rfr · H40WRFR13 · 2017-03-14 00:00:00 — Offentlig utfrågning om den aktuella penningpolitiken Riksdagstryckeriet, , 2017 bjöd in till en offentlig utfrågning i om den aktuella penningpolitiken med riksbankschef och vice riksbankschef . I det följande redovisas en utskrift av de stenografiska uppteckningar som gjordes vid utfrågningen och de bilder som visades av föredragshållarna under deras presentationer. Program för finansutskottets offentliga utfrågning om den aktuella penningpolitiken Frågor från utskottets ledamöter Stenografisk utskrift från den offentliga utfrågningen Ordföranden: är , och finansutskottet ska hålla en öppen utfrågning om den aktuella penningpolitiken med riksbankschef och vice riksbankschef . Båda dessa är rutinerade här i gården. Vi vill också hälsa från välkommen. Han gör sitt första sammanträde i den här formen. Detta brukar gå till på så vis att först får berätta om den aktuella penningpolitiken, och sedan får ledamöterna möjlighet att ställa frågor. Det här ska vi nu utveckla något så att det blir en frågeställare i taget som också får möjlighet till en följdfråga. Vi hoppas att det ska bli en ännu bättre utfrågning av detta. Jag ger ordet till riksbankschef . Riksbankschef : Tack för det, och tack för att jag än en gång får möjlighet att vara här, tillsammans med vice riksbankschef . Jag ska egentligen prata om två saker . Det första är hur det kommer sig att vi är där vi är och hur den värld såg ut som ledde till med minusränta och stora statsobligationsköp. Sedan ska jag säga några ord om den aktuella penningpolitiken och hur vi ser på den när vi blickar framåt. med minusränta och statsobligationsköp – hur kommer det sig? Varför är vi där vi är? För det första är det så att det finns tre pusselbitar i detta. Det ena är att inflationsmålet har spelat en viktig och stor roll i svensk ekonomisk politik ända , och då är det naturligtvis viktigt att göra vad vi kan för att uppnå detta inflationsmål på . Det här var en del av det ekonomisk-politiska ramverket som växte fram efter 90-talskrisen. Det andra är att är en liten, öppen ekonomi. Omvärldens väldigt låga räntenivå och även låga inflationsnivå påverkar förutsättningarna för och den svenska ekonomin och penningpolitiken. Om vi går bakåt i tiden och tittar på hur läget såg ut och 2015 så hade vi en period med låg inflation, långt under målet. Vi hade ett fallande förtroende för inflationsmålet, och då fanns det en risk för att förtroendet för inflationsmålet som ett nominellt ankare började svikta. Den första pusselbiten går tillbaka när man sa att inför ett inflationsmål, det vill säga KPI begränsas till , vilket skulle gälla . Så har det varit . I det stora hela och med facit i hand har inflationsmålet och kampen mot inflationen varit framgångsrikt, därför att vi har haft en kraftig nedväxling av STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGE inflationstakten , inte minst jämförtmed vad vi hade är det viktigt att framhålla att det inte bara är en fråga om penningpolitik och inflationsmål. gjordes det ju också en rad andra saker som bidrar till den här utvecklingen. Det ena är ett finanspolitiskt ramverk som har lett till att vi har hanterat statsfinanserna på ett annat sätt än tidigare, och en annan viktig pusselbit i detta är att lönebildningen och lönebildningsprocessen ändrades på ett sådant sätt att vi har haft å ena sidan mycket lägre nominella löneökningar jämfört med tidigare , å andra sidan stadigvarande ökningar av Det är alltså något helt annat än vad vi hade I det stora hela har dock inflationsmålet fungerat ungefär som tänkt, vilket har varit bra, och därför är det något som är värt att hålla fast vid. Den andra pusselbiten i det här är en lång process i hela världen, därom man tittar på den vänstra grafen, realräntorna har sjunkit på global nivå. , som en liten, öppen ekonomi, mer eller mindre importerar den realräntenivå som vi observerar globalt. Så har också skett, och det innebär att då får vi också låga