prop · H40397 · 2017-01-30 00:00:00 — Regeringens proposition 2016/17:97 Utvidgning av Björnlandets nationalpark Regeringen överlämnar denna proposition till . (Miljö- och ) I propositionen föreslås att godkänner att Björnlandets nationalpark utvidgas med områden som angränsar till parken. Utvidgningen innebär att areal ökar till . Genom utvidgningen tillförs väl dokumenterade, höga kvaliteter i form av större urskogs- eller naturskogslika områden, värdefulla våtmarker och särskilda block- och geologiska formationer. Parken är med sina stora arealer natur- och urskogar ett unikt landskapsavsnitt i denna del av landet som i övrigt är starkt påverkat av skogsbruk. Utvidgningen innebär ett ytterligare steg i uppbyggnaden av det ekologiska nätverk av skyddade områden som bidrar till bevarandet av den biologiska mångfalden. Syftet med den utvidgade är att bevara ett värdefullt berg- och urskogsområde. Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Ärendet och dess beredning .............................................................. Förteckning över remissinstanserna ................................. Karta över utvidgade Björnlandets nationalpark .............. Livsmiljötyper i Björnlandets nationalpark...................... Djur och växter i Björnlandets nationalpark..................... Fågelarter i Björnlandets nationalpark ............................. Rödlistade arter i Björnlandets nationalpark .................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ...... 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att godkänner att Björnlandets nationalpark utvidgas med angivna mark- och vattenområden intill den befintliga parken (avsnitt 5). 2 Ärendet och dess beredning har i en skrivelse till regeringen föreslagit en utvidgning av Björnlandets nationalpark. ligger i kommun i , sydost om och väster om . Förslaget till utvidgning följer nationalparksplan och dess genomförandeplan –2020. All mark som omfattas av utvidgningen ägs av staten. har haft huvudansvaret för arbetet med att ta fram förslaget till utvidgningen av Björnlandets nationalpark. Representanter från , i och kommun har medverkat i en styrgrupp och en arbetsgrupp för utvidgning. Ett antal samråd med berörda aktörer har genomförts i syfte att förankra utformningen av den utvidgade . Förslaget har anpassats med hänsyn till framförda synpunkter. har remissbehandlat förslaget till utvidgning, inklusive förslag till nationalparksföreskrifter och skötselplan (dnr NV-01017-13). En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 1. Skrivelsen och remissvaren finns tillgängliga i Miljö- och (dnr M2016/02124/Nm). Regeringen aviserade utvidgningsförslaget i budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utgiftsområde 20). Enligt kan skyddet för särskilt värdefulla naturområden säkerställas genom att de avsätts som nationalpark eller naturreservat. För att bevara ett större sammanhängande område av en viss landskapstyp i dess naturliga tillstånd, eller i väsentligt oförändrat skick, kan ett mark- eller vattenområde som tillhör staten avsättas till nationalpark. nationalparker är unika områden som kan ge starka naturupplevelser. Nationalparkerna har stor betydelse både som skyddade naturlandskap med höga naturvärden och besöksmål för allmänheten. De har även stor ekonomisk betydelse för besöksnäringen och regional tillväxt och är turistattraktioner av internationell betydelse. propositioner och skrivelser tillriksdagen Bevarande av den biologiska mångfalden är en hörnsten i miljöpolitiken. För att nå flera av miljökvalitetsmålen krävs fortsatta satsningar på arbe- tet att skydda och hållbart nyttja den biologiska mångfalden. giska mångfalden är en förutsättning för allt liv på jorden och utgör basen för de ekosystemtjänster som är nödvändiga för mänsklighetens Resonemanget utvecklas miljömålsproposition Sven- ska miljömål – för ett effektivare miljöarbete (prop. 2009/10:155, bet. 2016/17:97 2009/10:MJU25, rskr. 2009/10:377). Frågan om hur bör