rfr · H40WRFR18 · 2017-06-19 00:00:00 — Detta ställer också krav. Jag tyckte att det som sa om ett nytt sätt att leda verksamhet var jättebra. Jag tror verkligen att det är någonting att tänka på, och då menar jag också att detta gäller ledarskapet i vardagen, inte bara på möten. Jag håller helt med om att det är viktigt med dialog och att vi behöver arbetsplatsträffar och samverkan på olika sätt, men det är också viktigt med dialogen mellan chef och medarbetare i vardagen. Den dialogen kan handla om en medarbetares arbetsuppgifter, om när man känner sig otillräcklig, när man inte vet hur man ska ta sig an den här arbetsuppgiften och få det här att gå ihop. Då behövs en chef som är närvarande, som man kan nå och ha ett samtal med. Då krävs att chefen rent praktiskt kan hjälpa till att prioritera och leda medarbetaren i arbetet. Att vara chef ställer ganska stora krav på närvaro. tenderar vi att se chefskapet som någonting man gör vid sidan av allting annat, så cheferna är ganska hårt belastade , vilket jag tror är någonting att fundera över. Man får inte heller glömma bort individens – medarbetarens – ansvar. Det går inte att bara förlita sig på chefen och på att chefen ska lösa alla problem, utan alla som är verksamma på en arbetsplats har självklart ett ansvar för hur arbetsmiljön är och för att vara tydliga med sina behov. (S): Jag tackar så mycket för all den kunskap som har presenterats och för alla fakta från var och en. Men varje enskild individ som ska kunna hantera alla dessa myndigheter och olika roller vet inte hur det fungerar mellan de olika rollerna. Min fråga har också med detta att göra. Ministern lyfte fram det besök som vi gjorde i går i . kan väl här stå för tillsammans och tillit, om man ska vara lite vitsig. Men vad är det egentligen som hindrar samarbete? De visar samarbete, och de samarbetar också. Man hör ju mycket om samverkan mellan myndigheter, men det är inte alltid som detta leder till praktisk handling. Här visar man dock samarbete, till exempel att finns på primärvården och att hela kommunledningen har bestämt att alla förvaltningar, och även företag på orten, ska samarbeta runt detta. Min fråga går till Kommuner och Landsting och till : Vad är det egentligen som hindrar att man samarbetar? Det verkar ju som att det finns ett hinder för samarbete. , SKL: Det här är en jätteviktig fråga för våra medlemmar. Vi får också rätt många signaler från kommuner ute i landet om att man upplever kontakten med som svår. Man tycker att det är svårt att få kontakt och att den, tyvärr, har blivit sämre på många håll. Detta är något som STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN vi har tagit upp i vår dialog med , och vi vet att det finns en intention och en vilja på central nivå att få till stånd en bra samverkan. Dock är läget tyvärr sådant att det finns problem med att få den per- sonliga kontakt som efterlyses. Man behöver en lätt ingång och en naturlig kontaktväg in till , men den finns inte på plats på alla håll, vilket är något som vi verkligen skulle önska. Jag skulle också vilja lyfta fram ett annat perspektiv på detta. att den diagnos som ökar mest är den psykiska ohälsan, och här finns ett di- lemma som handlar om integritet och som ibland kan vara ett problem för ar- betsgivarna i samverkan. Det är inte alltid helt enkelt att tala om psykisk ohälsa och att få tillgång till all information. Man behöver ha med detta i bakgrunden. , : Jag håller med SKL. bekymmersamt för oss att räcka till om vi ska göra allt för alla. tittar på de lyckosamma exempel som har nämnts här tycker jag att man ser att kommunen talar språk och talar kom- Det är alltså inte nödvändigt att gå till tre, fyra eller fem olika spelare för att få olika svar, eller i värsta fall samma svar. Detta är ett exempel på god samverkan. Med god samverkan, där alla talar samma språk, tror jag också att våra resurser – stora eller små – kommer att kunna räcka till på ett helt annat sätt. Jag tror att ett fundamentalt problem, eller