rfr · H40WRFR12 · 2017-01-01 00:00:00 — 7 BARNRÄTTSPERSPEKTIVETS TILLÄMPNING I IDROTTEN hamnar i konflikt med exempelvis föreningens intresse. Planeringen måste också vara långsiktig och erbjuda bredd så att barn och unga inte slutar idrotta . Artikel 12 handlar om barnets rätt att uttrycka sina åsikter och att dessa ska beaktas i alla frågor som rör barnet. Åsikterna ska beaktas med hänsyn till barnets ålder och mognad. För att barnet ska kunna uttrycka sig är det viktigt att barnet får relevant och tillräcklig information. För idrotten innebär det att man i såväl hantering av enskilda situationer som i övergripande beslut om hur verksamheten bedrivs ska ge barn och unga möjligheter att komma till tals, uttrycka sina åsikter och utöva delaktighet och inflytande. Enligt artikel 31 i har varje barn rätt till vila och fritid, till lek och rekreation som är anpassad efter barnets ålder och som är tillgäng- lig för varje barn utan diskriminering. För idrotten innebär det främst en upp- gift att främja och uppmuntra barnens möjligheter att delta i rekreation och fritidsaktiviteter enligt BO. Barn med funktionsnedsättning har samma rätt till idrottsaktiviteter som andra barn. Särskilda åtgärder kan behövas för att de ska få tillgång till eller kunna använda rekreations- och idrottsanläggningar. Staten ska enligt BO vidta lämpliga åtgärder som att uppmuntra och främja att människor med funktionsnedsättning i största möjliga utsträckning kan delta i de vanligaste idrottsaktiviteterna på alla nivåer. I barnrättskommitténs allmänna kommentar om artikel 31 berörs frågan om idrott. Bland annat framhålls att barn har rätt att välja vilka idrottsliga och andra organisationer de ska vara medlemmar i och att möjligheterna att för- verkliga rättigheterna som föreskrivs i artikel 31 för många barn begränsas av överdrivet strukturerade och styrande scheman med aktiviteter som vuxna tvingar på dem, exempelvis obligatorisk idrott.181 Kommittén konstaterar sam- tidigt att hinder för förverkligandet av barns rättigheter enligt barnkonvention- ens artikel 31 är utbredd och genomgripande särskilt för flickor. Mot denna bakgrund uppmanas konventionsstaterna att vidta åtgärder för att utmana könsstereotyper som förvärrar och förstärker mönster av diskriminering och ojämlika möjligheter.182 7.6 Barnrättsperspektivet i idrotten principer och andemening har lyfts fram i svensk föreningsidrott. Som framgått av avsnitt 5.2 har RF i sitt idéprogram Idrotten vill framhållit värdet av en barn- och ung- domsidrott med utgångspunkt i glädje, delaktighet och allas rätt att få vara med.183 Kort efter beslut om att barnrättsperspektivet skulle 181FN:s kommitté för barnets rättigheter: Barnets rätt till vila, fritid, lek och rekreation samt till det kulturella och konstnärliga livet (art. 31), allmänna kommentar nr 17 (2013). CRC/C/GC/17. 183RF-stämman, policydokumentet Idrotten vill i sin första form 1995, i vilken organisation- ens vision om alla barns rätt att få vara med på egna villkor lyfts fram. 7 BARNRÄTTSPERSPEKTIVETS TILLÄMPNING I IDROTTEN ingå i syftet och målen för statens stöd till idrotten beslutade RF också att föra in samma princip i sina stadgar och i idéprogrammet Idrotten vill.184 Likaså har regeringen angett att statsbidraget ska stärka idrottens tillgänglighet, jäm- likhetsaspekter och ungas inflytande (se vidare avsnitt 4.4). Idrottsforskaren menar att statsmakternas krav att barn- och ungdomsverksamhet som får bidrag ska grundas på barnrättsperspektivet bör uppfattas som en markering av redan etablerade principer snarare än ett uttryck för nya idrottspolitiska ideal. menar att det går att peka på flera politiska processer och diskussioner som aktu- aliserade behovet av ett mer uttalat barnrättsperspektiv i den svenska idrotts- politiken. Ett av dessa exempel är förvaltningspolitiskt.185 Bland statliga myndigheter har insatserna för att följa ökat successivt . Inrättandet av BO 1993 är ett exempel på detta liksom principbeslut att intentioner