prop · H403219 · 2017-09-11 00:00:00 — en utökad användning av databasen kan antas leda till förbättrade analyser och en effektivare hantering av informationen. behandling av ytterligare uppgifter måste dock vägas mot de risker som är förknippade med detta. Möjligheten att samla in ytterligare uppgifter och kartlägga banker och andra institut, samt de kunder till dessa som är juridiska personer, skulle kunna leda till skada, t.ex. om uppgifterna kom i orätta händer eller användes för andra ändamål än de som anges i data- finns det ett mycket starkt intresse av att stabiliteten på finansmarknaderna upprätthålls och därmed ett stort behov av att De tre myndigheternas behandling av uppgifter i databasen får vidare anses ske med betryggande säkerhet. Dessutom kvarstår de reglerade ändamålen med behandlingen och förbudet mot personuppgiftsbehandling. När det gäller önskemål om att resolutionsmyndigheten och stödmyndigheten bör få direktåtkomst till finansmarknadsdatabasen kan det konstateras att en sådan utvidgning av regleringens tillämpningsområde kräver överväganden som inte kan hanteras inom ramen för detta lagstiftningsarbete. Databaslagen utformades till stor del utifrån att vissa typer av uppgifter aldrig skulle kunna ingå i finansmarknadsdatabasen, bl.a. uppgifter som samlats in för renodlade statistikändamål, uppgifter som samlats in för granskningar av enskilda företag och sådana personuppgifter som avses i personuppgiftslagen (1998:204). Databaslagen anger därför tydligt att uppgifterna som behandlas i finansmarknadsdatasen inte får utgöra personuppgifter. Databasen får vidare endast omfatta uppgifter som samlats in med stöd av specifika författningar och som ingår i och program för periodisk rapportering (prop. 2013/14:161 s. 52 f.). Eftersom databaslagen räknar upp vilka uppgifter som ska få samlas in utesluts möjligheten att behandla andra uppgifter i databasen, även om dessa uppgifter inte skulle härröra från statistikinsamling eller utgöra personuppgifter. I enlighet med vad som ovan anförts anser regeringen inte att uppgifter som samlats in i SCB:s och verksamhet med den officiella statistiken ska få behandlas i finansmarknadsdatabasen. Det står dock klart att databaslagen i sin nuvarande utformning i vissa delar har blivit alltför snäv i fråga om vilka uppgifter som får behandlas. Det är osannolikt att det skulle uppkomma någon skada för enskilda eller allmänna intressen om exempelvis uppgifter som rör och ekonomiska förhållanden behandlades. Regeringen föreslår därför att dessa uppgifter ska få behandlas i databasen. Vidare bör även uppgifter som är öppna och tillgängliga för alla och envar genom att de inte omfattas av sekretess, som t.ex. växelkurser, räntenivåer och svenska eller utländska aktörers branschtillhörighet, få behandlas i databasen. behov av uppgifterna får anses överväga det låga intresse av skydd mot behandling av dessa som enskilda får anses ha. Detta bör även gälla i de fall uppgifterna inhämtats utifrån kommersiella villkor genom t.ex. abonnemang. Mot bakgrund av de varierande behov som kan uppstå över tiden bedömer regeringen, till skillnad från Svensk Försäkring, att det är mindre lämpligt att på en detaljnivå reglera exakt vilka typer av uppgifter som ska få hämtas in från öppna källor eller den kommersiella marknaden. Den sekretess som gäller för uppgifter inom SCB:s och statistiska verksamhet borde förhindra att uppgifter som samlats in enbart för statistiska ändamål förs in i finansmarknadsdatabasen. I de fall uppgifterna skulle röra ekonomiska förhållanden hos dem som står under tillsyn, eller hos dem som dessa ingått affärsförbindelser med, finns tillämpliga sekretessbestämmelser i offentlighets- och sekretesslagen (se avsnitt 7). Uppgifter från andra centralbanker och BIS Enligt regeringen framstår behov av att i finansmarknadsdatabasen behandla uppgifter som inhämtats genom det internationella samarbetet kring bl.a. övervakning av finansmarknaderna som stora och