rfr · H40WRFR12 · 2017-01-01 00:00:00 — Enligt har RF emellertid omprövat sin relation till SF och föreningar. Rollen som ”serviceorgan” till i princip självbestämmande medlemsorganisationer har tonats ned och kompletterats av ett mer ledande och styrande förhållningssätt. Detta är tydligt i frågor kopplat till barn- och ungdomsidrotten där nya styrningsstrategier införts. Som tidigare nämnts ut- färdade RS 2014 särskilda anvisningar för hur idrottsrörelsens barn- och ung- domsverksamhet ska vara utformad för att leva upp till krav. Att anvisningarna är utformade som bestämmelser snarare än råd är en- ligt en förändring i RF:s relation till sina medlemsorganisationer (se vidare avsnitten 5.2.3 och 8.2.2). RF har i ett fall beslutat att frysa landslagsstödet till efter att en utvärdering visat på omfattande missförhållanden, i första hand inom grenen artistisk gymnastik. Detta skedde , och det var den första och hittills enda gången som RF använt ekonomiska sanktioner mot en verksamhet som inte ansetts leva upp till idrottsrörelsens värdegrund eller . RF har även gett barnrättsperspektivet en alltmer framträdande roll i den stora utvecklingssatsningen Idrottslyftet. Som tidigare framgått har de exakta målformuleringarna för satsningen varierat . I de nya riktlinjer som gäller för perioden –2019 betonas att varje utvecklingsinsats tydligt ska bidra till att idrottsrörelsen lever och leder efter sin värdegrund, i linje med anvisningar för barn- och ungdomsidrott som RS har beslutat.198 Både i de tidigare och de nya målen för Idrottslyftet är emellertid budskapet att idrotts- rörelsens utvecklingsinsatser ska stärka barnrättsperspektivet i svensk idrott. Vid en intervju med RF bekräftas den bild som beskrivs ovan. framgår att RF inte följer upp tillämpningen av barnrättsperspektivet i den lo- kala verksamheten, dvs. föreningarna där verksamheten bedrivs. Undantaget är särskilda uppdrag som RF ger till forsknings- och utvecklingsverksamheten. I dessa uppdrag kan det ingå att följa upp barnrättsperspektivet, och resultatet publiceras i särskilda rapporter.199 I likhet med RF har SF:en en lång tradition av att uppmuntra en positiv barn- och ungdomsidrott genom mjuka styrningstekniker gentemot sina medlems- föreningar, genom bl.a. utbildning och information. Som ett resultat av RF:s idédokument Idrotten vill har många förbund upprättat en egen policy där den 198Riksidrottsstyrelsen, Idrottslyftet 2016–2019. 199RF, intervju . 2016/17:12 7 BARNRÄTTSPERSPEKTIVETS TILLÄMPNING I IDROTTEN egna idrotten behandlas med utgångspunkt i idrottsrörelsens gemensamma värdegrund.200 har många SF höjt ambitionsnivån när det gäller att leva upp till krav. Den enskilt viktigaste förändringen är att drygt hälften av förbunden (ca 40) beslutat att anpassa sina regelverk till RF:s nya anvisningar. Till exempel har flera specialidrottsförbund inom lagidrott, där- ibland , beslutat att avskaffa seriesystem och cuper för spe- lare som är . Beslutet har mötts av både uppskattning och kritik från ledare och föräldrar till idrottande barn. Enligt företrädare för ska de nya och hårdare styrsystemen tolkas som att SF tagit till sig forskarsamfundets kritik mot tävlingslogikens starka dominans i barn- och ungdomsidrotten. Där- till har många idrotter förlorat stora ungdomsgrupper , vilket bidragit till att förbunden tvingats att ompröva sina rutiner och aktiviteter.201 Av fallstudierna framgår att man inom ishockeyn bedriver ett arbete för att utveckla formerna för barn och ungdomar som spelar ishockey när det gäller tävlingsstrukturer, föreningsutveckling, ledarskap och värdegrund. Exempel på åtgärder som har genomförts är att SIF har beslutat att SDF inte ska sank- tionera cuper med individuell statistik och att man har avskaf- fat tabeller för barn . Man har vidare ändrat reglerna för och Stålbucklan, som är ishockeyturneringar för distriktslag för pojkar respektive flickor. Syftet är t.ex. att undvika att alltför unga spelare tas ut för att förbereda spel