rfr · H40WRFR7 · 2017-01-01 00:00:00 — har framfört att det vore intressant att utreda den samhällsekonomiska skillnaden mellan föryngring på klassiskt vis genom att nya fiskeföretag genereras och genom nyanställning av personal hos de rederier som äger fiskekvoterna. Vidare konstateras följande: Om man ser till antalet sysselsatta är skillnaden enorm om man fiskar upp kvoterna med ett normalt kustfiske eller i storskaliga trålare. Under förut- sättning att man kan få lönsamhet i ett fiske med mindre och medelstora fartyg så skapar det ett mycket större antal arbetstillfällen än det storskali- gare.257 Kustkvoten har underlättat nyetablering av fiskare I uppföljningen har flera aktörer gjort bedömningen att enda möjligheten som finns att bli egen pelagisk fiskare är att börja i kustfisket. Som framgår av avsnitt 7 innebär det pelagiska systemet att en del av den kvot för pelagiskt fiske som finns tillgänglig för används till pelagiska kustkvoter. HaV har i uppföljningen betonat att införandet av kustkvoten inom det pelagiska fisket har lett till att det finns möjlighet att etablera sig som småskalig kust- fiskare. Några aktörer har pekat på att de ungdomar som vill starta egna fiskeföretag i vissa fall kan börja med en liten kustbåt och fiska på kustkvoten. 254Fiskbranschens (), intervju . 255Transportstyrelsen, /sv/sjofart/Ombordanstallda/Redare/Be- manning/ (avläst ). 256Fiskekommunerna m.fl. vid möte i . 257Länsstyrelsen , e-brev . 11 NYREKRYTERING OCH GENERATIONSVÄXLING Men flera aktörer har betonat att även detta är svårt, vilket beskrivs i det följande. Svårt att hitta kapacitet att föra ut ur flottan En förutsättning för att nya fiskare ska få fiskelicens är bl.a. att fiskekapacitet förs ut ur den svenska fiskeflottan i enlighet med . Enligt EU:s re- gelverk ska EU:s medlemsstater förvalta inträden i och utträden ur sina fiske- flottor på ett sådant sätt att ny kapacitet som kommer in i flottan utan offentligt stöd kompenseras genom att åtminstone motsvarande kapacitet först dras till- baka utan offentligt stöd.258 I uppföljningen har det uppmärksammats att reg- lerna kring kravet på utförsel av fartygstonnage leder till en del problem vid nyetablering. Flera aktörer har framfört att flottan nu börjar vara så liten att det är svårt att hitta tonnage att föra ut. Ett exempel på svårigheten att komma in i det kustnära fisket redovisades av en pelagisk fiskare vid uppföljnings- och utvärderingsgruppens studiebesök i . Exemplet handlade om en ung fiskare i som ville börja med kustfiske. Han hade allting klart men kunde inte hitta någon fiskekapacitet att föra ut och fick därmed inte någon fiskelicens från HaV. Ble- kinge bekräftar att det numera är svårt att komma in i den pelagiska kustkvoten på grund av utförselkravet: Torskfisket är ”en spillra” av hur det var tidigare. Sillfisket är det enda som fungerar – och där finns det utrymme för nyetableringar. Men alla som vill börja fiska på den pelagiska kustkvoten får avslag eftersom man inte kan köpa och föra ut kapacitet.259 Östersjöfiske 2020 har formulerat svårigheterna att etablera sig som yrkes- fiskare på grund av kraven på utförsel av fartygskapacitet på följande sätt: Inom kustkvoten fiskar man sill utan särskilda tillstånd och det har skett beroende på pris, tillgång och lönsamheten i de alternativa fiskena. Trålare som fått licens för trålning inom kustkvoten har inte kunnat ge- nomföra den kapacitetsutförsel som HaV:s föreskrifter kring kapacitetsre- glering av flottan kräver. Det finns ingen pelagiker som vill eller kan sälja kapacitet, och därför kan man inte etablera sig. HaV måste medge etable- ring inom kustkvoten utan kapacitetsutförsel. Annars kan man stoppa ut- vecklingen av fisket inom kustkvoten genom att inte överlåta kapacitet. Utförselkravet är dessutom obefogat då utrymme finns för kapacitetsök- ning upp till den nivå som EU har fastställt för den svenska flottan.260 Länsstyrelserna i och menar att HaV har lagt det svenska ka- pacitetstaket under den nivå som ställs enligt . menar att HaV borde ge kapacitet gratis till kustfiskare som vill börja fiska inom kustkvoten i . menar att HaV inte har 258Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 av . 