rfr · H50WRFR3 · 2017-10-26 00:00:00 — Det är inte så att prisinflationen helt drivs av löneinflationen, utan vi kan få hög inflation även om lönerna är måttliga. Detta ligger i vår prognos – vi har en väldigt måttlig löneökningstakt framöver, men vi har ändå en prognos där vi bör höja reporäntan i mitten av . Enligt vår bedömning går det alltså att höja räntan även om löneökningarna förblir måttliga. När det gäller vad som har orsakat små löneökningar, både i och i andra länder, verkar ovanligt svag produktivitetsutveckling vara en dominerande faktor just . Om man går tillbaka var ett svagt resursutnyttjande, framför allt i euroområdet men även i , en väldigt viktig förklaringsfaktor. Det förs en diskussion om huruvida resursutnyttjandet i och i verkligen är så högt som det ser ut att vara om man till exempel tittar på nedgången i arbetslöshet. Det finns en del frågetecken där. Ytterligare en faktor som ofta lyfts fram, som jag tror har varit mycket viktig i och som det finns en del stöd för i studier, är inflationsförväntningarna. och vissa andra länder har haft väldigt låg inflation, och ett försvagat förtroende för inflationsmålen sätter spår även i lönebildningen. I finns ytterligare en faktor som verkar ha blivit allt viktigare med tiden: kopplingen till framför allt och lönebildningen där. Det verkar som att våra löneavtal väldigt nära följer löneavtalen i , vilket gör att den konjunkturuppgång som vi nu ser ta fart i euroområdet blir allt viktigare i bedömningen av löne- och prisinflation för framöver. (M): Riksbankschefen sa att penningpolitiken har gett ett kraftfullt stöd åt konjunkturen. vet vi att han vid tidigare tillfällen har sagt att penningpolitiken inte kan göra allt, och säger han också att penningpolitiken har gjort sitt. Ett verktyg som kanske ännu inte har använts är helikopterpengar, som det kallas. Man kan dock säga att detta är just vad vi nu har fått från finanspolitiken. Samverkan mellan penningpolitik och finanspolitik kan man önska mer av. Jag vet att riksbanksdirektionen ibland har varit bekymrad över att politiken inte riktigt gör sitt, men den här gången kanske riksbanksdirektionen får mer hjälp än önskat. Jag förstår om riksbankschefen , när han har haft svårt att somna, har smugit ned till verkstad och matat in siffrorna i räknemaskinen. Min fråga till är: Vad är det som kommer ut på STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN OM DEN AKTUELLA andra sidan när du har stoppat in siffrorna från den budget som är föresla- Är det den hjälp som riksbankschefen har efterlyst som kommer ? betyder de föreslagna åtgärderna för sparande och inflation? för finansiell stabilitet och tillväxt? Finns det risk för att det får motsatt effekt och att hushållens eventuella tillskott äts upp med den förändrade räntebana som kanske är avsikt, med tanke på vad som eventuellt kom ut på andra sidan av den stora räknemaskinen? , : Jag tackar för frågan. I den senaste penningpoli- tiska rapporten har vi gjort en bedömning av finanspolitiken så långt som det är möjligt för oss att bedöma. Detta är naturligtvis någonting som vi får ana- lysera och resonera om ytterligare i takt med att fler detaljer blir kända och att det blir mer stabilt när det gäller själva genomförandet. I en allmän mening kan man säga att vi har räknat in de 40 miljarderna, om jag ut- trycker mig på det sättet. Sedan får vi fortsätta att analysera detta pö om pö i den takt som det går att veta mer. Det innebär lite högre tillväxt än vad vi annars skulle ha haft, men eftersom de 40 miljarderna finns med i den tillväxt- prognos och i den inflationsprognos som vi gör är det så det ser ut . Om det blir mer eller mindre framöver får vi ta hänsyn till då. , : Det finns inte så mycket att tillägga. var vår bedömning att det skulle komma så kallade reformer för 40 miljarder Detta var med i vår prognos, men vi visste väldigt lite om innehållet i budgeten och om detaljer kring denna. Eftersom vi visste så lite gjorde vi en ganska försiktig bedömning av de effekter som kunde uppstå. Vi har ännu inte riktigt analyserat den information som vi har fått i budge- ten, och jag vill heller inte föregripa bedömningen av vad detta kan betyda. samband med vårt penningpolitiska besked kommer vi att komma tillbaka med en mer noggrann analys av detta. Det är som säger: Finanspolitikens inriktning blir tillväxt- och inflationsstimulerande om pen- ningpolitiken