prop · H403188 · 2017-05-18 00:00:00 — Vidare finns ett förbud mot diskriminering i form av bristande tillgänglighet (1 kap. 4 § 3 diskrimineringslagen) och från ändrades reglerna som avser arbetsgivares skyldigheter att arbeta aktivt för ett förebyggande och främjande arbete för att inom en verksamhet motverka diskriminering och på annat sätt verka för lika rättigheter oavsett bl.a. funktionsnedsättning (3 kap. 4 § diskrimineringslagen). Av de anmälningar om diskriminering som inkommit till diskrimineringsombudsmannen (DO) avsåg grunden funktionsnedsättning en av de vanligaste grunderna för anmälan, enligt DO:s årsredovisning . Efter införande av skydd mot diskriminering i form av bristande tillgänglighet har anmälningarna avseende grunden funktionsnedsättning ökat. Enligt nämnda årsredovisning har flera av de ärenden som anmälts till DO resulterat i vidtagna åtgärder för att på olika sätt öka tillgängligheten. 2016/17:188 Att förebygga och motverka diskriminering handlar inte bara om det direkta förbudet mot diskriminering utan även om ett förebyggande arbete. MFD:s uppföljning visar att personer med funktionsnedsättning fortsätter att diskrimineras i det svenska samhället. Diskriminering sker inte enbart utifrån bristande tillgänglighet i samhället eller genom strukturer som missgynnar utan också i form av direkta handlingar och agerande på individnivå. I samhället finns fortsatt stereotypa uppfattningar, fördomar och attityder som leder till diskriminering av personer med funktionsnedsättning. och har i sina remissvar framfört synpunkter på MFD:s förslag till inriktning av funktionshinderspolitiken som innebär att begreppet förebyggande av diskriminering skulle tas bort. Regeringen ser i likhet med myndigheterna en fördel i att låta detta begrepp kvarstå. För att åstadkomma jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktighet för personer med funktionsnedsättning gör regeringen bedömningen att förebyggande och motverkande diskriminering ska vara en prioriterad inriktning i genomförandet av funktionshinderspolitiken. 6En stabil och långsiktig styrning av funktionshinderspolitiken Regeringens bedömning: Styrningen av funktionshinderspolitiken bör vara långsiktig och stabil. Vilka åtgärder som bör vidtas och inriktningen på dessa bör dock beredas ytterligare. Myndigheten för delaktighets förslag: En ny strategi för genomförandet av funktionshinderspolitiken 2017–2025 bör beslutas av regeringen. Funktionshinderspolitiken och den föreslagna strategin bör innehålla elva prioriterade samhällsområden och styras mot tre målnivåer, ett nationellt mål samt effekt- och resultatmål för respektive samhällsområde. Det arbete som sker i enlighet med detta bör följas upp av Myndigheten för delaktighet (MFD). Vidare lämnas förslag som gäller föreskrifter med ändrade uppgifter till ett stort antal myndigheter. Remissinstanserna: Av de remissinstanser som yttrar sig är flertalet positiva till förslag om en strategi 2017–2025 som beslutas av regeringen. När det gäller förslag om att funktionshinderspolitiken styrs mot tre målnivåer samt förslag till effekt- och resultatmål inom elva samhällsområden, redovisas synpunkter, kommentarer och kritiska synpunkter som avser effekt- och resultatmålens utformning. En majoritet av de remissinstanser som yttrar sig över förslag till ändrade myndighetsuppgifter i förordningen är kritiska till dessa förslag. anser att den föreslagna ändringen av förordningen om de statliga myndigheternas ansvar för genomförande av funktionshinderspolitiken tydliggör ansvaret för genomförandet. , , , , , hörselskadade barn och barn med språkstörning (DHB) framför kritiska synpunkter på förslaget om att samla myndigheternas uppgifter i en förordning. Statskontoret bedömer mot bakgrund av de ambitiösa effektmål och resultatmål som myndigheten föreslår för funktionshinderspolitiken att förslagen inte kommer att rymmas inom befintliga ekonomiska ramar. i , i , i , i , , , Myndigheten