befogade. Som Svensk Försäkring anfört finns förvisso en risk för att en utökning av databasen med dessa uppgifter kan komma att medföra att även uppgifter som inte inhämtats genom periodisk rapportering förs in i finansmarknadsdatabasen. Någon fullständig överblick över de olika deltagande medlemsstaternas insamling av uppgifter finns inte. Det får emellertid förutsättas att uppgifterna samlats in av BIS och centralbankerna i enlighet med respektive lands lagstiftning. Det blir också upp till dessa organisationer att avgöra om uppgifterna kan lämnas ut inom det internationella samarbetet. Det får förutsättas att institutionerna i samband med ett utlämnande prövar om det skydd som uppgifterna får hos SCB är tillräckligt. Samarbetet och behandlingen av uppgifterna kan förväntas leda till vinster i form av bl.a. ökad kvalitet och fullständighet. Regeringen anser att dessa vinster, med beaktande av det skydd som uppgifterna har och de övriga begränsningar som finns för behandlingen, motiverar att även uppgifter från andra centralbanker och BIS får behandlas i finansmarknadsdatabasen, under förutsättning att de samlats in för tillsyns- eller övervakningsändamål. Uppgifter om resultat- och balansräkningar beskattningsdatabas utgör en omfattande uppgiftssamling om bl.a. företags och individers ekonomiska förhållanden. Absolut sekretess gäller enligt 27 kap. 1 § OSL för uppgifterna, vilket innebär att en författningsreglerad uppgiftsskyldighet krävs för att uppgifterna ska kunna lämnas ut för att ingå i finansmarknadsdatabasen. Den möjlighet att behandla uppgifter om juridiska personer i beskattningsdatabas som föreslagit medför inte att uppgifterna skulle kunna lämnas ut från . Regeringen finner dock, i likhet med , att det finns anledning att i finansmarknadsdatabaslagen, utifrån behov, begränsa vilka uppgifter från beskattningsdatabas som får behandlas i finansmarknadsdatabasen. Regeringen bedömer att det är tillräckligt att uppgifter från resultat- och balansräkningar för juridiska personer får behandlas i finansmarknadsdatabasen för att tillgodose behovet. Därigenom beaktas även till viss del Svensk Försäkrings önskemål om ytterligare precisering av vilka uppgifter som får ingå i databasen. Eftersom det endast är fråga om att behandla uppgifter om juridiska personers resultat- och balansräkningar behöver källan till dessa uppgifter inte anges i lagtexten. Genom att inte ange källan kan uppgifterna inhämtas från olika källor. Regeringen föreslår mot denna bakgrund att uppgifter från resultat- och balansräkningar för juridiska personer ska få behandlas i finansmarknadsdatabasen. Frågan om en uppgiftsskyldighet för och ut- formningen av denna kommer att beredas i sedvanlig ordning inom Prop. 2016/17:219 . Regeringens bedömning: Den föreslagna utvidgningen av vilka upp- gifter som får behandlas i finansmarknadsdatabasen medför inte behov av ändringar i offentlighets- och sekretesslagen. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Bland remissinstanserna är det endast Skatte- verket och SCB som uttalar sig i frågan om behovet av sekretess. anför att det inte är säkert att den sekretessbestämmelse i 30 kap. 4 a § OSL som har hänvisat till är tillräcklig för att skydda uppgifter om affärs- eller driftsförhållanden för dem som har trätt i affärsförbindelse eller liknande förbindelse med kreditinstituten, i de fall uppgifterna har hämtats från . tveksam till om det var lagstiftarens avsikt att sekretessen som regleras i den aktuella bestämmelsen skulle omfatta uppgifter som inhämtats från någon annan än dem som är skyldiga att lämna uppgifter för tillsyn över bl.a. bank- och kreditväsendet. SCB anför att myndigheten inte har anledning att göra någon annan bedömning än i sekretess- frågan, men framhåller att datainsamling från och från öppna eller kommersiella källor inte förutsågs när sekretessbestämmelsen för vissa uppgifter i databasen infördes, samt att vissa uttalanden i för- arbetena kan tolkas på