en fundamental utmaning, som vi behöver ta oss igenom i all samverkan är att vi har olika agendor och olika uppdrag. (M): Jag skulle vilja ställa mina frågor till Vi vet att det finns stora regionala skillnader – de har varit ännu större om man tittar historiskt. Standardsvaret har varit att mycket av detta styrs av attityder och normalitet i respektive område. precis som visade i sin statistik är det faktiskt ännu större skill- nader mellan branscher och företag. Kvinnor är dessutom ofta kraftigt överre- presenterade, särskilt på de platser eller företag där sjukskrivningstalen är Ofta handlar det, som alla här i salen vet, om två tredjedelar kvinnor och en tredjedel män. Det enkla svaret brukar lyda att kvinnor har större ansvar hemma, och det finns säkert fler sådana svar. besökte jag ett antal kemiföretag i . De har mycket låg sjukfrånvaro – vi kan kalla dem lågsjukskrivningsföretag. Socialförsäkringsministern talade tidigare om att man hade sänkt talen från tio , men här talar man om två eller . Det som jag noterar är att det inte är någon större skillnad mellan kvinnor och män i de här branscherna, och män tar väl också ansvar för sina familjer Det måste handla om något annat. Är det normer och attityder, eller handlar det om ledarskap, som var inne på? Vad kan vi lära STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN oss av dessa företag med de goda exemplen, så att vi kan överföra den typen av arbetsmetoder på de andra företagen, inte minst inom område? : Det är naturligtvis omöjligt att uttala sig om ett enskilt inspirerande fall, så det korta svaret är att man borde titta närmare på detta. Jag vill dock lägga till någonting som jag tycker är viktigt, nämligen att den här diskussionen ibland kan få ett lite överdrivet fokus på arbetsmiljö, vilket jag tror riskerar att leda tanken fel. Det är viktigt att ta med sig – och detta finns det forskning på – att det inte är upplevelsen av hur de privata behoven kommer till uttryck på jobbet, eller vad man tycker om sina kollegor eller chefer, som avgör hur man mår och hur bra jobbet blir gjort. Det är faktiskt precis tvärtom – det är upplevelsen av att man gör ett bra jobb och skapar bra resultat tillsammans som avgör både hur man mår och hur effektiviteten blir. Jag tror att en stor del av svaret finns där någonstans – det är i alla fall en gissning. Man känner att man gör ett bättre resultat tillsammans på den arbetsplatsen. : Låt oss gå till forskningen om organisationer och hur de fungerar. Det som är gemensamt för alla lyckade exempel som nämns här är att de är lokala, att de är relationsbaserade och att de kräver ett lokalt ledarskap och medarbetarskap. Vi har försökt att lösa det med stora nationella riktlinjer, lösningar, reformer och liknande. Det finns ett glapp där. Jag tror – och vi har sett i vår forskning – att när detaljeringsgraden och ambitionen i styrningen blir för hög upplevs situationen som mycket mindre meningsfull. Då måste man springa på bollar som är helt exogena – helt utanför verksamheten – och som man inte har någon kontroll över. Jag tror att det är en kombination av den styrning som har vuxit fram under kanske 30–, även i näringslivet. Det handlar alltså inte alls om new public management, utan det finns också ett public management i hela näringslivssektorn som håller på att kväva de företagen. Det är för mycket fokus på regler och för lite fokus på att vi gör någonting, och då uppfattar man sin dagliga verksamhet som meningslös. Jag skulle säga att det lokala sammanhanget är extremt viktigt. Er uppgift som politiker är att stötta, så att de lokala sammanhangen kan fungera. Tro aldrig att ni kan lösa det lokala sammanhangets problem, för det kan man bara göra på plats där. Det kan ingen annan av oss som sitter här heller göra, utan det kan man bara göra där. Men man måste ha förutsättningar, och man måste veta att det är viktigt. Socialförsäkringsminister : Min fråga riktar sig främst till kommuner och landsting men även till