rfr · H40WRFR7 · 2017-01-01 00:00:00 — Havs- och fiskeriprogrammet är ett nationellt operativt program för genomförande av EHFF för perioden –2020. Havs- och fiskeriprogrammet går huvudsakli- gen ut på att möjliggöra finansiering av åtgärder som understöder dels genom- 439Jordbruksverket, (avläst ). 440Europeiska kommissionen, /fisheries/cfp/emff/index_sv.htm (avläst ). BILAGA 1: FISKERIPOLITISKA INSATSER förandet av den nya gemensamma fiskeripolitiken och en del av EU:s integre- rade havspolitik, dels utvecklingen av näringarna med direkt koppling till fiske och vattenbruk. Förvaltande myndighet för programmet är Jordbruksverket.441 Det nya programmet består av stöd för att dels utveckla ett miljömässigt, ekonomiskt och socialt hållbart fiske och vattenbruk i , dels genomföra en del av den integrerade havspolitiken och olika EU-miljödirektiv. I havs- och fiskeriprogrammet beskrivs hur ska genomföra de unionspriorite- ringar som medfinansieras genom EHFF.442 De övergripande målen i programmet är att öka konkurrenskraften hos små och medelstora företag, skydda miljön, främja en hållbar användning av resur- ser och främja sysselsättning. uppger att det nya havs- och fiskeriprogrammet är målstyrt i större utsträckning än det tidigare. Det finns mål på EU-nivå och på nationell nivå. Det övergripande målet – smart och hållbar tillväxt för alla – finns i den gemensamma strategin 2020. Sex områden är prioriterade i havs- och fiskeriprogrammet. •Prioritering 1: Främjande av ett miljömässigt hållbart, resurseffektivt, in- novativt, konkurrenskraftigt och kunskapsbaserat fiske. •Prioritering 2: Främjande av ett miljömässigt hållbart, resurseffektivt, in- novativt, konkurrenskraftigt och kunskapsbaserat vattenbruk. •Prioritering 3: Främjande av genomförandet av den gemensamma fiskeri- politiken. •Prioritering 4: Ökning av sysselsättningen och den lokala sammanhåll- ningen genom lokalt ledd utveckling. •Prioritering 5: Främjande av saluföring och beredning. •Prioritering 6: Främjande av genomförandet av den integrerade havspoli- tiken. För att välja ut vilka som ska få stöd används urvalskriterier på nationell nivå, vilka är desamma i hela landet. Urvalskriterierna ska enligt göra att det blir en bättre måluppfyllelse och innebär att ansökan poängsätts och får en slutpoäng. Arbetet med urvalskriterier är enligt uppgift inte färdigt. I det nya havs- och fiskeriprogrammet finns möjlighet att använda schablo- ner för att förenkla inför utbetalning av stöd. En schablon ska vara kontroller- bar, rättvis och godkänd på förhand. arbetar därför med att ta fram färdiga schabloner för att förenkla vardagen för våra kunder och få en mer effektiv och rättssäker handläggning. öppnade programmet för ansökan. Det svenska landsbygdsnätverket är kopplat till landsbygdsprogrammet, havs- och fiskeriprogrammet samt programmet för lokalt ledd utveckling i so- cialfonden och regionalfonden. I landsbygdsnätverket samlas de aktörer som arbetar med landsbygds- samt havs- och fiskeriutveckling i . 441Regeringen, och , (avläst ). 442EHFF ingår i ett gemensamt, nationellt strategiskt ramverk som även omfattar övriga struktur- och investeringsfonder i EU – landsbygdsfonden, socialfonden, regionalfonden och sammanhållningsfonden. BILAGA 1: FISKERIPOLITISKA INSATSER med nätverket är att genomföra programmen på ett bättre och mer effektivt sätt.443 Handlingsplaner för havs- och fiskeriprogrammet 2014–2020 För att ska nå målen i havs- och fiskeriprogrammet finns en nationell handlingsplan och regionala handlingsplaner. Handlingsplanen ska visa hur man ska arbeta för att bidra till att nå målen i havs- och fiskeriprogrammet, vilka i sin tur ska bidra till 2020, en smart och hållbar tillväxt för alla. I ska havs- och fiskeriprogrammet tillsammans med landsbygdsprogrammet, de regionala strukturfondsprogrammen och so- cialfondsprogrammet gemensamt bidra till målen i 2020-strategin. Den nationella handlingsplanen beskriver hur , länsstyrel- serna och HaV