rfr · H40WRFR22 · 2017-01-01 00:00:00 — Det var en påtagligt hård skrivning från Per regeringskollega, bostadsministern, om att det inte är rätt väg att gå. Jag vill bara höra om regeringen redan har bestämt sig för att inte ge tillåtelse att utvidga. Den andra frågan är mer riktad till myndigheterna. När det gäller resolutionsavgiften kom det ett nytt förslag som reviderade det tidigare förslaget som ledde till ganska mycket rabalder. Ser myndigheterna något speciellt som inträffar 2018 som motiverar att man skärper resolutionsavgiften för att sedan återgå till en lägre avgiftsnivå åren därefter? Och hur samspelar det med de risker som ni ser i det finansiella systemet? , : Tack för frågorna! I den värld där jag lever pågår en evig diskussion om hur regleringar ska se ut. Det finns en mycket stark banksektor globalt som alltid strävar efter att vattna ur regleringarna. Systemet är i allmän mening helt asymmetriskt i den meningen att vinsterna tillfaller den privata sektorn på kort sikt och det allmänna får stå för kostnaden på lång sikt. Sedan gäller det att hitta något slags balans i detta, och man försöker att hålla emot så gott det går. Att hålla emot visar sig vara väldigt svårt på kort sikt. Någon i bankvärlden kan alltid hävda: Får vi inte som vi vill kommer vi att låna ut mindre till just den väljargrupp som just den politikern kommer ifrån. Detta är inte något nytt. Det gäller inte i , utan det gäller i stort sett globalt. Det betyder att det finns ett fönster som är öppet efter en finanskris där man kan hantera de här frågorna. Sedan börjar det vittra igen. I det avseendet är det svårt att hävda att man inom EU i något avseende skulle vara bäst i klassen när det gäller att hålla fast vid de regleringar som man har diskuterat vid det här laget. Det är faktiskt så att om vi talar om bankpaketet gör man medvetna avsteg i bankpaketet från vad man kommit överens om internationellt, och då åt det vekare hållet. Därmed inte sagt att det är något fel på ett bankpaket i sig jämfört med att inte göra någonting. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Detta är inbyggt i processen. Det är i någon mening eviga frågor som har funnits där eftersom banker till sin konstruktion är sårbara om det blir bekymmer med den allmänna ekonomiska utvecklingen och om man lig- ger fel i kreditcykeln. Den andra frågan var om banker i EU. Jag tror att det finns ungefär i dåliga lån i det europeiska banksystemet. i allt väsentligt i . Hur man rent tekniskt hanterar dåliga lån är väl Det är inte så att det saknats kunskap om hur man gör det. det saknats vilja att göra det. Det handlar ytterst om politiska beslut i de länder där dessa företeelser Det är naturligtvis bra och en fördel att regelverken om resolution och annat som vi har talat om tidigare här har vuxit fram på ett sådant sätt att man nu också ger sig på att använda dem. Med alla normala mått mätt när det gäller att hantera en bankkris är det svårt att komma undan slutsatsen att ligger långt efter jämfört med många andra länder där man har hanterat bankkriser i genomsnitt på tre till Vi håller fortfarande efter det att det inträffade. Jag tror inte att det är något hot mot svenska banker eller någon- Med de stora mängder likviditet som den europeiska centralban- ken förser det europeiska banksystemet med är det knappast så att banken kommer att gå omkull . I det avseendet håller man nog på ett eller annat sätt liv i dem. är det naturligtvis så att ju längre det drar ut , desto lägre tillväxt har man sannolikt. är en liten öppen ekonomi med mycket stor import och export och mycket handel med . Ju fortare man får igång den europeiska ekonomin på ett bra sätt, desto större nytta har vi av det i Sve- Sedan till fråga om vad man ska göra vad gäller mer den Svårigheten som alltid finns när det gäller ekonomisk politik av olika slag är att det är lätt hänt att man talar om en och endast en Man tar en åtgärd i taget som om just den åtgärden skulle lösa alla problem för