fack och arbetsgivare. Jag vill ta fasta på det som sa tidigare. Vi har gått mot en förändrad verklighet STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Den vanligaste orsaken till sjukskrivning är psykisk ohälsa, upplevd eller reell. Det är detta som är det stora bekymret. De som har den absolut bästa möjligheten att kunna fånga upp dessa signa- ler hos medarbetarna på en arbetsplats är såklart arbetskamrater och chefer. djupt problem är den stigmatisering som alltjämt finns i vårt samhälle rörande psykisk ohälsa och möjligheten att ställa frågor. Detta kom upp när vi var i i går – det ställdes frågor om att man tidigt går in på djupet och ställer frågor till människor om deras livssituation och deras mående. göra detta i mycket högre utsträckning. Jag tror att man i kallar det omtankesamtal med medarbetarna. Man är en hel person. Vi har ett arbetsliv som är förändrat och där fritid och det man gör på jobbet flyter ihop mycket mer. I många yrken är arbetet heller inte platsbundet på samma sätt som . Min fråga till parterna är: Vad mer kan vi göra för att ta bort den stigmati- sering som finns kring psykisk ohälsa, som i princip alla känner någon som har upplevt eller som man själv upplevt? , : Vi har ju alla ett ansvar för varandras Men som säger är detta otroligt känsliga och integri- Hur långt sträcker sig arbetsgivarens ansvar? Är det rimligt att ställa detaljerade och ingående frågor om privatlivet? Ja, kanske ibland, men det är inte självklart. Jag har inget svar här och , men jag tror att man ska träda försiktigt fram. Alldeles oavsett varför man blir sjukskriven är det bara arbetsplatsen som man kan bli sjukskriven från, och det är till arbetsplatsen som man normalt sett ska Psykisk ohälsa beror sällan bara på arbetet, men integritets- frågorna är oerhört angelägna. , SKL: Jag skulle vilja haka på det som sa. känner en stor oro, eftersom vi vet att den psykiska ohälsan hos många unga Vi vet också från forskningsstudier att studenter på till exempel lärar- utbildningar och sjuksköterskeutbildningar lider av psykisk ohälsa, och då rör det sig om personer som inte ens har kommit in i arbetslivet . Det fråntar dock naturligtvis inte oss vårt ansvar för att jobba med detta. Det handlar mycket om att öka kunskapen hos chefer och om att våga prata om psykisk ohälsa, men jag tror att vi ska vara medvetna om att det inte är arbetsgivarna som löser det här ensamma, utan det är ett samhällsproblem som vi behöver ta på allvar. På SKL har vi ett jättespännande projekt som heter psykisk hälsa, som vi har fått finansiering för. Det handlar just om att öka kunskapen om stigmatiseringen kring frågorna. (S): Tack för väldigt många spännande åsikter och föredrag! STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Jag har en liten reflektion som kan kopplas till diskussionen om individens ansvar, som har diskuterats ganska mycket . Jag tycker själv att det är väldigt viktigt att prata om individer, men jag känner inte riktigt igen mig i att det skulle vara en faktor som inte har funnits i samhällsdebatten. Jag tycker snarare att vi ganska mycket har pratat om individens ansvar just när det handlar om varför man blir sjuk. När vi sedan börjar prata om sjukvård och rehabilitering vill vi gärna att individer ska kunna strömlinjeformas och fungera på samma sätt. Jag tycker tvärtom att vi har pratat mycket om individens ansvar för varför man blir sjuk. Däremot har vi kanske inte pratat så mycket om hur vi kan ta till vara att individer är olika, både när det gäller rehabilitering och när det gäller sjukvård. Från den reflektionen tänkte jag göra en P3-övergång till slutsatser om att relationer och sammanhang är viktiga för att man inte ska bli sjukskriven. Jag tycker att detta också hör ganska mycket ihop med individen och hur man fungerar på en arbetsplats. Om det som du säger är riktigt och det är relationer och sammanhang som är det viktiga för att man inte ska bli sjuk vill jag, utan att banalisera vad vi faktiskt ska göra, ställa