leva upp till etappmålet om skydd av landområden, sötvattensområden och områden och hur nationella och internationella mål för biologisk mångfald ska uppfyllas vidareutvecklas i propositionen En svensk strategi för biologisk mångfald och ekosystemtjänster (prop. 2013/14:141, bet. 2013/14:MJU27, rskr. 2013/14:359). Skydd eller annat bevarande av områden som har särskild betydelse för biologisk mångfald och ekosystemtjänster är av central betydelse. Åtgärder för att utveckla arbetet med skydd av naturområden har tidigare redovisats i propositionen Hållbart skydd av naturområden (prop. 2008/09:214, bet. 2009/10:MJU9, rskr. 2009/10:28). Betydelsen av nationalparker och andra skyddade områden för friluftslivet redovisades i propositionen Framtidens friluftsliv (prop. 2009/10:238, bet. 2010/11:KrU3, rskr. 2010/11:237 och 238). Det övergripande målet för friluftslivspolitiken, som fastställt, har vidareutvecklats till tio mätbara mål. De målen redovisades i skrivelsen Mål för friluftslivet (skr. 2012/13:51, bet. 2012/13:KrU4, rskr. 2012/13:278). Ett av friluftslivspolitikens mål rör skyddade områden som nationalparker, naturreservat och kulturreservat. De är en resurs för friluftslivet och ska skapa goda förutsättningar för utevistelse. Planering, infrastruktur, skötsel och förvaltning för rekreation och tillgänglighet är av stor vikt, vid sidan av skötsel och bevarande av natur- och kulturvärden. Ett annat mål för friluftslivspolitiken är att bidra till en hållbar landsbygdsutveckling och regional tillväxt i alla delar av landet. Detta innebär bl.a. att friluftsliv liksom natur- och kulturturism bidrar till att stärka den lokala och regionala attraktiviteten och medverkar till en stark och hållbar utveckling och regional tillväxt. De naturupplevelser som erbjuds besökarna bör kännetecknas av hållbarhet, kvalitet, värdeskapande, tillgänglighet och säkerhet. I syfte att ta bort omotiverade hinder för främst friluftsliv och naturturism i nationalparkerna har gjort en översyn av nationalparkernas föreskrifter. Översynen gjordes 2012 på regeringens uppdrag och i samråd med berörda länsstyrelser. De reviderade föreskrifterna har redovisats till (dnr M2014/01489/Nm). Med anledning av det pågående arbetet med parkens utvidgning senarelades översynen av föreskrifterna för Björnlandets nationalpark. Förslag till reviderade föreskrifter för parken har beretts av . har också tagit fram en vägledning för organiserat friluftsliv och naturturism i skyddad natur (rapport 6686). Skyddade områden ska vara tillgängliga för alla. , och Handisam (numera Myndigheten för delaktighet) har tagit fram en och genomförande av tillgänglighetsåtgärder i skyddade områden. har titeln och kulturområden (NV, RAÄ och Handisam, rapport 6562). 2016/17:97 Nationalparker har natur med ursprunglig karaktär Med införande tog fram kriterier som bör uppfyllas vid såväl bildandet av nya som utvidgningar av nationalparker. Dessa bedömningsgrunder baseras på internationella kriterier som () har beslutat och som anger att nationalparker i sina huvuddrag ska utgöras av naturlandskap eller nära naturliga landskap och att dess kärna och areella huvuddel ska utgöras av natur med ursprunglig karaktär. Äldre spår av kulturpåverkan förekommer dock normalt liksom areellt marginella delar med bibehållen påverkan, som till exempel odlingsmarker. Det finns 29 nationalparker i varav många inrättades . Björnlandets nationalpark bildades i syfte att bevara ett värdefullt berg- och urskogsområde. Parken omfattar i ett böljande, brutet skogslandskap runt en stor skålformad dalgång med en sjö i söder. En stor del av parkens skogar är helt opåverkade av modernt skogsbruk och har en anslående, vacker urskogskaraktär med inslag av mycket gamla träd. Skogarna är brandpåverkade. är det dominerande trädslaget men även granskog förekommer. Området är åtkomligt med väg som leder in till entré vid , den plats som vandringslederna utgår från. Parken är attraktiv för friluftsliv och ger en god upplevelse