den kommande säsongen då man har rätt ålder för att delta. Åldersgränsen mellan barn- och ungdomshockey ska höjas från 10 till så att den harmonierar med den indelning som RF använder. SIF har identifierat ett behov av att utveckla värdegrunden i verksamheten. lever man inte fullt ut enligt värdegrunden, och man menar att fler barn skulle delta i verksamheten om man skulle leva som man lär inom hockeyn. påpekar man att enligt värdegrunden är tävling ett stort inslag i verk- samheten. Det ska vara något som inspirerar på alla nivåer och bidrar till lust- fylldhet, spänning och utveckling. Tävlingar ska emellertid anpassas efter ål- der och färdighet. SIF har genomfört en undersökning om huruvida man bör överväga sank- tioner mot de ledare eller föreningar som bryter mot värdegrunden. Merparten av dem som deltog, två tredjedelar, avvisade tanken på sanktioner om ledare eller föreningen bryter mot värdegrunden. Man vill arbeta med information och utbildning. En tredjedel var positiva till eller kunde tänka sig sanktioner om det inte inträffade några förbättringar. Förbundsstyrelsen har beslutat att uppdatera relevant utbildningsmaterial med aktuell information, anpassad till ett barn- och ungdomsperspektiv, och utforma en certifieringsmodell för bättre föreningsmiljöer. 200 RF, 2016:4, , och , Gör idrotten som id- rotten vill? 201 /kronikor/2017/01/vi-kan-borja-tro-pa-ett-nytank berg. 7 BARNRÄTTSPERSPEKTIVETS TILLÄMPNING I IDROTTEN har arbetat med att utveckla en grund för att idrotten ska utvecklas positivt. Bakgrunden är att svensk gymnastik har haft betydande problem med en ledarkultur inom främst artistisk gymnastik som bl.a. resulterade i osunda träningsmetoder och kränkningar av barn och ung- domar. Dessa förhållanden redovisades i en forskarrapport och allvarlig kritik riktades mot kulturen inom elitgymnastiken.202 Svensk gymnastik har fastställt ett program, Svensk Gymnastik Vill 2017/18, där verksamhetsidén ”Rörelse hela livet” preciseras. I programmet presenteras värdegrund, uppförandekod och den utvecklingsmodell som man arbetar efter. Vidare bedrivs ett medicinskt arbete om kost, hälsa och medicin samt arbete för att förebygga skador. En av utgångspunkterna för utvecklings- modellen inklusive uppförandekoden är barnrättsperspektivet. Ett barnrätts- perspektiv innebär enligt Svensk Gymnastik Vill att ha ett förhållningssätt med respekt för barnets åsikter, att alltid ha barnets bästa – det vill säga dess väl- mående, hälsa och positiva utveckling – för ögonen. På central nivå inrättades 2014 dels en juridisk nämnd, dels en gymnastik- ombudsman (GymO). Den juridiska nämnden är den enda instansen inom i bestraffningsärenden. Överklaganden av nämndens be- slut sker till (RiN). GymO ska vara rådgivande till med- lemmar, ledare och föreningar i frågor som gäller uppföljande och efterlevnad av uppförandekoden. Om föreningar, ledare, föräldrar eller utövare behöver stöd eller hjälp i frågor som är relaterade till uppförandekoden kan man vända sig till GymO. I fallstudierna har det inte framkommit att man i de berörda förbunden föl- jer upp hur verksamheten bedrivs i föreningarna. 7.8.3 Den regionala organisationens arbete Idrottsrörelsens regionala organisation spelar en viktig roll för barnkonven- tionens genomslag i föreningsidrottens barn- och ungdomsverksamhet, ef- tersom den ska stödja och utveckla idrotten i regionen. RF:s regionala organi- sation, Sisu-kontoren och SDF ska anordna utbildningar, sköta samordningen av utvecklingsprojekt samt, om sådana uppstår, hantera konflikter i och mellan lokala idrottsföreningar. I har dessutom fyra särskilda barnrättsstrateger utbildats. Målet är att dessa personer ska sprida kunskaper ombarnrättsbegrep- pet i den regionala idrotten och att föreningar och specialidrottsförbund ska utbilda egna motsvarigheter till de regionala barnrättsstrategerna. Enligt en intervju som har gjorts inom uppföljningen med och framgår att barn- och ungdomsfrågor är viktiga för dem. Förbundet ägnar ungefär två tredjedelar av sitt arbete åt detta. Den resterande delen rör arbete kopplat till idrottsledare på alla nivåer samt på företrädarrollen. 