ska arbeta med prioriteringar och urval av ansökningar i havs- och fiskeriprogrammet. Länsstyrelserna tar inte fram några regionala ur- valskriterier eller prioriteringar för havs- och fiskeriprogrammet. Den nation- ella handlingsplanen omfattar därför alla åtgärder i havs- och fiskeriprogram- met, även de åtgärder som handlägger. Det gäller också datain- samlingen som HaV handlägger. I de regionala handlingsplanerna beskriver länsstyrelserna och sina prioriteringar och hur de arbetar för att nå målen i landsbygdsprogrammet. För havs- och fiskeriprogrammet gör myndigheterna inte några regionala pri- oriteringar. Eftersom länsstyrelserna handlägger flera stöd inom havs- och fiskeriprogrammet finns det i handlingsplanerna en övergripande beskrivning av de nationella prioriteringarna och fokusområdena i programmet. Länssty- relserna och beskriver även i vilken omfattning det finns kopp- lingar med andra program eller fonder för att skapa synenergieffekter i deras regionala handlingsplaner. I de regionala handlingsplanerna ska myndighet- erna också beskriva sina mål för kommunikationen av havs- och fiskeripro- grammet. För att följa arbetet med havs- och fiskeriprogrammet finns en övervaknings- kommitté. Kommitténs uppgift är att granska genomförandet av programmet och följa hur målen med programmet nås. Kommittén kontrollerar hur långt arbetet med programmet har kommit och framstegen när det gäller att nå pro- grammets mål. Hur målen uppnås mäts med indikatorer. Det finns allmänna indikatorer som gäller alla EU-program. Det finns också resultatindikatorer som ska mätas vid en särskild översyn av programmets resultat. har också till uppgift att granska och godkänna den metod och de kriterier som används för att välja ut insatser som ska finansieras av programmet. Den ska dessutom granska och godkänna de rapporter som skickas till EU- 443 , (avläst ). BILAGA 1: FISKERIPOLITISKA INSATSER Kommittén får också lämna synpunkter om genomförandet och utvärderingen av programmet. har vanligtvis möten två till och består av representanter för myndigheter och organisationer som är berörda av havs- och fiskeriprogrammet. Bland dessa ingår även miljöorganisationer, icke-statliga organisationer och organisationer som arbetar för social delaktig- het, jämställdhet och icke-diskriminering.444 C. Marknadsreglering av fisk och fiskprodukter EU:s reglering av marknaden Den gemensamma marknadsordningen är för att förvalta mark- naden för fiskeri- och vattenbruksprodukter och är en del av EU:s fiskeripoli- tik. Genom den gemensamma marknadsordningen ska producenterna ansvara för ett hållbart utnyttjande av naturtillgångarna och få instrument för att bättre marknadsföra sina produkter. Tanken är vidare att konsumenterna ska få mer och bättre information om de varor som säljs på marknaden i EU, som oavsett ursprung måste följa samma regler.445 EU reglerar marknaden för fiskeri- och vattenbruksprodukter genom • gränsskydd i form av tullar • bestämmelser för handel med länder utanför EU • handelsrelaterade åtgärder gentemot länder som bedriver ett ohållbart fiske • bestämmelser för producentorganisationer och branschorganisationer Med undantag för de åtgärder som rör handeln finns de marknadsreglerande åtgärderna samlade i en förordning, den gemensamma marknadsordningen. Vissa av de marknadsreglerande åtgärderna berättigar till stöd från EU. Vill- koren för ekonomiskt stöd för havs- och fiskeripolitiken för perioden – 2020 regleras i en gemensam fondförordning. EU:s handel med andra länder EU:s gränsskydd mot länder utanför EU består av tullar. De tullar som tilläm- pas är värdetullar (procent). Det finns förmånskvoter med reducerad tull för vissa fiskarter. Det finns även autonoma tullkvoter för att förbättra tillgången på råmaterial för EU:s beredningsindustri. Detta görs genom att EU sänker tullen på specifika produkter som det råder brist på inom EU. 444Jordbruksverket, (avläst ). 