ska beaktas i allt statligt beslutsfat- tande som rör barn. Därefter har många statliga myndigheter infört ett uttalat barnrättsperspektiv för verksamheten. Att även regelverket för statens stöd till idrotten kompletterades med ett barnrättsperspektiv kan enligt åt- minstone delvis kopplas till en allmän process i svensk statsförvaltning att syn- liggöra i allt offentligt beslutsfattande som rör barn och unga.186 Ett annat exempel är de kraftiga anslagsökningarna till idrotten under peri- oden –2009 som innebar att staten ökade de offentliga insatserna för barn- och ungdomsidrotten. De ökade statliga insatserna kan enligt ha med- fört att kravet att beakta barnrättsperspektivet infördes i förordningen (1999:1177) om statens stöd till idrotten.187 När det gäller den idrottspolitiska debatten har frågan om barnrättsperspek- tivet i första hand handlat om barn- och ungdomsidrottens utformning och för- utsättningar. redovisades ett antal forskarrapporter och ut- värderingar som bidragit med ny kunskap om barn- och ungdomsidrotten som socialisationsmiljö. Även om forskarnas perspektiv och val av studieobjekt har varierat är ett återkommande tema de problem som uppstår om idrottens in- riktning på tävling får ett alltför stort genomslag i verksamhet för barn och unga.188 184 Beslut på i . 185CIF Uppföljning av statens stöd till idrotten 2010, och , När kontraktet bryts – om idrott som inte ser till barnets bästa i 2013:2 Spela vidare – En antologi om vad som får unga att fortsätta idrotta. 188SOU 2008:59 och Idrotten vill – en utvärdering av barn- och ungdomsidrotten, , kap. 6–7, och , . 7 BARNRÄTTSPERSPEKTIVETS TILLÄMPNING I IDROTTEN 7.7 Barnens rättigheter i idrotten Idrottsforskaren har analyserat barnrättsperspektivet inom id- rotten. Bland annat redovisas resultat från hennes och andras forskning i ett av kapitlen i en antologi.189 I kapitlet redovisas resultat och konkreta exempel som idrottsledare skulle kunna använda praktiskt. En utgångspunkt är bl.a. en stu- die där ca 200 idrottsledare från olika idrotter redogjorde för sin syn på idrot- tande barns rättigheter. I antologin diskuterar vilka rättigheter barnen har och hur de ska omsättas i ett idrottsligt sammanhang. I detta avsnitt är utgångspunkten framför allt den redovisning som finns i kapitel i an- tologin. 7.7.1 Barnens rätt att delta och skyldighet att träna Att få delta i idrott är en rättighet som ledare framhåller enligt den ovan nämnda studien. är ledarna ense om att barnen även har skyldig- heter. För att få delta i matcher och vid tävlingar måste de också träna. Ett barn som tränar mycket och som inte uteblir, utan giltig frånvaro, premieras. Detta innebär att skyldigheten att träna går före rättigheten att få spela matcher eller delta i tävlingar. menar att rätten att få tävla framstår som en villkorad rättighet. Även andra exempel nämns, t.ex. att barn har rätt att bli väl bemötta, respekterade och sedda men att de också har skyldighet att ha ett gott uppfö- rande, respektera andra och vara en bra kompis. Barn har vidare rätt att ge synpunkter och att bli lyssnade på, men de har också skyldighet att lyssna på andra, vara tysta när ledarna pratar och följa instruktioner. Barn har rätt att utvecklas i idrott, men de har också skyldighet att ha rätt inställning, vara fo- kuserade och göra sitt bästa. Att delta i idrott kopplat till skyldigheter behöver enligt självklart inte innebära något negativt. Detta är en del av idrottens fostrande aspekt, t.ex. att man ska behandla andra med respekt och att följa regler. Det viktiga är dock att skyldigheterna inte ska överskugga rättigheterna. Att få delta är en rättighet som ledare framhåller i studie. Samti- digt framgår det att många ledare brottas med frågor som rör vilka som ska få vara med, dvs. vilka barn eller ungdomar som ska få spela matcher eller delta i tävlingar när det finns begränsningar för hur många som kan delta. Att välja ut barn är en grannlaga uppgift enligt studien. Ett vanligt sätt att