eunbil · H50N48CA7E · 2017-10-02 00:00:00 — Rådets möte (miljöministrarna) (ev.) Godkännande av A-punktslistan (Offentlig överläggning i enlighet med artikel 16.8 i fördraget om Europeiska unionen) (ev.) Godkännande av A-punktslistan Sektorer som inte omfattas av EU:s utsläppshandelssystem (första behandlingen) Förslag till och rådets förordning om bindande årliga minskningar av medlemsstaternas växthusgasutsläpp –2030 för att skapa en motståndskraftig energiunion och fullgöra åtagandena enligt samt om ändring av och rådets förordning (EU) nr 525/2013 om en mekanism för att övervaka och rapportera utsläpp av växthusgaser och annan information som är relevant för klimatförändringen Förslag till och rådets förordning om inbegripande av utsläpp och upptag av växthusgaser från markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk inom ramen för klimat- och energipolitiken och om ändring av och rådets förordning nr 525/2013 om en mekanism för att övervaka och rapportera utsläpp av växthusgaser och för att rapportera annan information som är relevant för klimatförändringen Vilken typ av behandling förväntas i rådet: Ordförandeskapet har för avsikt att rådet ska nå en allmän inriktning om kommissionens förslag till en ansvarsfördelningsförordning (ESR) samt förslag till inkluderande av sektorn markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF) i EU:s klimat- och energiramverk till 2030. antog slutsatser som angav att utsläppen av växthusgaser ska minska med inom EU jämfört med . Enligt Europeiska rådets slutsatser ska det övergripande målet nås genom att utsläppen inom EU:s system för handel med utsläppsrätter (EU ETS) minskas jämfört med och genom att utsläppen i sektorer utanför EU ETS minskas . Rådet slutsatser fastslår dessutom att regelverket för att inkludera sektorn markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF) ska fastställas . Kommissionen presenterade förslag till förordning om ansvarsfördelning (ESR) mellan medlemsländerna för utsläppsminskningar i de sektorer som inte omfattas av EU ETS för samt förslag till en förordning som inkluderar växthusgaser för markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk i för klimat och energi till 2030. Kommissionens förslag behandlades vid en orienteringsdebatt på miljörådet . Ordförandeskapet presenterade en lägesrapport . Förutom mål för utsläppsminskningar till 2030 innehåller förslaget om ESR flexibilitetsinstrument som ger medlemsstaterna viss valfrihet för hur de vill nå sina mål, till exempel genom att spara utsläppsutrymme till kommande år eller handla med utsläppsutrymme mellan medlemsstaterna. Förslaget innehåller två nya flexibiliteter, en mellan ESR och LULUCF och en mellan ESR och EU ETS. Enligt kommissionens förslag ska den så kallade startpunkten för ESR, vilket innebär tilldelningen av utsläppsutrymme , utgå från medlemsländernas genomsnittliga utsläpp . Startpunkten påverkar hur stort överskott av utsläppsutrymme som kommer att finnas i ESR . Kommissionens förslag till startpunkt innebär att ett relativt stort överskott skapas. Därför har , tillsammans med en grupp medlemsländer, drivit i förhandlingarna att startpunkten istället ska utgöras av den lägsta nivån av de genomsnittliga utsläppen eller ländernas mål till 2020. Förslaget innebär en höjd ambitionsnivå och det finns några medlemsstater som starkt motsätter sig en sådan lösning. Frågan om hur startpunkten ska beräknas är något som kan återstå att lösa vid miljörådet. Ordförandeskapet har föreslagit att inrätta en reserv i ESR som ska kunna användas av alla medlemsländer som 2013 hade en BNP under genomsnittet i EU. Ordförandens förslag inför mötet innebär att reserven uppgår till . Reservens storlek kan vara ytterligare en fråga som behöver lösas vid miljörådet. har i linje med mandatet från accepterat att reserven inrättas för att kunna nå en kompromiss om ESR och framfört att den behöver hållas så begränsad som möjligt för att inte ytterligare minska omställningstrycket för vissa av de länder som kommer att få använda den. Förslaget till en