rfr · H40WRFR19 · 2017-01-01 00:00:00 — stort överskott för , som man kan välja att lägga till kom- muner och landsting eller någonting annat. Det fattas inte några pengar. man har inte lagt in det i prognosen, eftersom man inte vill föregripa vilka beslut framtida riksdagar eller regeringar kommer att fatta. Regeringen gör inte en bedömning av hur den tror att man kommer att fatta beslut framöver, utan propositionerna är ett underlag för beslut. Och har – i alla fall enligt min bedömning – velat veta vad konsekvenserna blir av de beslut som fattas , snarare än vilka beslut reger- ingen tror att framtida riksdagar eventuellt kommer att fatta. fanns det lite alternativ när man gjorde alternativa framskriv- Regeringen gissade så att säga vilka beslut som kunde fattas i framti- Det kan vara värt att påminna om att dåvarande kri- tiserade det 2008. gnosen för det kommande budgetåret, det år som budgetpropositionen avser, överskattats sedan den här regeringen tillträdde – precis som sa. har tvärtom underskattat det. Vi kan titta på bilden, på budgetpropositionerna , 2012, 2013 och Där kan vi se att regeringen var lite för optimistisk om det offentliga finansiella sparandet för det kommande budgetåret, framför allt 2012 och STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Men och även under innevarande budgetår har regeringen ganska kraftigt underskattat styrkan i de offentliga finanserna. Om jag ska få kritik för någonting vad gäller prognosförmågan på Fi- nansdepartementet just nu är det alltså att vi underskattar styrkan i de offentliga finanserna. Vi är något för försiktiga i våra prognoser just . Det skulle vara relevant kritik. Ordföranden: tackar för två intressanta föredragningar och går över till den del av utfrågningen somhandlar omjust frågorfrån ledamöterna. Vitar ettpar frågeställare åt gången, och vi får ordet enligt partiernas storleksordning. Jag tänkte därmed själv börja med att ställa några frågor, till i första hand . Jag undrar hur det kommer sig att ni gör en annorlunda bedömning av den förda finanspolitiken än exempelvis , och , som lyftes fram av finansministern. Samtliga de institutionerna har gett den svenska politiken goda betyg, inte bara för att vi har ett av de starkaste sparandena i EU och en skuld som minskar. Det sker också i ett läge när vi har negativa räntor, ganska extrema penningpolitiska åtgärder, ett svagt kostnadstryck och löneavtal. Innebär inte det, sammantaget, att vi stabiliseringspolitiskt har ganska väl avvägd politik i ? Min andra fråga gäller prognoserna. Finansministern hade väldigt många förklaringar och synpunkter om dessa. Jag vill gärna höra synpunkter på det finansministern sa om prognoserna. Slutligen, 2016 var det år då sparandet var i linje med överskottsmålet. Det var det år som man nådde upp till det. Det strukturella sparandet har stärkts med . Det är mycket mer än själv tyckte var en lämplig takt, i sin rapport . Det är nästan dubbelt så snabb återhämtning som rådet då rekommenderade. Varför gör ni en annan bedömning nu än ni gjorde då, om storleksordningen för vad man behöver hämta hem? (M): Min fråga till kretsar framför allt kring den andra delen av analysen. Ni gör som de flesta ekonomer bedömningen att en stor tillgång för svensk arbetsmarknad är högt arbetskraftsdeltagande och hög sysselsättningsgradgenerelltsett.Ni menarattdetärsjälvaförutsättningenför att på lång sikt ha låg arbetslöshet. Det finns väl känd potential som vi inte tar vara på fullt ut. Hade vi varit bäst bland jämförbara länder skulle det alltså finnas potential för äldre och för yngre att komma in snabbare och för kvinnor att arbeta mer även i . Men framför allt pekar du på det som är det uppenbara och största bekymret, att det är stor skillnad mellan inrikes födda och utrikes födda, ännu mer så ju längre ned man går i utbildningsnivåerna. Dettraditionellasvaretpådettaärattlönebildningenochavtalenärenfråga för parterna. Det är ett traditionellt svar på goda grunder, det vill säga det har STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN i många stycken oftafungeratpåettbrasätt.Samtidigtär detjustnuuppenbart att den takt med vilken parterna skulle kunna lösa de problemen knappast sva- rar mot den hastighet som behövs för att göra någonting åt det. trädare , har resonerat om olika vägar för att nå fram till anställ- ningsformer, avtal eller politik som skulle kunna påskynda det här. resonerats om det också i andra skrifter. Min enkla fråga, som är svår att svara på, är: Om inte parterna snabbt når fram till lösningar, givet vad som händer om man lever utanför den vanliga arbetsmarknaden – i hade analyser om detta i – vad bör regeringen i så fall göra , : första fråga gällde varför inter- nationella organisationer bedömer finanspolitiken i som välavvägd medan vi inte gör det. Utifrån sett är i en avundsvärd position när det gäller ekonomin. har väldigt starka offentliga finanser, och vi har generellt sett ett bra läge på arbetsmarknaden och verkar vara förskonade från många av de problem som finns i andra delar av . Men enligt ramverksskrivelsen från regeringen 2010 ska vi bedöma finanspolitiken med hänsyn till både stabiliseringspoli- tiska överväganden och det finanspolitiska ramverket. Jag gissar att de inter- Det är sannolikt orsaken till att vi gör en annan bedömning än de gör. mer säkert tillbaka till det . kommer jag in på andra fråga. Det är sant att det strukturella sparandet har förbättrats kraftigt, med , till Men jag vill påstå att det till största delen beror på faktorer somregeringen inte har beslutat om, utan det beror till stor del på automatik och på att kon- junkturen helt enkelt har utvecklats mycket starkare än rådet trodde i 2015 års Det vi framför allt skjuter in oss på är att regeringen har fattat diskretionära beslut om försvagning av budgeten med 22 miljarder totalt . Man ska också ha klart för sig att när budgetproposit- ionen lades, , visste inte regeringen att det strukturella sparandet skulle förbättras så kraftigt som det gjorde . gnosenatt det strukturellasparandetskullevara 0,2procentochinte 1procent. Trots det fattade man beslut om en försvagning av budgeten med 16 miljarder. Jag tycker att både regeringen och vi ska bedömas på den information som fanns för handen, vid tillfället. underskattade i 2015 års rapport styrkan i konjunkturuppgången. Vi sa att det vore oklokt att försöka ta igen det stora gap i strukturellt sparande som fanns 2014 på en gång. språkade att man skulle låta den automatiska förbättringen verka, med ungefär Det skulle innebära att man , alltså fram , skulle nå målnivån för strukturellt sparande. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Det föreföll riktigt då. Och jag skulle tro att rådet fortfarande, på det underlagvihadedå,skullegörasammabedömning.Mensedanharkonjunkturen utvecklats mycket starkare, plus att andra saker har hänt som stör beräkningarna – framför allt asylinvandringen 2015. När det gäller fråga om det ska skötas av parterna eller inte hänvisar vi, både och , till att parterna bör lösa det här. Vi har ingen uppfattning omvad man ska göra omingen lösning kommer till stånd. Det är möjligt att vi kan ha en synpunkt på det , om det inte händer någonting i förhandlingarna mellan och LO. (SD): Tack för bra dragning! Det finns många intressanta slutsatser i rapporten. Men jag fokuserar på samma ämne som föregående frågeställare. I förra årets rapport uttrycktes tvivel kring målet om att EU:s lägsta arbetslöshetskullenåstill2020.Detvivlenfinnsintekvariåretsupplaga,utan rådet konstaterar att det är orealistiskt. Färska siffror visar dessutomatt antalet arbetslösastigerförförstagångenpålänge,vilketärovanligtienhögkonjunktur. Men det är ändå en naturlig utveckling av förd invandringspolitik. Man bör dock ägna en tanke åt vad som kan hända i en lågkonjunktur om arbetslösheten inte minskar . Rapporten pekar också på problematiken med tudelningen på arbetsmarknaden mellan inrikes födda och utomeuropeiskt födda. Det vore intressant att