259Länsstyrelsen , intervju . 260Östersjöfiske 2020, e-brev . 11 NYREKRYTERING OCH GENERATIONSVÄXLING uppfyllt uppgiften att tillgodose regionala småskaliga intressen. Länsstyrel- serna och andra aktörer på sydkusten menar att HaV skulle kunna tillåta ex- pansion genom att lätta på kraven på utförsel av tonnage: HaV skulle i stället kunna ställa krav på att fisket t.ex. ska inriktas på kon- sumtionsfisk – det skulle vara en bättre styrning än via kvotgränser. Då skulle man kunna ha en fri etablering. Det är viktigt att HaV ser till sam- hällsnyttan på land också när kvoter fördelas. Fiskare som fångar konsum- tionsfisk och landar den på borde få en fri kvot.261 Det är dyrt att bli fiskare I uppföljningen har flera aktörer uppmärksammat att ett huvudproblem med det pelagiska systemet är att det har blivit mycket svårt för nya fiskare att komma in i det pelagiska fisket eftersom det är så dyrt att köpa fiskerättigheter. En fiskare från framförde vid uppföljnings- och utvärderingsgrup- pens studiebesök i att det pelagiska systemet gör det omöjligt att komma in i fisket. Som exempel nämnde han att de två fartyg med individuella fiskerättigheter som har sålts i har blivit köpta av fiskare från väst- kusten eftersom det inte fanns fiskare i som hade råd att betala för rättigheterna: Fiskerättigheter kostar stora belopp, upp mot . Fiskare från syd- och ostkusten kan inte betala sådana priser. Jag är mycket orolig för vem som ska fiska sill och landa i om ingen släpps in på kustkvoten.262 Dessutom är det dyrt att köpa fiskebåt och att få de tillstånd som behövs. En fiskare från kommun beskriver kostnaderna för olika typer av fiske på följande sätt: Kostnaderna för att starta ett fiskeföretag är stora. När det nya pelagiska systemet infördes fanns en oro för att de fiskare som skulle sälja sina pelagiska fiskerättigheter och sluta med det fisket skulle gå in i det demer- sala fisket. Av den anledningen genomfördes olika ändringar som innebar begränsningar för att komma in i det demersala fisket och dessa begräns- ningar har fortsatt. Så kallad ägarkontinuitet för effortdagar263 infördes, vilket innebär att en fiskare måste visa delägarskap i ett fiskefartyg för att ges möjlighet att ta över detta fisketillstånd. Kostnader för detta kan vara mycket höga. Att köpa en begagnad båt med tillstånd är dyrt, medan en fiskebåt utan tillstånd inte är värd så mycket. Det är fiske- rättigheterna som avgör båtens värde. Vid nyetablering inom det pelagiska fisket krävs fiskelicens vilket beviljas utifrån status för fiskbestånden. En ny pelagisk båt kostar ca . Sammanfattningsvis måste en yrkesfiskare betala för följande: – Inköp av fiskebåt samt bruttotonnage och kW, vilket gäller för hela fiskeflottan 261Länsstyrelserna i och , intervju . 262Yrkesfiskare vid uppföljnings- och utvärderingsgruppens studiebesök i 2016- 10-05. 263Det finns ett antal fisken som kräver särskilda tillstånd. För t.ex. fiske med vissa redskap i krävs s.k. efforttillstånd (demersala fisket). Antalet effortdagar eller kilowatt- dagar bygger på historiskt fiske –2007. Se vidare bilaga 1. 11 NYREKRYTERING OCH GENERATIONSVÄXLING –Inköp av fiskerättigheter från en annan yrkesfiskare, men utbudet är starkt begränsat inom de pelagiska arterna –I samband med etablering av torskfiske/demersalt fiske kan det även röra sig om omfördelning av fiskekapacitet från en annan yrkesfiskare som redan har effort- eller risttillstånd i eller torsktillstånd i Öster- sjön.264 Finansieringsproblem i vissa delar av fisket Bland annat har i uppföljningen konstaterat att systemet med överlåtbara fiskerättigheter underlättar för bankerna att värdera rättigheterna, vilket i sin tur underlättar möjligheten att ta lån. Flera aktörer har dock pekat