445Europeiska kommissionen, /fisheries/cfp/market/index_sv.htm (avläst ). BILAGA 1: FISKERIPOLITISKA INSATSER Till skillnad mot flera andra produkter finns det inget krav på import- eller exportlicenser vid handel med länder utanför EU. För att förhindra att produk- ter från olagligt fiske förs till eller från EU-länderna finns krav på att produk- terna åtföljs av ett fångstintyg. När ett land utanför EU bedriver ett ohållbart fiske av ett bestånd som är av gemensamt intresse kan EU vidta handelsrelaterade åtgärder, t.ex. införa im- portrestriktioner eller förbjuda användning av EU:s hamnar. kan fiskeriproducentorganisationer inom EU få ekonomiskt stöd för lagring av vissa fiskeriprodukter om det har saknats köpare av dem till ett s.k. utlösande pris. De utlösande priserna fastställs på förslag av produ- centorganisationerna inom respektive medlemsstat. Efter lagringen återinförs produkterna på marknaden. Producentorganisationerna (PO) ska genom olika åtgärder kunna delta i för- valtningen av fisket, säkerställa att medlemmarna bedriver sina aktiviteter på ett hållbart sätt, förbättra försäljningen och medlemmarnas lönsamhet. PO får bildas på eget initiativ av producenter av fiskeri- eller vattenbruksprodukter. EU:s medlemsländer ska erkänna PO och regelbundet kontrollera att de upp- fyller erkännandekriterierna. PO ska ta fram en produktions- och salu- föringsplan. Planen ska bl.a. innehålla ett produktionsprogram och en salufö- ringsstrategi samt de åtgärder som är planerade. I finns det olika er- kända PO, däremot finns ingen erkänd branschorganisation. Erkända bransch- organisationer som består av olika kategorier av aktörer i fiske- och vatten- brukssektorerna är tänkta att förbättra saluföringen inom hela distributions- kedjan och ta fram åtgärder som är av intresse för hela sektorn. Produkterna ska beskrivas lika För att förbättra kvaliteten på de fiskeriprodukter som säljs och undvika sned- vridning av konkurrensen finns gemensamma handelsnormer. Dessa omfattar ett fyrtiotal saltvattensfiskar, kräftdjur, kammusslor och valthornssnäckor. Normerna innebär bl.a. att varje parti med produkter vid försäljning ska vara märkt med färskhets- och storlekskategori, produktform och nettovikt. Det finns även märkningskrav om handelsbeteckning, produktions- metod och fångstzon, för att göra det lättare för konsumenten att göra med- vetna val. utökades kraven på konsumentinformation med bl.a. obli- gatorisk information om redskapstyp.446 446 , (avläst ). BILAGA 1: FISKERIPOLITISKA INSATSER Regler för landning av fisk Vid fiske efter olika arter kan det finnas regler för i vilka hamnar man kan få lossa eller omlasta fångsten. HaV har på sin webbplats angett följande regler: •Landning i av sill fångad i andra områden än samt av makrill och taggmakrill får om landningen av dessa arter överstiger endast göras i , , , , , Öck- erö och fiskhamn. •Landning i av torsk i levande vikt fångad i får endast göras i , Ronehamn, Herrvik, Botvaldevik, Väster- vik, , , , Grönhögen, Gräsgård, Bläsinge, Kårehamn, , , Ekenabben, (Handels- hamnen och Saltö), , , Vägga, Hörvik, Nogersund, , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , fisk- hamn och . •Landning i av torsk eller kummel fångad eller förvarad ombord i , eller får endast gö- ras i , , , fiskhamn, Bua, och . •Landning i av av sådana djuphavsarter som anges i bilaga I i förordning (EG) nr 2347/2002 får endast göras i , Greb- bestad, , , , , , och fiskhamn. •Landning i av färsk fisk från fiskefartyg från tredjeland enligt för- ordning (EG)1005/2008 samt av fiskeriprodukter från fiskefartyg från An- dorra, , och får endast göras i , , , , , , , , , (Saltö och Handelshamnen), och . •Landning i av andra fiskeriprodukter från fiskefartyg från tredje- land enligt förordning (EG) nr 1005/2008 än de som avses i första stycket får endast göras i hamn. •Omlastning i av fiskeriprodukter från fiskefartyg från tredje land enligt förordning (EG) 1005/2008 får endast göras i hamn. •Omlastning i av fisk enligt artikel 20 i förordning (EG) nr 1224/2009 får endast göras i , , och (Saltö och Handelshamnen). Lagen (2009:866) om överlåtbara fiskerättigheter 1 § Denna lag syftar till att främja att fartygsstrukturen i den svenska fiskeflot- tan medverkar till att bevara fiskeresurserna och till ett fiske som i övrigt är hållbart i ekonomiskt, miljömässigt och socialt hänseende. 