av ursprunglig skog i denna del av landet. genomförde inventeringar öster om parken. Inventeringarna visade att stora värden lämnades utanför när bildades. Inventeringen av skyddsvärda statliga skogar (2003), som identifierade värdefulla områden även söder och väster om parken, låg till grund för översynen av nationalparksplanen. Nationalparksplanen 2008 och inventeringar i samband med reservatsbildningar av Björnlandet öst och syd samt Svedjeberget, har legat till grund för förslag till utvidgning av Björnlandets nationalpark. Parken är med sina stora arealer natur- och urskogar ett unikt landskapsavsnitt i denna del av landet som i övrigt är starkt påverkat av skogsbruk. Området hyser en rik flora och fauna med ett stort antal rödlistade arter. Regeringens förslag: Björnlandets nationalpark utvidgas med mark- och vattenområden enligt det som framgår av kartan i bilaga 2. förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Alla remissinstanser, bl.a. kommun, Läns- styrelsen i , , Försvarsmakten, Havs- och vattenmyndigheten, , , , geologiska undersökning, , Transportstyrelsen, norra sameby, , och , Svenskt friluftsliv, tillstyrker eller har inte något att invända mot utvidgningen. Flera remissinstanser har synpunkter på hur syftet med parken ska säkerställas genom föreskrifter och skötselplan. Skälen för regeringens förslag I nationalparksplan redovisas flera stora områden i landet som med hänsyn till sina naturvärden bör ingå i ett riksomfattande system av nationalparker. I den reviderade nationalparksplanen föreslås att sex nationalparker ska utvidgas och tretton nya bildas. Björnlandets nationalpark föreslogs bli utvidgad till att omfatta ytterligare mark- och vattenområden intill parken. Förslaget har fått stort stöd. Det område som omfattas av förslaget är stort och ägs av staten (). Det är därför möjligt att utöka parkens areal till . Den utvidgade parken omfattar hela fastigheterna Andersmark 1:4 och Häggsjöbäcken 1:1 samt del av fastigheterna Andersmark 1:3, Storberget 1:1, Häggsjöbäcken 1:2, Häggsjö 1:21, Häggsjö 1:8 och Rissjölandet 2:1. Samtliga i kommun. förvaltas av i . Utvidgningen ökar parkens naturvärden Nya kunskaper om särskilt värdefulla skogar i anslutning till den befintliga parken utgör en grund för förslaget att utvidga . Ge- nom att utvidga parken tillförs den väl dokumenterade, höga kvaliteter i form av större urskogslika områden, värdefulla våtmarker, block- och geologiska formationer. Området hyser ett stort antal rödlistade arter. Denna betydande förstärkning av parkens yta ökar väsentligt områdets långsiktiga bevarandebiologiska förutsättningar. Utvidgningen innebär ett ytterligare steg i uppbyggnaden av landets ekologiska nätverk av skyddade områden som bidrar till bevarandet av den biologiska mångfalden. Utvidgningen gynnar friluftslivet och turismen Genom att utvidga parken skapas nya, förbättrade möjligheter att ta emot besökare och möjligheter till goda naturupplevelser i parken, till förmån för det rörliga friluftslivet och natur- och kulturbaserad turism. Därigenom säkras viktiga ekosystemtjänster. besökare erbjuds rekreationsvärden främst genom vildmarksupplevelser. Utvidgningen ökar kapaciteten för att ta emot besökarna – såväl besökare som fordrar lättillgänglig natur som de som söker avskildhet och naturupplevelse i mer svårtillgänglig terräng. 2016/17:97 Sammantaget innebär utvidgningen sådana väsentligt höjda värden av Björnlandet som nationalpark och som ett representativt område för det norrländska skogslandskapet att utvidgningen är väl motiverad. Den utvidgade parkens storlek Genom utvidgningen tillförs större arealer med väldokumenterade och höga naturvärden. Parkens karaktär som ett stort urskogsområde stärks, ytterligare värdefulla naturtyper som olika våtmarker tillförs och värdet för friluftsliv och turism ökar. Vidare får parken en tydligare avgränsning i terrängen. Utvidgningen om innebär att parken mer än fördubblar sin storlek till . Huvuddelen av landarealen