sådant sätt att bestämmelsen har koppling till en viss krets uppgiftsskyldiga och att sekretessen därmed inte skulle omfatta uppgifter från exempelvis . Det är vidare enligt SCB tvek- samt om uppgifter från öppna källor eller uppgifter som köps från en privat aktör på marknaden kan anses komma från en uppgiftsskyldig. Skälen för regeringens bedömning: Enligt 30 kap. 4 a § OSL gäller sekretess hos SCB i dess verksamhet enligt databaslagen för uppgifter om affärs- eller driftsförhållanden hos den som är skyldig att lämna upp- gifter för tillsyn över bank- och kreditväsendet, värdepappersmarknaden eller försäkringsväsendet, om det kan antas att denne lider skada om upp- Sekretess gäller också för uppgift om affärs- eller drifts- förhållanden för någon som har trätt i affärsförbindelse eller liknande förbindelse med den uppgiftsskyldige. Sekretessbestämmelsen utformades med tillsynssekretessen i 30 kap. 4 § OSL som förebild. Enligt 30 kap. 4 § OSL gäller sekretess i statlig myndighets verksamhet som består i tillståndsgivning eller tillsyn med avseende på bank- och kreditväsendet, värdepappersmarknaden eller för- säkringsväsendet, för bl.a. uppgift om affärs- eller driftsförhållanden hos den som myndighetens verksamhet avser, om det kan antas att denne lider skada om uppgiften röjs. I det lagstiftningsärende som låg till grund införandet av regleringen i 30 kap. 4 a § bedömdes att varken bestämmelsen i 30 kap. 4 § eller statistiksekretessen i 24 kap. 8 § OSL skulle omfatta uppgifterna när de lämnats till SCB, och att det därför 2016/17:219 behövdes en särskild bestämmelse (prop. 2013/14:161 s. 54 f.). I det bakomliggande betänkandet hade dock bestämmelsen en tydligare koppling till 30 kap. 4 § OSL genom att det angavs att sekretessen skulle omfatta uppgifter om affärs- och driftsförhållanden hos den som respektive verksamhet avser (SOU 2012:79 s. 34). Att den slutliga utformningen av sekretessbestämmelsen i 30 kap. 4 a § i stället fokuserar på uppgifter om affärs- och driftsförhållanden hos den som är skyldig att lämna uppgift för tillsyn över bank- och kreditväsendet m.m., dvs. de som är skyldiga att lämna uppgifter till och , kan utifrån en strikt tolkning av ordalydelsen inte anses medföra att uppgifterna måste ha samlats in från dem som står under uppgiftsskyldighet. Någon avsikt att bestämmelsen skulle ha en snävare tillämpning än 30 kap. 4 § OSL har inte heller framkommit. Av förarbetena till 30 kap. 4 a § OSL framgår vidare att uppgifter som inhämtats från andra behöriga myndigheter inom det europeiska systemet för finansiell tillsyn omfattas av regleringen (prop. 2013/14:161 s. 70), dvs. uppgifter som inhämtats från någon annan än den som är skyldig att lämna uppgifter för tillsyn över bl.a. bank- och kreditväsendet. Regeringen bedömer mot denna bakgrund att den aktuella sekretessbestämmelsen får anses omfatta uppgifter om affärs- och driftsförhållanden hos dem som är skyldiga att lämna uppgifter till eller på sätt som avses i bestämmelsen, även om uppgifterna inhämtats från t.ex. . Förslaget till utvidgning av möjligheterna att behandla uppgifter i finansmarknadsdatabasen omfattar även uppgifter som kan röra andra än dem som är föremål för och verksamhet och deras kunder, bl.a. uppgifter från andra centralbanker, uppgifter som är öppet eller kommersiellt tillgängliga och uppgifter om och ekonomiska förhållanden. I grunden utgör utvidgningen enbart en reglering av vad som får behandlas i databasen. Den utgör inte en uppgiftsskyldighet för de organisationer som är källor till uppgifterna. Uppgifterna kommer således att antingen behöva lämnas till SCB frivilligt, i tillämpliga fall efter sekretessprövning, eller med stöd av särskilda föreskrifter. Det ankommer således i första hand på den organisation som lämnar ut uppgifterna att avgöra om det finns stöd för utlämnandet, bl.a. utifrån det skydd som uppgifterna skulle ha vid behandling i finansmarknadsdatabasen. Uppgifter som inhämtats från andra centralbanker