inte reagerar. (M): Jag skulle vilja höra några ord om vad man eventuellt skulle ha önskat ytterligare. Vi har ju alla ett behov av att penningpolitiken och finanspolitiken samverkar på ett vettigt sätt för att undvika finansiell in- stabilitet och för att understödja eller motverka konjunkturen. , : Vi ger oss inte in i detaljer när det gäller finanspo- litiken, utan där pågår en politisk diskussion med olika värdeomdömen gäl- lande vad man tycker är lämpligt att göra. Allting går sedan in i vår apparat när det gäller att bedöma vad det innebär för tillväxten och inflationstakten i Utöver den diskussion som råder om budgeten är den fråga som vi i tycks ha svårt att hantera, som finns i bakgrunden och STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN OM DEN AKTUELLA som vi har tagit upp, att hantera de strukturella frågorna och frågeställningarna rörande den svenska bostadsmarknaden. Detta utgör en risk både för den finansiella stabiliteten och för den allmänna makroekonomiska utvecklingen längre fram. Detta är dock en separat fråga i förhållande till detaljer om de 40 miljarderna. (SD): I er kommunikation återkommer ni ofta till att ni i hög grad är beroende av och påverkas av andra centralbankers agerande och beslut samt av hur inflationen ser ut i närliggande områden. Som ni sa bytte ni målvariabel i inflationsmåttet från KPI till KPIF, somni de facto redan har använt . publicerade ni en riksbanksstudie som diskuterade just val av målvariabel. Ett av alternativen som fördes fram då var HIKP, som är ett jämförbart inflationsmått inom EU. Jag undrar vad som gjorde att valet föll på KPIF och inte på HIPK. Jag förstår att steget från KPI till KPIF är mindre, men jag undrar om det även fanns andra argument mot HIKP i diskussionen och vilka dessa argument i så fall var. , : Vi ville framför allt ta hänsyn till att vi gör så som vi har gjort . I praktiken har KPIF varit den styråra som vi använder, och det tedde sig därför naturligt att använda KPIF. KPIF och HIKP ligger ganska nära varandra, så det är ingen stor och dramatisk fråga i det avseendet. Reda 1995 diskuterades huruvida vi skulle använda KPI eller av ett framväxande HIKP. Då sa vi att det nog är rimligt att gå över till HIKP, förutsatt att man har löst frågeställningen omhur bostäder skahanteras i HIKP. Vi väntar fortfarande, och då kan vi lika gärna hålla fast vid KPIF. kanske det är så att det stabiliserar sig och att man löser hur bostäder ska hanteras i HIKP. kanske det är naturligt att flytta ytterligare ett steg, men så var inte fallet den här gången. Det hela var inte riktigt moget, trots att detta har diskuterats på europeisk nivå. (MP): Jag tackar för bra föredragningar och för bakgrunden till hur resonerar. Det talas om hushållens skuldsättning nästan dagligdags. Detta är någonting som bekymrar både er och oss. På den politiska sidan har vi ganska ofta diskussioner om huruvida vi ska avskaffa eller behålla ränteavdraget. De flesta partier i tycker att ränteavdraget ska avskaffas, men tyvärr finns inte en hel majoritet för detta förslag, även om vi i jobbar ganska hårt för det. Det verkar svårt att komma framåt i den frågan. Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi, , kom alldeles med ett förslag om en boxmodell, som innebär en samlad, schabloniserad beskattning på alla finansiella tillgångar, skulder och bostäder. Har haft möjlighet att titta på den STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN OM DEN AKTUELLA modell som föreslås, och anser i så fall att denna modell skulle kunna fungera för att minska hushållens skuldsättning och därmed minska ris- kerna i ekonomin? , : Vi följer naturligtvis diskussionen om olika typer av beskattning när det gäller bostäder. Det är dock inte så att i något avseende har tagit ställning till huruvida boxmodellen eller någon annan modell är att föredra. Låt mig i stället uttrycka mig i mer allmänna ordalag utan att hänga upp detta på någon specifik modell. Jag skulle vilja säga att det synes vara så att det löpande kostnadsmässiga utflödet från bostäder, också som en konse- kvens av det skattesystem vi har, är förhållandevis lågt. jämfört med utflödet när bostäder omsätts. Det leder rimligtvis till att vi un- derutnyttjar den bostadsstock som vi har. Vi kan aldrig i någorlunda närtid lösa problemen på bostadsmarknaden enbart med nybyggande. Detta betyder att det förmodligen vore väl använd tid