på svårigheter med att få lån för att kunna köpa fiskerättigheter. Vid t.ex. upp- följnings- och utvärderingsgruppens studiebesök i framfördes att det är svårt att få banklån för att köpa en immateriell tillgång som framtida fiskemöj- ligheter. Olika aktörer framförde att detta är betydligt svårare för Östersjöföre- tagarna som har en dålig historisk lönsamhet. Dessutom uppgavs att bankerna är oerfarna vad gäller denna handelsvaras värde. Östersjöfiske 2020 menar att det pelagiska systemet har lett till att nyrekrytering har stoppats på grund av att det inte finns möjlighet att få lån för att finansiera en investering i fartyg och fiskerättigheter: Regionalkvoten har inte fungerat som en tänkt ingång för nyrekrytering. Rekryteringen sker nu i stället såsom anställda i de stora ägarbolagen. De fiskarsläkten som finns på och som för kontinuitet sak- nas i stort i Östersjöfisket.265 264Yrkesfiskare från , intervju . Effortsystemet förklaras i bilaga 1. 265Östersjöfiske 2020, e-brev . 12 Förvaltningen av fiskbestånd I detta avsnitt behandlas hur systemet med överlåtbara fiskerättigheter har på- verkat en hållbar förvaltning av fiskbestånden och om systemet har påverkat yrkesfiskarnas incitament att använda naturresurserna på ett mer hållbart sätt. Forskningen visar att system med överlåtbara kvoter inte i sig kan lösa alla negativa effekter som fiske kan ha på ekosystemen, men att fördelarna med sådana system överväger nackdelarna. Uppföljningen visar att det är oklart vilken påverkan som systemet har haft på det ekosystemet. Risken att fiska över kvoten har minskat men det totala uttaget av fisk har inte förändrats. Det finns exempel på ökat samarbete mellan fiskare och forskare. Yrkesfiskets incitament att fiska hållbart Frågan om yrkesfiskets incitament att fiska hållbart har diskuterats i olika sam- manhang. Det är kvoter som styr den totala mängd fisk som får fångas. Det har bl.a. pekats på att kvoter som inte förvaltas på individuell basis inte ger den enskilde fiskaren incitament att fiska miljömässigt, socialt och ekonomiskt hållbart. När allmänna kvoter för olika arter är uppfiskade stoppar detta alla fartyg som har redskap för att fånga den arten inom en förvaltning med land- ningsskyldighet. Den enskilde fiskaren riskerar därmed att behöva ha sitt far- tyg i hamn om någon annan fiskare tar upp för mycket fisk. har det uppmärksammats att fiskbestånden i haven hotas av alltför stora uttag av fisk (s.k. överfiskning) och en överdimensionerad fiskeflotta. Konsekvenserna av detta är både negativa miljöeffekter i form av för små fiskbestånd och dålig lönsamhet i fiskenäringen. Fisket brukar ibland föras fram som ett exempel på det som kallas ”allmän- ningens tragedi” eller ”det fria tillträdets tragedi”. Detta innebär att i ett system med kvoter som inte förvaltas på individuell basis är det rationellt för den en- skilde fiskaren att fiska så mycket som möjligt av ett visst bestånd. Trots att varje enskild fiskare vet att fisken kommer att ta slut om alla fortsätter att fiska i samma takt finns det risk för att man fortsätter eftersom det åtminstone på kort sikt gynnar den egna ekonomin. Det framförs ibland att det inte finns till- räckligt med incitament för den enskilde fiskaren att fiska på ett mer hållbart vis.266 Ett obegränsat tillträde, även om det endast gäller för fiskare med licens, innebär ekonomiska incitament att fiska kvoten tidigt för att undvika att den tar slut snarare än att anpassa fisket efter marknadsefterfrågan och fiska när priserna är höga. Några forskare formulerar problemet på föl- jande sätt: 266 Se bl.a. (2012). 