rfr · H40WRFR7 · 2017-01-01 00:00:00 — Bland annat länsstyrelserna i och konstaterar att sedan införandet av överförbarhet har ingen Östersjöbaserad sydkustfiskare köpt in sig i det pelagiska systemet; däremot uppges det ha för- svunnit en mycket stor del av dem som fiskade pelagiskt innan systemet inför- des. Olika aktörer i och betonar att detta innebär att disposi- tionen av kvoter har flyttat till ägare med hemort på . Man konstaterar att de tio största ägarna kommer från och innehar av de samlade pelagiska kvoterna i (exkl. ): 8 KONSEKVENSER FÖR REGIONERNA av de pelagiska kvoterna i är nu låsta till stora fartyg och lastbilstransporter, även om detta till stor del var fallet även innan systemet infördes, och av de pelagiska kvoterna i östra fiskas av det Östersjöbaserade fisket . Ungefär hälf- ten av det utgörs av regionalkvot och kustkvot. Ju fler Östersjöbaserade fartyg som köps upp av större pelagiker, desto större andel kommer re- gionalkvoten att vara.183 uppger att antalet yrkesfiskare i minskar, och det sker ingen nyrekrytering. uppger att det 2015 fanns fyra sill- trålare i . Av dem uppges nu två ha sålts för stora summor, och bara två trålare finns kvar. Vid uppföljnings- och utvärderingsgruppens studiebesök i uppgav en pelagisk fiskare från att han snart avser att sälja sina pelagiska fiskerättigheter. Han konstaterade att det är svårt att hitta köpare från . En torskfiskare från konstaterade att det finns stora problem i torskfisket och att det snart inte finns något sillfiske kvar i . uppger att det nu finns fyra fiskare i som vill börja med fiskeverksamhet. uppger att kvoter finns tillgängliga men att HaV har sagt nej på grund av utförselreglerna för fartygskapacitet: •Två är besättningsmän som vill skaffa mindre pelagiska trålare för att fort- sätta med fisket. •Två är fiskare som har egna båtar men som måste köpa tonnage för att kunna börja fiska inom kustkvoten, och finns inget ton- nage till salu. Den pelagiska yrkesfiskaren från menar att HaV borde gynna fiskare som vill nyetablera sig i , och då är kust- och regionalkvoterna vik- tiga. SPF har i en kommentar framfört att HaV:s kriterier för att bevilja rätt att fiska naturligtvis påverkar etableringen i sillfisket. SPF menar att det kan fin- nas svårigheter att köpa kilowatt och bruttoton men menar att detta inte är omöjligt. Företrädare för länsstyrelserna i och samt konstaterar: Yrkesfiskare från har blivit inlåsta till att fiska enbart i , medan västkustfiskare har fått kvoter både i och Östersjön.184 SPF har i en kommentar framfört att detta beror på att Östersjöfiskarna vid tilldelningen av fiskerättigheter enbart hade historik från fiske i . Ös- tersjöfiske 2020 har framfört att de stora pelagiska yrkesfiskarna har flera fiskemöjligheter i både och , vilket gör att de klarar att anpassa sig till kvotförändringar: 183Östersjöfiske 2020, e-brev . 184Simrishamns kommun, Länsstyrelserna i och , intervju . 8 KONSEKVENSER FÖR REGIONERNA Det Östersjöbaserade fisket har inte det, inte ens inom , vilket äventyrar fiskets fortlevnad. Sillfiskare kan inte börja fiska torsk och vice versa.185 Vid uppföljnings- och utvärderingsgruppens studiebesök i ställde forskare från frågan om det är ett bekymmer att ha samma lösningar på syd-, ost- och , även om fisket ser olika ut i och . Forskarna menade att för HaV är det enklast att ha samma regler överallt. Regional tilldelning för fiske och landning i Pelagiska fartyg som enbart fiskar och landar i får en regional till- delning av fiskerättigheter, en sorts bonus i form av en extra regional kvot som inte är överlåtbar. HaV har i uppföljningen uppgett att det hand- lar om 12 fartyg som har en sådan tilldelning. HaV menar att den kraftiga re- duktion av pelagiska fartyg som har konstaterats på inte har skett bland Östersjöfartygen som fått regional tilldelning. Dessa fartyg är inne i det pelagiska systemet men uppges i många fall ha en dålig lönsamhet. Flera av dem vill enligt HaV gå in i systemet fullt