eller BIS kan omfattas av s.k. utrikessekretess enligt 15 kap. 1 § OSL, om det kan antas att det stör mellanfolkliga förbindelser eller på annat sätt skadar landet om uppgifterna röjs. Eftersom uppgifterna ska ha samlats in i tillsyns- eller övervakningssyfte torde de i vissa fall även kunna omfattas av sekretess enligt 30 kap. 4 a § OSL. Mot denna bakgrund bedöms den föreslagna utvidgningen av vilka uppgifter som får behandlas i finansmarknadsdatabasen inte medföra behov av ändringar i OSL. Regeringens förslag: Kravet på att uppgifter ska ha samlats in med stöd av föreskrifter om periodisk rapportering för att de ska få behandlas i finansmarknadsdatabasen ska även omfatta uppgifter som samlats in med stöd av lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag. Promemorians förslag: Promemorian innehåller inte något förslag till begränsning av behandlingen av de aktuella uppgifterna. Skälen för regeringens förslag: De uppgifter som samlats in enligt de författningar som anges i 3 § 1–11 databaslagen får behandlas i finansmarknadsdatabasen endast om de har samlats in med stöd av föreskrifter om periodisk rapportering. Denna begränsning infördes för att det ansågs olämpligt att i databasen ta in de uppgifter som begär in för granskningar av enskilda företag (prop. 2013/14:161 s. 53 f.). Databaslagens 3 § ändrades 2016 på så sätt att lagen (1998:1479) om värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella instrument lades till i uppräkningen av uppgifter som får behandlas i finansmarknadsdatabasen. Med hänsyn till kronologin i författningarna fördes författningen in som punkt 2 i uppräkningen, med följd att senare tillkomna författningar försköts med en punkt vardera. Detta medförde att lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag, som sedan en lagändring 2014 angavs i punkt 11, kom att placeras i punkt 12. Av förbiseende justerades dock inte 4 § databaslagen, vilket medförde att kravet på att uppgifter som behandlas i databasen ska ha samlats in med stöd av föreskrifter om periodisk författning inte kom att omfatta uppgifter som samlats in enligt lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag. Regeringen föreslår mot denna bakgrund att 4 § databaslagen justeras så att lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag omfattas av kravet på att uppgifter som samlats in enligt lagen endast får behandlas i finansmarknadsdatabasen om uppgifterna samlats in med stöd av föreskrifter om periodisk rapportering. har beretts tillfälle att yttra sig över förslaget och har inte haft några invändningar mot detta. 2016/17:219 9 Regeringens bedömning: Förslaget kan komma att medföra en begränsad ökning av och kostnader för myndigheternas arbete med finansmarknadsdatabasen. Promemorians bedömning: har inte uttalat sig särskilt om behovet av avgiftshöjningar eller anslagsökningar. Remissinstanserna: Enbart uttalar sig i frågan om ekonomiska konsekvenser. har i sitt remissvar framfört att det remitterade förslaget inte är tillräckligt konkret för att myndigheten ska kunna bedöma om kostnaderna för utlämnandet står i proportion till den nytta som kommer att ha av uppgifterna. har bl.a. framhållit att det är oklart hur många olika typer av uppgifter som ska lämnas ut och med vilken frekvens utlämnandet ska ske. har i det yttrande som inhämtats med anledning av remisssvar konstaterat att lämnar ut uppgifter om resultat- och balansräkningar till SCB för registret Företagens ekonomi, samt att rutinerna för detta utlämnande delvis bör kunna användas för uppgifter till finansmarknadsdatabasen. Skälen för regeringens bedömning: Förslaget att nya typer av uppgifter ska få behandlas i den gemensamma databasen kan påverka de kostnader som är relaterade till databasens användning och upprätthållande. En grundläggande förutsättning för att kostnaderna ska öka är att myndigheterna väljer att använda sig av möjligheten att behandla ytterligare uppgifter i databasen. Kostnaderna för