstol tillämpas 18 kap. 1 och 9– 11 §§ utsökningsbalken. 11 §§ utsökningsbalken. Denna lag träder i kraft . 3 Senaste lydelse 2005:700. Ärendet och dess beredning Chefen för beslutade att ge en utredare i uppdrag att biträda departementet med att analysera och ge förslag på hur markägares möjligheter att få handräckning vid otillåtna bosättningar kan förbättras (Ju2015/07281/P). Uppdraget redovisades i departementspromemorian Otillåtna bosättningar (Ds 2016:17). En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 1 och promemorians lagförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissyttrandena finns tillgängliga i (Ju2016/04138/DOM). har gett regeringen till känna att regeringen skyndsamt bör återkomma till med lagförslag som innebär att fastighetsägares möjligheter till handräckning av otillåtna bosättningar förbättras (bet. 2016/17:CU8, punkt 1, rskr. 2016/17:166). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran. Några språkliga ändringar har gjorts i förhållande till lagrådsremissens förslag. 4 Otillåtna bosättningar på annans mark 4.1Den nuvarande hanteringen av otillåtna bosättningar 4.1.1Framväxten av tillfälliga bosättningar har flera större tillfälliga bosättningar byggts upp på olika platser i . Dessa har framför allt etablerats i anslutning till de större städerna och fungerar i stor utsträckning som boplatser. I en del av dessa bosättningar finns det även barn. Bosättningarna består i många fall av kojor, tält eller utan tillgång till rinnande vatten, sophantering och sanitetsanläggningar. Tillfälliga bosättningar av mer säsongsbetonad karaktär förekommer också, t.ex. på parkeringsplatser runt om i landet. Tillfälliga bosättningar har etablerats på både offentlig plats och privat mark. I stor utsträckning ägs marken av kommuner eller juridiska personer, men även enskilda privata fastighetsägare är berörda. I många fall är de tillfälliga bosättningarna otillåtna, vilket innebär att de har etablerats utan markägarens tillstånd. För en markägare eller nyttjanderättshavare kan de tillfälliga bosättningarna vara problematiska av flera anledningar. Inte minst kan de tillfälliga bosättningarna innebära en inskränkning i markägarens möjligheter att använda marken. förekommer även att markägaren behöver städa, sanera och återställa 2016/17:159 marken efter att en bosättning har flyttats, vilket är ett arbete som kan vara tidskrävande och som kan medföra kostnader som uppgår till stora belopp. 4.1.2Skyddet för egendom är grundlagsreglerat Skyddet för egendom är reglerat i grundlagen och är ett skydd mot ingrepp i den enskildes egendom från det allmännas sida. I 2 kap. 15 § regeringsformen anges bl.a. att vars och ens egendom är tryggad genom att ingen kan tvingas avstå sin egendom till det allmänna eller till någon enskild genom expropriation eller något annat sådant förfogande eller tåla att det allmänna inskränker användningen av mark eller byggnad utom när det krävs för att tillgodose angelägna allmänna intressen. I samma paragraf anges att oberoende av vad som föreskrivits om egendomsskydd ska alla ha tillgång till naturen enligt allemansrätten. Allemansrätten är inte obegränsad, men hur långt allemansrätten sträcker sig är inte tydligt definierat i lagstiftningen. Allemansrätten får i stället sitt innehåll främst genom motsatsvisa tolkningar av vissa straffstadganden. Det står dock klart att allemansrätten endast ger en begränsad rätt att tälta eller sätta upp en husvagn på någon annans mark. En bosättning är därför som utgångspunkt otillåten om den har etablerats på annans mark utan markägares tillstånd eller annat stöd i lag. Egendomsskyddet regleras även i det första tilläggsprotokollet till Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (). gäller som svensk lag och har inkorporerats genom lagen (1994:1219) om den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Detsamma gäller för vissa av tilläggsprotokoll, bl.a. det första tilläggsprotokollet. Av artikel 1 i det första tilläggsprotokollet följer att varje fysisk eller juridisk person ska ha rätt till respekt för sin egendom. I artikeln anges vidare att ingen får berövas sin egendom annat än i det allmännas intresse och under de förutsättningar som anges i lag och i folkrättens allmänna grundsatser. Mot kränkningar av äganderätten som utförs av enskilda rättssubjekt tillförsäkras ägaren ett skydd för sin egendom i första hand genom straffbestämmelserna i 8–10 och 12 kap. . Där regleras bl.a. stöld, egenmäktigt förfarande och skadegörelse. 