rfr · H40WRFR23 · 2017-01-01 00:00:00 — seminarium om statens idrottspolitiska mål med inriktning på barn och ungdomar Riksdagstryckeriet, , 2017 ordnade ett seminarium om statens idrottspolitiska mål med inriktning på barn och ungdomar. Utgångspunkt för seminariet var rapporten – en uppföljning med inriktning på barn och ungdomar (2016/17:RFR12). Rapporten har tagits fram inom ramen för kulturutskottets uppföljnings- och utvärderingsarbete. I det följande redovisas programmet för seminariet och en utskrift av den stenografiska uppteckningen som gjordes vid seminariet. Tid: –12.00 Plats: , Andrakammarsalen (M), kulturutskottets ordförande 10.05Presentationav rapporten – en uppföljning med inriktning på barn och ungdomar (2016/17:RFR12) , utvärderare, utskottsavdelningens utvärderings- och forskningssekretariat (M), ordförande i kulturutskottets uppföljnings- och utvärderingsgrupp 10.20Björn , ordförande, 10.30Karin , professor i pedagogik, Gymnastik- och 10.40 , ordförande, 10.45Fredrik , utbildningsansvarig, 10.50 , f.d. elitidrottare och projektledare 11.00 , statssekreterare, (S), kulturutskottets vice ordförande seminarium om statens idrottspolitiska mål med inriktning på barn och ungdomar (M) ordförande: vänner! Jag heter , och jag är ordförande i kulturutskottet. Vi hälsar er hjärtligt välkomna till andrakammarsal och detta offentliga seminarium om utvärderingen av statens idrottspolitiska mål, särskilt med inriktning på barn och ungdomar. Seminariet direktsänds också i , så jag vill rikta ett särskilt välkommen till alla som följer detta via tv och webb. ger staten över 2 miljarder i bidrag till idrotten. Syftet är bland annat att ge möjlighet att motionera och idrotta, främja en god folkhälsa och att stödja en fri och självständig idrottsrörelse. Idrotten lägger själv fast målen för sitt arbete och ska fördela de statliga medlen i enlighet med mål och vad regeringen bestämmer. Som folkvalda har vi ett ansvar för att pengarna hamnar på rätt ställe och att de svarar mot de mål och riktlinjer som är uppställda. Idrotten har en avgörande betydelse när det gäller folkhälsa och för att skapa gemenskap och engagemang. Det gäller särskilt hos barn och unga, inte minst i tider när vi ser ökade motsättningar mellan människor och grupper. Där många riskerar att hamna i kläm fyller idrotten en enorm funktion. I sina bästa stunder ger den glädje, gemenskap och erbjuder vägar in i samhället. Idrottande är positivt för barn och unga och lär oss att ta ansvar, stärker oss som individer och att anpassa oss till andra och lägga grunden för en god fysisk hälsa i vuxen ålder. Men detta innebär inte att problem inte kan uppstå. Socioekonomiska och kulturella faktorer påverkar möjligheten att delta. Barn- och ungdomsidrotten bygger på idén om att alla får vara med oavsett vem man är. finns de som far illa av att orimliga krav ställs. I värsta fall förekommer såväl kränkningar som övergrepp. utskott ska enligt regeringsformen följa upp och utvärdera de beslut som har fattat. Tanken är att det utskott som har förberett ett beslut senare ska utvärdera vad beslutet har resulterat i. höjs röster, så även , som menar att politiken lägger sig i för mycket och har synpunkter på sådant den ska hålla sig utanför. Framför allt blir denna gränsdragning intressant just på idrottsområdet där ett av de statliga målen är en fri och oberoende idrottsrörelse. har vi ett ansvar att se till att de offentliga resurser vi avsätter också används på rätt sätt. Det ansvaret kommer vi aldrig att svika. Inte heller kommer vi att svika dem som av olika anledningar kan fara illa, oavsett om det sker inom idrotten eller på något annat samhällsområde. När allvarliga problem och i värsta fall övergrepp uppstår inom idrottens värld är detta inte ett KULTURUTSKOTTETS SEMINARIUM OM STATENS IDROTTSPOLITISKA MÅL MED INRIKTNING PÅ BARN idrottsproblem utan ett samhällsproblem. Det blir än viktigare när vi talar om barn och unga. Att utreda och utvärdera barnrättsperspektivet