finansmarknadsdatabasen finansieras dels av , dels genom de årliga avgifter som debiteras de företag som står under tillsyn. Dessa avgifter disponeras inte av , utan myndighetens verksamhet finansieras genom dess förvaltningsanslag. Den föreslagna ändringen bör kunna hanteras inom befintliga budgetramar. Genom förslaget effektiviseras myndigheternas informationshantering och även uppgiftslämnandet för dem som står under tillsyn. Utan de föreslagna lagändringarna skulle myndigheterna var för sig behöva inhämta de aktuella uppgifterna och behandla dem utanför databasen, vilket skulle medföra kostnadsökningar även för uppgiftslämnarna. Regeringens förslag: De föreslagna lagbestämmelserna ska träda i kraft . Regeringens bedömning: Det behövs inte några övergångsbestämmelser. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag vad gäller utökningen av innehållet i databasen. Frågan om övergångsbestämmelser behandlas inte i promemorian. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna berör denna fråga särskilt. Skälen för regeringens förslag och bedömning: För att möjliggöra förbättringarna i databasen bör den föreslagna bestämmelsen träda i kraft . Regeringen anser inte att den föreslagna regleringen behöver förenas med några övergångsbestämmelser. Förslaget till lag om ändring i lagen (2014:484) om en databas för övervakning av och tillsyn över finansmarknaderna Paragrafen, som behandlas i avsnitt 6, är ny och anger vilka ytterligare uppgifter, utöver de som räknas upp i 3 §, som får behandlas i finansmarknadsdatabasen. Regleringen medför inte någon uppgiftsskyldighet för de organisationer som uppgifterna hämtas ifrån. Punkt 1 gör det möjligt att behandla uppgifter om och ekonomiska förhållanden behandlas i databasen. Det rör sig bl.a. om uppgifter med anknytning till och balansräkningar, exempelvis balansposter gentemot banker och innehav av värdepapper. Punkt 2 gör det möjligt att behandla uppgifter som är allmänt tillgängliga genom att de inte skyddas av sekretess, t.ex. uppgifter om växelkurser, räntenivåer samt svenska eller utländska aktörers bransch- och sektorstillhörighet. Uppgifterna kan härröra från såväl myndigheter som kommersiella källor. Punkt 3 anger att uppgifter som får del av inom det internationella samarbetet med andra centralbanker och BIS får behandlas i finansmarknadsdatabasen, under förutsättning att uppgifterna har samlats in för tillsyns- eller övervakningsändamål. Det handlar bl.a. om uppgifter om svenska bankers utländska låntagare, svenska företags lån i banker i andra EU-länder och uppgifter om svenska bankers dotterbolag i EU. 2016/17:219 Punkt 4 anger att uppgifter om juridiska personers resultat- och balansräkningar får behandlas i finansmarknadsdatabasen. Bestämmelsen gäller uppgifter om företag och organisationer, men även uppgifter om enheter som kan sakna organisationsnummer, t.ex. värdepappersfonder. Paragrafen behandlas i avsnitt 8. Med anledning av ett förbiseende vid en tidigare ändring av 3 § utökas bestämmelsen till att även omfatta sådana uppgifter som anges i 3 § 12, dvs. uppgifter som samlats in med stöd av 6 kap. 1 § lagen (2014:968) om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 10. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Sammanfattning av promemorian En förbättrad databas för övervakning av och tillsyn över finansmarknaderna redogör i promemorian för bakgrunden till databaslagen och de begränsningar som finns kring vilka uppgifter som får behandlas i I promemorian konstateras bl.a. att databasen inte får innehålla personuppgifter eller uppgifter som samlats in enbart för statistikändamål samt att uppgifterna endast får behandlas i databasen om de samlats in med stöd av föreskrifter om periodisk rapportering eller med stöd av viss EU-lagstiftning. lyfter fram att det efter databaslagens ikraftträdande fram- kommit behov av att behandla ytterligare uppgifter i finansmarknads- Dit hör exempelvis uppgifter som behöver för vidare bearbetning i