höra vilka konsekvenser ni tror att det kan få för den absoluta och relativa fattigdomen i landet, givet att utvecklingen inte bryts. Vad skulle det betyda för framtiden? Kan det rent av vara på det sättet att grunden för en ny socioekonomisk underklass läggs nu? (MP): Tack för intressanta dragningar! Jag har en fråga angående förslaget om lägre ränteavdrag. Det är ingen hemlighet att vi i har haft det på förslag ganska länge, också med de argument som för fram här vad gäller stabilitet och att minska hushållens skuldsättning. Det är fler partier som tycker det. Vi pratar ofta om hur det ska hanteras på lång sikt, hur det ska hanteras och om en utfasning i olika steg. Jag undrar om har tittat på vilken nivå som skulle kunna vara lämplig i ett kortare perspektiv, för att kunna göra någonting i närtid? , : När det gäller den första frågan är det redan ett stort problem att så många står utanför arbetsmarknaden och har svårt att komma in. Och det kommer väl kanske att bli ännu värre. Vi har inte utvecklat några resonemang om sociala och andra aspekter på det här. Men det är klart att risken finns. Och det får naturligtvis konsekvenser för inkomstfördelningen. Vi har inga siffror på det . Vi har en ökad ekonomisk ojämlikhet. Det har vi konstaterat i rapporten. Men till vilken grad det beror på invandringen vet vi inte . STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Vi hade i förra årets rapport en beräkning av fördel- en beräkning av effekterna av att höja fastighetsavgiften . Slutsatsen av det är väl att effekterna, räknat på disponibel inkomst, är för- I genomsnitt rör det sig faktiskt om , över Det är klart att det slår olika beroende på hur stor inkomst man har och hur stora lån man har. Men om jag minns rätt var det värsta utfal- let att man skulle få en sådan försämring att av disponibel inkomst skulle gå till räntekostnader. Men i allmänhet låg det väsentligt lägre. Vi har inte uttalat oss om hur stor avtrappning som är lämplig och i vilken takt det ska ske. Det avstår jag alltså från att svara på. (C): Herr ordförande! Jag har först en kommentar till finansministern. När tillfälle ges och frågor ställs om åtstramningar brukar finansministern svara något i stil med att hon inte vill säga upp lärare. Det hade varit ett högst rimligt svar att ge om bulken av statsbudgeten hade varit satsningar på lärare och deras löner. är det inte riktigt på det sättet. Det finns gott om andra åtgärder att ta till, om man skulle önska strama åt den ekonomiska politiken på ett klokt sätt. Det exemplifieras kanske inte minst av bostadssubventioner, som är onödigt expansiva och dessutom kastar bensin på en redan förhållandevis varm eld. Jag har också en fråga till och . Vi är mångasomtalaromriskenförattdensvenskaekonominskablitudelad–eller att vi redan är där – inte minst med bäring på arbetsmarknad och bostadsmarknad. Jag känner mig själv lite tudelad när jag ska analysera det ekonomiska läget. Åena sidan finns det en rad orosmoln. Jag tänker på denna riksdags samlade passivitet när det gäller bristen på reformer för arbetsmarknaden och bostadsmarknaden och större rörlighet på dem båda. har vi haft ett antal goda år men har inte, precis som rådet nämner, byggt upp de skyddsvallar som vi kanske skulle behöva. Den som beskådar vår ekonomi som en grekisk tragedi kan redan nu säga vad som kommer att ske: Bristen på åtgärder på bostadsmarknaden innebär ett prisras. Det får följdverkningar i den bredare ekonomin, och då har vi tyvärr inte vidtagit de åtgärder som rustar starkt när det gäller arbetsmarknad och bostadsmarknad. har vi misslyckats med att bygga upp de skyddsvallar som skulle behövas. Det vore självklart ett mycket olyckligt läge. Åandra sidan är den svenska ekonomin, som många har konstaterat här tidigare, förhållandevis stark. Jämfört med många andra länder i vår omvärld är våra problem på en helt annan nivå. De är primärt i form av orosmoln vid horisonten. De är inte här och . Hur väger man dessa två bilder mot varandra? Och