2 § I denna lag betyder 1.fiskelicens: ett sådant tillstånd för användning av fiskefartyg som avses i artikel 6 i rådets förordning (EG) nr 1224/2009 av om införande av ett kontrollsystem i gemenskapen för att säkerställa att bestäm- melserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs, om ändring av förord- ningarna (EG) nr 847/96, (EG) nr 2371/2002, (EG) nr 811/2004, (EG) nr 768/2005, (EG) nr 2115/2005, (EG) nr 2166/2005, (EG) nr 388/2006, (EG) nr 509/2007, (EG) nr 676/2007, (EG) nr 1098/2007, (EG) nr 1300/2008, (EG) nr 1342/2008 och upphävande av förordningarna (EEG) nr 2847/93, (EG) nr 1627/94 och (EG) nr 1966/2006, och 2.nationell fiskekvot: den kvot som i fråga om fiske är tillgänglig för fördel- ning till svenska fartyg enligt EU:s förordningar om den gemensamma fiske- ripolitiken. 3 § Av den del av den nationella fiskekvoten som görs tillgänglig för fiske genom individuella kvoter får Havs- och vattenmyndigheten för en innehavare av fiskelicens bestämma en överlåtbar andel (fiskerättigheter). Andelens stor- lek ska fastställas med ledning av omfattningen av fiskelicensinnehavarens ti- digare fiske . 4 § Fiskerättigheter får överlåtas till en annan fiskelicensinnehavare, om över- låtelsen inte motverkar syftet med lagen. Överlåtelsen ska godkännas av Havs- och vattenmyndigheten. Havs- och vattenmyndigheten ska i sitt beslut om godkännande fastställa par- ternas innehav av fiskerättigheter. 5 § En fiskelicensinnehavare får ha fiskerättigheter för högst två fartyg samti- digt. BILAGA 2: LAGEN (2009:866) OM ÖVERLÅTBARA FISKERÄTTIGHETER En fiskelicensinnehavares innehav av fiskerättigheter får motsvara högst av den del av den nationella fiskekvoten som görs tillgänglig för fiske genom individuella kvoter. Om det finns särskilda skäl, får Havs- och vattenmyndigheten godkänna en överlåtelse trots att fiskelicensinnehavaren efter förvärvet har ett större inne- hav av fiskerättigheter än vad som är tillåtet enligt första och andra styckena. 6 § Fiskerättigheter gäller för Havs- och vattenmyndighetens beslut om att fastställa fiskerättigheterna. Fiskerättigheter som fastställs i ett beslut om att godkänna en överlåtelse gäller endast som återstår av de ursprungliga fiskerättigheternas giltig- hetstid. 7 § Havs- och vattenmyndigheten får besluta att dra in eller begränsa fiskerät- tigheter om innehavarens fiskelicens har återkallats eller begränsats. 8 § Fiskerättigheter som har dragits in får tilldelas en annan fiskelicensinneha- vare. Sådana fiskerättigheter gäller som återstår av de ursprung- liga fiskerättigheternas giltighetstid. 9 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.hur fiskerättigheterna ska beräknas, och 2.grunderna för fördelningen av indragna fiskerättigheter. Regeringen får meddela föreskrifter om vilka fiskarter som fiskerättigheter får bestämmas för. 10 § Havs- och vattenmyndighetens beslut enligt denna lag får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätt. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Ett fartygstillstånd som har meddelats med stöd av 21 § fiskelagen (1993:787) i dess lydelse före gäller som en fiskelicens med de begränsningar till en viss giltighetstid, ett visst fiske eller andra villkor som följer av fartygstillståndet. Lagstiftning som rör yrkesfisket Den gemensamma fiskeripolitiken (GFP) EU har ensamrätt att stifta lagar inom den gemensamma fiskeripolitiken för att bevara havets biologiska resurser. Medlemsstaterna kan under vissa förut- sättningar införa egna regleringar. Regelverket omfattar i stort sett bara yrkes- fisket, men det finns även ett uttryckligt förbud mot att fritidsfiskare