rfr · H50WRFR3 · 2017-10-26 00:00:00 — Offentlig utfrågning om den aktuella penningpolitiken 978-91-88607-14-0 Riksdagstryckeriet, , 2017 höll finansutskottet en öppen utfrågning i om den aktuella penningpolitiken med riksbankschef och vice riksbankschef . I det följande redovisas programmet, en utskrift av de stenografiska uppteckningar som gjordes vid utfrågningen och bilderna som föredragshållarna visade under sina presentationer. Program för finansutskottets offentliga utfrågning om den aktuella penningpolitiken Tid: kl. 9.00–10.45 Frågor från utskottets ledamöter Stenografisk utskrift från den offentliga utfrågningen om den aktuella penningpolitiken Ordföranden: har slagit nio och finansutskottet sammanträder därmed. Vi börjar dagens sammanträde med en öppen utfrågning om penningpolitiken. För ändamålet finns på plats genom riksbankschef och vice riksbankschef . Ni är hjärtligt välkomna hit. Ef- ter era respektive inledningar får ledamöterna i utskottet möjlighet att ställa frågor. , : Stort tack för att vi än en gång har fått möjligheten att få komma hit och berätta om och diskutera penningpolitiken! Jag börjar med en kort inledning för att beskriva varifrån kommer och vart vi är på väg. Vi har haft minusränta och obligationsköp . Jag ska påminna lite om varför man behöver föra en så pass annorlunda och expansiv penningpolitik. Sedan tänkte jag redogöra för var vi befinner oss , det vill säga hur det hela så här långt har gått. Detta är även bakgrunden till det senaste penningpolitiska beslutet. Som jag sa har vi nu haft med minusränta och stora obligationsköp. Det är ett ganska ovanligt läge. Tre viktiga faktorer utgör bakgrund till den mycket expansiva penningpolitiken. Den första faktorn är att vi har ett inflationsmål i . Det har varit en viktig styråra när det gäller den ekonomiska politiken i vid mening, eftersom det är bra med stabila priser. Detta är något som är värt att försvara. Inte minst har inflationen legat under vårt mål , vilket jag tänkte återkomma till. Den andra faktorn som har spelat stor roll i detta sammanhang är att realräntorna i hela världen har trendat nedåt . Det har inte alltid varit lätt att se om man går något decennium bakåt i tiden, men så här är det. är en liten, öppen ekonomi, och det betyder att vi inte på egen hand kan generera vilken realränta som helst. Utan med helt fria kapitalflöden blir realräntan i ungefär densamma som den är på andra håll i världen. Det leder naturligtvis till allmänt sett fallande nominella räntor. Den tredje faktorn för den mycket expansiva penningpolitiken är att vi befann oss i ett ganska svårt och besvärligt skede 2014 och 2015. Då hade vi haft en inflation . kom det att sammanfalla med att förtroendet för inflationsmålet som nominellt ankare började naggas i kanten. Detta ledde sammantaget till den mycket expansiva penningpolitik som vi har fört . Vi har agerat kraftfullt och har vänt trenden när det gäller inflationen och inflationstakten. Vi genomförde en rad räntesänkningar , och STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN OM DEN AKTUELLA det resulterade i det unika läget med en negativ reporänta. Vi har även köpt statsobligationer i ganska stor omfattning. Om man tittar på inflationen och vad som har hänt ser man på den vänstra sidan av diagrammen som jag nu visar att då inflationen bottnade har inflationstakten stigit stadigt och den ligger i närheten av 2 Låt oss titta på den högra sidan av diagrammet där vi har de komponerat inflationstakten i två delar – den nedre röda grafen gäller varupriser och den övre blå grafen gäller tjänstepriser. Här ser man att under början av denna pe- riod, då framför allt kronan försvagades, började varupriserna att stiga. den senare delen av perioden, alldeles mot slutet, händer inte så mycket på varuprissidan men är tjänstepriserna på väg upp och det ordentligt. Det betyder att penningpolitiken har gjort sitt när det gäller detta, och det är rimligt eftersom vi har haft en inflationstakt