realräntor i . Den andra bilden är ett sätt att illustrera hur vi även är beroende av vad som sker i vår omvärld när det gäller penningpolitiken. ECB, vår stora monetära granne, valde också att sätta ned sina räntor till negativ nivå, i det här fallet illustrerat med den blå grafen som visar svenska räntor för olika löptider innan vi gick ned mot minusränta och hur det ser ut . svenska räntor och tyska ser ni att hela den räntenivån har åkt ned kraftigt Styrräntorna pressar ned korta räntor. statsobligationer längs med hela avkastningskurvan, ja, då åker också alla räntor ned, vilket innebär att vi har det helt unika läget att svenska staten får betalt för att låna ungefär fem utåt i tiden. Något som också spelar roll i det här avseendet men som jag inte har med som illustration är naturligtvis att det har varit väldigt viktigt att inte kronan stärks snabbt och mycket. kanske till och med fallit, och det hade varit ännu svårare att få upp inflationen När vi 2014 och 2015 såg hur inflationen kom in lägre och lägre och inflationsförväntningarna också började vika ledde det till en rad Det ser man tydligt i grafen till vänster. småningom på minus 0,5 där den har legat kvar ett tag. har vi gjort omfattande köp av statsobligationer. Det här kan man illustrera på en rad olika sätt, och här har jag valt att illustrera det på ett annat Varje gång vi köper en statsobligation betalar vi med nya riksbankspengar, vilket innebär att det vi kallar för den monetära basen – kort och gott sedelmängden plus bankernas inlåning i – har ökat med ungefär STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN en faktor 3 , och det är alltså en mycket kraftig ökning av den monetära basen. Vi har skapat mer pengar, och det innebär att det i det svenska systemet kommer att finnas någonstans mellan 400 och 450 miljarder riksbankspengar jämfört med ungefär 150 miljarder när processen började. Vad som har hänt är att vi har agerat kraftfullt med negativ ränta och stora obligationsköp. Inflationen är på väg uppåt och har trendmässigt varit på väg uppåt . De femåriga inflationsförväntningarna ligger nu på , tvåårsförväntningarna är på väg upp och ettårsförväntningarna är också på väg upp. Ni ser här att inflationsförväntningarna så att säga har ställt in sig på det sätt som man kan förvänta sig och hoppas när penningpolitiken är så stark och expansiv som den är . Det här är alltså lite bakgrund som beskriver var vi kommer ifrån. har vi en stark svensk konjunktur. Vi förväntar oss en stark svensk konjunktur också framgent med en tillväxt på någonstans mellan 2 och 2 ½ procent. Arbetslösheten faller också. Vi räknar med att arbetslösheten kommer att bottna på , enligt vår prognos. Det som är viktigt som bakgrund är att också konjunkturutsikterna i omvärlden förblir förhållandevis goda, inte minst jämfört med hur det har sett ut bakåt i tiden. Så är det också , men – och det här är en svår faktor att hantera när det gäller konjunkturbedömningar, råder det en stor politisk osäkerhet i vår omvärld som är mycket svår att siffersätta. Exempel på detta är vad som sker i den amerikanska politiken. Leder det till handelsrestriktioner eller inte? utträde ur EU leder till fortsatt svår osäkerhet, och tyvärr är det så att man fortsättningsvis, efter den globala finanskrisen, sliter med dåliga lån i många banksystem i . Oaktat detta är dock vår bedömning att det kommer att råda goda tider i svensk ekonomi . Det här innebär på inflationssidan såvitt vi kan bedöma å ena sidan att inflationen fortsätter uppåt, å andra sidan att det finns en del tillfälliga effekter i det här. I grafen till höger ser vi nämligen att om man rensar bort snabbt stigande energipriser är det fortfarande så att inflationen inte riktigt ligger på , vilket är vad vi skulle önska. Det finns goda förutsättningar att inflationen fortsätter uppåt, men inflationen kommer till en del i någon mån att röra sig lite långsamt sidledes innan den åter fortsätter uppåt mot . Det gör den därför att vårt