består av skogsmark () där tallskog utgör , barrblandskog , granskog och övriga skogstyper . Vidare finns våtmarker. Sjöar och vattendrag utgör . Parkens syften och föreskrifter för att säkerställa syftena Björnlandets nationalpark bildades för att bevara ett värdefullt berg- och urskogsområde. Utvidgningen har samma bevarandesyfte. Parken med sina urskogar och naturskogar utgör ett unikt opåverkat landskapsavsnitt i en del av som i övrigt har påverkats hårt av skogsbruk. föreskrifter kommer dock att behöva ändras för att bli mer ändamålsenliga med hänsyn till såväl bevarandesyftet som områdets värden för besökare. En översyn av parkens föreskrifter ingick i regeringens uppdrag till 2012. Syftet uppnås genom att områdets orördhet och besökarnas upplevelser av stillhet och ostördhet säkerställs. Allmänhetens möjligheter att uppleva parkens natur bör underlättas på ändamålsenligt sätt. Området förvaltas genom fri utveckling och naturvårdsbränning samt restaureringsinsatser inom vissa områden. Skogsbruk och exploaterande verksamheter eller skadegörelse på mark och vegetation avses inte att tillåtas. Jakt, fiske, friluftsliv och andra aktiviteter anpassas genom bl.a. zonindelning för att skydda störningskänsligt växt- och djurliv och för att säkra områdets upplevelsevärden som aktiviteterna inte förbjuds mer än nödvändigt. Pågående och nytillkommande verksamheter kommer att regleras i föreskrifter för och dess skötselplan. genomför regleringsarbetet i dialog med berörda intressenter. Hänsyn kommer att tas till remissinstansernas synpunkter på regleringen. Skyddad natur: naturtyper och arter Hela den nuvarande samt de omgivande naturreservaten Björnlandet syd och Björnlandet öst omfattas av Natura 2000 (områdeskod SE0810016), dvs. ingår i det europeiska nätverket av särskilda skyddade områden enligt EU:s art- och habitatdirektiv (rådets direktiv /43/EEG av om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter). Totalt är skyddat som Natura 2000- område. har föreslagit att även utvidgningen ska ingå i Natura . Att ett område ingår i Natura betyder att det har sådana naturtyper eller hyser sådana livsmiljöer för arter med ett så stort europeiskt bevarandevärde att området ska skyddas enligt det s.k. Natura 2000- regelverket. Natura 2000-reglerna finns i art- och habitatdirektivet, som i sin tur kopplar till EU:s fågeldirektiv (rådets direktiv /147/EG av om bevarande av vilda fåglar). Enligt Natura 2000-reglerna ska ett Natura 2000-område bevaras, skötas och förvaltas och nödvändiga åtgärder ska vidtas för att säkerställa att de naturtyper och arter som föranlett att området ingår i Natura 2000-nätverket upprätthåller en gynnsam bevarandestatus inom den biogeografiska region som området ingår i. Natura 2000-områdena och Natura 2000-reglerna är alltså verktyg för att åstadkomma och upprätthålla en sådan bevarandestatus. I bilagorna 3 och 4 redovisas de livsmiljöer respektive djur- och växtarter enligt art- och habitatdirektivet som finns i den utvidgade . I bilaga 5 redovisas de fågelarter enligt fågeldirektivet som finns i den utvidgade parken. I bilaga 6 redovisas rödlistade arter inom Björnlandets nationalpark. Sammantaget finns uppgifter om 149 sådana arter. – enligt rödlista – 105 missgynnade, 39 sårbara och 2 starkt hotade. I fråga om de återstående 3 råder kunskapsbrist om status. De flesta är svampar (39 arter) skalbaggar (35 arter), lavar (31 arter) och fåglar (21 arter). De övriga är fjärilar (5 arter), flugor (5 arter), däggdjur (4 arter), mossor (4 arter), steklar (2 arter), spindeldjur (2 arter) och kärlväxter (1 art). Tre befintliga naturreservat kommer i och med utvidgning att upphävas och i stället ingå i Björnlandets nationalpark. Det är Svedjebergets naturreservat, naturreservatet syd och naturreservatet öst. Naturförhållanden, terrängformer och geologi Björnlandet ligger i södra län nära gränsen till , i en del av som benämns som vågig bergkullterräng. Parken består av ett böljande, brutet skogslandskap och