frågan: Vad ska jag ta med mig som politiker eller riksdagsledamot, kopplat till kunskapen att det är relationer och sammanhang som är det viktiga? Hur kan vi ta med oss den kunskapen för att göra någonting åt ohälsan och sjukskrivningarna? : Sammanhang är ett begrepp som kräver analys i olika situationer. Vi bär ju alla med oss ett sammanhang . Här är vi i en sorts sammanhang, och någon annan gång är du i ett annat sammanhang. En bra början kan vara att fråga sig vad det är vi kräver och var någonstans vi kräver det i det sammanhang där vi nu fattar beslut. Vad gäller riktade statsbidrag och liknande saker kan det vara så att man vet att någonting är väldigt viktigt och att det går att göra någonting åt, men det görs inte. Då kan det vara värt att satsa pengar på det, för då börjar man att uppmärksamma problemet. Men om det inte är genomtänkt kan det lika ofta vara ett sätt som förstör möjligheterna till vardaglig utveckling. Om ni politiker då fattar ett detaljerat beslut, eller om regeringen sätter en mycket skarp indikator som man sätter en peng på, kan det snarare bli så att de lokala sammanhangen slås isär. För er politikers del tror jag att det gäller att se i vilket sammanhang ni befinner er och vilken räckvidd ni har när ni fattar beslut. Ni sätter till stor del ramarna för hur samhället ska fungera, och de ramarna kan ni sätta upp. Sedan kan ni kräva åtgärder men ändå stanna en nivå längre upp än vad man kanske vanligtvis gör. Jag tror att vi måste få till en mycket bättre övergång mellan policy, verksamhetsstrategi och själva verksamhetsutvecklingen, så att vi inte blandar ihop dessa. Man har olika räckvidd, når olika långt och har olika kompetens för att lösa de lokala problemen. Det var det jag menade med att alla goda exempel är STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Man gör någonting, men väldigt ofta gör man det som pro- Projektet kan hålla i 5–, men det försvinner när personerna bakom projektet försvinner, eftersom ingenting i det omgivande systemet har föränd- Ni har en jätteviktig roll i att se till att de omgivande förändringarna – i viss mån – efterfrågas och, framför allt, inte förstör möjligheterna att arbeta på (M): Min fråga handlar om tidiga insatser. Vi vet från forskning att tidiga insatser har en väldigt stor betydelse – större betydelse än om man redan befinner sig i sjukfrånvaro. Jag skulle vilja fråga och LO vad lagstiftningen kan göra och hjälpa till med när det gäller förebyggande insatser för att förhindra att människor hamnar i sjukfrånvaro. , LO: Vad gäller insatser som är så tidiga att de är preventiva har vi en ganska bra lagstiftning på plats. Den senaste föreskriften om organisato- risk och social arbetsmiljö kompletterade det som redan fanns på ett väldigt På detta område handlar det alltså mycket om att sprida kunskap och att se till att man följer den lag som finns. Här har vi ett ansvar, liksom Arbets- miljöverket och många andra. Men det är inte primärt bättre lagstiftning som behövs på det här området. När det gäller tidiga insatser i fråga om personer som redan har blivit sjuka och som ska gå tillbaka till arbetet ska jag ärligt säga att detta inte är mitt Jag skulle ha haft med mig en kollega som är duk- tig på rehabiliteringskedjan, men ironiskt nog blev han sjuk när vi skulle prata Det jag kan säga är att det naturligtvis är viktigt med tidiga insatser, men det är också viktigt med rätt insats i rätt tid. Vi vill inte se vilken insats som helst man är sjukskriven, när man kanske ligger kvar på sjuk- Det gäller att man verkligen tänker efter, så att man gör rätt sak vid rätt tid i rehabiliteringskedjan. , : Jag håller med . ket finns, och det är väldigt omfattande när det gäller det systematiska arbets- miljöarbetet, som är nyckeln för de förebyggande insatserna. Helst ska ju ar- betet inte leda till sjukdom och sjukskrivning över huvud taget. Jag tror att det gäller att hålla i och hålla ut och verkligen stötta och, inte minst, sprida de goda Där finns