LULUCF-förordning innehåller ett åtagande som innebär att varje medlemsstat förbinder sig till att säkra att nettoupptagen i LULUCF inte ska minska, eller i de fall nettoutsläpp redovisas, att nettoutsläppen inte ska öka. Förändrade utsläpp och upptag bokförs enligt de regler som förordningen innehåller. För att klara åtagandet får medlemsländerna utnyttja så kallade flexibilitetsinstrument som ger medlemsländerna viss valfrihet i hur de ska klara åtagandet, till exempel genom att spara utsläppsutrymme till kommande femårsperiod eller utnyttja utsläppsutrymme från ESR. har i enlighet med mandat från och tillsammans med några andra medlemsländer drivit att referensnivån för skogsbruk bör beräknas av medlemsländerna själva och att den bör baseras på antaganden om framtida avverkning utan hänsyn till tidigare avverkningsnivåer. Ett antal medlemsländer, liksom kommissionen, har istället velat att referensnivåerna ska ta hänsyn till tidigare avverkningsnivåer och att kommissionen ska ha en framträdande roll vid fastställandet. Ordförandeskapet har lagt fram ett kompromissförslag som innebär att medlemsländerna ska använda en referensnivå som tar hänsyn till avverkningsnivån 2000-2009. Om skogens nettoupptag minskar jämfört med vad som antagits i referensnivån, till exempel om avverkningen ökar, kan medlemsländerna få tillgång till en kompensation. Medlemsländerna får tillgång till kompensationen när EU som helhet redovisat nettoupptag i LULUCF för aktuell tidsperiod. Fördelningen av kompensationen baseras bl.a. på sänkans storlek i medlemslandet samt landets storlek och skogsareal. Kompensationen uppgår till koldioxidekvivalenter för hela EU och får enligt förslaget 47,5 miljonerton koldioxidekvivalenter. Förslag till referensnivån ska enligt kompromissförslaget beräknas av medlemsländerna själva och granskas av kommissionen i konsultation med experter utsedda av medlemsländerna. Granskningen ska säkerställa att referensnivån uppfyller kraven i förordningen och resultatet av granskningen ska publiceras. Om referensnivån inte uppfyller kraven, ska medlemslandet utifrån resultatet av granskningen ta fram en reviderad referensnivå. Beslutet om referensnivån antas av kommissionen i form av en genomförandeakt, baserad på medlemslandets framräknade eller reviderade referensnivå samt resultatet av granskningen. Om skogens nettoupptag är större än referensnivån får medlemsländernas tillgodoräkna sig ett begränsat upptag från brukad skogsmark, i likhet med kommissionens ursprungsförslag. Avverkade träprodukter, som ingår i brukad skogsmark, ska dock inte omfattas av denna begränsning vilket bedöms ge extra incitament till ökad träanvändning. Frågor om kompensationens storlek, dess fördelning och vad den baseras på, liksom villkoret för den samt hur avverkade träprodukter ska bokföras kan komma att återstå att lösa vid miljörådet. EU:s utsläppsmål inom 2030-ramverket bedöms inte räcka för att nå temperaturmål och ambitionsnivån inom EU till 2030 behöver höjas. ESR och LULUCF innehåller identiska översynsklausuler som anknyter till femåriga översynscykel. Klausulerna skulle dock behöva stärkas för att möjliggöra en första översyn tidigare än 2024. har drivit att kommissionen åtminstone ska rapportera i anslutning till den stödjande dialogen 2018 om hur ESR och LULUCF bidrar till mål. Förslag till svensk ståndpunkt: Rådet är nu nära en kompromiss om ESR och LULUCF. Att rådet når allmänna inriktningar om förslagen innan klimatkonventionens partsmöte (COP23) skickar en positiv signal till omvärlden och är viktigt för att upprätthålla EU:s globala ledarskap. Regeringen föreslår att arbetar med målet att anta allmänna inriktningar om både ESR och LULUCF på miljörådet, baserat på kompromissförslagen som ordförandeskapet har lagt fram. Regeringen föreslår att verkar för att få så stort genomslag som möjligt enligt nedanstående i de frågor som kan förväntas vara kvar för . Det är viktigt att undvika stora överskott av utsläppsenheter i ESR då detta minskar omställningstrycket inom EU. En så ambitiös startpunkt som