säljer sin fångst. Europeiska unionens råd och har antagit en ny gemensam fiskeripolitik, som trädde i kraft . Bland annat antogs en ny grundförordning, och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 av . I grundförordningen finns bl.a. bestäm- melser om målen med den gemensamma fiskeripolitiken och hur de ska upp- nås. Till exempel finns regleringen om landningsskyldighet och regionalt sam- arbete i grundförordningen. Rådets förordning (EG) nr 1224/2009 av om införande av ett kontrollsystem i gemenskapen för att säkerställa att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs. I kontrollförordningen finns be- stämmelser om kontroll av fisket och saluföringen. Här hittar man regler om bl.a. fiskeloggböcker, vägning och om vissa sanktioner. Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 404/2011 av om tillämpningsföreskrifter för (EG) nr 1224/2009 om införande av ett kontrollsystem i gemenskapen för att säkerställa att bestämmelserna i den ge- mensamma fiskeripolitiken efterlevs. I genomförandeförordningen finns be- stämmelser som närmare anger hur reglerna i kontrollförordningen ska ge- nomföras, t.ex. mer detaljerade regler om loggböcker och vägning. Rådets förordning (EG) nr 1005/2008 av om upprät- tande av ett gemenskapssystem för att förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske, bl.a. kontroll av fiskefartyg från län- der utanför EU och fångstcertifiering av fiskeriprodukter vid import och ex- port. BILAGA 3: LAGSTIFTNING SOM RÖR YRKESFISKET Rådets förordning (EG) nr 850/98 av för bevarande av fiskeresurserna genom tekniska åtgärder för skydd av unga exemplar av ma- rina organismer. Rådets förordning (EG) nr 2187/2005 av om beva- rande av fiskeresurser genom tekniska åtgärder i , Bälten och . och rådets förordning (EU) nr 2016/1139 av om upprättande av en flerårig plan för bestånden av torsk, sill/strömming och skarpsill i och det fiske som nyttjar dessa bestånd, om ändring av rådets förordning (EG) nr 2187/2005 och om upphävande av rådets förord- ning (EG) nr 1098/2007. Återhämtningsplaner för torsk i : Rådets förordning (EG) nr 1342/2008 av . Återhämtningsplan för ål: Rådets förordning (EG) nr 1100/2007 av . Tillåten fångstmängd och nationella kvoter De nationella kvoterna eller total tillåten fångstmängd (TAC) beslutas genom årliga EU-förordningar. De nationella kvoterna fördelas sedan av varje med- lemsstat. Kvoter för : Rådets förordning (EU) 2015/2072PDF av om fastställande av fiskemöjligheter för vissa fisk- bestånd och grupper av fiskbestånd i och om ändring av förordning- arna (EU) nr 1221/2014 och (EU) nr 2015/104. Kvoter för : Rådets förordning (EU) nr 2015/104 av den 19 ja- nuari 2015 om fastställande för av fiskemöjligheterna för vissa fisk- bestånd och grupper av fiskbestånd i unionens vatten och, för unionsfartyg, i vissa andra vatten, om ändring av förordning (EU) nr 43/2014 och om upphä- vande av förordning (EU) nr 779/2014. Kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/1778 av om bevarandeåtgärder i syfte att skydda reven i vatten under över- höghet i och . Detta är de huvudsakliga nationella bestämmelserna för fisket: BILAGA 3: LAGSTIFTNING SOM RÖR YRKESFISKET •Fiskelagen (1993:787) gäller rätten till fiske samt fisket inom Sveriges sjö- territorium och inom ekonomiska zon. I de fall som anges särskilt gäller lagen även svenskt havsfiske utanför den ekonomiska zonen •Förordningen (1994:1716) om fisket, vattenbruket och fiskerinäringen •Lagen (1994:1709) om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeri- politiken •Havs- och vattenmyndighetens föreskrifter (HVMFS 2014:19) om licens och tillstånd för yrkesmässigt fiske i havet (huvuddelen av bestämmelserna som rör det pelagiska systemet finns här) •Fiskeriverkets föreskrifter (FIFS 2004:25) om resurstillträde och kontroll på fiskets område •Fiskeriverkets föreskrifter (FIFS 2004:36) om fiske i , och •Fiskeriverkets föreskrifter (FIFS 2004:37) om fiske i sötvattensområdena. Övrig