för , , , , , , , , Myndigheten för tillgängliga medier, Myndigheten för press, radio och tv, Arbetsförmedlingen, och Svenska , kommun, , , DHR Autism och , Kommuner och Landsting, lämnar synpunkter, kommentarer på innehåll och utformning av de förslag till effekt- och resultatmål som har lämnats i rapporten. Förslag från Myndigheten för delaktighet om effektiv styrning för ökad integrering MFD har i sin rapport funktionshinderspolitik för ett jämlikt och hållbart samhälle – MFD:s förslag på struktur för genomförande, uppföljning och inriktning inom funktionshindersområdet (dnr S2016/0115/FST) föreslagit att en ny strategi för funktionshinderspolitiken bör beslutas av regeringen och gälla – 2025. Enligt MFD:s förslag bör en ny nationell strategi utgå från erfarenheter från tidigare strategi vad gäller målformuleringar, stärkt uppföljning och effektivare insatser för att nå övergripande mål. Myndigheten anser att det behövs såväl en särskild strategi som myndigheter med särskilt ansvar för genomförandet samt en aktör med en samlande och stödjande roll. MFD föreslår vidare att den föreslagna strategin bör ha följande elva prioriterade områden: 1.arbete och försörjning, 4.bebyggd miljö och samhällsplanering, 5.it, innovation och teknikutveckling, 8.kultur, idrott och fritid, Sammantaget ska arbetet inom dessa områden leda mot det nationella målet för funktionshinderspolitiken. Förutom detta ska, enligt MFD, styrningen ske genom särskilda effekt- och resultatmål som myndigheten har föreslagit. Effektmålen ska formuleras som önskade tillstånd i termer av jämlikhet och delaktighet för individer kopplat till prioriterade samhällsområden. 2016/17:188 beslutas av regeringen. Resultatmålen inom funktionshinderspolitiken ska formuleras som önskade tillstånd i termer av önskade förutsättningar för jämlikhet och delaktighet. Resultatmålen ska beslutas av regeringen. MFD föreslår att myndigheter med särskilt ansvar för genomförandet av politiken ska planera, formulera, genomföra och följa upp aktiviteter inom ramen för sin verksamhet som ska bidra till resultat- och effektmålens uppfyllelse. 30 myndigheter bör ha ett särskilt ansvar för genomförandet av funktionshinderspolitiken. Utöver detta föreslås ett mindre antal myndigheter ansvara för särskild kunskap och ha en övergripande bild av utvecklingen inom området samt verka samlande och stödjande gentemot andra myndigheter vad gäller funktionshindersfrågor. MFD bedömer att nuvarande styrformer som förordning (2001:526) om statliga myndigheters ansvar inom funktionshinderspolitiken, sektorsansvar samt särskilda uppdrag till utpekade strategiska myndigheter innebär otydlighet i ansvarshänseende. Skälen för regeringens bedömning har varit ledande i arbetet med att stärka efterlevnaden av rättigheterna för personer med funktionsnedsättning globalt. svarar också inom många områden väl upp till de krav som ställs i FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. visar olika rapporter och uppföljningar att det finns skillnader i levnadsvillkor för personer med funktionsnedsättning jämfört med övriga befolkningen. Vidare har kvinnor med funktionsnedsättning genomgående sämre levnadsvillkor än män med funktionsnedsättning. En del av dessa skillnader kan enligt MFD förklaras av hur samhällssystemen är uppbyggda och hur den fysiska och kognitiva miljön är utformad. Vidare kan det bero på vad som sker i mötet med andra människor men också av olika yrkesgruppers förväntningar, bemötande och föreställningar om funktionsnedsättning och kön (En jämställdhetsanalys av levnadsvillkor delaktighetsmöjligheter för personer med funktionsnedsättning, Myndigheten för delaktighet, 2016). Kunskapen om förutsättningar för delaktighet i samhället och om levnadsvillkor för personer med funktionsnedsättningar har dock ökat . Likaså har förutsättningarna för att följa utvecklingen ökat. Funktionshinderspolitik är en rättighets- och jämlikhetsfråga. Detta innebär bl.a. att