och hur tillämpas känns därför självklart, likaså att se hur man kan förbättra såväl över- blick som uppföljning. Detta har varit vägledande för utvärderingsgruppen. Här får man finna sig i att politiken kommer att fortsätta att lägga sig i. Jag vill från utskottets sida tacka uppföljnings- och utvärderingsgruppen som under ledning har gjort ett idogt arbete. Vi ser fram emot att höra mer om era slutsatser. Jag vill också välkomna de talare som ställer upp med såväl tid som kunskap och som utifrån sina olika perspektiv kommer att belysa delar av rapporten. Tillsammans med utskottets vice ordförande nilla och kanslichef ska jag försöka lotsa oss igenom se- Jag vill redan nu förvarna att jag kommer att tvingas att vara mycket tuff när det gäller tidsgränser. Det är en nödvändighet så att det ska finnas tid för frågor och diskussioner efteråt. Än en gång välkomna! Jag hälsar , utvärderare på utskotts- avdelningens utvärderings- och forskningssekretariat, välkommen. kommer , ordförande i , utskottsavdelningens utvärderings- och forskningssekreta- riat: Hej alla! Jag har haft nöjet att hjälpa kulturutskottet med den uppföljning som ligger till grund för seminariet, nämligen uppföljning av statens idrotts- politiska mål med inriktning på barn och ungdomar. I min presentation kommer jag att ge en ram för arbetet och de utgångs- punkter som ligger till grund för uppföljningen. damot att presentera resultatet. När jag talar om resultat menar jag det ställningstagande som kulturutskottets uppföljnings- och utvärderings- grupp har gjort med anledning av det faktaunderlag som presenteras i rappor- Utgångspunkten för uppföljningen och utvärderingen är, precis som nämnde, den uppgift som utskotten har enligt regeringsformen, en av våra grundlagar. Där framgår att utskottens uppgift är att följa upp och ut- värdera riksdagsbeslut inom sina respektive ansvarsområden. skottet som har beslutat om att genomföra uppföljningen eftersom idrottspoli- tiken ingår i utskottets beredningsområde. Viktiga utgångspunkter för uppföljningen är för det första beslut 2009 om mål och inriktning för den statliga idrottspolitiken och för det andra budgetlagens stadganden om regeringens ansvar att rapportera resultat till riks- Av budgetlagen framgår att regeringen ska lämna en redovisning i budget- propositionen om vilka resultat som uppnås i förhållande till de mål som riks- dagen har beslutat om. När det gäller statens stöd till idrotten ska regeringen redovisa vad som blir resultatet av de som idrottsrörelsen KULTURUTSKOTTETS SEMINARIUM OM STATENS IDROTTSPOLITISKA MÅL MED INRIKTNING PÅ BARN får i statliga bidrag . Resultatet ska redovisas i förhållande till de mål som har beslutat om. Det är detta utskottets uppföljning handlar om. uppföljnings- och utvärderingsgrupp har genomfört uppföljningen. I gruppen har följande personer ingått: , , tillika ordförande, , , , och , . Underlag till rapporten har tagits fram av utskottsavdelningens utvärderingssekretariat i samarbete med kulturutskottets kansli. I rapporten finns en kartläggning och analys av den statliga idrottspolitiken för barn och ungdomar i förhållande till redovisade resultat. Det finns dels en övergripande beskrivning av utvecklingen, dels fallstudier av fyra idrotter, nämligen fotboll, gymnastik, ishockey och längdskidåkning. Sammantaget ligger faktaunderlaget till grund för gruppens ställningstagande. Härmed önskar jag överlämna ordet till , som kommer att berätta mer om gruppens ställningstagande. (M): Jag vill inleda mitt anförande med att tacka alla som med ett otroligt stort engagemang har arbetat med den mycket omfattande utvärderingen av statens idrottspolitiska mål gällande barn och ungdomar. Tack till mina kollegor i , utredaren , kanslichef samt föredragande . Tack till alla er från idrottsrörelsen som har medverkat i utvärderingen. Jag tänker främst på , , och . Jag vill också poängtera att uppföljningsgruppen har varit helt enig i sitt ställningstagande med anledning av det resultat