två nya databaser som avser att upprätta – en databas för krediter (Krita) och en databas för svenskt värde- pappersinnehav (Vinn). Genom dessa databaser kommer att ta fram ny statistik som omfattar detaljerade data över kreditgivning i form av utlåning och placeringar i form av värdepappersinnehav. med blir det exempelvis möjligt att i detalj analysera exponeringar och spridningsrisker för svenska värdepappersportföljer. dessutom att kunna analysera risker och sårbarheter hos olika lån- tagargrupper på en detaljnivå som inte varit möjlig. kommer banken att få en tydligare bild av riskuppbyggnaden i det Genom databaserna kommer att få ett bättre analysunderlag för penningpolitik och finansiell stabilitet. För att beräkningar och analyser ska ge tillfredsställande resultat krävs att banken deltar i samarbetet kring motsvarande euro- peiska databaser som är under uppbyggnad. befintliga kommer att användas av central- bankerna i det Europeiska centralbankssystemet för att skapa en harmo- niserad databas som stödjer flera centralbanksfunktioner, såsom besluts- fattande i penningpolitiken och makrotillsyn. möjliggör för banken att ta del av uppgifter om svenska bankers ut- ländska låntagare, svenska företags lån i banker i andra EU-länder och uppgifter om svenska bankers dotterbolag i EU. För att myndigheten i sitt arbete ska kunna arbeta med data som ger en mer fullständig bild av svenska låntagares låneskulder och svenska bankkoncerners engagemang är det nödvändigt att uppgifter från de andra centralbankerna också kan behandlas i den gemensamma databasen. När det gäller statistiken över värdepappersinnehav, så har ECB upp- rättat en databas för värdepapper, Database – CSDB. För är det nödvändigt att använda uppgifter ur CSDB på samma sätt som andra länder inom EU redan gör. Det innebär t.ex. att uppgifter om egenskaperna hos värdepapper som ingår i svenska port- följer kan hämtas från CSDB i stället för att hämtas från svenska rappor- törer av värdepappersinnehav. Det är således nödvändigt att uppgifter från CSDB kan behandlas i den gemensamma databasen och genom bearbetningar kombineras med uppgifter som erhålls från uppgiftslämnare till Vinn. Uppgiftssamlingar motsvarande de som kommer att finnas i den gemensamma databasen finns även i Banken för internationell betalningsutjämning (BIS) som samlat in statistik som använts av BIS och delägande centralbanker. är delägare i BIS och har behov av att kunna lagra uppgifter därifrån i den gemensamma databasen för att bedriva ett effektivt övervakningsarbete. Det finns också andra uppgifter som är nödvändiga för en ändamålsenlig databehandling. Dit hör uppgifter med anknytning till och balansräkningar. Uppgifter från balansräkning är centrala för att kunna beräkna penningmängden och den monetära basen. Även uppgifter från balansräkning ingår i beräkningen av penningmängden. Vid sidan av sitt uppdrag som skuldmyndighet är även stödmyndighet enligt lagen (2015:1017) om förebyggande statligt stöd till kreditinstitut. Det uppdraget kan i händelse av en finansiell kris ge upphov till stora balansposter gentemot bankerna. Vidare kommer uppgifter om innehav av värdepapper att vara en betydelsefull del av Vinn genom att de gör det möjligt att skapa en helhetsbild av samtliga sektorers innehav. Utan dessa uppgifter blir databasen ofullständig. behöver som underlag för sitt arbete med penningpolitik och finansiell stabilitet uppgifter ur beskattningsdatabas om ekonomiska förhållanden hos företag och andra som inte är fysiska personer. Dessa uppgifter behövs för att göra bedömningar av de kreditrisker som föreligger i kreditinstitutens utlåning. Därmed kommer myndigheterna på ett säkrare sätt än kunna förutse konjunkturella svängningar såväl som förändringar i kreditcykeln, något som kommer att vara till stor hjälp i myndigheternas makroekonomiska prognosarbete. Som underlag för sådana bedömningar behöver tillgång till uppgifter från företagens resultat- och balansräkningar.