personer med funktionsnedsättning ska ha möjlighet att verka i vardagen på samma villkor som människor utan funktionsnedsättning vad gäller tillgänglighet och delaktighet. Det finns alltjämt brister gällande jämlikhet i levnadsvillkor och möjligheter till delaktighet mellan personer med och utan funktionsnedsättning. Skillnaderna är större när det gäller möjligheterna att påverka och vara delaktig i demokratin, liksom inom utbildnings- och arbetsmarknadsområdet. Att öka sysselsättningen för personer med funktionsnedsättning är därför en prioriterad fråga för regeringen (prop. 2016/17:1, utgiftsområde 9). Styrningen av funktionshinderspolitiken behöver effektiviseras Regeringen anser för sin del att det behöver vidtas åtgärder för att öka takten i arbetet att uppnå konventionens krav och de nationella målen för funktionshinderspolitiken. En grundläggande del i detta arbete är ett styr- och uppföljningssystem som är långsiktigt och stabilt och som innebär att funktionshindersperspektivet bättre kan integreras i verksamheter inom olika samhällsområden. Regeringen anser att de effekt- och resultatmål som föreslås i MFD:s rapport inte är tillräckligt genomarbetade och förankrade hos verksamhetsansvariga för att kunna ligga till grund för ett beslut om en nationell strategi. För att ge exempelvis statliga myndigheter och kommuner och landsting stabila planeringsförutsättningar behöver effekt-, resultatmål och myndighetsuppgifter grundas på väl genomarbetade analyser och underlag för att kunna ligga fast . De mål för olika samhällsområden som föreslås behöver därför vidareutvecklas i samråd med berörda myndighetsföreträdare för dessa områden och förutsättningar för uppföljning av målen behöver noggrant bedömas i detta sammanhang. Remissutfallet ger stöd för denna bedömning. Regeringen anser vidare att de statliga myndigheternas ansvar och insatser är en viktig del av arbetet för att uppnå de funktionshinderspolitiska målen. Den statliga sektorns ansvar regleras i bl.a. förordningen (2001:526) om de statliga myndigheternas ansvar för genomförandet av funktionshinderspolitiken samt genom ett uttalat ansvar i ett antal myndighetsinstruktioner. Som nämns tidigare i detta avsnitt lämnar MFD förslag som gäller föreskrifter med förändrade uppgifter för ett stort antal myndigheter som t.ex. genomförande av funktionshinderspolitiken och ansvar för ökad kunskap och kunskapsutveckling. MFD föreslår vidare att sektorsansvaret för funktionshinderspolitiken tas bort och att följdändringar görs i dessa myndigheters instruktioner. Flera remissinstanser framför dock kritiska synpunkter emot dessa förslag. framför att den utifrån rapporten inte kan överblicka de konsekvenser som föreslagen förordningsändring skulle få för myndighetens verksamhet. För att ta ställning till förslaget skulle det behövas utförliga konsekvensanalyser vilket saknas i rapporten menar myndigheten. anser att en myndighets instruktion utgör en viktig grund för prioriteringar av verksamheten och anger, tillsammans med särskilda uppdrag från regeringen, arbetets inriktning. Att stryka sektorsansvaret från myndigheters instruktioner innebär risk att funktionshindersfrågorna får lägre prioritet menar . Regeringen anser att styrningen av myndigheterna behöver ses över. Detta är betydelsefullt för såväl genomförandet av funktionshinderspolitiken som för myndigheternas egna verksamheter. Förändringar ställer dock höga krav på ett fullödigt beredningsunderlag och som framgår av remissvar behöver analysen fördjupas och berörda myndigheter beredas möjligheter till samråd i beredningsarbetet. Regeringen gör bedömningen att det finns behov av att utreda frågan om styrningen av myndigheterna vidare. I avsnitt 11 redovisas formerna för hur detta bör ske. 2016/17:188 7 Åtgärder inom prioriterade områden Regeringen presenterar i detta avsnitt ett antal åtgärder som syftar till att bidra till det nya nationella målet för funktionshinderspolitiken. Åtgärderna