en stor skålformad dalgång med en sjö längst i söder. Naturmiljön i området är mångformig och har en låg grad av mänsklig påverkan. Skogen är till största del talldominerad med en viss inväxning av gran främst i terrängens lågt liggande delar. I de högst belägna områdena förekommer hällmarker med berg . Våtmarker finns insprängda i landskapet, både som mindre myrar men även som större sammanhängande våtmarker i anslutning till och kring områdets bäckmiljöer. En stor del av parkens skogar är helt opåverkade av modernt skogsbruk och har en urskogskaraktär med inslag av 500-åriga träd och stor andel torrträd. Skogarna är brandpräglade. Minst tio större bränder har påverkat området . Terrängformerna i parken får sin karaktär av bergmassivet i norr och en öst-västlig utsträckt dalgång i söder. Bergmassivet består av tydligt avsatta krön och ett par djupt nedskurna ravinartade sänkor. dalgången ligger i en skålformad sänka, nästan helt omgiven av berg. Höjdsträckningarna i området är ofta utformade i nordvästligsydostlig riktning. Bland de mest intressanta och typiska terrängformerna inom parken är bergen med stupbranterna. I anslutning till stupen och nästan alla sluttningar finns ofta en stor mängd block och blocksänkor, bildade under någon av istiderna då isrörelser bröt loss delar av bergens toppområden för att avsätta dem i branter och närområden till bergen. Därefter har frostsprängning fortsatt att skapa de ofta svårtillgängliga blocksänkorna. Parkens blocksänkor hör till de mest östliga i inland och är också unika på grund av blockens storlek. Förutom terrängens stora variationer i lutningsgrad finns också ett flertal stup och lodräta s.k. hammare (den utstickande delen av berget som föder rasbranten med material) med rasmarkområden nedanför. Mest känd är sydsluttningen och stupet från Björnberget mot . Tångbergets och Björnbergets sydsidor består till delar av höga stup på uppemot , vilket är områdets högsta stup. Anmärkningsvärd storblockighet med ett flertal blockgrottor finns också vid mot . över havet är högsta punkten i ett massiv som även omfattar Jon-Ersberget och Björnberget. Höjdskillnaden mellan högsta punkten och Flärkåns dalgång är . Andra berg i parken är Skallberget över havet, Svedjeberget över havet och Getarkullen över havet. Berggrunden i Björnlandets nationalpark består av grovporfyrisk, grågråröd, grovkornig s.k. Revsundsgranit, en bergart som är karakteristisk för läns inland och ger upphov till näringsfattiga moräner. Jordarterna består av morän och torv med morän med en varierande blockighet som dominerande jordart. Inom högre delar dominerar ett tunt moräntäcke och berg . Inom parken finns även isälvseroderad morän och isälvsrännor som löper utför sluttningen (s.k. slukrännor). öster om fjällen har ett utpräglat kontinentalt klimat, kalltempererat, med stora temperaturskillnader mellan sommar och vinter och . Den stora höjdskillnaden och exponering mot söder eller norr medför också betydande variation i parkens lokalklimat. skogar utgör mycket goda exempel på ett nordligt borealt skogsekosystem. Generellt är skogarna mycket blockrika och har spår efter tidigare bränder. Skogens alla strukturer med gamla tallar, torrakor, spretiga trädindivider och spår efter bränder, bidrar till parkens åldriga intryck. I en mindre del av parken finns dock också yngre planterade skogar med varierande ålder. Parkens skogar består till största delen av äldre och naturligt föryngrad tallskog. De äldsta tallarna är men den största andelen träd föryngrades brand. På grund av frånvaron av brand ökar andelen gran sannolikt kontinuerligt i parken. I lågt liggande områden, fuktsänkor, bäckraviner och nordsluttningar finns också granskog med en ålder uppemot . Dessa områden är i mycket begränsad omfattning påverkade av brand. Vidare förekommer även blandskogar med en hög andel lövträd. De i naturvårdshänseende värdefulla skogarna dominerar hela parken men värdekärnorna söder och öster om , delar av Angsjöberget, Rönnlandet