12 FÖRVALTNINGEN AV FISKBESTÅND Det grundläggande problemet i fisket är det fria tillträdet till resursen. Det kostar inget för den enskilde fiskaren att nyttja den gemensamma resursen, och ett lönsamt fiske kommer därför att locka till sig ytterligare fiskekapa- citet i form av både nya fartyg och investeringar i gamla. leder detta till överfiske, överdimensionerad flotta och dålig lönsamhet.267 När det gäller fiskbeståndens utveckling redovisade regeringen i sin resultat- redovisning till att andelen bestånd som är inom biolo- giskt säkra gränser ökade från 2015, och andelen bestånd som bedömdes vara överutnyttjade minskade från 94 pro- cent 2015.268 redovisade regeringen att fisket generellt har närmat sig målet om maximal hållbar avkastning i alla delar av Nordostatlanten, och . Antalet bestånd som är inom biologiskt säkra gränser har enligt regeringen ökat från 11 till 21 be- stånd.269 Den dåvarande regeringen gav HaV i uppdrag att i samråd med analysera balansen mellan den svenska fiskeflottan och tillgängliga fiskemöjligheter.270 HaV gjorde bedömningen att det råder obalans i form av överetablering i förhållande till tillgängliga fiskemöj- ligheter för de större fartygen inom räkfiske (fartyg ), torskfiske (fartyg ) och kräftfiske (fartyg ).271 Som framgår av avsnitt 2 var tanken att systemet med överlåtbarhet skulle leda till att antalet företag skulle bli färre och lönsammare. Incitamenten att över- skrida gällande regelverk för att öka lönsamheten eller för att nå lönsamhet i fiskeverksamheten skulle därmed minska. Systemet skulle främja ett balanse- rat nyttjande av fiskbestånden och underlätta en reduktion av fiskekapaciteten, vilket skulle bidra till att trycket på fiskeresurserna skulle minska. Detta skulle ge goda förutsättningar för ett ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbart fiske. Det betonades att det finns en tydlig koppling mellan en reduktion av fiskekapaciteten och ett minskat tryck på fiskeresurserna. Inför beslutet framförde och juridiska fakulteten vid i remissvar att det var oklart på vilket sätt överlåtbarheten skulle innebära att fisket skulle komma att reduceras. Världsnaturfonden (WWF) framhöll att en minskning av antalet båtar inte automatiskt skulle leda till ett balanserat uttag av fisk. Regeringen menade dock att det finns en tydlig koppling mellan en reduktion av fiskekapaciteten och ett minskat tryck på fiskeresurserna: 267Se bl.a. (2008). 2015/16:1 utg.omr. 2016/17:1 utg.omr. 271Havs- och vattenmyndigheten (2014b) 12 FÖRVALTNINGEN AV FISKBESTÅND Antalet företag som nyttjar den svenska nationella kvoten kan genom ett system med överlåtbarhet förväntas bli färre och lönsammare. Detta inne- bär att incitamenten att överskrida gällande regelverk för att öka lönsam- heten, eller för att över huvud taget nå lönsamhet i fiskeverksamheten, kan förväntas minska. I sin konsekvensbeskrivning anförde regeringen att risken sammantaget borde minska för att bestånden överutnyttjas och förutsättningarna öka för ett lång- siktigt hållbart fiske. Regeringen ansåg inte att det var nödvändigt att det skulle finnas en möj- lighet att dra in rättigheter på grund av förändringar i den gemensamma fiske- ripolitiken, t.ex. om de fiskekvoter som gäller för ändras eller om de nationella fiskeföreskrifterna ändras. Tanken med systemet med överlåtbara fiskerättigheter var att förändringar i de kvoter som är tillgängliga för , eller förändringar som motiveras av fiskevårdsskäl eller som har med fiskets bedrivande att göra, löpande skulle påverka fiskerättigheternas innehåll under deras giltighetstid.272 Det kan vidare tilläggas att miljö- och jordbruksutskottet i flera olika sam- manhang har uppmärksammat vikten av en hållbar förvaltning. Senast framförde utskottet att man anser att det är av största vikt att driver på för att de beslut som fattas inom EU ska leda till en hållbar förvalt- ning av fiskeresurserna. Utskottet välkomnade att regeringen arbetar för att åtagandena i den reformerade gemensamma fiskeripolitiken ska få genomslag fullt ut, bl.a. vad gäller att fiskbestånden ska ha en storlek som är över nivån för maximal hållbar avkastning.273 12.3 Forskning om påverkan på ekosystemen En genomgång av forskningen inom området visar sammanfattningsvis att sy- stem med individuella överlåtbara kvoter inte i sig kan lösa alla