jag kommer att presentera. Gruppen har gjort följande ställningstagande. Det behövs en översyn av statens stöd till idrotten. Bakgrunden till förslaget är att å ena sidan syftar idrottspolitiken till att stödja en fri och självständig idrottsrörelse, å andra sidan ska statens mål och syfte med bidragen uppnås. Staten har överlåtit myndighetsutövningen att fördela statsbidragen till och , som ska fördela statens bidrag till idrotten. Det ska ske med utgångspunkt i mål och i enlighet med vad regeringen bestämmer. Idrotten är fri och självständig, men det hindrar inte att staten ska ställa villkor för de statliga medlens användning. Statsbidragen till barn- och ungdomsidrotten ska ges till verksamheter som bedrivs ur ett barnrättsperspektiv. Ett viktigt mål som beslutade om är alltså att statsbidragen till barn- och ungdomsidrott enbart ska ges till verksamheter som bedrivs ur ett barnrättsperspektiv. Staten behöver följa upp att endast barn- och ungdomsidrott som bedrivs ur ett barnrättsperspektiv får bidrag. kan vi konstatera att det saknas en systematisk uppföljning av tillämpningen av barnrättsperspektivet inom idrotten. Sedan har vi frågan om kränkningar inom idrotten. Utvärderingsgruppen konstaterar att när det gäller barns rättigheter inom idrott finns studier som KULTURUTSKOTTETS SEMINARIUM OM STATENS IDROTTSPOLITISKA MÅL MED INRIKTNING PÅ BARN visar att organisationer och idrottsledare inte alltid följer barnrättsperspekti- Av forskningen framgår också att det förekommer överträdelser och kränkningar tillfälligt eller regelbundet och att de kan ske både direkt och Det behövs dock mer kunskaper för att klargöra i vilken utsträckning barn och ungdomar blir kränkta inom idrotten. rar också att kunskapen inom idrottsrörelsen om idépro- gram Idrotten vill och barnrättsperspektivets intentioner behöver förbättras. Rapporten visar också att kunskapen om Idrot- ten vill behöver bli bättre. Vi vet också att det inom finns en preskriptionstid för påföljd för en förseelse. noterat att specialidrottsförbund har preskriberat ärenden eller anmälningar på grund av tvåmånadersregeln. Statens styrning av stödet till idrotten och utformningen av anslagen behö- ver bli tydliga eftersom resultaten är oklara. Anslagen till idrotten har ökat betydligt, men det är oklart vad som uppnås med de statliga bidragen. teterna inom barn- och ungdomsidrotten har minskat. Vi ser att pojkar idrottar mer än flickor. Resurssvaga grupper och ungdomar med funktionsnedsättning Flickor med utländsk härkomst idrottar betydligt mindre än pojkar med utländsk härkomst. Oavsett regering har man inte analyserat vad minskningen beror på. På grundval av de iakttagelser gruppen har gjort anser vi också att det be- hövs en översyn. Översynen bör omfatta socioekonomiska förhållanden, jäm- likhet, jämställdhet och funktionshindrades möjligheter att idrotta samt frågan om att motverka och hantera kränkningar. Regeringens rapportering till behöver förbättras. höver utveckla redovisningen till när det gäller vilka resultat som har uppnåtts med hjälp av de statliga bidragen i förhållande till de mål som har beslutat om. Det innebär att regeringen behöver redovisa dels vad som är resultatet av de som idrottsrörelsen får i bi- drag, dels hur barnrättsperspektivet beaktas inom idrottsrörelsen. behöver regeringen berätta för vilka åtgärder regeringen tänker vidta om resultatet inte är tillfredsställande. statens stöd till idrotten och konstaterade redan då att regeringens resultatbe- dömning inte gjorde det möjligt för att bedöma om syftena med statsbidraget till idrotten uppfylls. Efter förslag från kulturutskottet beslutade om ett tillkännagi- vande som innebar att regeringen tydligare skulle redovisa för hur idrottsrörelsen utnyttjar de bidrag som staten beviljar. står dock än 2017. Idrottsrörelsen bedriver ett mycket betydelsefullt arbete, inte minst genom alla de ideella ledare som gör att många barn och ungdomar kan idrotta. 