ut, dvs. inte vara begränsade till att fiska och landa i , och få samma flexibilitet som övriga fartyg inom systemet. Den regionala tilldelningen hanteras av HaV. Förutom att öka Östersjöfar- tygens infiskning skulle tilldelningen göra att det finns en möjlighet att eta- blera fiske i Östersjön.186 Bland annat WWF anser att det är positivt att man har avsatt en extra tilldelning för att gynna . konstaterar att det inte har varit samma strukturrationalisering för de fartyg som fiskar på denna kvot som för det övriga pelagiska fisket. Flera aktörer i främst och har betonat den regionala tilldelningens betydelse för fisket i . Vid uppföljnings- och utvärderingsgruppens studiebesök i betonade flera aktörer att det är viktigt med regionala kvoter för det pelagiska fisket på sydkusten. Flera pekade på att HaV i sin utvärdering bortsågs från det regionala fisket. Vid studiebesöket konstaterade t.ex. en pelagisk yrkesfiskare från att det för tillfället är viktigast att lösa frågan om regionalkvotens storlek och fördelning. Fiskaren menade att det är viktigt att fångsten landas i Östersjöhamnar. Problemen med bl.a. re- gionalkvoter bör lösas av HaV tillsammans med näringen. Flera av aktörerna på sydkusten pekade på att det är viktigt med en dialog mellan intressenterna för att hitta en lösning. En av de beredningsindustrier som har intervjuats i denna uppföljning har beredningsverksamhet på både ostkusten och . De menar att den regionala tilldelningen i inom det pelagiska systemet är mycket bra och gör att t.ex. deras anläggning på fungerar. De betonar att det är 185Östersjöfiske 2020, e-brev . 186Swedish (), intervju . 8 KONSEKVENSER FÖR REGIONERNA viktigt att försvara den extra regionala tilldelningen till pelagiska fiskare i Ös- Länsstyrelserna i och konstaterar att den regionala tilldel- ningen är till för dem som fiskar i och landar i Östersjöhamnar. fiskeföretag från köper fiskerättigheter i förlorar de den Olika aktörer i och har framfört att det behövs regionalt och lokalt inflytande från bl.a. länsstyrelser och kom- muner när det gäller den regionala tilldelningen. De menar att HaV inte vårdar den regionala tilldelningen som ett fiskepolitiskt instrument. Miljögifter i fet fisk från HaV och andra aktörer har i uppföljningen uppmärksammat att ett problem med bl.a. pelagisk fisk från är de höga dioxinhalterna. Dioxinpro- blematiken är en orsak till att mycket Östersjösill går till foder. Frågan togs även upp vid uppföljnings- och utvärderingsgruppens studiebesök i Sim- rishamn. framför på sin webbplats att fisk är nyttig mat, och därför är det bra att äta fisk och skaldjur ofta, gärna två till . Sam- tidigt konstaterar att viss fisk innehåller höga halter av mil- jögifterna dioxin och PCB som kan vara skadliga för hälsan.188 Dioxin och PCB är mycket hälsofarliga miljögifter. När man äter fisk som innehåller dessa miljögifter lagras ämnena i kroppen . När en kvinna är gravid förs miljögifter över till fostret via moderkakan och senare till barnet via bröst- mjölken. och små barn är de som är mest känsliga för de skadliga ef- fekterna av dioxin och PCB. rekommenderar därför barn, ungdomar, unga kvinnor som vill ha barn samt gravida och am- mande att inte äta fet fisk med höga halter av dioxin och PCB oftare än högst två till . Övriga kan äta fet fisk en gång . Livsmedels- verket uppger att dessa fiskar innehåller höga halter av dioxin och PCB: • Vildfångad lax och öring från , och • Strömming/sill från • Vildfångad sik från och • Vildfångad från Vättern.189 EU har fastställt olika gränsvärden för hur mycket skadliga substanser olika livsmedel får innehålla. Syftet med gränsvärdena är att förhindra att livsmedel med de allra högsta halterna av dioxiner och PCB hamnar på marknaden. Det rör sig bl.a. om dioxin i fisk. har och ett undantag 187 och Pelagic, intervju . 188 Dioxiner och PCB är organiska miljöföroreningar som fått stor spridning i miljön. Dioxi- ner bildas bl.a. när man tillverkar kemikalier som innehåller klor och vid förbränningspro- cesser. PCB är en industrikemikalie som användes inom många områden, t.ex. i transforma- torer och fogmassor i hus, innan den förbjöds . 