negativa ef- fekter som fisket kan ha på ekosystemen,274 men fördelarna med sådana system överväger nackdelarna.275 Dessutom kan sådana system i kombination med beaktande av socioekologiska aspekter minska de negativa effekterna och behålla de ekonomiska fördelarna. Forskning visar att förvaltning med individuella och överlåtbara kvoter på- verkar ekosystemen.276 En av de positiva effekterna med system med indivi- duella kvoter är att fördelningen av kvoter inom fisket tar bort incitamenten för enskilda fiskare att så snabbt som möjligt fiska upp en så stor del som möj- ligt av den totala tillåtna fångstmängden (TAC). Förvaltning utan kvotsystem bidrar generellt till s.k. fiskekapplöpning,277 vilket ofta resulterar i att en stor del av fångsten innehåller andra arter än målarten.278 Det finns forskning som 2008/09:169, bet. 2008/09:MJU23. 2015/16:MJU17. 274Sumaila (2010) och Arnason (2012). 275Mace, (2014). 276Essington, Melnychuk, Branch et al. (2012). 277Sutinen (1999). 278Branch (2009). 12 FÖRVALTNINGEN AV FISKBESTÅND visar att individuella överlåtbara fiskerättigheter generellt har positiva effekter på målarter, men blandade eller okända effekter på icke-målarter och hela eko- Fisken som regleras med kvotsystem löper mindre risk att drabbas av beståndskollaps, visar resultat från över 10 000 olika fisken mellan åren 1950 och 2003 med och utan system med individuella överlåtbara fiskerättig- heter.279 Risken för överfiske har också visat sig minska i fisken som regleras av sådana system, och regelefterlevnaden vad gäller att hålla sig inom uppsatta kvoter förbättras.280 I en studie som sammanfattar resultat från över 150 olika fisken visades att överlåtbara kvoter dämpar variationer i landad fångst över tid och att effekten endast återfanns i de kvotsystem som präglades av lång- siktighet och säkerhet. Den typen av stabila kvotsystem har visat sig gynna långsiktig förvaltning och minska risken för negativa beståndseffekter. förklaringarna till mindre variationer i landad fångst är att fångsten tas upp i en långsammare och mer planerad takt än i fisken utan kvoter. ationerna minskade över fiskeperioden återfanns inga skillnader i fiskbio- massa då fisken med och utan kvoter jämfördes. Fisken som är MSC- certifierade och sköts via överlåtbara fiskerättigheter visar också generellt bättre resultat ur ett beståndsperspektiv än fisken som endast är MSC- Forskningen visar att förvaltning med individuella system innebär möjlig- heter för ett hållbart fiske men hänsyn behöver tas till den kontext i vilket fisket Införandet av ett individuellt system kan inte förväntas bidra till di- rekta förändringar i fiskbeståndets biomassa. Forskning visar att kombina- tioner av sådana system med andra insatser är nödvändiga för att åstadkomma hållbart fiske – exempelvis kombinationen av överlåtbara fiskerättigheter med bättre regelefterlevnad och kontroll för TAC samt införandet av ekosystemba- serad förvaltning.282 Inom ett individuellt system är det enligt vissa forskare viktigt att kvoterna ägs av de personer som de facto fiskar, annars minskar incitamenten för en god förvaltning eftersom resultatet av den inte blir synligt för ägaren.283 Det finns enligt forskning goda exempel på fisken som har re- glerats med individuella system där incitament för investeringar i en långsiktig förvaltning av ekosystemet har skapats hos fiskare. ningar i TAC satta i samråd mellan fiskare och förvaltare bidrog i dessa fall till större bestånd och ökad biomassa och högre avkastning för System med individuella överlåtbara kvoter har blivit ett populärt förvalt- ningsverktyg eftersom det har visat sig kunna både minska överkapacitet och öka lönsamheten i många fisken – och ibland minska överfisket. punkter har oftast varit ett ekonomiskt perspektiv medan socioekologiska 279 , Gaines & Lynham (2008). 280 Melnychuk, Essington, Branch et al. (2012). 281 Parkes et al. (2016). 282 (2009). 283 Sumaila (2010). 284 Grimm, Barkhorn & Festa (2012). 