det mycket att göra. När det gäller återgången till arbete tycker våra företag att det räcker med regler och pålagor. De vill inte ha fler regelverk utan snarare stöd, hjälp och De vill också se att man belönar de goda insatser som görs. småföretag tar stöd och hjälp, till exempel av privata sjukvårdsförsäkringar. Då är det märkligt att man vill bestraffa de goda initiativen – det är inte efter- STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Inte heller efterfrågar våra företag fyrkantiga regelverk som säger att man en viss dag ska skriva ett visst papper. Snarare bör det vara mer individinriktat, så att återgången till arbetet styrs av personliga förutsättningar på ett effektivt och adekvat sätt. (S), arbetsmarknadsutskottet: Utifrån att jag tidigare var skyddsombud handlar min fråga om de regionala skyddskommittéer som en gång fanns och framför allt om den starka kopplingen till företagshälsovården, som såg ut på ett helt annat sätt. kommer företagshälsovården ofta in i slutskeden – inte som en förebyggande insats. Min fråga till fackförbunden är: Hur ser ni på användandet av företagshälsovården? Ofta har man ju från arbetsgivarens sida nollavtal. , PTK: Företagshälsovård är en jätteviktig fråga för oss inom fackförbunden. Framför allt ser vi företagshälsovården som ett sätt att främja systematiskt arbetsmiljöarbete och ett sätt att se till att det finns rejält med kunskap på arbetsplatsen om hur man ska arbeta, både med rehabilitering och på ett förebyggande sätt. Från den fackliga sidan vill vi se att det finns tillräcklig företagshälsovård och att den är oberoende. Oberoendet säkrar man på ett bra sätt genom att ha någon form av samverkan när man upphandlar den. Där har skyddsombuden och andra fackliga företrädare en väldigt viktig roll. Om vi går över till vad politiker kan göra handlar det om vilken typ av företagshälsovård som man främjar. Man har framför allt tittat på det arbetsplatsnära stödet, som ska hjälpa till vid rehabiliteringen, när det redan har gått för långt, och genom utredning se vad som kan göras. Ett medskick till er politiker är att ni kan titta på om det går att skruva på det arbetsplatsnära stödet så att det riktas mer mot tidiga, förebyggande insatser, i stället för att bara användas när det redan har gått för långt. , LO: Jag kan i princip bara instämma i detta. Vi tycker också att det är otroligt viktigt att det finns en företagshälsovård som kan svara upp mot det som den ska svara upp mot, det vill säga det som kan göras på arbetsplatsen för att verka för en god hälsa. Det handlar om att företagshälsovården inte bara ska erbjuda en individuell lösning på ett organisatoriskt problem, utan man måste också kunna hantera de arbetsorganisatoriska aspekterna av detta. Det räcker alltså inte med en kurs i mindfulness, utan man kanske också måste öka bemanningen, för att ta ett jätteenkelt exempel på saker som företagshälsovården måste kunna hantera. STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN , Företagshälsor: Jag har en fråga till Vi har en omfattande lagstiftning på arbetsmiljöom- rådet som jag tycker är väldigt bra. Men hur ser vi till att alla företag följer , : Bra fråga! Vårt uppdrag innefattar att utöva tillsyn, men tillsyn innefattar också att kunna sprida kunskap i frågan. bitarna i det hela tycker jag är att ha en informativ hemsida, vilket vi försöker Det viktigaste – vår vision – är att alla vill och kan. Vi driver så hårt vi kan mot detta, och vi gör det genom att försöka att främst vara på de arbetsplatser där riskerna är som störst. Alla i det här rummet har en viktig roll i att bidra till en bra arbetsmiljö. (M), vice ordförande i socialförsäkringsutskottet: Jag vill tacka alla er som har kommit hit och varit med under detta långa När vi i socialförsäkringsutskottet började planera för denna hearing gjorde vi det utifrån två perspektiv: dels för att titta på sjukfrånvarons utveckling, dels – mer specifikt – för att titta på de regionala skillnaderna. tycker