att fundera på hur kompositionen av beskattningen ska se ut om det är så att det allmänna vill ha en viss nivå på beskattningen av bostäder. Vad är löpande beskattning, och vad är beskattning som utlöses i samband med omsättning? Detta tror jag är en av kärnfrågorna i det här sammanhanget. Men det är politikens jobb att komma fram till en komposition som är sådan att bostadsmarknaden fungerar , : har inte gjort någon analys av försla- get med boxmodellen. Jag tycker att det är ett intressant förslag, men jag tror att det går att få fram liknande effekter utan en lika radikal förändring av skat- Det viktiga inslaget tycker jag är att minska beskattningen vid hus- transaktioner och att göra det lättare att flytta utan att det uppstår en flyttskatt, så att säga. Detta kan man kanske uppnå med boxmodellen, men det går även att göra genom enklare reformer i skattesystemet. Vi får väl se om kommer att ha någon sorts diskussion om den specifika modellen, men jag tycker att det är viktigt att det även fortsättnings- vis förs en diskussion om beskattningen av bostadsmarknaden. Här kommer också ränteavdraget in, och vi har förstås noterat att diskus- sionen om ränteavdraget har blivit allt intensivare. Detta är inte riktigt Riks- bankens syn, men jag skulle vilja säga att jag blir lite oroad av denna diskuss- Det känns som att den har blossat upp för att man vill undvika det skärpta amorteringskravet som har kommit med. att det ena utesluter det andra, och det handlar egentligen om två väldigt olika Att avskaffa ränteavdraget kan på lång sikt få goda konsekvenser för hur bostadsmarknaden och bolånemarknaden fungerar, men om man gör detta måste man fundera på balansen i hela beskattningen av bostäder. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN OM DEN AKTUELLA man om man gör en sådan analys kommer att landa i bedömningen att ränteavdraget rimligen bör avskaffas eller trappas ned. På kort sikt kommer detta dock inte att lösa de problem som vi ser på bolånemarknaden. Det finns snarare en risk att problemen förvärras om man inte använder de ökade skatteintäkterna på ett klokt sätt. Ett avskaffat ränteavdrag gör ju att det blir dyrare att bo. Om man är oroad över att hushållen har för mycket skulder och att bostadspriserna är för höga kommer den oron att förstärkas om ränteavdraget tas bort utan att pengarna kanaliseras tillbaka till hushållen. Det är alltså viktigt att fundera på hur man på kort sikt ska använda ökade skatteintäkter från avskaffade ränteavdrag. Ett skärpt amorteringskrav är däremot någonting som stärker hushållens egna finanser. Det är i grunden ett sparande och gör att hushållen kommer att stå bättre rustade för exempelvis tider med högre räntor. Det finns en oro för att detta skulle leda till för stora problem och att det skulle bli svårt för vissa grupper att komma in på bostadsmarknaden. tror jag inte att människor blir hjälpta av att komma in på bostadsmarknaden till väldigt höga priser om de varken har ett eget sparande eller en inkomst. Det är ju detta som det skärpta amorteringskravet handlar om. Det kommer att rikta in sig mot dem som har högst skulder i förhållande till inkomsten. Det är också kopplat till skulderna i förhållande till bostadsvärdet. Jag tycker att det är ett bra förslag, och jag tycker att det är viktigt att man fattar beslut om detta i närtid, när räntorna är låga. Ett skärpt amorteringskrav kan man också i princip ganska lätt dra tillbaka – om räntorna stiger oväntat snabbt och det visar sig att det börjar bli problematiskt med både amorteringar och höga räntor kan man ganska lätt ändra det. Oavsett var man landar i diskussionen om ränteavdrag tycker jag att det är viktigare att snabbt fatta beslut om det skärpta amorteringskravet. Detta är min personliga syn. Vi har inte riktigt diskuterat vad som är syn, men jag tror att frågan om tajmning är viktig. (MP): Jag tackar för svaret. En annan fråga rör det som riksbankschefen sa om utrikesresornas betydelse för hela ekvationen. Jag hängde inte riktigt med, så det vore bra om kunde utveckla det lite grann. , : För det första är det så att utrikesresor varierar väldigt kraftigt i pris. När det gäller charterresor kan det på kort sikt röra sig om prisförändringar på 20–. Utrikesresorna står naturligtvis för en väldigt liten andel i KPIF, så på det sättet påverkar det inte så mycket, men det bör spela stor roll för bedömningen på kort sikt