4.1.3 möjligheter att ingripa vid otillåtna bosättningar Ingripande med stöd av ordningslagen En otillåten bosättning som har etablerats på offentlig plats kan strida mot ordningslagen (1993:1617). I ordningslagen finns bestämmelser om allmän ordning och säkerhet på offentliga platser. avses bl.a. gator, vägar, torg, parker och andra platser som i detaljplan redovisas som allmän plats och som har upplåtits för sitt ändamål (1 kap. 2 § första stycket 2 ordningslagen). Dessutom får regeringen, eller efter regeringens bemyndigande en kommun, under vissa förutsättningar Prop. 2016/17:159 föreskriva att anläggningar för lek, idrott, camping eller friluftsliv m.m. ska jämställas med offentlig plats. Sådant bemyndigande har lämnats i förordningen (1993:1632) med bemyndigande för kommuner och länsstyrelser att meddela lokala föreskrifter enligt ordningslagen. Enligt många kommuners lokala ordningsföreskrifter gäller campingförbud på offentlig plats. En offentlig plats inom detaljplanelagt område får inte utan tillstånd av användas på ett sätt som inte stämmer överens med det ändamål som platsen har upplåtits för eller som inte är allmänt vedertaget (3 kap. 1 § ordningslagen). Tillståndskravet för att få utnyttja mark på offentlig plats motiveras av att ett obegränsat användande av marken för något annat ändamål än det för vilket den i första hand är avsedd, kan orsaka påtagliga störningar i trafiken eller av den allmänna ordningen eller säkerheten (prop. 1992/93:210 s. 102). får förelägga en person att ta bort anordningar som t.ex. har placerats på en offentlig plats utan sådant nödvändigt tillstånd enligt 1 § (3 kap. 19 § andra stycket). Föreläggandet får förenas med vite, med påföljd att om föreläggandet inte följs kan rättelse ske på den försumliges bekostnad genom försorg (3 kap. 20 §). Följs inte ett sådant föreläggande får vidta åtgärden på den försumliges bekostnad (3 kap. 21 §). Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot vissa bestämmelser i ordningslagen, t.ex. genom att inte ansöka om tillstånd att använda offentlig plats, kan dömas för brott mot ordningslagen (3 kap. 22 §). Personen riskerar även att få egendomen förverkad (3 kap. 25 §). Ingripande med stöd av polislagen Har en bosättning etablerats på annan plats än offentlig plats, är bestämmelserna i ordningslagen inte tillämpliga. Oavsett om det är fråga om offentlig plats eller privat mark så gör dock i regel den som bosätter sig på annans mark utan tillstånd och utan att ha stöd för detta i allemansrätten sig skyldig till ett brott. Enligt polislagen (1984:387) har en polisman rätt att avvisa eller avlägsna någon om det behövs för att avvärja en straffbelagd handling (13 § polislagen). Ett sådant ingripande kan göras vid såväl brott enligt som brott mot andra straffstadganden. Den straffbestämmelse som framför allt aktualiseras vid otillåtna bosättningar är bestämmelsen om egenmäktigt förfarande. För egenmäktigt förfarande döms den som gör intrång i annans besittning av fastighet eller obehörigen skiljer annan från besittning av fastighet eller del av fastighet (8 kap. 11 § ). För straffrättsligt ansvar kan det vara tillräckligt att någon ställer upp något skrymmande eller parkerar ett fordon eller en maskin på någon annans mark (jfr NJA 1970 Även andra straffrättsliga bestämmelser kan komma i fråga, t.ex. hemfridsbrott, olaga intrång, skadegörelse, åverkan och nedskräpning. Efter att personerna har avlägsnats från platsen kan och bestämmelser om beslag respektive förverkande vara tillämpliga för att ta hand om kvarlämnad egendom. Särskild