202 , Blod, svett och tårar – Ledarkulturen inom svensk landslagsgymnastik, belyst och problematiserad. 2016/17:12 7 BARNRÄTTSPERSPEKTIVETS TILLÄMPNING I IDROTTEN söker aktivt upp föreningar för att utbilda ledare och andra som är verksamma i föreningarna. Man fungerar bl.a. som processledare genom att initiera och leda diskussioner. har man framför allt arbetat med värdegrundsfrågor, värderingar och föreningskunskap. Även frågor kring kost och mental träning har tagits upp. Det finns ca 900 föreningar i distriktet som får LOK-stöd. Av dessa har 600 föreningar fått del av Sisus utbildningsverksamhet. De övriga ca 300 förening- arna är mindre aktiva och de har inte haft någon utbildning som har ar- rangerat. En viktig del i arbetet i distriktet är att finnas på plats i segregerade områ- den, och förbundet har anställt en person för att bl.a. arbeta med ungdomar i , som är ett av de mest segregerade områdena i . Bakgrunden till insatserna var en rapport om jämlikhet i som visade att människor som bodde i hade en medellivslängd som var betydligt kortare än genomsnittet i . Den person som har anställts har både kunskap om miljön och människorna som bor i området. Det är viktigt att bygga upp ett förtroende så att man kan nå ungdomarna. har denna person lyckats med att engagera ungdo- mar och utveckla verksamheter för såväl pojkar som flickor. För att förening- arna ska få delta måste arbetet utgå från en värdegrund och tydliga mål. Arbe- tet har grundats på vad ungdomar tycker är roligt och man har utbildat ledare. För att flickor och kvinnor med invandrarbakgrund ska delta i verksamheten är det viktigt med kvinnliga ledare. I har man engagerat kvinnliga basketledare som också är ledare i andra idrotter. Vid en intervju uppmärksammas framför allt två utmaningar i detta arbete. Den ena är bristen på anläggningar för att verksamheten ska kunna utvecklas. Den andra är problem att nå föräldrarna till barnen och ungdomarna. Arbetet bedrivs tillsammans med ansvariga myndigheter och kommunen. har tagit på sig ett samordningsansvar. Alla måste börja att samarbeta för att nå långsiktiga resultat. Problem kan dock uppstå när alla måste redovisa den egna verksamheten men all verksamhet är sammankopplad och beroende av varandra.203 I fallstudierna finns olika exempel på arbete som bedrivs av SF:s regionala organisation (SDF). När det gäller längdskidåkning svarar distrikten för olika insatser som rör tävlingsverksamheten. Ett sådant exempel är där man korar bästa skiddistrikt i ålderskategorin 13–. Tävlingen är uppdelad i två steg, en kvalificering i respektive distrikt och en riksfinal. Distrikten har sina egna regler för kvalificering till riksfinalen, men de måste godkännas av SSF längd. I riksfinalen tävlar sedan de åkare som blivit uttagna av respektive distrikt. Det finns ingen begränsning eller selektering från för- bundet utan distrikten uppmanas att skicka så många ungdomar som möjligt och de flesta distrikt tar ut lag baserat på deltagande och inte på resultat. 203 och , intervjuer och . 7 BARNRÄTTSPERSPEKTIVETS TILLÄMPNING I IDROTTEN Både SIF och SSF längd har anställt konsulenter på regionnivå. SIF betonar vikten av föreningsutveckling genom de regionala hockeykonsulenterna, vilka har till uppgift att kommunicera budskapen till föreningarna. Totalt har man elva hockeykonsulenter i regionerna som genom bl.a. föreningsbesök har kon- takt med alla de 340 föreningarna med ungdomshockey. Hockeykonsulenterna besöker varje ungdomsförening med syfte att utveckla för- eningens verksamhet. SSF längd anställde tre konsulenter som arbetar med stöd till och utbildning av aktiva i föreningarna. Arbetet är främst riktat mot barn och ungdomar. SvFF har 24 distrikt. Utbildning är en av de frågor som är centrala för ar- betet på distriktsnivå. Förbundet utbildar distrikten och sedan är det distriktens