som har legat under vårt mål på under ungefär . I ett sådant läge med så pass med för låg inflation behöver vi en stark konjunktur som skjuter på så att pri- Låt mig lägga till att om det högra diagrammet hade sträckt sig ytterligare en del bakåt i tiden skulle vi se i stort sett samma mönster , det vill säga varupriser som inte stiger mycket eller som faller under ganska lång Det betyder att om vi i ska åstadkomma en inflationstakt på i ge- nomsnitt vill det till att tjänstepriserna stiger eller Tjänstepriser är i allt väsentligt inhemsk efterfrågan. Det betyder att en god inhemsk efterfrågan då behövs för att hålla uppe inflationstakten och sätta tryck på prisbildningen. Som jag sa inledningsvis är omvärlden en viktig förutsättning för vad som sker i svensk ekonomi. Om man tittar på realräntorna i , Storbritan- nien, och ser vi på diagrammet jag nu visar att realräntorna sedan 1999, alltså de senaste 15–16 åren, trendmässigt har fallit . får vi även låga realräntor i . Vad som har skett alldeles i närtid – då talar jag om juli, augusti och sep- tember – ser vi på den högra sidan av bilden. Den streckade linjen visar upp- fattningen om penningpolitiken i euroområdet, och under Hur man på marknaden har sett på penningpolitiken syns på kurvorna som har åkt ned en del. Det betyder att de penningpolitiska för- väntningarna skiftar nedåt . Det är ett uttryck för att det än en gång förefaller gå långsammare att normalisera penningpolitiken än vad man har föreställt sig. Detta är vi i i viss mån beroende av, eftersom mycket styrs av vad som sker på den globala marknaden. ser vi en fortsatt konjunkturuppgång i omvärlden, vilket är bra. Vi ser också en stark svensk konjunktur. Den globala konjunkturen har blivit Världstillväxten ligger någonstans på 3,5–3,7 Ur ett svenskt perspektiv är det också intressant att se att världshan- deln har stigit och tickar såvitt vi kan se fortsättningsvis uppåt. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN OM DEN AKTUELLA Det sker egentligen oaktat den diskussion som pågår om protektionism. Den globala inflationen är dock ganska dämpad. I det vänstra diagrammet här illustreras en starkare global konjunktur. har haft god tillväxt . Den har varit lite lägre i . har vi med europeiska mått mätt även en hygglig tillväxt inom EMU. Den ligger på 1–1 ½ procent, vilket naturligtvis är viktigt och värdefullt för . Om vi tittar på den högra sidan av bilden ser vi att har haft en stark konjunktur då vi har haft höga eller till och med mycket höga tillväxtsiffror . Man kan alltid resonera om de enskilda kvartalen. Dessa siffror revideras en del över tiden. På det stora hela har utvecklingen inom svensk ekonomi varit lite bättre än vi hade föreställt oss. Kronan har stärkts en del, vilket är en viktig faktor för oss när det gäller inflationstakten. Eftersom det går bra för svensk ekonomi är det rimligt att tro att kronan kommer att stärkas. Det är då viktigt att en sådan kronförstärkning sker långsamt. Om det går för fort kommer importpriserna att falla, och då får vi svårigheter med att hålla fast vid en inflationstakt på . är det dock väldigt svårt att göra prognoser över växelkursens utveckling. Det har man inte minst sett då utvecklingen har varit ganska volatil. Givet denna bakgrund ger penningpolitiken fortsatt ett kraftfullt stöd åt konjunkturen och inflationen. Vår bedömning är att det går bra för . Vore det då inte rimligt att räntan är högre? Vår uppfattning är dock att det är för tidigt för det. Skälet är att kostnadstrycket är svagt, vilket är en fråga som diskuteras också i många andra länder i den industrialiserade världen. Man kommer i stort sett fram till samma slutsats: Tillväxten är god, men lönerna stiger ännu inte så mycket. Det är viktigt att kronan inte stärks för snabbt. Om vi i skulle ha en kraftigt avvikande räntenivå som är högre än omvärldens skulle sannolikt kronan stärkas betydligt. Det skulle naturligtvis försvåra vår möjlighet att klara inflationsmålet. Man måste