från den ena månaden till den andra. Det spelar naturligtvis ingen större roll om det gäller penningpolitiken i ett längre tidsperspektiv. För den andra har ändrat den teknik som används för att mäta detta. Jag kommer inte exakt ihåg den tekniska förändringen, men STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN OM DEN AKTUELLA jag har för mig att den leder till större förändringar än tidigare i närtid när det gäller att hantera svängningar i detta. Den kombinationen gör att det är svår- bedömt, även om vi numera själva lite i förväg – apropå prognoser – kammar eller fiskar upp observationsdata från internet. Sådant kan man nämligen göra , och därmed kan man göra prognoser lite i förväg, förutsatt att de priser som finns på nätet är någorlunda rimliga – vi vet ju hur de rör sig om vi ska boka en flygresa! Det är detta som är kärnan i det hela, och det påverkar naturligtvis inte pen- ningpolitiken över huvud taget i ett längre perspektiv. Men eftersom det alltid är en diskussion om den senaste siffran och om varför den senaste siffran var lite annorlunda än vår prognos har dessa utrikes flygresor varit en huvudvärk (V): Jag tyckte att den diskussion om bostäder som drog igång är intressant, så jag tänkte fortsätta på det spåret. Skuldkvotstaket skulle ju i praktiken innebära att staten bestämmer hur mycket man maximalt kan få låna, vilket i praktiken betyder att ens inkomst avgör vilka bostadsområden man skulle kunna ha råd att bo i. Ränteavdraget är en stor utgiftspost för staten, och riskerar det att fyrdubblas, enligt . gynnsamma för dem som är mycket rika och som har riktigt stora lån. finns till och med 15 personer i som har mer än 1 miljon i ränteavdrag, Vilken åtgärd tycker är bäst om man måste Är det införande av ett skuldkvotstak eller nedtrappning av ränteavdra- , : Om jag talar bara för mig själv bör man göra båda. Det har att göra med att jag är så pass gammal att jag har sett sämre tider. ter sig besynnerligt att en värld utan amorteringar någonsin skulle kunna fun- gera, precis som påpekade. Om det nu är så att man inom den privata sektorn inte saknar förmågan att hantera amorteringar på ett sätt som vore önskvärt är det väl, om jag talar för mig själv, i detta sammanhang inte orimligt med ett visst mått av paternalism där någon bestämmer hur det ska vara. Det har att göra med att vi vet att dessa system är asymmetriska i meningen att det när det går riktigt illa blir det all- männa som på ett eller annat sätt får sitta med problemen. Då är det inte orim- ligt att det allmänna har något att säga till om och i förväg har en synpunkt på hur man ska undvika dessa problem. Skillnaden mellan amorteringskravet och ränteavdraget är att ränteavdraget påverkar hela stocken medan amorteringskravet enbart påverkar flödet av nya Jag tror att det tar ungefär 20–att omsätta bolånestocken, så i det avseendet är det någonting som man skulle kunna kalla för en pytteåtgärd. är inte fel i sig, men det kan inte rimligtvis få någon större effekt på kort sikt. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN OM DEN AKTUELLA Vi ska inte behöva vänta för att hantera de problem som finns på den svenska bostadsmarknaden. När det gäller ränteavdragen tycker jag också att det är viktigt att ha i åtanke att det , med de extremt låga nominella räntorna, är någonting som är väldigt mycket lättare att hantera för enskilda hushåll jämfört med en värld med betydligt högre nominella räntor. Detta behöver man ha i åtanke. Man talar om utfasning av ränteavdragen och om alla möjliga olika tidsperspektiv som diskuteras . Jag har inga synpunkter på dessa tidsperspektiv, för det är snarare en strukturell åtgärd. Jag tror att denna åtgärd är viktig, men för att sätta denna diskussion i perspektiv motsvaras ett fullständigt avskaffande av ränteavdragen ungefär av två räntehöjningar. kommer naturligtvis inte att genomföra räntehöjningar med 10 eller tidsperspektiv, utan det tidsperspektivet är mycket kortare. , : Jag har ju redan talat lite om det skärpta amorteringskravet och om ränteavdraget. Som jag ser det handlar det om två ganska olika saker. Jag tycker att det är viktigt att i närtid fatta beslut om ett skärpt amorteringskrav. Detta förhindrar inte på något sätt att man också diskuterar ränteavdraget och fattar beslut om det, men det har mer långsiktiga effekter, särskilt om det görs gradvis. sa att ett skuldkvotstak gör att inkomsten