handräckning hos Kronofogde- Summarisk process – ett samlingsbegrepp för flera processformer Summarisk process hos är den gemensamma benämningen för de olika processformerna betalningsföreläggande, vanlig handräckning och särskild handräckning. lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning (BfL) och i förordningen (1991:1339) om betalningsföreläggande och Ett avgörande av i ett mål om betalningsföreläggande eller handräckning är en s.k. exekutionstitel som kan ligga till grund för verkställighet hos . bestämmelser som reglerar verkställigheten finns i utsökningsbalken (UB) och i utsökningsförordningen (1981:981). Om en tidigare ägare eller nyttjanderättshavare inte flyttar från fast egendom, en bostadslägenhet eller ett annat utrymme i en byggnad när besittningsrätten har upphört kan en fråga om avhysning aktualiseras. ansökan om avhysning hanteras inom ramen för vanlig handräckning (3 § 1 BfL). Särskild handräckning vid ett otillåtet besittningstagande En olovlig besittningsrubbning kan även uppstå i en situation när den boende inte har haft någon besittningsrätt till annans egendom. Frågan om avflyttning i en sådan situation hanteras enligt nuvarande ordning som en ansökan om särskild handräckning. särskild handräckning får avse en skyldighet för svaranden att vidta rättelse när sökandens besittning har egenmäktigt rubbats eller annan olovlig åtgärd har vidtagits beträffande fast eller lös egendom eller utövandet av sökandes rätt till viss egendom på annat sätt olovligen hindras (4 § BfL). Till besittningsrubbningar räknas bland annat de fall när någon olovligen har satt sig i besittning av en fastighet eller en bostadslägenhet, t.ex. när någon egenmäktigt har tagit en rivningslägenhet i besittning (prop. 1989/90:85 s. 102). För att det ska vara fråga om en egenmäktig besittningsrubbning krävs i princip att den har skett genom ett straffbart förfarande (RH 1994:8). En ansökan om särskild handräckning ska innehålla uppgifter om vilka parterna är (18 § BfL). Sökanden ska styrka de omständigheter som han eller hon åberopar till stöd för sin ansökan (39 §). myndigheten upp ansökan, ska svaranden föreläggas att yttra sig över denna inom normalt (25 §). Till skillnad från vad som gäller vid vanlig handräckning ska alltid göra en materiell prövning i mål om särskild handräckning. lagligen grundad och de omständigheter som ska läggas till grund för prövningen utgör skäl för att bevilja åtgärden, ska Kronofogde- myndigheten meddela utslag (43 §). En annan väsentlig skillnad mellan vanlig och särskild handräckning är att ett utslag i ett mål om särskild handräckning inte vinner rättskraft. Det innebär att ett utslag i mål om särskild handräckning inte utgör hinder mot att talan väcks genom ansökan om stämning vid domstol (65 §). I mål om särskild handräckning kan sökanden också begära ett s.k. interimistiskt beslut. Sökanden ska i ett sådant fall göra sannolikt att saken inte tål uppskov Prop. 2016/17:159 (63 §). Vid ett interimistiskt beslut får den sökta åtgärden beviljas utan att svaranden har fått del av ansökan eller fått tillfälle att yttra sig över den. Den som är missnöjd med ett utslag i ett mål om särskild handräckning får överklaga utslaget till tingsrätten för utslaget (55 § BfL). För att ska kunna pröva en ansökan om särskild handräckning måste sökanden betala en ansökningsavgift om (1 § förordningen [1992:1094] om avgifter vid , FAK). Samma ansökan kan rikta sig mot flera svarande om ansökan stöder sig på väsentligen samma grund. Det innebär att även om en ansökan omfattar flera svarande betalas bara en ansökningsavgift. Om meddelar utslag har sökanden rätt till ersättning för sina kostnader i målet, om inte sökanden har inlett förfarandet i onödan (46 § BfL). De kostnader som kan ersättas är ansökningsavgiften, kostnader för eget arbete med anledning av målet och arvode till ombud eller biträde. Ersättningen för eget arbete och för ombud eller biträde får dock endast om det finns särskilda skäl bestämmas till ett högre belopp än (48 § BfL).