650 000 ideella ledarna gör fantastiska insatser för de 140 000 barn som utför aktiviteter i våra 20 000 föreningar. helt ovärderlig och kan inte nog lyftas fram. De ledarna är verkligen våra var- KULTURUTSKOTTETS SEMINARIUM OM STATENS IDROTTSPOLITISKA MÅL MED INRIKTNING PÅ BARN Jag vill också lyfta fram att samtliga av de fyra specialidrottsförbund som har djupstuderats i vår utvärdering var för sig och på olika sätt har tagit lovvärda initiativ för att minska utslagning, förbättra ledarrekrytering, skapa ett livslångt intresse för den aktuella sporten, haft etik- och moralutbildningar och så vidare. Det har noterats av utvärderingsgruppen, och det har också uppskattats av oss. I uppföljningen uppmärksammas dock framför allt den utvecklingsmöjlighet som finns när det gäller statsbidragens funktion som styrmedel för att säkerställa att användningen av medlen ligger i linje med de mål och syften som har beslutat om. Vi hoppas nu på att utvärderingen ska användas som ett kunskapsunderlag för att utveckla både statens styrning och det egna arbetet inom idrottsrörelsen. Ordföranden: Jag hälsar hjärtligt välkommen till idrottens värld. Vi hälsar välkommen. behöver ingen närmare presentation. Han är en väl bekant ordförande i . , : Det är en så kallad utskåpning som vi nu ska försöka försvara oss mot på lämpligt sätt. Jag har på mig, så jag ska inte vara så långrandig. tog upp skrytvalsen om hur många vi är, hur stora vi är – jag hoppar över den. Jag kan också ta upp den känsliga delen, nämligen att vi har problem i olika avseenden. Jag ska i huvudsak hålla mig till den principiella frågan. Förslagen är i huvudsak sådana som idrotten själv jobbar med. Jag tycker – jag måste göra det så att vi får en bra och trevlig debatt – att det är mycket revisorstänk. Det är det här, precis som jag visar här, när man tittar ut över idrotten. För mig är idrott en del i ett frivilligarbete, en folkrörelse, något annat än en myndighet, något annat än ett företag. När man ska börja styra och ställa alla de 600 000 ideellt arbetande människorna är det inte fråga om lönearbetare som lyder utan de röstar med fötterna. De är med eller så är de inte med. Man är bunden av frågan om vad man ska göra med en så konstig fågel, som bygger på idealitet, självständighet och att vara fristående. Sedan är det frågan om att gå för långt. Med all respekt för att man måste göra vissa saker och skapa något slags statlig modell med direktiv enligt myndighetsprincip, uppföljning, bestraffning, och därefter att systemen ska utformas, kommer man att få problem att hitta balansen. Därmed inte sagt att man inte ska göra mycket av det som ordföranden har sagt, men det är problematiskt att tala om en struktur som inte har lydnadsplikt. Bestraffningsmekaniken att ta bort pengarna från idrotten fungerar bitvis, men det är inte riktigt den vägen man ska gå. KULTURUTSKOTTETS SEMINARIUM OM STATENS IDROTTSPOLITISKA MÅL MED INRIKTNING PÅ BARN Jag har överblickat den sittande regeringen och den tidigare regeringen, och jag tycker att regeringarna har förstått frivilligsektorns roll. sig på att det är så fungerar i frivilligsektorn. Det har gått utmärkt att föra resonemang med regeringen om att göra så eller så – med respekt för den frihet man har från föreningsnivå och hela vägen uppåt. Jag har svårt att in- stämma i kritiken från den sittande regeringen och den tidigare regeringen som rapporten ger uttryck för. Man fångas i revirtänkandet. Det finns många förslag som vi tycker om. De är i huvudsak klipp från Det är frågor som man jobbar med, och det är svårt att säga att de är rätt eller fel. Jag skulle vilja göra två viktiga medskick. Den rapportering som sker från regeringen till utskottet har vi inte med att göra. Den är en del av den politiska Det vore förmätet av idrottsrörelsen att ha synpunkter på den. levererar det ni önskar i dialogen mellan landets regering och riksdag. Det andra gäller frågan om översyn. Det vore förmätet av oss att säga att vi är emot översyn. Om man gör bedömningen att det ska vara en översyn