grundscenario här är att konjunkturen i svensk ekonomi fortsättningsvis kommer att vara stark. Dagens föredragning är också lite speciell i den meningen att det kom en inflationssiffra som ligger exakt på vår prognos. KPIF var , så i det avseendet är det ju en bra dag för vår del när det gäller att prata svensk penningpolitik. Det är få förunnat; jag har pratat tidigare när vi har varit betydligt mer i andra regioner. För att inflationen mer varaktigt ska hamna kring är det viktigt att växelkursen inte stärks för fort i närtid. Eftersom det går bra för svensk STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGE ekonomi utgår vi från att den svenska kronan sannolikt stärks. viktigt att det sker långsamt, för annars försvåras också konjunkturuppgången. Vår uppfattning, om man summerar det här , är att det krävs en fortsatt expansiv penningpolitik för att inflationen ska stabiliseras kring 2 I närtid är dock vår bedömning att utan energiprisökningarna sedan tidigare är inflationen fortsatt låg eller för låg, och först väntar vi oss att inflationen stabiliserar sig kring . råder det stor osäkerhet kring politiken i omvärlden, vilket försvårar konjunkturbedömningar , och för att det här ska inträffa krävs också att kronan inte stärks för fort. För att vi ska lyckas med det här på lång sikt– och det har jag talat om i de sammanhangen tidigare–behöver vi hantera hushållens Det är svårt att undgå. Man kan illustrera detta på många olika sätt. I den här illustrationen visar vi skulden i förhållande till disponibel inkomst. Här kan man se att det finns över 600 000 hushåll som har en skuldkvot , det vill säga fyra gånger mer än disponibel inkomst, och det är drygt 250 000 hushåll som har Det är naturligtvis någonting som inte är så lätt att hantera i en värld där räntorna stiger eller om det händer andra negativa saker i världsekonomin eller i svensk ekonomi. Jag har tidigare gått igenom olika tekniska lösningar för att hantera de här frågorna, så nöjer jag mig med att rekommendera att man läser utlåtande om hur det här fungerar eller snarare utlåtande över hur det här inte fungerar och deras rekommendationer när det gäller hur detta behöver rättas till. Ordföranden: Då ger jag ordet till . Vice riksbankschef : Jag ska avrunda denna presentation från med tre bilder. I den första bilden återvänder vi till en bild som visade tidigare, nämligen arbetslöshetens utveckling. Till vänster ser vi att arbetslösheten har minskat i väsentlig grad . Men det finns också en tudelning på den svenska arbetsmarknaden, och i figuren till höger är de arbetslösa uppdelade på ej utsatta och utsatta. Utsatta är sådana som antingen inte har gymnasieutbildning, som är utomeuropeiskt födda, som har ett funktionshinder eller är – något av dessa kriterier. Den blå kurvan visar dem som är starka på arbetsmarknaden, och där ser ni att arbetslösheten är tillbaka på den nivå som fanns före finanskrisen. vi på de ej utsatta i den här bilden är minskningen mindre tydlig, och det visar sig också att när konjunkturen har förbättrats är det i första hand de som är starka på arbetsmarknaden som har fått jobb. Å andra sidan kan man visa på en lite mer långsiktig utveckling. visar sysselsättningsgrad i . Den översta kurvan, som ska vara blå, är STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN de som är inrikes födda i . Vi ser att låg sysselsättningsgraden på strax . Vi ser en nedgång i samband med finanskrisen men också en långsam, trendmässig uppgång. Den turkosa kurvan, den som är mellan den blå och den röda, är människor som är födda i men utom . Där ser ni en väldigt kraftig upphinnareffekt. var sysselsättningsgraden i den här gruppen strax , men har deras sysselsättningsgrad vuxit upp nästan i nivå med de inrikes födda. Detta beskriver en process där det sker en matchning och anpassning på den svenska arbetsmarknaden, och när man ger det lite tid har det för den här gruppen inneburit att man nästan är uppe i nivå med de inrikes födda. Den röda kurvan