uppgift att utbilda föreningarna. Inom fotbollen bestämmer distrikten reglerna för tävlingsverksamheten inom sitt distrikt. För gick några distrikt före och avskaffade serietabellerna för barn . SvFF fördelar medel för Idrottslyftet till distrikten enligt modellen antal spelare och antalet lag. Därefter fördelar distrikten medlen till för- eningarna. Det har genomförts många studier om barn- och ungdomsidrotten. Resultat från forskning visar att idrottsrörelsen är komplex och mångfasetterad och att det inte finns några entydiga svar på frågan om vilken genomslagskraft idédo- kument och visioner har för den faktiska verksamheten. Det är i föreningarna verksamheten bedrivs, och därmed är det den rådande kulturen i föreningarna och bland ledare och tränare som till syvende och sist avgör om barnperspek- tivet ska tillämpas på det sätt som den beskrivs i Idrotten vill eller i t.ex. SF:s egna policydokument. Utgångspunkten i dessa dokument är att barnets eller den unga individens behov, utveckling och lärande ska stå i centrum, att in- riktningen på rangordning och tävlingsresultat ska undvikas, och att alla som vill ska kunna delta. Enligt forskningsgenomgång hade centrala rikt- linjer inte särskilt stor genomslagskraft på föreningsnivå. Utredningen konsta- terade att det rådde en tydlig skillnad mellan idrottsrörelsens vision om den goda barn- och ungdomsidrotten och forskarsamfundets bild av idrottens prak- tik. Annorlunda uttryckt var det skillnad mellan vad idrotten vill och vad den faktiskt gjorde.204 Denna slutsats återkommer även i senare studier. Det framgår bl.a. att in- flytandet från RF minskar ju längre ut i rörelsen man kommer, liksom att id- rottens utformning på lokal nivå sker utifrån andra synsätt än de som formuleras i det centrala idédokumentet.205 205RF, 2016:4, , , Linghede, Gör idrotten som Idrotten vill? 2016/17:12 7 BARNRÄTTSPERSPEKTIVETS TILLÄMPNING I IDROTTEN Även en studie som följdes upp 2016 om idrottsledarnas syn på barns rättigheter i idrott visar att Idrotten vill är relativt okänd. En stor majo- ritet av de som ingick i studien kände inte heller till att barn- och ungdoms- verksamhet som får stöd ska bedrivas utifrån FN:s konvention om barnets rät- tigheter, och få kände till vad det skulle kunna innebära att ta utgångspunkt i vid utformningen av idrott för unga.206 Vidare finns en studie som visar att drygt hälften av hundra slumpvis ut- valda föreningar har utformat egna riktlinjer för barn- och ungdomsidrotten. Få av tränarna känner till policydokumentet Idrotten vill i någon större ut- sträckning. En majoritet menar dock att andemeningen i Idrotten vill till stor del är vägledande vid utformningen av idrott för unga. Det råder dock olika meningar om riktlinjerna. Skillnaden gällde om idrott för barn ska vara lekfull, om tävlingsresultat inte ska ges stort fokus, om barn ska få prova olika idrotter och om man ska ha tidiga satsningar och selektion för att barn och unga ska utvecklas. De tränare i studien som förordar tidiga satsningar är företrädesvis anställda i s.k. akademier. Forskarna menar att idrotten behöver bli uppmärk- sam på vad den ökande professionaliseringen inom barn- och ungdomsidrotten leder till när det gäller tillämpningen av riktlinjerna i Idrotten vill.207 Exempel från fallstudierna visar att i föreningarna varierar kännedomen om Idrotten vill eller motsvarande idédokument som har fastställts för den aktuella idrotten. Flera föreningar har egna idé- och måldokument samt en värdegrund som verksamheten ska baseras på. I några fall har värdegrund och policydo- kument tagits fram i samband med att det har funnits olika uppfattningar om hur verksamheten ska bedrivas. En elitförening i ishockey menar att nedflytt- ningen till en lägre hockeyserie bl.a. berodde på att en tydlig värdegrund, vi- sion och mål saknades. När det gäller att genomföra barnrättsperspektivet i verksamheten finns det en samstämmig uppfattning i föreningarna att tränarens och ledarens inställ- ning och