möjligt är central för att begränsa det förväntade överskottet. Flexibiliteterna behöver också utformas på ett sätt som värnar systemets ambitionsnivå och miljömässiga integritet. kan acceptera att en reserv inrättas i ESR. Reserven behöver dock hållas så begränsad som möjligt och får inte riskera uppnåendet av EU:s gemensamma mål. Starka översynsklausuler behövs för att möjliggöra framtida höjningar av ambitionsnivåerna i både ESR och LULUCF så att temperaturmålen i kan nås. Ambitionen och miljöintegriteten måste så långt möjligt bevaras när LULUCF inkluderas i klimatramverket till 2030. får regelverket inte hindra en långsiktigt ökad och hållbar produktion av bioenergi, livsmedel och fossilsnåla material från jord- och skogsbruket. Regeringen anser, givet mandatet från , att i detta läge bör acceptera att referensnivån baseras på hur skogsbruket bedrivits i kombination med en kompensation som så långt som möjligt täcker behov. Det nationella självbestämmandet i skogsfrågor måste värnas. Regeringen anser att bör kunna acceptera föreslagen beslutsprocess för referensnivåerna för skogsbruk. Den innebär att förslag till referensnivåer beräknas av medlemsländerna själva. Efter granskning och om behov finns revideras referensnivåerna av medlemsländerna själva, samt beslutas genom att kommissionen antar en genomförandeakt. Regeringen anser vidare att bör stödja förslag som innebär att avverkade träprodukter bokförs med samma bokföringsregler som för den levande biomassan. Datum för tidigare behandling i : Överläggning i Miljö- och . Information om LULUCF i Miljö- och . Överläggning i Miljö- och om LULUCF . Överläggning i Miljö- och . Fortsatt behandling av ärendet: Förhandlingar med inleds när rådet har antagit en allmän inriktning. 2015/16:FPM124 och 2015/16:FPM125 Utkast till rådets slutsatser om EU:s prioriteringar inför det tredje mötet i (Unea-3) (den 4–) Vilken typ av behandling förväntas i rådet: Diskussion och antagande av rådsslutsatser. Den 4–äger FN:s tredje miljömöte, Unea-3 rum (UN Environment Assembly). Unea är FN:s miljöprograms () styrande organ. Inför Unea-3 antar EU:s miljöministrar en gemensam EU-position i form av rådsslutsatser. Rådsslutsatserna bekräftar att Unea är världens högsta beslutande organ för miljöfrågor - där den globala miljöagendan sätts och som främjar genomförandet av miljödimensionen av hållbar utveckling inom FN. Ytterligare bekräftar rådsslutsatserna åtagandet av EU:s medlemsstaters implementering av Agenda 2030 och dess hållbarhetsmål och klimatavtalet från . Slutsatserna understryker också behovet av att alla FN-medlemsstater fastställer ambitiösa luftkvalitetsmål, framhåller betydelsen av internationellt samarbete om vatten samt vikten av sund hantering av kemikalier och avfall genom hela livscykeln för att säkerhetsställa samhällets välfärd och övergång till en cirkulär ekonomi. Slutligen visar rådsslutsatserna på att föroreningar är en global utmaning, ofta med gränsöverskridande konsekvenser som inte enbart påverkar miljön utan även människors hälsa och välbefinnande. Slutsatserna understryker också att föroreningar måste hanteras effektivt på global, regional, nationell och lokal nivå. Förslag till svensk ståndpunkt: Regeringen anser att bör stödja ordförandeskapets förslag till rådsslutsatser. Regeringen välkomnar särskilt att rådsslutsatserna inkluderar tydliga och konkreta skrivningar på luft-, hav-, samt kemikalie- och avfallsområdet, inklusive uppföljning av i och de frivilliga åtagandena mot havsföroreningar. har under förhandlingarna fått bra genomslag för synpunkter på dessa områden. Regeringen stödjer att vikten av förebyggande åtgärder i arbetet mot föroreningar lyfts fram samt att det är tydligt att EU vill se att världens miljöministrar vidtar åtgärder vid Unea-3. Datum för tidigare behandling i : Rådsslutsatserna har inte tidigare behandlats i . Utkast till rådets slutsatser om och förberedelserna inför UNFCCC-mötena (den 6–) Vilken typ av behandling förväntas i rådet: Ordförandeskapet har för avsikt att rådet ska anta rådsslutsatser inför