hantera frågan är att de som har tränat mest också får spela flest matcher eller delta i flest tävlingar. Ur barnrättsperspektiv kan å ena sidan en sådan princip anses rimlig. Å andra sidan kan det diskuteras vad som är barnets bästa, vilket man måste göra i varje enskilt fall. Att tidigt få lära sig att det är viktigt att träna och att ta ansvar genom att exempelvis höra av sig om man inte kan komma kan na- turligtvis vara bra. Frågan är dock från vilken ålder man kan – och ska – kräva 189 , Att utveckla idrott med ett barnrättsperspektiv, i Idéer för idrottsutveck- ling, idrottsböcker, 2015. 7 BARNRÄTTSPERSPEKTIVETS TILLÄMPNING I IDROTTEN den typen av engagemang. pekar dock på att beror barnets träningsfrekvens och resurser. Resultat från forskning och utvärderingar utöver studie visar också att för många barn är upplevelsen att få vara med en viktig anledning till att man vill idrotta. Likaså är att få uppmärksamhet och synas och att lära sig saker viktiga för barnen. För barnen är den sociala gemenskapen överordnad den idrottsliga logiken att vinna. (Se även fallstudien om fotboll. Ytterligare underlag från forskning visar att bemötandet av barn och ung- domar inom idrotten varierar. Problem kan uppstå när idrottens tävlingsmo- ment, som beskrivs som idrottens ”kärnlogik”, blir överordnad barnens förut- sättningar, t.ex. att unga som bedöms som särskilt talangfulla ges förmåner eller mer uppmuntran än övriga barn. En del av detta förhållningssätt har sin grund i bristande jämlikhet, t.ex. att pojkars idrottande ibland prioriteras vid fördelning av resurser eller anläggningstider. I andra fall har förhållningssättet sin grund i idrottstraditioner eller föreningskulturer. Gemensamt för dessa ut- maningar är hur föreningar bemöter sina unga medlemmar. lar om föreningarnas arbete och samspel med barn och ungdomar finns en möjlighet att åtgärda identifierade problem genom utbildningsinsatser och ett En grundförutsättning är emellertid att föreningens le- dare och medlemmar är villiga att ompröva sina invanda synsätt, rutiner och idrottsideal i enlighet med barnrättsperspektivet.191 7.7.2 Rättigheten att vara delaktig Som tidigare framgått har barn och ungdomar enligt rätt till inflytande och att vara delaktiga. I RF:s riktlinjer uttrycks det både i termer av att barn ska vara delaktiga i utformningen av verksamheten och att idrottsrö- relsen ska ta till vara ungdomarnas egna erfarenheter och synpunkter när det gäller utformning och ledning av tränings- och tävlingsverksamhet. I undersökning ingick frågan om vad barn och ungdo- mar fick vara med och bestämma över i det lag eller den grupp de tillhörde. En slutsats i undersökningen var att idrottande barn visserligen har rätt att ut- trycka sina åsikter, komma med idéer och ställa frågor, åtminstone i vissa lag och grupper, men om synpunkterna beaktades och om barnen hade någon verklig rätt att påverka berodde i stor utsträckning på om barnens förslag låg i linje med tränarens önskemål. framgår att det var en stor variation mellan ledarnas synpunkter när det gäller frågan om ungas delaktighet. I förhållande till det som står i om barns och ungdomars rätt till inflytande ska inte vuxna styra i vilken mån barns åsikter beaktas. De unga utövarnas åsikter och önskemål ska alltid tas med i beräkningen oavsett om de stämmer med ledarnas uppfattning eller inte. 190 , och , Utvärdering av implementeringen av Svenska fotbollförbun- dets spelarutbildningsplan, slutrapport . 7 BARNRÄTTSPERSPEKTIVETS TILLÄMPNING I IDROTTEN När det gäller hur de unga uppfattar sitt inflytande hänvisar till en studie där det framkommer att mer än åtta av tio unga föreningsidrottare upp- lever att de inte har något speciellt inflytande över den egna tränings- eller tävlingsverksamheten. Många unga i studien är dock nöjda med att inte ha så mycket att säga till om och önskar inget annat. Det framkom dock att de unga föreningsidrottarna som inte upplevde så stor delaktighet, vilket de i och för sig var nöjda med, tenderade att sluta tidi- gare än de ungdomar som kände sig mer delaktiga. Det fanns således ett sam- band mellan den upplevda delaktigheten och viljan att vara kvar i föreningsid- rotten. Att stärka barns och ungdomars inflytande är därför enligt sannolikt viktigt för att fler ska vilja fortsätta längre. 