jag har tidigare frågat: Hur orolig bör man egentligen vara för läget och framtiden vad gäller den svenska ekonomin? STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN (V): Mina frågor kommer främst att röra arbetsmarknaden. Omvitittarpåkvinnorssysselsättningsgradserviattdengenerelltärbetydligt lägre än mäns. Orsaken till det är bland annat att föräldraförsäkringen inte är individualiserad och att kvinnors arbete organiseras i form av deltider och betydligt oftare i form av visstidsanställningar. Men det beror också på att äldreomsorgen inte är tillräckligt utbyggd och att barnomsorgen, till exempel på obekväm arbetstid, inte alls är av den omfattning som skulle behövas. Det berör inte i sin rapport över huvud taget. Jag undrar varför. Förattkvinnor skakunnadelta påarbetsmarknaden måstevi haenutbyggd välfärd, så att kvinnor kan delta på samma villkor som män. Era råd, , går snarare i motsatt riktning, det vill säga att vi skulle ha sparat trots de brister som finns i välfärden och trots att har väldigt goda finanser. Varför gör ni inte den analysen i rapporten? Min andra fråga handlar om det rådet föreslår, det vill säga sänkta ingångslöner. Vi vet att arbetarkvinnor har väldigt låga löner. Den genomsnittliga lönen för arbetarkvinnor är . Men om vi tittar på de faktiska ingångslönerna i olika avtalsområden kan vi se att den faktiska ingångslönen inom till exempel hotell- och restaurangbranschen ligger på . I detaljhandeln ligger den på 13 000 och i kommunsektorn på . Det är oerhört låga inkomster. Det är oerhört lite betalt. Hur låga ska de här lönerna vara innan ni är nöjda? De här lönerna går inte ens att leva på ; inom till exempel detaljhandeln har av kvinnorna deltidsanställning. Vilka analyser har ni gjort för att komma fram till de råd ni ger? Har ni gått igenom hur de faktiska ingångslönerna ser ut och hur förändringar av dem skulle påverka kvinnorna som har de ingångslönerna men också avtalsområdena i stort? Min sista fråga rör både och finansministern. Det finns partier som föreslår sänkt a-kassa. Ur ett stabiliseringshänseende är det väldigt allvarligt om ekonomin skulle gå nedåt. Jag skulle vilja höra vilken bedömning ni gör och vilka konsekvenser sänkt a-kassa skulle kunna få i samhället om vi skulle få en djupare ekonomisk nedgång, eftersom efterfrågan skulle sjunka kraftigt bland grupper som verkligen skulle behöva upprätthålla den. , : Jag svarar först på fråga om hur orolig man ska vara. Å ena sidan finns det en positiv bild av svensk ekonomi, och å andra sidan ser vi orosmoln vid horisonten. Jag tror inte att man behöver vara särskilt orolig. Om det inte händer något katastrofalt i eller om någon amerikansk president får för sig något annat tror jag att utvecklingen ser ganska bra ut . är sakta på väg uppåt ekonomiskt. Det kommer att hjälpa . Svensk export gynnas av det. Svensk ekonomi står som sagt stark. Vi har gjort ganska mycket för att förstärka det finansiella systemet genom att öka buffertar och så vidare. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Men läget är ett helt annat än 2007. Jag tycker alltså inte att man ska vara särskilt orolig. Vi sitter här och diskuterar hur högt det strukturella sparandet bör vara. pratar alltså om någon procentenhet, eller tiondels procentenheter. har redovisat beräkningar av var statsskulden kommer att hamna på lång sikt, med olika överskottsmål eller budgetbalanser. Det är ju inte så stor skillnad på hur stor statsskulden på lång sikt kommer Men det viktiga är ju att har beslutat om ett finanspolitiskt ramverk för att vi inte ska hamna i samma situation som och för att vi inte ska råka ut för de problem som flera länder råkade ut för under och efter finanskrisen. Det är viktigt att trovärdigheten för överskotts- målet – vad det nu än är – upprätthålls . Det går liksom inte att slå sig till ro, för då befinner man sig snart på ett Det är en väldigt viktig aspekt på den här diskussionen. uppgift i det är att följa upp det finanspolitiska ramverket