lagstiftning med anknytning till hav och vatten: •lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium •lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde •lagen (1992:1140) om ekonomiska zon. I fråga om fiske i den ekonomiska zonen gäller fiskelagen (1993:787) •lagen (1966:314) om kontinentalsockeln.447 447 Havs- och vattenmyndigheten, (avläst ). Bruttotonnage (BT), bruttodräktighet: Enhet som används för att mäta farty- gets storlek och lastförmåga. Bruttodräktighet används till att beräkna fiske- kapaciteten i fiskeflottan. Demersalt fiske: Fiske efter de arter som lever nära havsbotten såsom torsk, gråsej, kolja, havskräftor och räkor. EFCA: Europeiska fiskerikontrollbyrån i , . EFF: Europeiska fiskerifonden (2007–2013). Effort: Insatsbegränsning, exempelvis i form av att fiskebåtarna tilldelas ett visst antal fiskedagar. Effortsystemet: De fartyg som tilldelats fiskeansträngning från totala tilldelning av fiskeansträngning för torskfångande redskap i , Ska- gerrak och . EHFF: Europeiska havs- och fiskerifonden (2014–2020). Fasta redskap: Fiskebyggnad och fiskeredskap med ledarm, om redskapet är fastsatt vid bottnen eller stranden och avses stå kvar i i följd. Fiske: Verksamhet som syftar till att fånga fritt levande fisk och skaldjur. Fiske för försäljning: Fiske för försäljning i havet och utmed kusterna är en- dast tillåtet för den som är yrkesfiskare eller fiskar med stöd av enskild fiske- rätt och har fiskelicens. I sjöar och vattendrag behövs ingen fiskelicens för att få sälja fångsten. Fiske med aktiva redskap: Fiske med rörliga redskap (släpande trålar och vad- redskap). Fiske med passiva redskap: Fiske som sker med stillastående redskap i vattnet (burar och garn). Fiskelicens: Licens för yrkesmässigt fiske i havet med fiskefartyg. Fiskerinäringen: Yrkesfisket, beredningsindustrin, vattenbruket och fisketu- rismen. Fiskerättigheter och fiskemöjligheter: För att särskilja begreppet kvoter från de nationella fiskekvoterna brukar HaV använda begreppet fiskerättigheter när det är frågan om permanenta rättigheter och fiskemöjligheter när det är frågan om tillfälliga fiskemöjligheter . BILAGA 4: ORDFÖRKLARINGAR OCH FÖRKORTNINGAR Förädlingsvärde (GVA): Den del av rörelseöverskottet som återstår när alla direkta kostnader har betalats. Från förädlingsvärdet ska betalas löner (mans- lotter), kapitalkostnader (ränta) och tas eventuell vinst. Förädlingsvärdet an- vänds ofta som mått på det ekonomiska resultatet när småföretagare analyse- ras, vilka ofta lyfter ersättningen från företaget både som lön och som vinst. GFP: Europeiska unionens gemensamma fiskeripolitik. GFPO: Gävlefiskarnas producentorganisation. HaV: Havs- och vattenmyndigheten. Heltidsekvivalent: En enhet för att kunna jämföra arbetsbelastning. En heltids- ekvivalent motsvarar en heltidsanställning. Två deltidsanställda som jobbar på halvtid skapar tillsammans en heltidsekvivalent. Ices: (ration of the Sea) är ett mellanstatligt organ som bildades för att bedriva och samordna forskning om det ekosystemet i . Ices ger råd till regeringar och regionala fiskeriorganisationer, däribland EU. ITQ: Individuella överförbara fångstkvoter (Individual Transferable Quota). Kilowatt (kW): Enhet som används för att mäta motorstyrka/maskinstyrka. An- vänds för att mäta fiskekapaciteten i fiskeflottan. Kilowattdagar: Används ofta som ett mått på fiskeansträngning. Beräknas som produkten av ett fartygs motorstyrka och antal dagar till sjöss. Kustkvot: Fiske får bedrivas inom det småskaliga pelagiska fisket i och om det bedrivs med mindre vadredskap, med passiva redskap eller med trål på fartyg (det sistnämnda gäller endast Öster- sjön). Pelagiska fartyg som enbart fiskar i och (Ices delområden 30–31 i ) kan fiska utan tillstånd inom kustkvoten. Kvoterade arter: De arter som har en fastställd kvot som får fiskas upp genom svenskt yrkesfiske. De viktigaste kvoterade arterna för är sill, skarp- sill, havskräftor, räkor, torsk och under vissa år tobis.