stunden. Det är precis det vi sliter med när det gäller de frågor vi har på den svenska Det är sannolikt inte det bästa sättet att gå till väga. det vara så att man inte vidtar några andra åtgärder alls inom bostadspolitikens område är det rimligt att anta att man får lappa och laga och lägga på ett allt större plåster på finansmarknadshörnet av bostadsmarknaden. måste man hålla i detta. Det är naturligtvis inte lätt att hitta en lämplig kombination av åtgärder i det här sammanhanget när å ena sidan den globala räntenivån i mycket stor ut- sträckning styr räntenivån i . är den räntenivån alldeles för låg givet vår bostadsmarknads sätt att fungera. Man måste hitta en kombina- tion av en rad olika åtgärder för att hantera det på ett bra sätt. Sedan till den sista frågan om resolutionsavgiften och just 2018. väldigt svårt att uttala mig om det. Såvitt jag kan se har jag inte sett några STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN argument för varför den skulle behöva vara på just den nivån under just 2018. Men det finns säkert andra som har räknat. , : Herr ordförande! Tack för frågorna. Vad gäller den internationella utvecklingen av bankerna i tror jag att man på ett övergripande plan kan säga att det lite paradoxala med det nya resolutionssystemet är att det delvis är det som gör att det nu går lite långsammare än vad det hade gjort om vi inte hade haft det. Men det är på lång sikt ändå väldigt mycket bättre. De mer snabba akuta statsstödsåtgärderna som man kunde göra innan ramverket fanns skulle måhända kunna få till en lite snabbare lösning. Det var så som delvis hanterade 1990-talskrisen. Det finns många skäl att det inte är en bra ordning. När vi nu har det nya resolutionssystemet och håller på att bygga upp det tar det tid innan aktörerna vet hur de ska agera och innan man fattar nödvändiga beslut. Jag tror att det är en del av det som har fördröjt hanteringen av de italienska bankerna. Jag tror att man lite grann ska se det som en kostnad vi betalar för att vi nu får en mycket bättre ordning. Den utveckling som beskrev om den spanska banken är ett exempel på att det börjar gå i rätt riktning. De bankerna kallas ibland för zombiebankerna. De är banker, men de gör ingenting. Ju färre zombiebanker som finns i , desto bättre för övriga världen och . Sedan tycker jag att spridningsriskerna till inte ska överdrivas. Det är ändå så att det finns väldigt stora och viktiga länder i vårt närområde som har relativt väl fungerande banksystem, inklusive , och . De tror jag inte att man ska överdriva, utan så är det. Jag tycker att vi är ganska väl rustade vad gäller det. Vad gäller avreglering eller inte avreglering är det lite symtomatiskt att den diskussionen förs ganska mycket i och säkert är pådriven av södra . Det är precis därför som vi ska bygga upp motståndskraft nu så att bankerna fortsätter att låna ut pengar även när det går dåligt. Har man inte gjort det får man zombiebanker. Man skyller då den bristande aktiviteten från bankerna på höga regleringar. Men i själva verket tror jag att det paradoxalt nog beror på att de inte byggde upp tillräcklig motståndskraft när de hade högkonjunktur. Då hade de också fungerat . Därmed inte sagt att det inte finns en enda reglering som inte borde förändras. Där finns anledning att ha en viss ödmjukhet. Det är klart att när det går fort, och det gjorde det efter finanskrisen, att reglera systemet finns det säkert en och annan reglering som vi bör titta på. Det vägledande för det ska vara proportionalitetsprincipen, nämligen mindre institut och mindre systemrisker. Där ska man inte ha noll reglering, och man ska inte vara naiv. Men det är klart att det finns anledning att kanske vara något mer pragmatisk. Det finns en sådan diskussion. Det gäller bara att den inte tiltar över till en generell nedmontering av systemet. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Sedan till fråga. Det ligger någonting i det du säger. man ingenting på andra områden måste i någon mening vi göra mer. att man ska sätta in det i ett perspektiv. Det är inte bara som genomför Det är inte bara om man har en svensk bostadsmarknad som man behöver makrotillsyn. Men genomför makrotillsynsåtgärder i Stor- , på , i och i . Jag kan inte exakt hur deras bostadsmarknader ser ut. Men jag vet i varje fall att den engelska är ganska skild från den svenska. Även där får man den här typen av problem. Där skulle jag nog hålla med om att det behövs en rad åtgärder. Jag har talat om en samlad politik. Det innebär att man måste förändra delar av bostadsmarknaden och bostadsbeskattningen. Jag tror att man också måste vidta en del av de åtgärder som vi har annonserat. små blir bättre än en viss lösning. Sedan till resolutionsavgiften. Inte heller jag har någon stark uppfattning om det är bra eller dåligt att hoppa upp och ned från till ett annat. som är viktigt i det beslut som kommit från regeringen och det som vi har tryckt på i vårt remissvar är att det finns en treprocentsnivå. Det är den som rimmar med resolutionsramverket, och det är den som ger rimliga spelregler för banksystemet. Där har regeringen gått på myndigheter- Det är den avgörande frågan. Exakt hur den fördelar sig över åren har mindre betydelse. , : Jag delar mycket av vad som redan har Till skulle jag vilja säga att det finns betydande risker med trycket på minskade krav. Man känner hur diskussionerna i EU tenderar att glida lite längre söderut . Det tycker i varje fall jag inte är helt bra. Globaliseringen och ny teknik kan leda till att man får en tendens till att banker börjar shoppa runt. Var ska man lägga sig, var är det bäst? uppenbart att så är fallet. Nordea har varit och shoppat runt i och kollat. Det tycker jag vore en väldigt olycklig utveckling. I det sammanhanget är också brexit oroande. Britterna står på de godas sida, inom citationstecken, håller emot och är ganska strikta. De är en av våra vik- tigaste allierade i många av dessa diskussioner. tappar vi dem. att det är bekymmersamt. Vad gäller resolutionsavgiften är det precis som säger. ängen är treprocentsnivån. Då får man tillgång till det sista verktyget. betydelsefullt det kommer att vara återstår att se. Men jag ser hellre att verk- tygslådan är full och att man kan använda alltihop. Det senaste förslaget innebär att treprocentsnivån tar lite än med Det kan man tycka vad man vill om. Men för mig är själva treprocentsnivån det viktigaste. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Jag håller med om att det inte politiken levererar måste myndigheterna försöka att fixa i stället. Det var det som jag menade. Jag tycker inte att det i grunden är brist på regleringar, utan det är brist på övrig politik. Jag kan vara väldigt konkret. Jag delar synen att man ska göra många saker. Jag tycker att man skulle kunna sätta ihop ett reformpaket som består av slopade ränteavdrag, sänkt inkomstskatt, ökade transfereringar, pengar till kommunerna och se det ur ett dynamiskt perspektiv. motsvarar ett slopat ränteavdrag . Vid dubbelt så höga räntor, som då bara skulle betyda boräntor på runt 4, 4 ½ procent, betyder det att ränteavdragen skulle vara värda mycket mer. Då skulle man kunna tänka sig att ha en dynamisk reform. Jag tycker att det skulle vara en uppgift för finansutskottet att snickra ihop en sådan. Det skulle kunna vara ett steg. Notera att jag inte är ute efter att dra in pengar från hushållen. Jag är ute efter att ändra relativpriset på att låna, att göra det dyrare att låna men inte dra in pengar. Det skulle kunna vara ett paket. Jag vet att det kan låta ambitiöst. Men det skulle jag tycka var ett bra förslag. Finansmarknadsminister (MP): Om vi börjar med den första frågan är det klart att vi ska följa utvecklingen noga inom EU och vara en stark röst för stabilitet. Det har varit , och vi kommer fortsätta att vara det. tror jag att vi ska komma ihåg att EU har långt ifrån varit lamslaget sedan finanskrisen. Det har kommit väldigt många reformer. Vissa tycker att det har varit för