klimatkonferensen /CMP13 i , . inom klimatkonventionen (UNFCCC) respektive det 13:e partsmötet inom Kyotoprotokollet äger rum i , med som ordförande. Inför mötet avser rådet anta EU:s förhandlingsmandat genom rådsslutsatser. Arbetet för ett effektivt genomförande av genom att utveckla centrala delar av avtalet (genom det så kallade work programme) fortsätter vid partsmötet i . Det rör bland annat utvecklingen av ett gemensamt uppföljnings- och tranparenssystem, en efterlevnadsmekanism samt hur den globala översynen av utvecklingen mot avtalets mål ska genomföras. Att komma framåt inom dessa frågor vid årets partsmöte är högt prioriterat av och EU, men beslut väntas först vid nästa års partsmöte. Rådsslutsatser om klimatfinansieringsfrågor hanteras parallellt i rådet för ekonomiska och finansiella frågor och antas . Förslag till svensk ståndpunkt: Regeringen anser att bör stödja ordförandens förslag till rådsslutsatser. Rådsslutsatserna tydliggör EU:s målsättningar inför förhandlingarna i och slår fast EU:s tydliga stöd till och intention att vara ledande i avtalets genomförande. Regeringen verkar särskilt för att EU ska fortsätta att vara drivande i de frågor som är betydande för möjligheten att kontinuerligt höja den globala ambitionen i klimatarbetet genom den 5-åriga cykeln för utsläppsminskningar och dess globala översyn. Regeringen verkar också för utvecklingen av ett starkt gemensamt uppföljningssystem och att nästa års stödjande dialog utformas så att den skapar ett politiskt tryck att öka ambitionen för de utsläppsminskningsåtaganden som läggs eller revideras . Regeringen anser att förslaget till rådsslutsatser ger en bra grund för att EU ska kunna vara pådrivande i de frågor som prioriteras av under partsmötet och anser därför att det aktuella förslaget till rådsslutsatser tillgodoser de svenska prioriteringarna. Regeringen har verkat för att rådsslutsatserna tydligt ska slå fast EU:s globala ledarskap i arbetet för att bekämpa klimatförändringarna såväl inom de internationella klimatförhandlingarna som i genomförandet av . Datum för tidigare behandling i : Ärendet har inte tidigare behandlats i . Fortsatt behandling av ärendet: Rådsslutsatser utgör EU:s position inför partsmötet i . Rapporter om internationella möten : Sjätte sessionen av partsmötet (MOP 6) till konventionen om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor – Århuskonventionen, (Budva, , ). Gemensamt högnivåsegment under partsmötet till Århuskonventionen och dess protokoll om register över utsläpp och överföringar, (Budva, , ). Tredje sessionen av partsmötet (MOPP 3) till protokollet om register över utsläpp och överföringar av föroreningar (Budva, , ) Första partsmötet för Minamatakonventionen om kvicksilver (COP1) (, ) Trettonde mötet i partskonferensen för FN:s konvention för bekämpning av ökenspridning (UNCCD COP 13) (Ordos, , ) = Information från ordförandeskapet och kommissionen Kommissionen och ordförandeskapet avser informera om ett antal internationella möten som ägt rum sedan miljörådsmötet . En öppnare, mer ändamålsenlig och säkrare bedömning av kemiska ämnen = Information från den franska delegationen avser att lyfta behovet av att stärka transparensen, effektiviten och säkerheten vid bedömning av kemiska ämnen. Vikten – för genomförande – av god samordning och samstämmighet mellan de integrerade nationella energi- och klimatplanerna och de långsiktiga strategierna för utsläppsminskningar samt av standarder för minimikvalitet, jämförbarhet och öppenhet = Information från delegation har tidigare föreslagit att EU:s klimatministrar bör involveras mer i förhandlingsarbetet kring förordningen för ett styrningssystem för energiunionen (KOM (2016)759). har bland annat efterfrågat deltagande på lika villkor för klimat- och energiministrarna, på alla nivåer, i behandlingen av förslaget samt att en gemensam rådsarbetsgrupp inrättas. väntas vid rådsmötet återkomma till frågan. 50:e sessionen för det internationella seminariet ”Science for Peace the World ” (, , ) = Information från den polska delegationen