och påpeka när vi tycker att man avviker från de mål som är uppsatta. undrade varför man ska spara när det ser så bra ut och var- för man ska spara på välfärdsutgifter. Vi har ju inte pekat ut områden där man Vi har inte heller pekat ut skatter som ska höjas, annat än i en dis- kussion med regeringen om vilken typ av åtstramning som kan vara ägnad åt bådeatt stärka statsfinansernaochattpå siktstärkadenfinansiellastabiliteten. Där har vi pekat ut ränteavdragen och fastighetsavgiften. En stramare finanspolitik måste inte med nödvändighet innebära att man skär i välfärden. Man kan bygga ut välfärden och höja skatter, och man kan höja skatter mer så att det blir en stramare finanspolitik. Nej, vi säger ingenting om vilka ingångslöner som krävs. på de subventioner som ges till människor som står utanför arbetsmarknaden via olika program krävs det väldigt låga löner för att arbetsgivare ska anställa. Det är i första hand en fråga för arbetsmarknadens parter, så vi har ingen syn- punkt på var den lönenivån ska ligga. Men det är klart att den måste ligga under, inte på den nivå som är avtalade ingångslöner, som – enligt vad nu nämnde – är extremt låga och som inte stämmer överens med den bild somjag har av var låga löner ligger någonstans. ligga mellan dessa löner och dagens nivå på försörjningsstöd, men exakt vil- ken nivå kan vi inte säga. (V): Ursäkta, jag vill bara förtydliga att de faktiska ingångslö- nerna betyder att det inte är fråga om heltid. Man måste se hur det ser ut på Det var därför som jag rabblade upp de faktiska ingångslö- Jag ville bara förtydliga det. Finansminister : Som svar på fråga finns det investeringsstöd till bostäder. Jag antar att du också menade de 1,8 STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN miljarder som går till kommunerna. Av dessa pengar används också en del säkert till lärare. Men de pengarna räcker inte så långt, i alla fall om jag förstår rätt. Du är inte så tydlig med exakt vad du tycker men om jag förstått rätt, säger du att vi ska ligga stramare än vad vi gör . Då skulle vi dra in 40 miljarder på ekonomin . Då räcker ju inte investeringsstöden eller om man sparar 1,8 miljarder på kommunerna. Det kommer man inte så långt med. Den höjda fastighetsavgiften som föreslås hjälper inte heller så särskilt långt. Man kan ju ta bort hela ränteavdragen, men jag utgår från att ni inte menar det. Det skulle i så fall ske en långsam avtrappning. Inte ens om man läggerihopalla saker somharnämntshär i rummetkommer man särskilt långt om man ska dra in 30–40 miljarder. Då skulle det naturligtvis handla om väldigt omfattande skattehöjningar där man går på de breda baserna, om att avskaffa jobbskatteavdragen, om att höja bensinskatten, om att höja arbetsgivaravgiften eller om att kommuner och landsting – som är en stor utgiftspost – skulle få mindre resurser. pratar om att vi har fattat beslut om diskretionära åtgärder. Om man tar hänsyn till de diskretionära beslut som vi fattade om utgiftsökningar och inkomstförstärkningar i förra årets budget var det en diff på 10 miljarder. Det är precis de 10 välfärdsmiljarderna där regeringen gjorde bedömningen att det var viktigt för kommuner och landsting för att klara den exceptionella situationen med ett omfattande antal fler människor som anlände till kommunerna. Dessa pengar är också fördelade utifrån hur många nyanlända och asylsökande som kommunerna har. Väldigt mycket av dessa pengar har gått just till förskolor och skolor. Jag tycker att det är oerhört viktigt att när det kommer nya barn till skolor och förskolor ska de barn som redan finns där inte behöva uppleva en sämre kvalitet. Det är precis det som pengarna har använts till, och det är därför som jag använder lärare och förskollärare som exempel. Mycket av dessa pengar har gått till förskollärare och lärare. Jag tror inte att man ska inbilla sig att man kan dra in 30–40 miljarder utan att det märks. Det kommer naturligtvis att märkas. Jag har stor respekt för den syn som har utifrån