får man naturligtvis gå den vägen. Det är inget konstigt. Sedan var det statsbidragen i övrigt. Problemet är att man bestämde att man ska göra det. Jag tänker ibland på en gammal finansminister , Jag ser att rycker till där borta. Vad gjorde han? barnbidrag för miljonärer. Varför i hela världen gjorde han det? Jo, han hade uppfattningen att det skulle vara en balans mellan generella sti- mulansmedel och selektivt stöd. De skulle blandas på ett rättvist sätt. Borgerliga regeringar har gjort samma sak. Det är inte så himla enkelt att mäta med statliga kontrollanter, bestraffa om man inte gör som de säger, och tro att alla ideella insatser är kvar. Det gäller att hitta en balans. Vi jobbar med mycket . Vid vår stora kongress kommer en motion att behandlas om att göra en översyn av balansen utan att utesluta det ena eller det andra. Det bygger visionsarbete, där id- rottsrörelsen har arbetat fram mycket av sina visioner, vad vi står för, vad vi Jag tror att vi kommer att fatta beslut om en sådan översyn. varit lite klädsamt att studera arbetet inom den ideella verksamheten. jag att det kan vara klokt att lyssna på vad idrotten själv kommer fram till, så att ni har något att fundera över när ni har sett vad rörelsen har kommit fram till för resultat. kan jag känna att vi misslyckas. Det gör vi. Quicklund rätt i att det finns saker som inte är bra. Till exempel finns få utom- Det är en svag punkt. Det medger vi. högt fler än vad som finns i politiska partier, i kyrkan och på andra ställen. beror på referensvärden. Vi har ett problem. Vi måste förbättra oss. Samma sak gäller i utsatta om- Vissa av oss är duktiga, kampsporter och så vidare. Andra är lite sämre. Det finns inte en föreningstradition. Den kan man inte beordra fram med be- straffningsåtgärder och statliga kontrollanter. Där måste rörelsen själv driva KULTURUTSKOTTETS SEMINARIUM OM STATENS IDROTTSPOLITISKA MÅL MED INRIKTNING PÅ BARN fram den, på det sätt som både sittande och tidigare regeringar har jobbat, nämligen att resonera med idrottsrörelsen, hitta pragmatiska och praktiska lösningar. Jag ser våra problem. Jag tror mycket på kraften i idrottsrörelsen. Jag tror på våra specialidrottsförbund, och jag tror på våra 20 000 föreningar. Om man mobiliserar den kraften kan idrotten åstadkomma mycket. Jag är lite rädd om det ska bli något slags statsdirigerat system som lär idrotten vad som ska göras, annars blir det en bestraffning. Det är en farlig väg. Jag tror inte att detta är avsikten från utvärderingens sida. Men det är ändå viktigt att ha klart för sig balansfrågan. Jag kan ligga sömnlös ibland om problem som jag inte tycker fungerar. Ett är det som tar upp om barnperspektivet. Jag vet att det görs massor på området. Det ska fattas massor av beslut på kongressen om vad vi ska göra, men vi har problem att få ut dem. Jag oroar mig lite för de föräldrar som finns där ute som får höra om preskriptionstider, handlingsplaner och så vidare. Det är bra, men vi måste titta på barnet och se till så att saker och ting blir gjorda. Vad gör man exempelvis för att ta tag i ledare som inte har fällts för något men har ett tveksamt beteende? Sådant måste vi jobba med. Det är viktigt. Vi har anledning att ta till oss många av de synpunkter som kommer fram. Men ibland undrar jag om de som skickar sina barn till idrotten är medvetna om att positionerna faktiskt numera, två, , en process där vi samverkar med många andra, har flyttats fram. Det är viktigt. Det är avgörande. En sådan här rapport är alltid en väckarklocka. Den läses alltid. Det är lite lättare eftersom det mesta är klipp från . Vi ska läsa, ta till oss och vara ödmjuka. Det finns punkter där vi förtjänar kritik och ska göra bättre. Men vi måste akta oss så att vi inte får en situation där det finns en pappastat som tittar ned på en ideell verksamhet och beordrar lydnadsplikt till höger och vänster. Vi måste jobba i samförstånd. Det har vi alltid gjort i när det gäller frivilligrörelser och politik. tittar ordföranden