7.7.3 Rättigheten till hälsa Att så många som möjligt ska kunna utöva idrott , ef- tersom fysisk aktivitet är positivt för hälsan, är ett mål som idrottsrörelsen vill uppnå. Ett alltför intensivt idrottande kan dock leda till skador, och har man uppmärksammat skador som var nästan okända hos unga idrottare, som stressfrakturer och början till förslitningar, enligt stu- die. Att förebygga och i möjligaste mån förhindra att idrottande barn drabbas av skador är därför en viktig uppgift för ledare. I detta arbete kan enligt Rede- lius vara ett användbart redskap. I studie hänvisas till en internationell översikt över vad som ut- märker kulturen inom barn- och ungdomsidrotten. I denna konstateras att den dominerande principen bland unga idrottsutövare är att ignorera skador och att en del av spelet var att spela fast man hade ont. Många fortsätter därför att spela eller tävla trots värk och skadeproblem. En sådan kultur vidmakthålls, både av tränare och aktiva, genom en kombination av sanktioner och skuldbe- läggning. De unga som ingick i studien beskrev hur de successivt kom att ac- ceptera en kultur där det ansågs normalt och accepterat att de tränade trots att de hade skador och smärta eller var totalt utmattade. Enligt studien är det i en sådan miljö inte barnets bästa som står i främsta rummet. Den unga idrottarens önskningar kommer ofta i andra hand i förhål- lande till vad som anses vara lagets behov eller idrottens krav. Denna kultur genomsyrar idrotten, men den är mer utpräglad i vissa idrotter än i andra. Fot- boll, rugby, gymnastik och dans var idrotter där ungdomar i högre utsträckning rapporterade att de kände sig tvingade att delta trots att de hade ont. uttrycker sambandet mellan rätten att delta, skyldigheten att träna och risker för skador i förhållande till på följande sätt: Att hävda att det finns ett samband mellan vad ledare värdesätter och ska- dor bland idrottande barn är, å ena sidan, vanskligt. Å andra sidan är det inte särskilt svårt att tänka sig att den typ av skador, till exempel stress- frakturer eller början till förslitningsskador, som påträffas bland unga idrottare, kan vara en följd av en kultur där träningsflit, kämpatag och inställningen att alltid göra sitt bästa värderas högt. Att utveckla den typen av egenskaper som handlar om att gå in för en uppgift och att försöka göra 7 BARNRÄTTSPERSPEKTIVETS TILLÄMPNING I IDROTTEN så väl ifrån sig som möjligt kan man naturligtvis ha stor nytta av i livet. Men unga behöver också få lära sig att känna efter och att lyssna på sin kropp, liksom att en match eller en tävling aldrig kan vara viktigare än en god hälsa. Att stå över om man har ont eller är trött och sliten utan att det ska få negativa konsekvenser måste vara en självklar rättighet för alla id- rottande barn. Att ha rätt inställning kan inte vara att ställa upp till varje pris – det måste vara att kunna säga nej och att avstå när det gör ont. Att som ledare utgå från principer, sätta utövarna i centrum och beakta barnets rätt till vila, fritid och rekreation (Artikel 31) kan där- med vara ett sätt att förebygga skador. Att se till barnets bästa innebär därför att man som vuxen ibland säger nej. Även om barn verkar tycka att det är roligt och vill träna , måste en vuxen förälder eller ledare då och då säga stopp. Lika självklart som att barn inte tillåts äta godis (eftersom det kan vara skadligt), borde det vara att barn inte tillåts träna alltför hårt och intensivt (eftersom det kan vara skadligt). Att säkerställa att barn får tid till återhämtning och tillräck- ligt med vila mellan träningspassen är ledares och föräldrars ansvar. Att barnet självt vill delta kan vara ett riktmärke