den utgångspunkt som han har som professor och teoretiker. Men att införa skattehöjningar och besparingar på 40 miljarder , för att 2019 nå det nya överskottsmålet på 1/, skulle innebära stora, omfattande skattehöjningar eller uppsägningar nu för att vi skulle sänka skatterna eller återanställa dessapersoner.Dettyckerintejagärettvälavvägtochlångsiktigtansvarsfullt sätt att föra finanspolitik, inte minst mot bakgrund av att vi har en låg statsskuld i . Då är den inriktning som vi har mer välavvägd och balanserad, vilket för övrigt också , och tycker. Sedan ska jag säga något om a-kassan och automatiska stabilisatorer. A- kassan är väldigt viktig som automatisk stabilisator och viktig i en lågkonjunktur. Där kan man naturligtvis kompensera med en mer aktiv finanspolitik STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN i en lågkonjunktur. Men det som historien säger oss är att när det väl slår till är det viktigt med de automatiska stabilisatorerna, eftersom de fungerar med Den diskretionära politiken har ofta en tendens att bli feltajmad. Det gör att man ska värna om och vara försiktiga med de automatiska stabili- Jag vill sedan påpeka att med de förslag som finns inom det finanspolitiska rådet med en kombination av sänkta löner, marknadshyror och höjda bostads- bidrag är det klart att det finns ju risk för att det blir en större andel av befolk- ningen som de facto blir bidragsberoende och möter väldigt höga marginalef- fekter, antingen genom att man behöver försörjningsstöd för att klara sin för- sörjning eller för att man behöver bostadsbidrag. Det riskerar också att få effekter på arbetsutbudet som ni också har haft en diskussion om i rapporten. Viktiga aspekter att ta med sig är att det riskerar att öka bidragsberoendet och därmed också minska arbetskraftsutbudet. två krafter som motverkar varandra där. (FP): Ordförande! Jag har två frågor till . ver på s. 123 att regeringen slår i BP17 fast att det finansiella sparandet tydligt avviker från den motsatta nivån. Regeringen redovisar emellertid inte någon plan,vilketbudgetlagenkräverförhurenåtergångtillöverskottsmåletskaske. Anser att regeringen i BP17 bröt mot budgetlagen? Vi var tidigare inne på att det största problemet i svensk ekonomi är skill- förslag på bordet från regering och opposition. Liberalerna råkar ligga nära i ganska mycket, eller om det är tvärtom – det vet jag Tänker vitillräckligt storthär? somni räknar upp här omsubventionerade anställningar, utbildningar, enklare jobb och lägre löner? Räcker det, eller måste vi tänka mycket större? ett väldigt stort problem. Ska vi tänka i klass med tidigare stora överenskom- melser, till exempel skattereformen , pensionsöverenskommelsen, Är det i den klassen som vi ska tänka? Eller räcker det med det som finns på bordet? (KD): Vi har pratat lite grann om prognoser. Jag tycker att det är väldigt bra att man försöker att förbättra dem för att göra dem så bra Det som sticker ut när det gäller prognoser är den offentliga kon- Regeringen gör ett helt annat ställningstagande än vad andra insti- Man anser att –2019 kommer den offentliga konsumtionen att minska medan andra gör bedömningen att den kommer att öka. Detta skapar givetvis ett utrymme för att lägga pengarna på någonting an- nat, om man önskar det. Eller också kan man tänka som jag gör, det vill säga attkostnadenändåkommerattuppstå,och detbetyderattnågonannanisåfall får betala den. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Eftersom regeringens bedömning står ut jämfört med andra bedömare är min fråga: Kan regeringen tänka sig att ändra detta till höstbudgeten? Sådana som jag vill ha en stram budget för att man ska kunna lägga pengarna på det som kostar pengar. Den offentliga konsumtionen kommer att öka också –2019.Ellerharregeringenföravsiktattläggadessapengarpånågonting annat? : Jag börjar med frågor, och det gällerstorlekenpådenbesparingsomiså fallskullevaranödvändigeller:Hur mycket ska man strama åt budgeten? Vi har inte angett några siffror.