på mig. Hans ögon uttrycker definitivt att tid är slut. Jag slutar med denna kommentar, och jag ser fram emot den fortsatta diskussionen. Ordföranden: tack, ! vänder vi oss till akademin och , professor i pedagogik på Gymnastik- och . , Gymnastik- och : Ett varmt tack för möjligheten att få bidra med några ytterligare nedslag som rör idrottens arbete med barnrättsfrågor. De senaste 15–20 åren har jag intresserat mig för konsekvenserna av barn- och ungdomsidrottens utformning och särskilt idrottens pedagogiska betydelse. Det handlar om vad man lär sig av att idrotta förutom idrott. KULTURUTSKOTTETS SEMINARIUM OM STATENS IDROTTSPOLITISKA MÅL MED INRIKTNING PÅ BARN vilka normer och värderingar som både produceras och reproduceras. aste åren har det varit med särskilt fokus på barnrättsfrågor. En del av detta finns återgivet i utredningen. har jag ibland tyckt att det är ungefär samma frågor som åter- började vi diskutera hur den goda barnidrotten egentligen ska utformas. Jag vill understryka det var inne på, nämligen att har det varit ett helt annat fokus på frågorna. förändringsbenägenhet och en handlingskraft. Det visar inte minst de stora för- bunden fotboll och ishockey, som har beslutat att slopa serietabeller för barn , vilket i och för sig gjorde för många Frågan är komplex, och jag tänker börja med att visa komplexiteten. är det som egentligen påverkar utformningen? Det är klart att tränare och id- rottsledare, på olika nivåer, som möter barn har en stor inverkan. finner sig i föreningar, kulturer, som kan se olika ut. Kulturen i sin tur är präg- lad av historier och traditioner. Många av er som sitter här vet hur olika idrotter har sin syn på hur ungas idrott ska utformas. Föräldrar har också sin syn på det Sedan finns utformningen av elitidrotten och hur den speglas i massmedi- Det vet ledare, barn och föräldrar. Det sätter också sin prägel. ningar är naturligtvis också en viktig faktor. Förväntningar på vad pojkar och flickor ska ägna sig år är också viktigt – genussystemet. Ekonomi är på den här bilden exemplifierad i form av LOK-stöd. också en viktig faktor. Sedan är det inte minst tävlingsprogram och seriesy- Där har det hänt en del . De är en viktig del att sätta in Frågan är då vilken inverkan det vi skriver i våra riktlinjer har och det staten pekar ut som mål. Får de genomslag i en så stor organisation? Idéprogrammet Idrotten vill har funnits . Det här är ett ständigt pågående arbete som måste ske. Jag ska sätta lite extra fokus just på den frågan under den knappa talartiden, så jag får skynda Jag och några kollegor till mig på Gymnastik- och fick i uppdrag från , och vi författade en rapport som handlade just om ifall idrotten gör som Idrotten vill. frågorna har handlat om i vilken utsträckning som de här riktlinjerna imple- menteras i form av lokala riktlinjer och om vad tränare känner till och vilken erfarenhet de har av genomslaget. Vi vill också rikta fokus på vilka idéer som verkar svårast att tillämpa och hur tränare resonerar för eller emot. Jag tänker mig att Idrotten vill är en slags Det handlar om hur den goda barn- och ungdomsidrotten borde Det är formulerat på central nivå och beslutat i enighet, men sedan ska det ju ned. Man kan säga att det finns en formuleringsarena, och den ska transformeras av specialidrottsförbund och distrikt och sedan realiseras av lo- KULTURUTSKOTTETS SEMINARIUM OM STATENS IDROTTSPOLITISKA MÅL MED INRIKTNING PÅ BARN Pilen på bilden som jag nu visar är ganska rak. I själva verket är det inte en rak linje, utan det händer saker på vägen. Det gör det i alla stora organisationer. Det här genomslaget beror på ramfaktorer av skilda slag, bland annat de som jag visade i den förra bilden. Det finns naturligtvis ännu fler som man skulle kunna addera. Det handlar i hög grad om huruvida tränare förstår de här riktlinjerna. Är de tydliga och konkreta? Har de möjlighet? Finns de resurserna och den kunskapen? Men även: Vill man det Idrotten vill? Sympatiserar man med det som står där?