kunskap är det mest väsentliga. Det är viktigt att se varje barn och lyssna på dem. I en förening har man exempelvis börjat med utvecklingssamtal med ungdomarna. I en annan förening gör man en enkätundersökning för att ta reda på vad ungdomarna tycker. Ytterligare ett exempel är att man intervjuar ungdomar i samband med tävlingar för att fånga in förslag till förbättringar av tävlingsverksamheten. Inom idrotterna fotboll, ishockey och längdskidåkning är det vanligt att föräldrar är ledare, i synnerhet inom barnverksamheten. Det kan vara en nackdel, för om barnen slutar med träningen så slutar ofta föräl- dern som ledare. Inom ishockeyn är man ledare under . Det innebär att man inom ishockeyn kontinuerligt behöver utbilda nya ledare. Inom gymnastiken är det ofta ungdomar som har slutat med gymnastik som är ledare. Det finns också flera exempel på att det finns ett behov av att anställa per- soner i föreningslivet som kan vara ett stöd för de ideella krafterna. 206 RF, Idrottsledarna och , Om idrottande barns rättigheter, 2011. 207 RF, 2016:4, , , Linghede, Gör idrotten som Idrotten vill? 7 BARNRÄTTSPERSPEKTIVETS TILLÄMPNING I IDROTTEN såväl att se till att det finns en bra kontinuitet i verksamheten som att genom- föra fastställda riktlinjer som verksamheten ska följa. Ett exempel på det sist- nämnda är arbete med att genomföra sin utvecklings- modell på föreningsnivån. Som tidigare framgått är gymnastiken den idrott som går emot strömmen genom att man har en kraftig medlemstillväxt. Sam- tidigt har man haft problem med en olämplig ledarkultur, vilket man nu försö- ker åtgärda genom tydliga riktlinjer m.m. som ska genomföras i all verk- samhet. Några föreningar har också tagit upp frågan om föräldrarnas inställning till barnens idrottsutövning. En del föreningar har en policy för vad föräldrarna förväntas göra och inte göra. I flera föreningar betonas ledarens roll eftersom delaktighet och dialog med föräldrar är en del i ledarskapet. Man diskuterar också inom vissa föreningar hur man ska utforma tävlingar för att undvika en tidig gradering som beror på när man började med idrotten. En skidförening har provat en ny tävlingsform i klasserna 9–som innebär att det finns en prispall för dem som vill kämpa om segern, och man får chan- sen att stå på prispallen från plats 1 till 3. Placeringen blir delad fjärdeplats för övriga deltagare. Syftet är att motverka att nybörjare ska känna sig ”dåliga” och sluta träna och tävla. Enligt föreningen är det viktigt att informera såväl barnen som föräldrarna om hur tävlingen kommer att gå till. På så sätt försöker man skapa delaktighet och glädje för alla som vill tävla. 8 Kränkningar av barn och ungdomar inom idrotten –Resultat från forskning visar att idrottsorganisationer och idrottsledare inte alltid följer principer. Överträdelser och kränkningar sker, tillfälligt eller rutinmässigt och både direkt och indirekt. Det behövs dock mer kunskap för att klargöra hur stort problemet är. –RF har en policy mot sexuella övergrepp inom idrotten och utbildnings- material om denna. Föreningarna ska också ha regler och rutiner för att hantera kränkningar av barn och ungdomar. Ledarna är centrala för att upp- täcka om barn kränks. –RF har regler om handlingar som är bestraffningsbara inom idrotten. Reg- lerna är bindande för alla SF, föreningar, enskilda medlemmar och Idrotts- aktiebolag. När det gäller de förseelser som bestraffning kan utdömas för dominerar handlingar som är kopplade till tävlingsverksamhet. Det är inte tydligt att en bestraffningsbar handling omfattar kränkningar. –RF har en preskriptionstid för påföljd för en förseelse inom idrottsrörelsen som är . Det innebär att ett ärende måste anmälas senast från det att förseelsen begicks eller blev känd. Påföljd får inte i något fall dömas när förflutit för förseelsen. –Det finns exempel på att SF i motioner till () 2017 uppmärksammar att idrottsrörelsen inte är befriad från händelser som står helt i strid med idrottens gemensamma