hög reformagenda och att det har tagit väldigt mycket kraft. Men det har också gjorts stora framsteg. Den resolutionsmekanism som vi nu har på plats har börjat prövas och verkar leverera. Det är en väldigt stor förändring av hur regleringen ser ut och ger förhoppningsvis en stor stabilitet för hanteringen av krisande institut i EU. Det gör också att man snabbt kan gå in och isolera institut som börjar att visa finansiella problem just för att slippa få dominoeffekten så att det sprider sig till andra. Även i kan jag se att vi både på grund av efterdyningen av finanskrisen och kanske också på grund av ett lite osäkert parlamentariskt läge har lyckats samla oss till att få en bred samsyn i väldigt viktiga och avgörande frågor, vilket jag verkligen värdesätter. Jag tänker på till exempel amorteringskravet, där vi fattade beslut i bred samsyn, mandatet till som vi nu arbetar på och även på riksbanksregleringen. Att försöka att ha en bred samsyn i dessa viktiga regleringar framåt är något som jag tycker är mycket värt att hålla fast vid så att vi också får en stabilitet . Där vill jag tacka alla parter som har tagit del i de samtalen. Jag väljer att se optimistiskt på utvecklingen. Jag tror att det finns förutsättningar för att få en stabilitet i banksektorn i och i de sydeuropeiska STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Vi kan också stärka stabiliteten även i ett internatio- När det gäller fråga kan vi hålla med om att det behövs reformer på många olika områden. Vi ska komma ihåg att det händer Det låter ibland som att det inte sker någonting över huvud Vi har ett rekordstort byggande . Vi behöver inte bara gå två mandatperioder tillbaka i tiden när det inte byggdes i lika hög takt utan ända tillbaka då vi hade motsvarande takt i bostadsbyggandet. såklart avgörande för att få en bättre balans på bostadsmarknaden och därmed skapa en större stabilitet framöver. Sedan får jag väl skicka tillbaka bollen när det gäller andra former av struk- turförändringar, till exempel på skatteområdet. Regeringens dörr står öppen Jag kanske väljer att tolka inlägg som en liten inbjudan att fortsätta den typen av samtal. Jag välkomnar i sådant fall om det finns en möjlighet att fortsätta att föra en diskussion om även skatterefor- mer som kan minska problemen. När det gäller det nya förslaget från om ett förändrat amorteringskrav har regeringen inte tagit ställning till det förslaget. spekt för processen som den är upplagd. Förslaget är nu ute på remiss och kommer sedan att gå tillbaka till myndigheten. Myndigheten kommer se om det finns behov av att göra eventuella förändringar. Först därefter landar det på regeringens bord, och då kommer vi att ta ställning till förslaget. (SD): Tack för intressanta föredragningar. bankernas utlåning hamnar fokus ofta på deras roll som kreditgivare vid bo- stadsaffärer snarare än företagslångivare och aktör i det ekonomiska kretslop- Det kan också illustreras av att majoriteten av bankernas utlåning till hus- hållen och icke-finansiella företag utgörs av lån sombackas upp av en fastighet Osäkrare expansionslån för företag å andra sidan utgör mindre än 10 pro- cent av bankernas utlåning. Det som är vidare intressant är hur dessa 10 pro- Småföretagare uppger att de har svårigheter med att hitta extern finansiering i huvudsak från banker då bankerna i större utsträckning beviljar lån till storföretag i och med att det är förknippat med lägre risk. Ur ett samhällsekonomiskt perspektiv är det problematiskt då fyra av fem nya jobb skapas i småföretag men också ur ett stabilitetsperspektiv då det leder till en så kallad Equity and Cash Poor-situation med en skulduppbyggnad bland de redan skuldtyngda hushållen. Min första fråga till er alla är hur man förändrar denna situation där vi har småföretag som behöver söka sig till alternativa och dyrare finansierings- källor när bankerna prioriterar bort deras kreditbehov till förmån för bolåneta- garnas och storföretagens. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Min andra fråga går till . Jag undrar hur effektiv penningpolitiken kan anses vara när de flesta nya kredittagarna blir beviljade bolån, vilket leder till att lånemedel binds i boenden i stället för i konsumtions- och investeringslån som till skillnad från bolånen går direkt ut i det ekonomiska kretsloppet. (MP): Även jag vill tacka för bra föredragningar om vad som görs, tips och lite saker vi behöver ha med oss. Det känns bra att det är mångas ögon på detta, som är ett väldigt viktigt område. Vi har mest talat om . Men det finns lite utland som vi också har varit inne något på. I kunde vi läsa om det de kallar för Ingves Baselförslag och olika inställningar till det. Riksbankschefen var här tidigare lite inne på utrymmet man har för förändringar. Det framkommer också att riksbankschefen och chef har lite olika inställningar till förslaget. Jag skulle gärna höra er resonera lite kring era olika ståndpunkter och varför ni kommer fram till dem i det här läget. (C): Jag vill börja med att tacka herrarna för klarhet när det gäller reformbehoven och inte minst när det gäller bostadssektorn. Det är bara att konstatera att vi nu sitter på ytterligare en utfrågning där vi får mycket klara besked om vad som behövs. Den samlade oförmågan den här mandatperioden innebär att vi på ytterligare en utfrågning inte har levererat så mycket politik. Hade jag varit ansvarig minister hade jag gjort något annat än att bara öppna dörren. Det krävs nog en lite tydligare politisk vilja att sy ihop en överenskommelse. Min fråga handlar om fallet Nordea. Här har det varit lite olika besked såväl i panelen som fram tills . På ett sätt kan man se ett tillnyktrande från regeringens sida. Vi har sett regeringsföreträdare som närmast har välkomnat en eventuell flytt. Men är det lite annat ljud i skällan. är det lite mer defensivt. Men det är åtminstone inte direkt fientligt. Min bild, efter att ha försökt lyssna och lära av de främsta lärdomarna från den förra finanskrisen, är det faktum att det i lilla fanns väldigt litet såväl fysiskt som psykiskt avstånd mellan viktiga aktörer. Det var en viktig del av den mycket effektiva krisbekämpningen. Nyckelaktörer kunde på ett väldigt snabbt och effektivt sätt mötas, komma överens om rätt åtgärder och sedan implementera dessa. Om den verklighetsbeskrivningen stämmer vore det ett uppenbart aber om största bank satt i ett annat land med flygresor tidszoner bort, även om det bara är en tidszon. Jag tycker att vi ska vara tydliga med vad som gäller. Är det eftersträvansvärt och positivt att Nordea finns inom gränser ska man säga det. Den andra sidan av myntet ska vara att man också ska säga att om Nordea finner sig tvingat att flytta från landet är detta mycket negativt STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Det är någonting som jag tycker att berörda aktörer ska vara , : När det gäller den första frågan om lån till företag är det måhända en fråga mer för eller de enskilda bankerna om man tittar på detaljerna. Det är en fråga som har återkommit regelbundet så länge som jag har sysslat med finansmarknadsfrågor under väldigt många Det är alltid så att det finns någon låntagarkategori som hävdar att just de inte får låna. När man sedan tittar på det i detalj brukar det ändå visa sig i slutändan att det kanske inte var så lämpligt att just de skulle låna. Om man tittar på utbudet av krediter i är det inte så att det finns någon brist på krediter. Det är så att lånestockarna växer. när det gäller företagslån med ganska god fart. Det som dock är den återkommande frågan när det gäller småföretag – och jag sysslar inte med det, så det är mer ett intryck – är egentligen en annan. gäller inte lån utan aktiekapital. Om man tar stora risker behöver man ett stort Det är ofta det som är kärnfrågan i det hela. En annan fråga som puttrar under ytan när det gäller skillnaden mellan lån och aktiekapital är att utdelningar inte är avdragsgilla medan lån är avdrags- I den meningen skjuter