189 , /matvanor-halsa-miljo/kostrad-och-matva- nor/all-fisk-ar-inte-nyttig/ (avläst ). 8 KONSEKVENSER FÖR REGIONERNA Det svenska undantaget innebär att t.ex. sill/strömming som fiskats i får säljas trots att dioxinhalterna överskrids men bara till konsumenter i och . Undantaget skulle ha gått ut den 31 de- cember 2011 men på begäran av de båda länderna har EU beslutat att göra undantaget permanent.190 och kommunerna kontrollerar de livsmedelsföretag som säljer fisk till andra EU-länder eller länder utanför EU. Misstänkta olagliga försäljningar rapporteras till . Man kan även göra en åtalsanmälan för brott mot livsmedelslagstiftningen.191 Frågan om dioxin i fet fisk från är aktuell. kom en tings- rättsdom i som handlade om grov smuggling av lax som omfattades av undantag från EU:s gränsvärden för dioxin för försäljning i Frank- rike. Åklagaren har i massmedier uppgett att domen kom- mer att överklagas.192 Efter en revision av kontrollsystemet för bl.a. fisk och fiskprodukter fick kritik av . Regeringen gav ett regeringsuppdrag om kontrollen och konsument- informationen när det gäller fisk som omfattas av det svenska undantaget från EU:s gränsvärden för dioxin. ska redovisa uppdraget . Regeringen uppger att undantag är ett uttryck för en avvägning mellan att skydda folkhälsan och viljan att värna ett livskraftigt fiske i . Genom att uppfylla de villkor som EU ställer på kostråd till särskilt känsliga befolkningsgrupper, övervakning av halterna av dioxin och PCB i fisk från , förbudet mot export och rapport- skyldigheten till kan enligt regeringen ett gott skydd av folkhälsan bibehållas som fisket kan fortsätta.193 Vid uppföljnings- och utvärderingsgruppens studiebesök i framförde olika aktörer i och att har stämp- lat all sill från som att den innehåller dioxin. Flera av aktörerna menade dock att det inte finns någon risk med att äta sill från södra eftersom dioxinhalterna är låga. Det pekades också på att det blir olika resultat i dioxinmätningar beroende på t.ex. om fiskskinnet är med vid mätningen av dioxinhalten eller inte. Det betonades att problemen med höga dioxinhalter finns i och . Vid studiebesöket betonade representan- terna för fiske och beredningsindustri att borde gå ut och informera aktivt om att sill från södra inte är farlig.194 Från uppges att kostråden om fet fisk omfattar hela Ös- tersjön och att dessa inte kommer att ändras. 190Sveriges riksdag, EU-upplysningen, /faq/Fragor-och-svar/Jord- bruk-och-fiske/Mer-dioxin-i-fisk-fran-Ostersjon/ (avläst ). 191Livsmedelsverket, /livsmedel-och-innehall/oonskade-am- nen/miljogifter/dioxiner-och-pcb/ (avläst ). 192Näringsdepartementet, intervju med tjänstemän . 193Regeringens webbplats, /pressmeddelanden/2016/03/uppdrag-till- livsmedelsverket-om-starkt-kontrollsystem-for-dioxin-i-fisk-fran-ostersjon/ (avläst 2016- 10-10). , intervju med tjänstemän . 194Skillinge Fisk Impex vid studiebesöket i . 8 KONSEKVENSER FÖR REGIONERNA från har betydligt lägre halter av dioxin och därför är bättre att äta. Dioxinmätningar som görs i och är extra noggranna på grund av undantagen från EU:s gränsvärden. uppger vidare att det finns bestånd av sill och skarpsill söder om som har dioxinhalter som ligger under EU:s gränsvärden och som därför kan komma att bli tillåtna att exportera till andra En ändring i utförselföreskrifter195 i denna fråga förväntas /17. Detta innebär dock inte att kostråden i kommer att ändras. Vid försäljning av vissa fiskerivaror i detaljhandel ska konsumenten få skriftlig information om bl.a. fångstområde.196 Reglerna omfattar dock inte alla slags fiskeriprodukter. Beredda och konserverade produkter som t.ex. stekt strömming är undantagna. Kravet på angivande av fångstområde föreslås därför nationellt utökas till att även omfatta bearbetad fet fisk från Östersjö- Från sida är man medveten om att sådan