är de utomeuropeiskt födda, utanför . Där ser vi att sysselsättningsgraden varierar kring – upp före finanskrisen, ned i samband med finanskrisen och en långsam återhämtning. Huruvida vi kommer att få se en upphinnareffekt även för den här gruppen får framtiden utvisa, men om det är de mönster som vi har sett tidigare skulle det kunna bli på det sättet. Uppdelningen på utsatta, ej utsatta och var människor är födda säger någonting om fördelningen av effekterna av penningpolitiken och allmänt om fördelningseffekterna av den ekonomiska politiken. När det gäller fördelningseffekterna av en expansiv penningpolitik har det dykt upp en diskussion både i och internationellt kring frågan hur en expansiv penningpolitik påverkar och då särskilt när man använder sig av okonventionella åtgärder. Hur påverkar det fördelningen av inkomster och förmögenhet, sysselsättning och så vidare? Det är viktigt att komma ihåg att effekterna av en expansiv penningpolitik kan bero på vilka fördelningseffekter penningpolitiken har haft – en intressant och viktig fråga. Väldigt skissartat kan man säga att vi vet att en mer expansiv penningpolitik kan bidra till högre tillgångsvärden och lägre räntekostnader på skulder, som det givetvis blir lägre ränteinkomster på bankkonton. Det kan man misstänka leder till en mer ojämn fördelning i vårt samhälle. Å andra sidan, och det är väldigt viktigt att komma ihåg, leder den expansiva penningpolitiken till en lägre arbetslöshet och en högre sysselsättning, vilket talar för att den expansiva politiken är utjämnande vadgäller inkomster och förmögenheter. Det finns alltså två sidor av detta mynt. I den utredning som ska titta på framöver finns det också med i direktiven en punkt som säger att utredningen också ska överväga i vad mån bör ta hänsyn just till de här frågorna. Jag tycker att det här är väldigt intressanta och viktiga frågeställningar. Vi håller just nu på att arbeta med ett tal som jag ska hålla . Det är ett skrivet tal som från kommer att finnas tillgängligt på hemsida. Där är det meningen att jag mer i detalj ska kunna utreda olika effekter av penningpolitiken på förmögenhet i det svenska samhället. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGE Ordföranden: Då går vi över till frågor från ledamöterna och börjar med (S): Tack så mycket för föredragningarna! uppehålla mig vid två saker. Det första handlar om att det framgår ganska tydligt av det penningpolitiska protokollet, även om det inte finns reservanter i frågan, att det ändå finns en tydlig diskrepans i synen på räntebanan och sannolikheten att nästa förändring av räntan skulle vara en sänkning. tanke på hur stark konjunkturen och tillväxten ändå är och att vi ser att det börjar ske förändringar också i omvärlden skulle jag vilja höra vad som är de huvudsakliga skälen till att direktionen ändå kommer fram till att nästa ränteförändring troligare är ytterligare en sänkning. Det vore intressant att höra er utveckla det lite mer. Jag tror också att det skulle vara intressant, inte minst för dem som faktiskt tittar på det här eftersom det sänds i tv, att höra lite grann kring det här nya som tar upp, nämligen att man borde hitta nya incitament för bankerna att ge längre lån med längre räntebindningstider. Vad är det för typ av incitament som ser framför sig? Riksbankschef : Tack för frågorna! Vad som händer på räntesidan får vi se vid nästa beslut. Den bedömning som gjordes den här gången var att räntan behöver vara låg fortsättningsvis, eftersom vi ännu, som jag visade här tidigare, inte är hemma när det gäller att se till att inflationen varaktigt ligger i närheten av . Penningpolitiken görs mot bakgrund av den mycket stora politiska osäkerhet som finns i vår omvärld, och detta leder till en samlad bedömning som skapar den räntebana som vi har , det vill säga att räntan ligger på den här nivån ett bra tag till, och sedan kommer den att höjas ganska När det gäller den andra frågan om incitament är det ju en framtida diskussion vad som