12 FÖRVALTNINGEN AV FISKBESTÅND aspekter inte har adresserats i lika hög grad.285 När det gäller ekologisk håll- barhet menar vissa forskare att svagheten är att systemen inte tar hänsyn till nyckelfaktorer för att hålla en god bevarandestatus hos fiskbestånden. Sådana faktorer är exempelvis att arter kan vara sammansatta av underpopulationer som riskerar att bli utfiskade, att stora honor inte bevaras för framtida genera- tioner och att systemen baseras på TAC som i sig är mycket osäker eftersom den baseras på data med begränsad tillförlitlighet.286 Utkast av mindre lönsam fisk och illegalt fiske försvinner inte heller i samband med individuella över- låtbara fiskerättigheter.287 Sådana system kan även få negativa följder för icke- målarter och habitat.288 Oklar påverkan på det ekosystemet EU:s fiskeförvaltning ska bl.a. säkra beståndens reproduktion för en hög lång- siktig avkastning och bevara de resurserna.289 WWF har i uppfölj- ningen framfört att HaV i sin utvärdering inte tog i beaktande det pela- giska systemets påverkan på det ekosystemet och den nuvarande för- valtningens effektivitet och implementeringsgrad. WWF menar att det av HaV:s utvärdering inte framgår de olika beståndens status och om de har för- ändrats sedan det pelagiska systemet infördes . HaV såg dock en förbätt- rad samhällsekonomisk lönsamhet inom fisket, men detta medför inte per automatik ett förbättrat långsiktigt hållbart fiske. HaV har i en kommentar betonat att de biologiska konsekvenserna av sy- stemet inte var med i uppdraget som lämnades till HaV. En hållbar beståndsförvaltning är en förutsättning för yrkesfisket framförde miljö- och jordbruksutskottet i sin uppföljning av re- geringens resultatredovisning att utskottet såg positivt på att antalet bestånd inom biologiskt säkra gränser ökar, även om det fortfarande fanns en oro för utvecklingen för torsken i . Utskottet delade regeringens uppfattning att genomförandet av EU:s reformerade gemensamma fiskeripolitik skapar förutsättningar för att nå målen om ett hållbart fiske framöver.290 I denna uppföljning har alla intervjuade aktörer betonat vikten av en hållbar förvaltning av fiskbestånden. Vid uppföljnings- och utvärderingsgruppens stu- diebesök i betonade de olika aktörerna att en hållbar förvaltning av fiskbestånden är en förutsättning för yrkesfisket. Forskare från Lunds uni- versitet menade att en av huvudfrågorna är hur fiskeresursen ska förvaltas. 285Soliman (2014). 286Acheson et al. (2015). 287Schou (2010). 288Gibbs (2009). 289Europeiska kommissionen, /fisheries/cfp/fishing_rules/index_sv.htm (avläst ). 2015/16:MJU2. 12 FÖRVALTNINGEN AV FISKBESTÅND Även yrkesfiskarna lyfte fram hur viktigt det är att förvalta fiskbestånden. En av de skånska yrkesfiskarna konstaterade att det inte spelar någon roll för fisk- beståndet om det är en eller 100 båtar som fiskar upp kvoten, men för samhället är det bättre med ett utspritt fiske som består av flera fiskebåtar. förde fram att ett problem med torskbestånden i är att fisken inte växer. HaV har i uppföljningen betonat att utgångspunkten för förvaltningen är att fiskbestånden ska återställas och bevaras på nivåer över maximalt hållbar av- kastning. Denna ansats ska skapa långsiktiga förutsättningar för en hållbar för- valtning.291 och HaV har i sin strategi för svenskt yrkesfiske 2020 betonat vikten av en långsiktigt hållbar förvaltning. Visionen är följande: De svenska fiskresurserna förvaltas, fördelas och nyttjas miljömässigt långsiktigt hållbart. Inom de miljömässigt hållbara ramarna strävar förvalt- ningen efter att skapa största samhällsekonomiska värde inkluderande so- ciala och ekonomiska aspekter.292 Länsstyrelserna på sydkusten har framfört att det är viktigt med en adaptiv förvaltning som tar vara på erfarenheter och som kan justera insatserna när det behövs. Det är också viktigt att i förvaltningen utgå från det fiske som finns kvar och utveckla det. Pelagiska systemet ger incitament att fiska mer hållbart