att dessa frågor har blivit väldigt väl belysta här . Under den första delen fick vi höra arbetsmarknadens parter, från lite olika perspektiv men ändå med en stor enighet om att arbetsplatsen har en uppgift, en roll att spela och att det går att förändra och påverka. Inte minst gäller det som någon sa här på slutet att sprida de många goda exempel som finns, så att vi slipper uppfinna hjulet två gånger. Vi har också fått en inblick i aktuell forskning – även där ur två delvis olika perspektiv, men jag tycker att båda var mycket intressanta och lika viktiga. Jag försökte hålla räkning på hur många olika personer som har talat här i Jag tror att det har varit 17 personer uppe på denna lilla scen, och till detta kan läggas 14 frågor och minst dubbelt så många svar. Det är ju faktiskt så att svaren är fler än frågorna – så brukar det inte alltid vara, men det har vi blivit begåvade med här ! Allt detta har skett , som åtminstone jag tycker känts ganska Man har inte fått alltför mycket träsmak, vilket jag tycker är tack vare att vi har haft en bra moderator, som har guidat oss igenom denna för- Jag vill därför rikta ett stort tack till moderatorn BILAGA: BILDER FRÅN UTFRÅGNINGEN BILAGA: BILDER FRÅN UTFRÅGNINGEN BILAGA: BILDER FRÅN UTFRÅGNINGEN BILAGA: BILDER FRÅN UTFRÅGNINGEN BILAGA: BILDER FRÅN UTFRÅGNINGEN BILAGA: BILDER FRÅN UTFRÅGNINGEN Stöd till lokala åtgärder mot övergödning Om samhällsekonomiska analyser inom transportsektorn med sär- skild hänsyn till hållbar utveckling offentliga utfrågning om järnvägens vägval Blev det som vi tänkt oss? En uppföljning av vissa frågor i det försvarspolitiska inriktningsbe- Autonomi och kvalitet – ett uppföljningsprojekt om implementering och effekter av två högskolereformer i Autonomi och kvalitet – ett uppföljningsprojekt om implementering och effekter av två högskolereformer i Delredovisning 3: Enkätundersökning till studieansvariga Autonomi och kvalitet – ett uppföljningsprojekt om implementering och effekter av två högskolereformer i Delredovisning 4: Den fallstudiebaserade undersökningens första fas Seminarium om samhällsekonomiska analyser Sjöfartsnäringen och dess konkurrenskraft Skattebefriade bränslen i industriella processer, så kallade råvaru- offentliga utfrågning om idrott och fysisk akti- vitet i skolan – ett sätt att stärka inlärning och hälsa hearing om journalisters och medie-redakt- ioners säkerhet och arbetsförutsättningar Finsam – en uppföljning av finansiell samordning av rehabilite- offentliga utfrågning om Finsam – finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser seminarium om internationellt samarbete mot skat- Offentlig utfrågning om ett handelsavtal mellan och offentliga utfrågning om unga vuxnas möjlighet att finansiera ett eget boende Statsråds medverkan i granskning offentliga utfrågning om den aktuella penningpolitiken Om krisen eller kriget kommer – En uppföljning av informationsinsatser till allmänheten om den enskildes ansvar och beredskap Är samverkan modellen? En uppföljning och utvärdering av kultursamverkansmodellen Öppna utfrågning om den aktuella penningpolitiken Utvärdering av penningpolitik 2010–2015 Review of the Riksbank’s Monetary Policy 2010-2015 Punktskattehöjningar på alkohol- och tobaksprodukter – skatte- effekter och påverkan på den oregistrerade anskaffningen av dessa Miljömärkning av produkter – En översikt över de miljömärkningar av produkter som finns i och i de övriga nordiska länderna och justitieutskottets hearing om radikali- sering och rekrytering till våldsbejakande extremism i den digitala Offentlig utfrågning om den aktuella penningpolitiken Cancervården – utmaningar och möjligheter Kollektivtrafiklagen – en uppföljning Inventering av forskning inom civilutskottets beredningsområde offentliga utfrågning inför proposition om Offentlig utfrågning om förutsättningar för svensk film Digitaliseringen i skolan – dess påverkan på kvalitet, likvärdighet och Autonomi och kvalitet – ett uppföljningsprojekt om implementering