också komma ihåg att inflationen liksom inflationsförväntningarna länge har varit låga. Det är då rimligt att anta att det råder en viss känslighet när det gäller inflationsförväntningarna. Vi vill inte att dessa ska vända ned igen. Mot denna bakgrund är det rimligt att ligga fast med en reporänta på −0,5. Vi räknar med att sakta börja höja räntan under mitten av . Vi fortsätter att köpa statsobligationer på det sätt som vi har beslutat. Detta innebär att vi framemot har köpt nästan 300 miljarder i statsobligationer. Det är naturligtvis inte en obetydlig summa, eftersom den svenska statsskulden jämfört med många andra länder är förhållandevis liten. Den expansiva penningpolitiken är en förutsättning för att vi ska klara vårt inflationsmål. Vår bedömning är att inflationen, som just nu ligger lite , kommer att falla tillbaka en del för det finns en del tempo- STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN OM DEN AKTUELLA Inte minst sliter både vi och många andra med att göra bedöm- ningar av flygresor i närtid. Det rör sig om uppåt 30–på kort sikt. Det här försvårar naturligtvis inflationsbedömningarna på kort sikt. Inte desto mindre är vår bedömning, om vi släpper det här med utrikesresor, att inflationen borde kunna ligga kring . ser vi i den högra grafen som jag visar just nu att inflationsförväntningarna nu ligger på eller väldigt . Där vill vi naturligtvis att de ska ligga. Som jag sa tidigare innebär detta att med den här penningpolitiken ger det också ett gott stöd till konjunkturen i svensk ekonomi. Allmänt sett är det rim- ligt att tro att vi kommer att ha en god tillväxt i svensk ekonomi under kom- Vi har i dessa sammanhang talat om att vi skulle behöva en högre ränta när det gäller bolån, eftersom hushållen lånar så mycket och har lånat för mycket . Om man tittar på de siffror som jag tror kom i går förefaller det fortsätta vara på samma sätt. Detta ökar naturligtvis riskerna i svensk ekonomi. Allmänt sett kan man säga att bostadsmarknaden här i inte funge- Det betyder att man behöver hantera dessa frågor på något sätt så att hus- hållens skulder – i mitt diagram här mätta i förhållande till disponibel inkomst – inte fortsätter att ticka uppåt. Man ska dock komma ihåg att under den högra grafen i diagrammet, som omfattar alla hushåll, finns en ganska sned fördelning, eftersom det finns väl- digt många lite äldre hushåll som i stort sett inte har några skulder alls. nomsnittet är kanske inte riktigt representativt för hur det ser ut på den kanten. Så långt om penningpolitiken. Låt mig också oerhört hastigt säga några ord om det här med målvariabel, vilket vi har talat om i utskottet vid ett antal olika Efter mycket diskussion och förberedelsearbete har vi nu bestämt oss för att KPIF också ska vara den formella målvariabeln, då KPIF de facto redan har varit målvariabel. På något sätt tycker vi att det är rimligt att illustrera hur mycket det svänger kring målet om 2 pro- Även om vi stiger upp och siktar på kommer vi inte riktigt alltid dit. Det skuggade området på min bild visar bara tre fjärdedelar Det råkar ligga ganska . Men detta har som sagt ingenting med pen- ningpolitiken som sådan att göra, utan det illustrerar bara hur detta fungerar i en liten, öppen ekonomi som den svenska. , : Tack för att också jag har fått komma hit för att ge min syn på penningpolitiken! Det var ett litet tag sedan jag var här. Vad jag kommer att säga avviker egentligen inte alls på något betydande sätt från det som sa, utan det blir mer av mina egna nyanser. framför allt fokusera på penningpolitiken och hur den förhåller sig till inflationsutvecklingen och konjunkturen. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN OM DEN AKTUELLA Inledningsvis kan jag dock säga något om den bakgrundsbild som gav när det gäller varför vi har hamnat där vi är och framför allt utvecklingen –2015, då inflationen och inflationsförväntningarna snabbt föll på ett oroande sätt. Vi fick då en diskussion omkring trovärdigheten för penningpolitiken och inflationsmålet mer allmänt i svensk ekonomi. Detta är väldigt viktig bakgrundsinformation att ha med sig när man funderar över hur vi ska bedriva penningpolitiken . Jag delar helt den beskrivning som gav. Jag vill som utgångspunkt ha en graf som även visade. Det är ungefär samma graf, och den visar inflationsutvecklingen . Som påpekade har inflationen från ungefär mitten av 2014 och framåt vänt uppåt väldigt tydligt. Jag och menar att penningpolitiken har bidragit till denna utveckling och har varit en viktig del i att bryta den nedåtgående trenden i inflationen och inflationsförväntningarna. Vi har också fått en stark konjunktur av svagt resursutnyttjande. Här har förmodligen penningpolitiken också bidragit tillsammans med utvecklingen på andra områden i och i omvärlden. har man kunnat höra alltmer optimistiska tongångar från omvärlden. Även om de datautfall som vi har sett har legat ungefär i linje med vad prognoser visat känns det ändå som att det finns en ny sorts op-timism. Detta gäller kanske framför allt euroområdet, som är väldigt viktigt för , som ger stärkt tro på att konjunkturen är på väg. är dock inflationen i omvärlden fortfarande låg, vilket också är viktigt att ha med sig. Penningpolitiken kommer att förbli expansiv i vår omvärld. fick vi väldigt starka tillväxtsiffror i liksom även överraskande starka inflationsutfall. En hel del av överraskningen över inflationsutfallet verkade bero på tillfälliga effekter, men även om vi rensar bort dem tycks en överraskande styrka i inflationsuppgången finnas kvar. Det avspeglas i de streckade linjerna i grafen som jag just nu visar. Den röda linjen visar vår prognos , då vi hade ett penningpolitiskt möte. Efter utfallet reviderade vi upp vår inflationsprognos lite grann, vilket visas med den blå streckade linjen. En fråga som jag har mött efter vårt senaste penningpolitiska besked är: När ni nu reviderar upp inflationen och det går bättre för svensk ekonomi och vi har ett starkt konjunkturläge borde då inte penningpolitiken också reagera så att ni annonserar en mindre expansiv penningpolitisk plan? Om man bara håller sig till inflationsutvecklingen är det väldigt enkelt att ge en motivering till varför vi inte har reagerat med penningpolitiken. Den inflationsprognos vi har innebär att inflationen blir och 2019. Detta är precis vad vi vill uppnå. Det är helt enkelt så att med de högre inflationsutfallen har vi nu lite mer trygghet i vår inflationsprognos, vilken är en väldigt bra inflationsprognos. Den är betingad av en fortsatt expansiv penningpolitik. Med en annan penningpolitisk handlingsregel eller om vi förde en mindre expansiv penningpolitik skulle inflationen bli lägre. Detta är viktigt att ha med sig. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN OM DEN AKTUELLA är det väldigt begripligt att många nu talar om överhettningsrisker i Vi har en stark konjunktur och ett högt resursutnyttjande. Inflationen har stigit och ligger . Penningpolitiken är väldigt ex- pansiv, och man kan heller inte säga att finanspolitiken är åtstramande. läge är framförallt penningpolitiken expansiv. Men om man ställer sig frågan om det inte blir överhettning i svensk ekonomi måste man också fundera på vad man menar med överhettning och vilken problematisk utveckling man ser När man ställer sig en sådan fråga och tittar på svensk ekonomi är det inte så lätt att se några starka tecken på en allmän överhettning. Det man i första hand brukar oroa sig över i en överhettad ekonomi, där man har obalanserat stark tillväxt, är att priser och löner börjar skena iväg. tycker att det då är intressant att titta på inflationsbedömningar gjorda av andra Detta visas på min nästa bild. De blå staplarna är Som ni kan se har andra prognosmakare, som har gjort nya prognoser i princip under den senaste månaden, i samtliga fall Det finns dock inga påtagliga skillnader, utan alla har ungefär samma bedömning. Men inga andra ser heller några skenande pri- ser som en påtaglig