på att allt fungerar väl men det är inte självklart. Barnets vilja kan aldrig användas som argument för att legitimera en alltför omfattande träning i unga år.192 7.7.4 Rättigheten att utvecklas Rätten till liv och utveckling (artikel 6), dvs. att barn får möjlighet att utvecklas i idrott utan att barnets hälsa äventyras, är väsentligt. pekar på att inom idrott finns det många tillfällen till utveckling, och de allra flesta upp- skattar och stimuleras av att lära sig nya saker. hänvisar till en annan forskarstudie där det framgår att inte bara barn utan också äldre ungdomar vill känna att de utvecklas för att de ska vilja fortsätta med idrott. Denna upplevelse framstår som mer betydelsefull för utövarna än att idrotta för att vinna och vara framgångsrik. Om idrottsrö- relsen vill få fler att vilja fortsätta längre, är det enligt studien viktigt att orga- nisera idrott så att så många som möjligt känner att övningar och träningar är utmanande och utvecklande. Exempel på ett annat sätt att arbeta är att man arbetar uppgiftsorienterat i stället för prestationsorienterat. En sådan pedago- gik innebär att tränare tillsammans med laget eller individen diskuterar vad som är en rimlig uppgift att klara av på kort eller på lång sikt. Till skillnad mot en mer prestationsorienterad pedagogik, då målen bestäms i termer av resultat eller placeringar i tävlingar eller cuper, formuleras de uppgifter som ska av i termer av vad laget eller utövarna ska utveckla eller lära sig. 7.7.5 Idrott för barnets bästa – eller för det bästa barnet? Alla barn har rätt till utveckling, men i studie uppmärksammas frågan om huruvida några barn har mer rätt än andra att utvecklas i idrott. menar att tidiga elitsatsningar, som förekommer i vissa idrotter, i regel innebär 192 , Att utveckla idrott med ett barnrättsperspektiv, i Idéer för idrottsutveck- ling, idrottsböcker, 2015 s. 17. 7 BARNRÄTTSPERSPEKTIVETS TILLÄMPNING I IDROTTEN att barn i tidig ålder väljs ut av vuxna ledare för att ingå i en specifik grupp. Dessa barn förväntas träna intensivt och omfattande i en speciell idrott med målet att de ska utvecklas till elitidrottare. I studien uppmärksammas att föräldrar och tränare ofta är oroliga för att barnet riskerar att missa möjligheten att utvecklas eller bli professionell idrot- tare om idrottssatsningen inte är tillräckligt intensiv. Forskare pekar bl.a. på att en överbetoning av ett barns talang kan leda till problem som överträning och utbrändhet. De talangutvecklingsmodeller som tillämpas utgår sällan från barnets bästa utan tar avstamp i vad en framtida idrottsframgång anses kräva. Att tidiga satsningar kan få negativa konsekvenser i form av stressfrakturer och liknande överbelastningsskador hos barn liksom att de kan vara psykiskt påfrestande börjar också uppmärksammas alltmer, enligt forskningsrapporter som hänvisar till i studien. Det finns ytterligare studier som visar att vägarna till eliten och landslaget varierar, men de tycks karakteriseras av sen specialisering och elitsatsning. De allra flesta elitidrottare som ingår i en studie om elitidrottarens idrottsval och specialisering har gått via att utöva fler idrotter förutom den de kom att satsa på. har de specialiserat sig och valt att syssla med huvudidrotten.193 Detta förhållande uppmärksammas också i en fallstudie om ishockey som ingår i uppföljningen. () pekar på att forskningen visar att medverkan i flera olika idrotter leder till längre idrottskarriärer, bättre själv- förtroende och en större egen drivkraft. Dessutom bidrar ett mångsidigt idrot- tande till bättre övergripande motorisk och atletisk utveckling. Tidig speciali- sering leder till lägre grad av fysisk aktivitet i vuxen ålder och att man slutar idrotta tidigare. Skaderisken är högre hos dem som specialiserat sig tidigt än hos dem som utövar flera olika idrotter. Det finns dock exempel på att ishockeyföreningar har en omfattande träningsverksamhet för barn. Exem- pel från en förening visar att 11-åringar har fyra–fem