man hela systemet mot alltmer lån och mindre i Men det är frågor som ligger långt utanför det jag sysslar med. Det ställdes en fråga om penningpolitikens effektivitet. Vi har vänt infla- De är tillbaka på . Inflationen ligger nu väldigt nära inflationsmålet på , och det går väldigt bra i svensk ekonomi. det avseendet kan man nog hävda att svensk penningpolitik har fungerat som det är tänkt. Penningpolitik är naturligtvis en öppen fråga. Det är svårt att Men det är nog så som andra har påpekat här . hade med ett diagram där han visade hur mycket ränteutgifter man skulle ha vid något högre räntor, inte mycket högre räntor. Eftersom så stor andel av hushållen har lånat väldigt mycket, och väldigt stor andel dessutom har lånat till rörlig ränta, får man förmoda att det i fram- tiden kommer att vara så att hushållssektorn i kommer att vara syn- Det innebär naturligtvis att så fort räntorna går åt andra hållet, det vill säga att räntorna stiger, kommer det att bli kännbart. I det avseendet kommer pen- ningpolitikens genomslag att se annorlunda ut jämfört med om Den andra frågan gällde det som kallas för III. Jag har inte här vid sittande bord några särskilda synpunkter på den frågan. Det har att göra med min roll i det sammanhanget. Jag är ordförande i . jobb att sköta en global förhandling på ett sådant sätt att det blir ett slutresultat. Andra får stå för vad det nu råkar vara för eventuella synpunkter från ett STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Då ska man också förstå att i de sammanhangen är väldigt litet. Den grundläggande frågan som man diskuterar är det som man kallar för ett riskviktsgolv. Man kan ha väldigt många olika synpunkter på det. Bara som en sakupplysning fanns det redan i II ett så kallat riskviktsgolv på . Det är inte så att frågan är ny över huvud taget, utan den har funnits väldigt . ställde en fråga om krishantering och hur man hanterar det. Man kan aldrig veta hur framtiden blir när man ska hantera sådant. Det är alldeles uppenbart att om man släpper Nordea och inte fokuserar så mycket just på den banken utan på bankverksamhet i och i största allmänhet har vi ganska mycket gränsöverskridande bankverksamhet jämfört med många andra delar av och kanske till och med många andra delar av världen. I det avseendet ligger vår region före. Då ställs man inför en rad olika frågeställningar som är nog så svåra att hantera. Det är i slutändan oberoende av var än det ena än det andra huvudkontoret nu råkar vara lokaliserat. Om man ska hantera resolutionsfrågor – och det är mer en fråga för Riksgälden att svara på hur det ska hanteras när man sköter cross-border banker – är det sannolikt väldigt viktigt och i allmän mening lönsamt att hantera det på ett sådant sätt att man samarbetar och samarbetar mycket. Om man tillåter att en stor bankkoncern faller isär i dess nationella delar gissar jag att det leder till ganska stor värdeförstöring. Det kommer alla att ha nackdelar av också när det gäller den allmänna ekonomiska utvecklingen. Det innebär att vi helt enkelt måste lära oss att samarbeta över gränserna. Det är kärnan i det. , : Vad gäller fråga om utlåning till småföretag har jag nog ganska mycket samma syn som . Jag tycker dock att man ska vara ödmjuk när man sitter som myndighetsföreträdare med att säga att alla småföretag som klagar i någon mening har fel, för statistiken visar att de får lån. Det är klart att det finns enskilda företag som kan ha en poäng gentemot sin lokala bank att de inte blir tillräckligt väl behandlade. Det finns också en risk att bankerna ser bland annat utlåning till bolån som så oerhört lönsam och relativt riskfri att de prioriterar den verksamheten framför annat. Men den sammantagna bilden och det som statistiken visar är inte att det finns stora kreditrestriktioner i samhället och inte heller för småföretag. Den visar också att företagsutlåningen stiger med ganska god takt. Detta har i och för sig skett ganska . Det är inte så att företagsutlåningen har rusat.