och Svedjeberget samt Storberget tillhör de mest urskogslika i landet. Förslaget till utvidgning avser områden väster, söder och öster om den befintliga . Den östra delen omfattar Björnbergets relativt branta sluttning ned till Flärkån. Sluttningen har en höjdskillnad om och innehåller i huvudsak urskogsartad tallskog av hög klass. Den södra delen består av nordostsluttningen av ett berg som angränsar till parken samt ett mellanliggande flackare område. Bergsluttningen domineras av gammal urskogsartad tallskog men här finns också gran, björk och dungar av asp. Det mellanliggande området är beväxt med björk efter en äldre avverkning och bildar nu en lövnaturskog som värdefullt komplement till parkens barrskogar. Den västra delen är den största och består till övervägande del av fin tallnaturskog på bland annat Häggsjöberget och Svedjeberget. Mindre arealer av ungskog och några mindre hyggen är insprängda, särskilt i den västra delen. Dessa har god potential att utvecklas till naturskogar. Parkens skogar är präglade av bränder. Spår av brand i levande träd, torrakor, högstubbar eller som kolfragment i marken kan upptäckas i hela parken. Dessutom finns det ovanligt många mycket gamla och döda träd, . Totalt tjugotre bränder har daterats . Bränderna 1508, 1693 och 1831 var mycket stora. Den stora branden var den enda förekommande . De äldsta daterade levande träden i parken har alla grott strax efter denna brand. brann det fem gånger (1612, 1629, 1652, 1667 och 1693). var brandfattigt med en enda mindre brand 1769 i parkens nordöstra hörn. Även var fattigt på bränder, förutom storbranden som även är beskriven i litteraturen. har en enda brand inträffat, 1970, på en begränsad yta norr om . Många av brandåren i Björnlandet sammanfaller med brandår i andra undersökningar i norra och . Brand är den faktor som haft störst betydelse för skogens dynamik. Under vissa stora bränder har en stor andel av träden dött, varefter en massiv trädföryngring skett. Bränderna 1693 och 1831 är exempel på bränder som skapat dagens trädgenerationer. Få områden i är så innehållsrika på skogsstruktur och träddynamik skapad av skogsbrand som Björnlandet. Parken ger i sina mest orörda bestånd en sällsynt inblick i träd- och skogsdynamik med variation i bland annat trädutseende, trädstorlek, hur träden grupperas och brandbeteende inom samma område. Den moderna brandbekämpningen i det hårt brukade landskapet utanför parken inverkar dock indirekt och negativt på branddynamiken i parken. Nästan hela parken har varit brandfri sedan branden Frånvaron av brand gör, åtminstone på vissa ställen, att andelen granskog ökar på bekostnad av tallskogens typiska arter och processer. största sammanhängande våtmarker har fått den högsta naturvärdesklassen i landets våtmarksinventering (VMI) genom att vara ett ovanligt orört våtmarkskomplex bestående av olika typer av myrar och ett ovanligt stort inslag av sumpskogar. Våtmarkerna är hydrologiskt sammankopplade med områdets sjöar och vattendrag och är ekologiskt integrerade med de värdefulla skogarna. Våtmarkerna i övrigt består främst av tallmossar, sumpskogar och mader utmed områdets vattendrag, men även hydrologiskt opåverkade sluttningsmyrar förekommer i området. Sumpskogarna utmed , mellan och Råtjärn, är mångformiga med ristyper, starr-fräkentyper och örtvegetation med intressanta växtarter som lappranunkel och spädstarr. Maderna utgörs främst av olika sumpkärrstyper samt lågvassar med flaskstarr. Parkens största sjö är , grund och vegetationsrik med riklig förekomst av näckrosor och olika nateväxter. Sjön omges till största delen av myrar. De södra och östra stränderna utgörs dock av fastmark och strandzonen är i dessa delar stenig och blockig. I parken finns också tjärnarna Råtjärnen, Svärmorstjärn, Fredagstjärnen, Abborrtjärnen och Jon-Jonstjärnen. tillflöde Björkbäcken och frånflöde Angsjöbäcken är områdets viktigaste vattendrag. Området närmast den mycket flacka och slingriga Björkbäcken har använts för slåtter.