återfinns till stor del inom politikområden som regeringen anser vara av särskild betydelse för att nå det nationella målet inom funktionshinderspolitiken; nämligen arbetsmarknad, utbildning, transport, diskriminering och tillgänglighet. För att målet ska kunna uppnås krävs dock insatser inom samtliga berörda politikområden. Åtgärderna sammanfaller med områden där för rättigheter för personer med funktionsnedsättning har lämnat rekommendationer till . Kommittén är knuten till FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Åtgärderna kommer att bidra till genomförandet av dessa rekommendationer. Det gäller rekommendationer avseende konventionens artiklar bl.a. avseende artikel 5 om jämlikhet och icke-diskriminering, artikel 8 om medvetandegörande om situationen för personer med funktionsnedsättning, artikel 9 om tillgänglighet, artikel 24 om utbildning och artikel 27 om arbete och sysselsättning. Vidare ligger åtgärderna väl i linje med de mål och delmål inom FN:s Agenda 2030 som refererar till personer med funktionsnedsättning. Dessa mål beskrivs i avsnitt 4 och innefattar bl.a. att avskaffa skillnaderna mellan könen inom utbildningsområdet och säkerställa lika tillgång till utbildning och yrkesutbildning, att bygga föräldrautbildningsmiljöer som är anpassade för barn och personer med funktionsnedsättning med hänsyn till jämställdhetsaspekter, att uppnå full och produktiv sysselsättning med anständiga arbetsvillkor för alla kvinnor och män, inklusive ungdomar och personer med funktionsnedsättning samt lika lön för likvärdigt arbete. Vidare finns delmål med syfte att skapa tillgång till säkra, ekonomiskt överkomliga, tillgängliga och hållbara transportsystem för alla inom delmål 11 om städer och hållbara samhällen samt att tillhandahålla universell tillgång till säkra, inkluderande och tillgängliga grönområden och offentliga platser, i synnerhet för kvinnor och barn, äldre personer och personer med funktionsnedsättning. En väl fungerande arbetsmarknad som tar tillvara människors kompetens och vilja att arbeta är grunden för välfärd och konkurrenskraft. Målet för arbetsmarknadspolitiken är att insatserna ska bidra till en väl fungerande arbetsmarknad samt bidra till en förbättrad matchning mellan dem som söker arbete och dem som söker arbetskraft. politiken ska också främja mångfald och jämställdhet samt motverka diskriminering i arbetslivet. Människor vill bidra till samhällsbygget och försörja sig själva och arbete skapar förutsättningar för självständighet och självbestämmande. Samhället har ett ansvar att skapa förutsättningar för att alla ska kunna få och ta ett arbete oavsett om personer har en funktionsnedsättning eller Personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsför- måga har en lägre sysselsättningsgrad än den övriga befolkningen. 2016/17:188 Arbetslösheten är dessutom högre för personer med funktionsnedsättning jämfört med den övriga befolkningen. Regeringens mål är att sysselsättningsgraden för personer med funktionsnedsättning ska öka och att arbetslösheten minskar. FN:s Agenda 2030 pekar tydligt ut arbetsmarknad som ett område där behov av insatser för personer med funktionsnedsättning särskilt behövs. Mål 8 är att verka för varaktig, inkluderande och hållbar ekonomisk tillväxt, full och produktiv sysselsättning med anständiga arbetsvillkor för alla. Delmål 8.5 är att uppnå full och produktiv sysselsättning med anständiga arbetsvillkor för alla kvinnor och män, inklusive ungdomar och personer med funktionsnedsättning, samt lika lön för likvärdigt arbete. Regeringen har genomfört förändringar av arbetsmarknadspolitiken för att målet om en väl fungerande arbetsmarknad ska kunna nås. Styrningen av Arbetsförmedlingen har förändrats, regelverket har gjorts mer flexibelt och sysselsättningsplatserna i fas 3 har avskaffats för att i stället möjliggöra insatser som i högre grad utgår från individens behov och förutsättningar. Arbetsförmedlingen har ett sektorsansvar