reglering kan få negativa följder för t.ex. beredningsindustrin på sydkusten. uppfattas som orättvist att reglerna missgynnar det småskaliga fisket och be- redningsindustrin, men verket konstaterar att dioxin och PCB är mycket häl- Övergivna fiskebåtar är ett problem på I uppföljningen har flera exempel visats på övergivna fiskebåtar som har läm- nats vind för våg vid kaj när fiskerättigheterna har sålts till en annan yrkes- fiskare och båten därmed har blivit värdelös. Dessa skrotbåtar ger inte någon bra bild när de ligger övergivna i hamnarna i de olika kustsamhällena och kan också utgöra en miljöfara. Bland annat kommun har uppmärksammat att handeln med fiske- rättigheter har lett till att mindre fiskefartygs ägare har kunnat sälja sina fiske- rättigheter till större fiskeföretag. De aktuella fiskebåtarna har köpts • antingen av utländska köpare eftersom det är svårt att i sälja en nedsliten fiskebåt utan tillstånd att fiska eller • av svenska köpare som inte har några tillgångar, varför kommunen får stå för Kronofogdens kostnader för bärgning och destruktion. Försäljningarna har inneburit att de tidigare ägarna har sluppit att själva ta hand om de gamla fiskebåtarna, medan kommun uppger att man har haft svårt att hitta de nya ägarna. Kommunen menar att fiskebåtarnas ägare borde ta hand om båtarna själva när rättigheterna säljs men uppger att det i många fall inte är möjligt att få tag på ägaren om denne har övergivit fartyget och det inte finns registrerat någonstans. kommun uppfattar att man 195 LVSFS 2014:22. 196 och rådets förordning (EU) nr 1379/2013. 197 , telefonintervju . 8 KONSEKVENSER FÖR REGIONERNA inte har någon juridisk rätt att flytta båtarna. Kommunen menar att det är svå- rare att flytta på skrotbåtar än skrotbilar och att man inte får flytta båtarna utan ägarnas medgivande. Om kommunen ingriper rubriceras det som egenmäktigt förfarande. Alternativt kan kommunen bli skyldig att reparera de skador som båten eventuellt åsamkas vid flytt. Det som återstår för kommunen är att be- gära handräckning från Kronofogden, som dock har svårt att få ut pengar. Det kan vara s.k. målvakter utan utmätningsbara resurser som står som ägare till båtarna. Kommunen uppger att man har tagit om hand flera övergivna båtar och att detta har kostat stora pengar. I de aktuella fallen har ägarna till båtarna inte haft några resurser. Enligt uppgift från kommunchefen i handlar det om sex fiskebåtar som har kostat skattebetalarna plus insatser från räddningstjänsten och för att för- hindra att de ska sjunka vid kaj eller inte brinna upp. Som exempel kan nämnas att fyra fiskebåtar har sålts till utländska ägare och blivit kvar vid kaj i Kungs- hamn. Tre av dem uppges nu utgöra ett miljöhot. Kommunen har i medier framfört följande: Det är inte rimligt att man bara ska kunna lämna båtarna här utan ansvar. Den båt som sjönk vid kajen och som bärgades från botten kostade oss i åtgärder. Vi försöker kräva den lettiske äga- ren på beloppet. Kommunen har inte laglig rätt att flytta båtarna som ligger vid kajen och blir allt sämre, utan ägarnas medgivande. Men att få tag på dem som påstås ha köpt fiskebåtarna har visat sig i stort sett omöjligt.198 Enligt uppgift från kommun har det nu tillkommit ytterligare två fiske- båtar: •en fiskebåt där kvoten är såld och båten är kvar hos den pensionerade äga- ren •en fiskebåt som ligger vid kaj där kvoten och båten är såld till ett fiskefö- retag i , men där företaget har lämnat båten i och fiskar på kvoten.199 Kommunen menar att en lagändring är nödvändig för att kunna åtgärda pro- blemet. Det borde göras en lagändring som ser till att fiskebåtarna skrotas i samband med att fiskerättigheter säljs samt att kommunen ges möjlighet att besluta om flytt av båtar som utgör en risk. Vidare bör det göras en lagändring så att det ska finnas ett register över ägare till båtar.200 har i uppföljningen betonat att när det gäller övergivna fiskebåtar som ligger i hamn utan skötsel är detta en fråga för kom- munen: Det är kommunen som har ansvar för att få tag i ägaren av en övergiven båt och lämna ett föreläggande till honom eller henne. 