är lämpligt att göra på den kanten. Vi har noterat att svenska banker har gjorts omfrån affärsbanker till bolånebanker, omman tittar på vad de egentligen har på sina balansräkningar . väldigt många som har höga skulder och lånar till rörlig ränta, och då drar man på sig väldigt stora risker. Det kan vara väl värt att titta igenom hur de här regelverken ser ut, men när och om man gör det måste man också ha klart för sig att det inte finns någonting som är gratis när man skapar den här typen av regelverk. inte har fenomenet ränteskillnadsersättning, ja, då kommer ju bankerna naturligtvis att ta betalt för det på något annat sätt någonstans. Det finns alltså olika vägar att gå när det gäller dessa frågor, men det finns inga enkla lösningar. Däremot är det rimligt om man har mycket stora lån att man inte lånar enbart till rörlig ränta. Detta är framför allt en fråga mellan bankerna och låntagarna. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Vice riksbankschef : När man betraktar räntebanan tror jag att det är väldigt viktigt att se att det är prognos över den kommande ränteutvecklingen. Vid det senaste penningpolitiska mötet var det också så att en väldigt viktig aspekt av räntebanan, och där var vi helt eniga, är att den är utformad på ett sådant sätt att prognosen är att vi kommer att börja höja reporäntan . Det förelåg inga meningsskiljaktigheter vad gäller denna viktiga punkt. Vi var också eniga om att behålla reporäntan på den nivå som fanns, alltså att bedriva en expansiv penningpolitik. Det fanns nyansskillnader i frågan om hur troligt man trodde det var att det eventuellt skulle kunna komma en räntesänkning framöver. Men det är ju en prognosfråga. Den som tittar i protokollet ser att jag hade en nyansskillnad där, men jag tyckte inte att den var så viktig att det förtjänade en reservation i protokollet. Däremot bedriver jag ett resonemang kring det hela, och det finns kolleger som också gör det. Jag tror inte att man ska överdriva de skillnader som fanns vid det tillfället. Det är en fråga om nyanser, och vi i direktionen ska ju inte tycka precis lika alla gånger. Poängen med att vara sex personer är att vi ska kunna variera något i våra bedömningar. (S): Tack så mycket! Det är ju just nyansskillnader i bedömningarna som är intressant för oss i finansutskottet. Här är det ju till och med så att en av medlemmarna i direktionen flaggar för att om ingenting exceptionellt händer så kommer han inte att rösta för ytterligare en sänkning. Det här med nyansskillnader kan väl tolkas olika då, men vad krävs, menar ni, för att man vid nästa penningpolitiska möte skulle komma till en annan slutsats än att sannolikheten är en ytterligare sänkning? Riksbankschef : har jag svårt att se någonting annat än den räntebana som vi var överens om. Om det sedan händer saker i världsekonomin och i svensk ekonomi som är helt annorlunda än våra prognoser har vi naturligtvis att ta ställning till det . Det som i så fall måste inträffa är att världen ser bra mycket bättre ut, både i omvärlden och i , än vad vi trodde när vi lade vår senaste prognos. Vice riksbankschef : I någon mening upplever jag det som att varje process som startar inför varje penningpolitiskt möte startar på noll. Man börjar från början. Det gäller att titta på de omvärldsfaktorer som finns: Har de ändrats i väsentlig grad? Har det hänt någonting väsentligt i svensk ekonomi? Som jag sa tidigare är räntebanan en prognos, och det gäller egentligen alla våra prognoser. Det handlar om huruvida det finns anledning att revidera och ändra dem, både vår bedömning av omvärlden, och penningpolitiken. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGE Svaret på frågan är alltså att någonting väsentligt ska ändra sig någonstans, hemma eller borta, för att det ska bli väsentligt annorlunda prognoser. (M): Jag återkommer till två frågor som vi har haft anledning att diskutera tidigare. Det ena är ju hur penningpolitiken egentligen fungerar, alltså funktionssättet rent generellt. oberoendet i bemärkelsen hur är oberoende i förhållande till sin Vi har, som ni var inne på, ett relativt högt resursutnyttjande, och vi har sjunkande arbetslöshet, särskilt i vissa grupper. har vi en relativt god tillväxt, men penningpolitiken vittnar ju om att vi skulle ha precis motsatsen. Det vill säga, vi befinner oss i en unik situation med en kraftigt expansiv penningpolitik, trots att statistiken i övrigt inte talar för att man skulle ha det. Det är klart att penningpolitiken inte löser alla strukturella problem. man talar om riskerna i finansiell stabilitet och det som byggs upp med hushållens skuldsättning. Men vad är egentligen riskerna om konjunkturen skulle vända ned? Om vi nu har en sådan expansiv penningpolitik som vi har, hur ser vapenarsenalen då ut om konjunkturen av någon anledning vänder nedåt och vi får större problem i ekonomin i Vilka verktyg har man då? Tycker man med facit i hand att penningpolitiken har fungerat såsom man hade tänkt i ett lite längre perspektiv, eller har vi en ny ordning? anledning att fundera över penningpolitikens roll i lite mer generella termer och i ett lite större perspektiv? Riksbankschef : Om man ser på penningpolitiken och de grafer som jag visade tidigare så har penningpolitiken fungerat på det sätt som vi har föreställt oss i den meningen att den allmänna räntenivån har fallit kraftigt – må sedan vara att det är ett mycket ovanligt läge eftersom vi i viss mån har negativa räntor, något som förhoppningsvis är ett undantag i ett lite Om man tittar på kreditstockarna, utbudet av lån, och mäter i penningmängdstermer, i kvantitativa termer och inte i pristermer, ser man Det är inte särskilt svårt att låna , och räntorna är Det vi också har uppnått är att växelkursen inte har stärkts på ett sätt som skulle hota vår önskan att få upp inflationen. Det är viktigt att det har varit på Det här hänger naturligtvis ihop med att i en liten, öppen ekonomi råder vi inte över vad som sker i omvärlden. Vår bedömning var, när det begav sig, att om väljer att också sätta ned räntan till negativ nivå och göra mycket stora köp av statsobligationer och andra värdepapper, hade det inte fungerat att sitta med armarna i kors eftersom det sannolikt hade lett STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN till en kraftigt apprecierande växelkurs och då hade vi inte klarat av vårt inflationsmål. Tio eller kunde vi nog inte föreställa oss att vi någonsin skulle få en sifferkombination av den typ vi har , det vill säga god tillväxt, hyggligt låg arbetslöshet och ändå en inflation som har legat för lågt – . Det är naturligtvis en utveckling av världen som inte fanns med. I en liten, öppen ekonomi kan vi inte styra allt, utan då får vi leva med det som sker i vår omvärld och göra så gott vi kan för att få upp inflationen. Om det skulle vara så att konjunkturutvecklingen av någon anledning inte alls blir den som vi har föreställt oss, det vill säga mycket sämre än vad vi ser , fungerar penningpolitiken fortfarande i meningen alla de tekniska verktyg som finns och som står oss till buds när det gäller att skapa pengar. Om det blir en mycket dålig konjunkturutveckling av något skäl, vilket det vara må, skulle vi sannolikt i ett sådant scenario hamna i någon form av diskussion där man förmodligen också behöver diskutera och resonera om hur penningpolitik och finanspolitik ska fungera någorlunda . Den stora svårigheten i ett sådant scenario, i en öppen ekonomi som den svenska, är att i hålla en inhemsk efterfrågan på en sådan nivå att inflationstakten i väsentligt avviker från inflationstakten i vår omvärld. Givet öppenheten är det svårt att kompensera ett-till-ett med inhemsk efterfrågan om utländsk efterfrågan faller bort. Vice riksbankschef : Penningpolitik i den rådande situationen innebär att det inte uppenbart finns en målkonflikt mellan att påverka å ena sidan inflationssidan och å andra sidan tillväxten och sysselsättningen. Vi ligger under inflationsmålet, om vi tittar på trenden.