för funktionshindersfrågor inom arbetsmarknadspolitiken. Personer med funktionsnedsättning har tillgång till Arbetsförmedlingens hela utbud av olika insatser, men det finns också insatser som är särskilt utformade för personer som har en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Enligt undersökning om situationen på arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning 2015 uppgav av befolkningen i åldern att de hade någon funktionsnedsättning. Med funktionsnedsättning menas här bland annat nedsatt syn eller hörsel, rörelsenedsättning eller någon form av psykisk funktionsnedsättning. Det kan också vara diabetes, magtarmsjukdom, epilepsi, dyslexi, eller liknande. För att stärka förutsättningarna för ökad sysselsättning och förbättra arbetsmarknadsdeltagandet för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga har regeringen genomfört flera olika satsningar. De insatser som Arbetsförmedlingen erbjuder, bl.a. i form av subventionerade anställningar, är viktiga för att personer som har en funktionsnedsättning ska kunna arbeta. hade i genomsnitt 92 000 personer en anställning med lönebidrag, utvecklingsanställning, trygghetsanställning, skyddat arbete hos offentlig arbetsgivare eller skyddat arbete hos (). är ett statsägt aktiebolag med uppdrag att skapa meningsfulla och utvecklande jobb för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Som regeringen framförde i budgetproposition (prop. 2016/17:1) genomförs en översyn av regelverket för de särskilda insatserna för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Översynen har ett tydligt fokus på att individers kompetens och förmåga till utveckling ska tas tillvara bättre och fler kvinnor och män 2016/17:188 med nedsatt arbetsförmåga ska kunna stärka sina möjligheter att få eller behålla ett arbete. Inriktningen för arbetet presenterades översiktligt i departementsskrivelsen Förtydliganden av lönestöden för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga (Ds 2016:24). En del i arbetet är ändrade benämningar avseende insatserna lönebidrag, utvecklingsanställning och trygghetanställning som träder i kraft från och med (prop. 2016/17:1, utgiftsområde 14). Som en del i översynen tillför regeringen medel till Arbetsförmedling- ens arbete med de särskilda insatser som finns samt för att myndigheten ska kunna genomföra informationsinsatser. regeringen även höjt taket för den bidragsgrundade lönekostnaden för subventionerade anställningar med lönebidrag, utvecklingsanställning, trygghetsanställning eller skyddat arbete hos offentliga arbetsgivare samt taknivån för ersättning för personer som har behov av tolkstöd vid fort- bildning (prop. 2016/17:1, utgiftsområde 14). Avsaknad av gymnasieutbildning medför en väsentligt lägre sanno- likhet att vara sysselsatt jämfört med de som har gymnasial eller efter- En betydande andel av de arbetssökande med högst förgymnasial utbildning har även en funktionsnedsättning. Arbetsförmedlingens verksamhet finns det nu fler insatser med utbild- Dessutom har omfattande satsningar gjorts inom reguljär utbildning, inom exempelvis vuxenutbildning. har Arbetsförmedlingen beslutat om en strategi för match- ning till jobb genom utbildning. Strategin syftar till att skapa förutsätt- ningar för inskrivna arbetslösa att påbörja en utbildning och som är väl anpassad efter individens förutsättningar. fattar hur Arbetsförmedlingen förhåller sig till myndighetens egna utbildningsinsatser såväl som myndighetens roll i förhållande till reguljär En del i strategin är att arbetsförmedlare, i vägledningen av personer med funktionsnedsättning, bör visa karriärvägar till yrken där arbetsförmågan är nedsatt. Den offentliga sektorn är viktig för att skapa sysselsättning för kvinnor och män med en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsför- Regeringen har därför gett flertalet myndigheter i uppdrag att – ställa praktikplatser till förfogande åt Arbetsförmedlingen och ta emot arbets- sökande