198Sotenäs kommun, (M), ordf. tekniska utskottet (i 2016- 05-22). 199Fiskekommunerna, e-brev . 200Sotenäs kommun vid möte i . 8 KONSEKVENSER FÖR REGIONERNA medveten om att det kan vara svårt för kommunen att hitta ägaren. Fiska- ren kan t.ex. ha sålt båten till en privatperson som inte har råd att åtgärda båten och som gör sig otillgänglig för kronofogden.201 Flera aktörer har i uppföljningen betonat att problemet med övergivna båtar dock långt ifrån alltid är kopplat till försäljning av pelagiska fiskerättigheter. Det kan också t.ex. handla om att en fiskare har köpt upp extra kvoter för att fiska med en båt som han redan har. Då måste han ha en båt som man kan fiska lite med en gång för att kunna behålla ett särskilt tillstånd, t.ex. för räk- fiske.202 SFPO har i uppföljningen framfört att när det gäller övergivna fiske- båtar som har lämnats vid kaj är det ägaren som har ansvaret för båten: Det måste kommunerna ta hand om. Problemen med skrotbåtar beror inte på det pelagiska systemet – det hade nog hänt i alla fall.203 Miljöministern har bl.a. framfört följande i svar på skriftliga frågor från riks- dagsledamöter om möjligheten att korrigera lagstiftning och regelverk för att underlätta för kommunerna att få bort skrotbåtar. remitterade Mil- jödepartementet en promemoria om flyttning av båtar och skrotbåtar.204 I pro- memorian föreslogs en ny lag om flyttning av båtar i vissa fall. Enligt lagen får regeringen meddela föreskrifter om rätt för en myndighet eller kommun att flytta en båt om det behövs för att skydda människors hälsa och miljön, und- vika materiella skador eller upprätthålla ordningen till sjöss eller på land. En- ligt den föreslagna lagen får regeringen även meddela föreskrifter om rätt för en myndighet eller kommun att flytta en båt från en fastighet om fastighets- ägaren begär det och båten har varit uppställd på fastigheten under minst en månad från det att fastighetsägaren uppmanat båtens ägare att flytta båten eller från det att fastighetsägaren påbörjat försök att nå båtens ägare. Förslaget bereds nu i , och miljöministern meddelade att hon hoppades kunna återkomma med närmare besked innan årets slut.205 Frågan om övergivna båtar vid kaj på är enligt uppgift inte föremål för beredning inom Näringsdepartementet.206 201Länsstyrelsen , intervju . 202Yrkesfiskare från m.fl., möte i . 203Sveriges Fiskares (), intervju . 204Dnr M2012/01824/R. 205Svar på frågorna 2015/16:1296 av (S) Skrotning av fiskebåtar, 2015/16:1297 av (S) Skrotade fritidsbåtar, 2015/16:1298 av (M) Avställda båtar som utgör en miljörisk och 2015/16:1303 av (L) Flyttning av skeppsvrak och ägarlösa båtar. 206Näringsdepartementet, intervju med tjänstemän . 9 Konsekvenser för ägarstrukturen I detta avsnitt behandlas vilka följder systemet med överlåtbara fiskerättig- heter har fått för ägarstrukturen och frågan om ägarkoncentration. Uppfölj- ningen visar att systemet har lett till en ökad koncentration av ägandet, men inget fartyg har av fiskerättigheterna. Det finns inga utländska ägare av fiskerättigheter i . Som framgår av avsnitt 2 betonades i riksdagsbeslutet att en alltför stor ägar- koncentration bör anses motverka syftet. För att motverka en stor ägarkoncent- ration ska en fiskelicensinnehavare normalt sett få inneha fiskerät- tigheter för högst två fartyg. Fiskerättigheterna ska också i normalfallet få mot- svara högst av den del av den nationella fiskekvoten som görs till- gänglig för pelagiskt fiske genom individuella kvoter. När det gäller frågan om att delar av kvoterna skulle kunna hamna i utländsk ägo framhölls i riks- dagsbeslutet att det är viktigt att det fiske som har förbehållits bevaras inom landet. Fiskerättigheter borde därför inte kunna överlåtas till någon ut- anför det svenska yrkesfisket. De fiskerättigheter som ges ska kunna överlåtas endast mellan innehavare av fartygstillstånd. Det