risk i svensk ekonomi. Man kan förstås också få ett slags obalanserad utveckling som inte leder till oroande hög inflation. Om man ser på sådana data är det heller inte jättelätt att sätta fingret på någon allmän överhettning. Som alla känner till verkar löne- ökningarna inte ta ordentlig fart. Både i och omvärlden är det tvärtom många som diskuterar varför lönerna ökar så långsamt trots den starka kon- På diagrammet över löneökningar ser man några streckade linjer Det är prognos för , och den ligger helt i linje med alla andra bedömare. Vi ser måttliga löneökningar framför oss. Om man tittar på den reala ekonomin ser man att tillväxten är hög, men inte anmärkningsvärt hög i ett historiskt perspektiv. Bakom den höga BNP- tillväxten, om man styckar upp den i de komponenter som utgör BNP, ser man att varken hushållens konsumtion eller den offentliga konsumtionen växer hi- storiskt snabbt, utan tillväxttakten för konsumtion är nära ett historiskt genom- Detta avspeglas bland annat i att hushållens sparande är högt. en graf med bara finansiellt sparande exklusive pensionssparande. på hushållens totala sparande ser man att det är rekordhögt i förhållande till Hur man än tittar på sparandet ser man att det är högt, även jämfört med andra länder. Den offentliga sektorns finanser är starka. samlade sparande, vilket syns i bytesbalansöverskottet, är också positivt. ser alltså inga typiska kris- eller överhettningsindikatorer utifrån den sortens Det som sticker ut lite och som kan vara en källa till oro är bostads- och talade om hushållens skulder och bostadspriserna. Detta är något som vi på har oroats över , även innan vi hade ett starkt resursutnyttjande. Vår bedömning är att detta huvudsakligen STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN OM DEN AKTUELLA inte handlar om penningpolitik utan om strukturella problem på dessa två marknader. Ett problem som vi har lyft fram är att det har byggts väldigt lite , trots att vi har haft en snabb befolkningstillväxt, god inkomstutveckling och så vidare. Ur ett riskperspektiv har detta varit lite betryggande, för om man tittar på länder som har haft finanskriser med koppling till en realekonomisk utveckling har det ofta funnits kopplingar till byggsektorn. Det har byggts mycket, och man har haft en snabb omställning med svår realekonomisk anpassning. I och med att byggandet har varit lågt i har detta inte varit något orosmoment förut. Om man nu tittar lite bakom den något höga BNP-tillväxten tycker jag att allt – i varje fall vad jag kan utläsa från data – kan förklaras av en uppgång i bostadsinvesteringarna. Det byggs väldigt mycket. En tydlig förändring har alltså skett de senaste två tre åren. Antalet påbörjade bostäder har ökat från att ligga på 20 000–30 000 till att nu uppgå till omkring 70 000 påbörjade bostäder och , enligt prognoserna. Frågan är hur man ska se på denna utveckling. Min bedömning är att det är en välkommen utveckling, eftersom vi har haft ett för lågt byggande . Men även om detta är en välkommen utveckling är detta också förknippat med vissa risker. Byggandet är alltså högt, men det ligger en liten röd linje mot slutet av grafen i mitt diagram. Det är bedömning av det behov som finns för att vi ska få en bättre balans mellan utbud och efterfrågan på bostadsmarknaden. Även efter den kraftiga uppgången är byggandet alltså lägre än det bedömda behovet. Men de risker jag ser är kopplade till den stora och snabba omställningen från en väldigt låg nivå till en förhållandevis hög nivå. Bostadsinvesteringarna har ökat från av BNP till av BNP . Detta är en stor förändring, och om det blir en tillbakagång på grund av minskad aktivitet, exempelvis om bostadspriserna faller, kommer detta att påverka den reala ekonomin. Det finns kanske möjligen också risker kopplade till den finansiella stabiliteten, beroende på hur finansieringen av byggprojekten ser ut. Detta har jag ingen riktig insyn i. Men detta är en sak som jag tycker behöver en viss bevakning kring, och