personer med funktionsnedsättning från Arbetsförmedlingen för Vidare har regeringen i budgetpropositionen presenterat en satsning på moderna beredskapsjobb i staten som ska införas suc- cessivt och sysselsätta minst 5 000 personer . Regeringen anför i propositionen att de statliga myndigheterna, genom denna satsning, ska erbjuda jobb med lägre kvalifikationskrav åt personer som står långt från arbetsmarknaden (prop. 2016/17:1, utgiftsområde 14, Regelverket och ersättningen för de moderna beredskaps- jobben ska motsvara de villkor som gäller för den subventionerade anställningsformen extratjänster, som handläggs och betalas ut av Det innebär att myndigheterna ges möjlighet att anställa personer som är inskrivna vid Arbetsförmedlingen och som är nyanlända eller har varit arbetslösa . Stöd får lämnas för en anställning under högst , längst åt gången. de moderna beredkapsjobben, som är en viktig del av regeringens syssel- sättningspolitik, ges myndigheterna goda möjligheter att få arbetsuppgifter utförda som inte utförs alls eller i otillräcklig omfattning. Utvecklingen av extratjänster till att nu omfatta ersättning för arbete på av en heltid syftar också till att ge personer som står långt från arbetsmarknaden en chans att komma tillbaka in i arbetslivet genom jobb med goda villkor. Stödet från Europeiska socialfonden, en av EU:s så kallade strukturfonder, vars syfte är att stärka medlemsländernas ekonomi och sociala sammanhållning, inriktas i till betydande del på att öka övergångarna till arbetsmarknaden för kvinnor och män som är arbetslösa eller som står långt från arbetsmarknaden. Ett mervärde skapas inte minst genom utveckling och tillämpning av nya metoder och nya samverkansformer. Ett aktivt arbete för bl.a. ökad tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning är vidare en viktig princip. har även fått resurser för utvecklingsanställningar. Skyddat arbete hos är en insats för de som inte kan få arbete genom andra insatser och det är viktigt att de som anställs av bolaget också är de som har behov av denna typ av stöd. Statskontoret har fått i uppdrag att kartlägga och analysera bl.a. Arbetsförmedlingens process och styrning av anvisningar till skyddat arbete hos . För att förbättra förutsättningarna på arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga är det viktigt att motverka fördomar och förändra attityder bland arbetsgivare. Regeringen följer därför noga det arbete som Arbetsförmedlingen har inlett i arbetet med jämställdhetsintegrering, bland annat i form av jämställdhetsanalyser av arbetsmarknadspolitiska insatser för kvinnor och män med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. För att klara matchningen på arbetsmarknaden ser regeringen att samverkan med andra aktörer blir allt viktigare. Regeringen följer Arbetsförmedlingens arbete med att identifiera behov och lösningar på hur samverkan med bland andra kommuner och vårdgivare kan förbättras. Arbetsmarknadens parter spelar en viktig roll för att uppnå ett inkluderande arbetsliv som är tillgängligt för alla oavsett om personer har en funktionsnedsättning eller inte. Dialog med parterna på arbetsmarknaden samt andra relevanta aktörer såsom till exempel funktionshindersrörelsen är mycket viktigt för att hitta nya vägar när det gäller att utveckla och bygga upp hållbara metoder för att främja och förbättra situationen på arbetsmarknaden. I regeringens arbetsmiljöstrategi är psykosocial arbetsmiljö ett prioriterat område och regeringen lyfter fram behovet av insatser för att stärka den organisatoriska och sociala arbetsmiljön och förbättra möjligheterna för den med psykisk ohälsa eller funktionsnedsättning. Planerade och framtida åtgärder inom arbetsmiljöområdet diskuteras bl.a. inom ramen för det dialogforum för arbetsmiljö som regeringen inrättat. har ett sektorsansvar för funktionshindersfrågor på arbetsmiljöområdet. Det förbättrade arbetsmarknadsläget har inte kommit alla ungdomar till del.