bedömdes att regelverket skulle ge tillräckliga garantier för att någon handel på en vidare marknad inte skulle komma att ske. I propositionen som föregick riksdagsbeslutet refererades bl.a. Länsstyrel- sen som betonade vikten av att undanröja risken för alltför stor ägar- koncentration. Regeringen instämde i synen på att en alltför stor ägarkoncent- ration bör motverkas. För att motverka en stor ägarkoncentration bör en fiske- licensinnehavare normalt sett få inneha fiskerättigheter för högst två fartyg. Fiskerättigheterna bör också i normalfallet få motsvara högst 10 pro- cent av den del av den nationella fiskekvoten som görs tillgänglig för pelagiskt fiske genom individuella kvoter. Det bör dock finnas en möjlighet för Fiskeri- verket att, om det finns särskilda skäl, godkänna en överlåtelse trots att den som förvärvar rättigheterna efter förvärvet har ett större innehav än vad som har sagts. Utgångspunkten är att överlåtelsen ska stå i överensstämmelse med lagens syfte, dvs. att främja fartygsstrukturen och bevarandet av fiskere- surserna och ett hållbart fiske. Om innehavet efter överlåtelsen t.ex. endast marginellt överskrider det föreskrivna högsta innehavet bör kunna godkänna överlåtelsen om det ändå vid en samlad bedömning framstår som mycket angeläget från struktursynpunkt. Detsamma bör gälla i fråga om en ur fiskenäringens synvinkel angelägen strukturaffär som annars inte skulle bli av, t.ex. i brist på andra köpare. bör i samband med att en överlåtelse godkänns fastställa parternas innehav av fiskerättigheter efter över- låtelsen. 9 KONSEKVENSER FÖR ÄGARSTRUKTUREN Det betonades att det är viktigt att det fiske som förbehållits bevaras inom landet. Fiskerättigheter bör därför inte kunna överlåtas till någon utanför det svenska yrkesfisket. Regeringen ansåg därför att de fiskerättigheter som ges skulle kunna överlåtas endast mellan innehavare av fartygstillstånd. Reger- ingen menade att regelverket gav tillräckliga garantier för att någon handel på en vidare marknad inte skulle komma att ske.207 Det pelagiska systemet har lett till en ägarkoncentration HaV uppger att när det pelagiska systemet infördes diskuterades bl.a. vilka risker systemet skulle innebära för ägarkoncentration. Denna uppföljning visar att det pelagiska systemet har lett till en koncentration av ägandet, vilket fler- talet intervjuade konstaterar också var meningen – det har bli- vit färre pelagiska fiskeföretag med bättre ekonomi. konstaterar att de stora fiskeföretagen nu- mera finns runt , och den pågående utvecklingen pekar enligt läns- styrelsen på fortsatt sammanläggning av fiskeföretag. SFPO menar att system med individuella överlåtbara rättigheter generellt leder till att det bildas större enheter: Det pelagiska systemet har möjliggjort en koncentration inom fiskeflottan, men denna koncentration hade sannolikt ägt rum i alla fall. Om systemet inte hade införts hade flera yrkesfiskare gått i konkurs. En omstrukturering av flottan hade därmed kommit till stånd även då, men hade tagit . är det andra fiskare som har köpt ut de fiskare som har valt att sluta.208 Inget fartyg har av fiskerättigheterna Enligt lag får fiskelicensinnehavare ha fiskerättigheter för högst två fartyg . En fiskelicensinnehavares innehav av fiskerättigheter får motsvara högst av den del av den nationella fiskekvoten som görs tillgänglig för fiske genom individuella kvoter.209 Enligt uppgift från SPF kommer några av fartygen upp i . De tio största båtarna har tillsammans av de pelagiska fiskerättigheterna, se tabellen nedan. Samtliga kommer från . Övriga pelagiska fartygs andelar framgår av tabell i bilaga 6. 2008/09:169, bet. 2008/09:MJU23. 208Sveriges Fiskares (), intervju . 2095 § lagen (2009:866) om överlåtbara fiskerättigheter. 9 KONSEKVENSER FÖR ÄGARSTRUKTUREN Tabell 14 Pelagiska fartyg med mer än 5 procents andel av fiskerättigheterna Tilldelning (procent) Källa: (), intervju . Flera aktörer har framfört att det är bra att det finns en tioprocentsgräns.