värdegrund. Sexuella övergrepp och kränkningar av barns rättigheter är några exempel på sådana händelser som har uppdagats. Frågor som bl.a. rör kränkningar och oacceptabla be- teenden i fråga om värderingar är inte är tydligt reglerat inom idrottsrörel- sen. –Det finns exempel från där man har bedrivit ett om- fattande arbete för att säkerställa att verksamheten bedrivs i enlighet med de visioner och mål som man har fastställt för verksamheten. Förbundet har också inrättat dels en juridisk nämnd som hanterar bestraffningsären- den, dels en gymnastikombudsman (GymO) som bl.a. tar emot anmäl- ningar från enskilda utövare. Arbetet inleddes mot bakgrund av att Svensk gymnastik hade betydande problem med en ledarkultur inom främst artist- isk gymnastik som bl.a. resulterade i osunda träningsmetoder och kränk- ningar av barn och ungdomar. –har GymO hanterat 12 ärenden varav 3 (dvs. ) hade preskriberats på grund av . 8 KRÄNKNINGAR AV BARN OCH UNGDOMAR INOM IDROTTEN 8.1 Hur vanligt är kränkningar inom idrotten? Som tidigare framgått har idrottsforskaren analyserat barn- rättsperspektivet inom idrotten och redovisat detta i bl.a. en studie i en antologi med forskningsrapporter och utvärderingar. I studien finns också en redovis- ning av aktuell forskning om kränkningar inom idrotten.208 Inledningsvis redogör för två kanadensiska forskares omfattande studier om barns rättigheter i idrott där de har funnit att idrottsorganisationer och idrottsledare inte alltid följer principer. De menar att överträdelser och kränkningar sker, tillfälligt eller rutinmässigt och både direkt och indirekt. Närmare hälften av de drygt 40 artiklar som ingår i konventionen och som har betydelse för idrotten händer det att man bryter mot. Frågan är då hur stort problemet är och i vilken utsträckning barn utsätts för kränkningar när de deltar i organiserad idrottsträning? En slutsats som man lyfter fram i studien är att det behövs mer kunskap för att kunna besvara frågorna. I den internationella översikten uppskattas att av barn som idrottar mår bra och påverkas positivt av sitt utövande. befinner sig dock i riskzonen för att utsättas för övergrepp eller kränkningar och är offer för någon form av överträ- delse. De ungdomar som har tillfrågats ger i stort en positiv bild av idrottandet under sin uppväxt – fördelarna överväger nackdelarna – men fram- kommer i undersökningen många obehagliga uppgifter. Om dessa siffror även gäller svenska förhållanden innebär det enligt att tusentals barn i varje åldersgrupp kan vara drabbade på ett eller annat sätt. Av studien framgår bl.a. följande: Olika former av psykiska kränkningar, som kanske har fått minst uppmärk- samhet i forskning och debatter, visade sig vara mest frekvent förekom- mande. En stor majoritet av ungdomarna hade erfarenhet av psykiska kränkningar. Vanligast var att bli kritiserad för hur man presterar. Ungefär hälften av de som svarade att de utsatts för psykiska kränkningar rappor- terade att de hade erfarenhet av att tränare skrek eller svor åt dem. Bland pojkar och mer elitinriktade utövare var den erfarenheten vanligare än bland andra. Problemet var dock inte alltid vad tränare sa eller gjorde, utan vad de inte sa eller gjorde, när lagkamrater eller andra jämnåriga betedde sig illa och utsatte dem för kränkande kommentarer eller mobbning. Trä- narna var med andra ord alltför passiva.209 BO redovisade i en rapport att man regelbundet fick signaler från såväl barn och unga som föräldrar och anhöriga om att barns rättigheter inte fullt ut tillgodosågs inom barn- och ungdomsidrotten. I brev, e-post och tele- fonsamtal och genom mediers bevakning berättade barn och unga att man ut- sattes för mobbning, trakasserier, diskriminering och andra former av respekt- lös behandling. Alltför höga prestationskrav och förväntningar från vuxna var andra problem, liksom att barn stängdes ute och behandlades olika. 208Karin , Att utveckla idrott med ett barnrättsperspektiv i Idéer för idrottsutveck- ling, idrottsböcker, 2015.