fysiska träningspass under säsong. Därutöver tillkommer matcher. framgår det att föreningen uppmuntrar barnen att delta i andra idrotter men att detta inte bör eller får gå ut över ishockeyträningen. (SvFF) försöker kombinera elitsatsning för unga idrottare och satsning på bredden. Tillsammans med AB bedrivs och sam- finansieras projekt, Tipselit Pojk respektive Tipselit Flick. Projekten syftar till en tidig satsning på talanger så att dessa ska kunna bli elitfotbollsspelare. SvFF tar också ut landslag för 15-åringar. har man avskaffat serietabeller för barn fr.o.m. säsongen 2017. Man strävar också efter att ung- domar inte ska sluta med att spela fotboll på grund av för tidiga ambitioner om utveckling och framgång. Några distrikt var föregångare och avskaffade seri- etabellerna . En förening menar att tävlingsformer och sy- stem för talangselektering är helt avgörande för hur ledare, föräldrar och före- 193 RF, 2015:1, , Gerrevall, Glemne, . 7 BARNRÄTTSPERSPEKTIVETS TILLÄMPNING I IDROTTEN Arbetet i den aktuella föreningen, som enbart är inriktad på fot- boll för alla, underlättades betydligt när tävlingsformerna ändrades. skriver skillnaden som . Man menar att inga värdegrunder i värl- den hjälper mot toppning och selektion etc. om tävlingsformer och talangjakt fortsätter att stimulera till en sådan utveckling. Ett distrikt som ingår i uppföljningen menar att det är viktigt att blanda grupper i stället för att inrikta verksamheten på selektering i akademier och att det därför är väsentligt att man bryter hur man tänker kring bredd och elit. ansågs också vara en fördel om man avvaktar med elitverksamhet till 15–16- Likaså är det bättre att barnen eller ungdomarna kommer en gång och stannar kvar än att de tränar för att sedan sluta med träningen. 7.8 Idrottsrörelsens arbete med barnrättsperspektivet Som framgått av kapitel 4 är RF:s uppgift att pröva frågor om statsbidrag till idrotten. Mottagare av statsbidrag är enligt idrottsstödsförordningen återbetal- ningsskyldig bl.a. om bidraget inte används för det ändamål det har beviljats för.194 RF ska därmed i sin fördelning av medel säkerställa att barnrättsper- spektivet följs av de mottagande medlemsförbunden och tolka vad det innebär att anlägga ett barnrättsperspektiv på idrotten. Idrottsforskaren har mot denna bakgrund undersökt i vil- ken mån den svenska idrottsrörelsens barn- och ungdomsverksamhet kan sä- gas leva upp till krav. konstaterar att idrottsrörel- sen är stor och mångfasetterad och att det därför inte är möjligt att ge ett enkelt eller entydigt svar på huruvida idrottsrörelsen lever upp till eller inte. Det finns exempel på föreningar som bedriver sin barn- och ung- domsverksamhet på ett systematiskt och genomtänkt sätt men även exempel på osunda idrottsmiljöer för barn.195 RF har traditionellt eftersträvat att påverka sina medlemsorganisationer ge- nom värderingsstyrning, dvs. genom utbildningar, policyer och dialog snarare än genom regler och sanktioner. Förbundet har således markerat vad man an- sett vara en korrekt hållning i aktuella frågor men framhållit förbun- dets föreningsdemokratiska principer att varje förening måste styras under- ifrån, via sina medlemmar. Reaktionen från RF och/eller det ansvariga special- idrottsförbundet har därmed ofta blivit att förbundet fördömt den enskilda för- eningens agerande men med förbehållet att man saknat möjlighet att förhindra felgrepp eftersom varje förening själv beslutar över sin verksamhet.196 1947 och 11 §§ förordning (1999:1177) om statsbidrag till idrottsverksamhet. 195Johan R , När kontraktet bryts i Spela vidare – en antologi om vad som får unga att fortsätta idrotta, , 2013. 7 BARNRÄTTSPERSPEKTIVETS TILLÄMPNING I IDROTTEN RF:s styrning har tidigare fått kritik bl.a. av den statliga Idrottsstödsutred- ningen, som menade att förbundets myndighetsansvar i anslagsfrågor förut- satte en kapacitet och vilja att agera om dess medlemsorganisationer inte levde upp till villkoren för bidraget från staten.197