kommer att vara med och titta på detta. Andra frågor som vi och andra ställer sig är om det byggande som sker nu är rätt sorts byggande. Det sägs vara tämligen homogent. Det handlar framför allt om lägenheter, och de ser ut på ungefär samma sätt. Det byggs dessutom i hela landet. Ett annat frågetecken handlar just om det sker på rätt ställen. Jag vill inte säga att det är fel att byggandet har ökat, men jag tycker att det är en sektor som behöver lite ökad bevakning . Vi försöker där bidra med analys. Ordföranden: så mycket! Det finns nu tillfälle för ledamöterna att ställa frågor, och vi tänkte göra som förra gången då vi ställde en fråga i taget för att STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN OM DEN AKTUELLA därefter få svar på den. Jag tänkte börja själv – man har ju den möjligheten när man är ordförande. Ni båda nämnde lönerna. sa att man kan fråga sig varför löneinflationen är så låg och att detta delvis också är en internationell diskus- Men om ni skulle svara på frågan om varför löneinflationen är så pass låg i , trots den sysselsättningstillväxt som vi har sett och de tecken på ett ansträngt resursläge som finns i flera sektorer, hur låter det då? Den andra frågan är: Hur hög skulle lönetillväxten behöva vara, enligt er uppfattning, för att ni skulle vara beredda att påbörja en normalisering av pen- ningpolitiken, som ändå är väldigt expansiv? Det var mina två frågor. , : När det gäller den första frågan är svårigheten att det har tagit oändligt än de flesta föreställer sig att komma ur de bekymmer som blev en konsekvens av den stora globala finanskrisen och den mycket kraftiga konjunkturnedgången inom EMU 2010, 2011 och Det verkar ha tagit , och det har funnits mycket fler lediga resurser än vad många hade föreställt sig. Då får man ganska låga löne- Det är inte så att vi tror att alla vanliga efterfråge- och utbudsamband har ändrats och att vi lever i en totalt ny värld. Men så här långt har det tagit tid. Det var det ena. Det andra får vi och många andra med oss studera noga. tivitetsutvecklingen, som ju också är en faktor i detta. Om man har en förhål- landevis låg produktivitetsutveckling är det svårare att höja lönerna än annars. Det kommer att krävas specialstudier för detta. Men vi har inget Jag tolkar den andra frågan som att den handlar om hur mycket lönerna ska stiga för att det ska hända någonting på den penningpolitiska kanten. man inte säga i förväg, för om lönerna stiger mer än vad de gör nu får vi rim- ligtvis lite högre inflation, vilket lär påverka penningpolitiken. är inte så att penningpolitik bedrivs på ett sådant sätt att vi kopplar ihop en viss löneökning med till exempel en räntehöjning, utan det beror helt och hållet på vad som händer i ekonomin i övrigt. Ju högre efterfrågan är av andra skäl – vilka dessa nu må vara, antingen internationellt eller inhemskt – när det gäller utvecklingen inom tjänsteområdet, desto lättare är det att fördra lite mindre löneökningar än annars. Det är ungefär så det ser ut. Vi får ofta frågan: Om någonting händer med variabel A, borde inte detta direkt innebära att det händer någonting med räntan? koppling finns dock inte, utan som alltid handlar det omen samlad bedömning. , : Detta är också min bild. Det finns en del att säga, baserat både på vår egen analys och på andras analyser. Det är väldigt många som pratar om detta , och det kommer allt fler rapporter från internationella STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN OM DEN AKTUELLA organisationer, andra centralbanker och så vidare. Jag har varit på ett antal internationella möten , och jag tycker att jag känner igen den diskussion som är dominerande på dessa möten från det som vi talade om i för ett och . har andra länder hamnat i en liknande situation. Vi ligger kanske lite före där. Vi har lyckats få upp inflationen i , trots att löneökningarna har varit måttliga. Vad gäller din andra fråga är det som säger: Det kommer inte att hänga ihop enbart med en variabel.