kommer att avgöra var människor har råd att bo. Så ser verkligheten tyvärr ut, får vi väl säga, med eller utan skuldkvotstak. Jag tror inte att någon egentligen hjälps av att man tillåter eller uppmuntrar att hushåll med låga inkomster drar på sig väldigt stora skulder. Jag tror att den som bekymras av hur bostadsmarknaden fungerar och av segregation på bostadsmarknaden – eller vilka motiven nu må vara – ska fundera på andra lösningar. Sådana andra lösningar finns, framför allt i andra länder, där staten kanske kan vara med som delägare och ta en del av risken för förstagångsköpare eller på något sätt subventionera boende eller bosparande. Det handlar mer om att stärka ekonomin eller minska riskerna för de mest utsatta hushållen, skulle jag säga. Enligt min bedömning är det inte bra för vare sig de enskilda individerna eller för den finansiella stabiliteten om vi uppmuntrar alltför hög skuldsättning bland hushåll med låga inkomster och litet eget sparande. Jag tror inte att detta är lösningen. (V): Bara så att det blir tydligt: Menar riksbankschefen att ränteavdraget har större effekt än skuldkvotstaket i och med att det gäller hela stocken i stället för den nya delen av det? , : Ja, i meningen att det är skillnad mellan stock och flöde. När man diskuterar olika problem är det naturligtvis väldigt lätt att införa icke-bindande restriktioner eller restriktioner som blir bindande först efter oändligt , eftersom det framstår som kraftfullt när det kanske inte är STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN OM DEN AKTUELLA Man måste helt enkelt bestämma sig för vad man vill göra, och då krävs det ytterst värdeomdömen för att välja vilken väg man ska gå. Det går inte att utreda i teknisk mening, utan det krävs värdeomdömen. är det nog så att vi tenderar att vidta en åtgärd i taget, och det är ju så diskussioner, debatter och samtal förs. Vi tenderar att tala med utgångs- punkten att just den åtgärden antingen löser eller inte löser alla problem. är svårt att säga att det är det ena eller det andra. Jag tror att det i grunden handlar om en kombination av åtgärder och om en kombination av åtgärder Det är egentligen detta som man skulle behöva se när det gäller hur bostadsmarknaden skulle kunna utvecklas på ett bra sätt ur ett svenskt ekono- (L): När de ekonomiska motorerna i nu växer sig star- kare gör det att går in i en högkonjunktur. Ni beskriver i er rapport hur resursutnyttjandet i den svenska ekonomin nu är på historiskt höga nivåer, åt- minstone utifrån ert sätt att mäta. Jag tolkar det som att det finns två aspekter av detta. Den ena är att vi mitt i högkonjunkturen ser en ökad tudelning på arbetsmarknaden. junkturen växer gruppen utsatta på svensk arbetsmarknad till 300 000 perso- ner, vilket bidrar till att företag och offentliga arbetsgivare inte hittar rätt per- Detta ökar, som ni själva beskriver, risken för löneglidning och obalan- ser på arbetsmarknaden. Vi har ju sett detta tidigare, men det är klart att det förstärks nu mitt i hög- Den andra delen handlar om hushållens skuldsättning och delvis om det som tog upp. har vi ett läge där vi hör signaler omhushållens skuldsättning men också om obalanser på bostadsmarknaden, som eldas på av att vi har väldigt kraftiga byggsubventioner mitt i högkonjunkturen. vilja att ni utvecklade era resonemang lite kring de här obalanserna – dels på arbetsmarknaden, dels på bostadsmarknaden. Vilka risker ser ni med detta i ett , : Strukturella frågor och frågeställningar finns det alltid i alla ekonomier . När saker och ting ändrasbehöver man också ändra lite grann när det gäller ekonomins sätt att fungera. De båda frågor som togs upp ligger utanför penningpolitiken, så där är det inte min sak att bestämma eller redogöra för vilken väg man ska gå. synes vara så att vi har strukturella frågeställningar både inom bostadsmark- nadsområdet och när det gäller sysselsättning och arbetsmarknad. områdena är frågor av strukturell karaktär och ligger utanför penningpolitiken, men båda påverkar ekonomins sätt att fungera. Ju längre man undviker att lösa de frågeställningar som finns på arbetsmarknaden och bostadsmarknaden, desto mer kommer de också att på något sätt gå ihop; man får bekymret att de som vill flytta dit där jobben finns har svårt att få bostäder eller har sådana STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN OM DEN AKTUELLA inkomster att de inte har råd att skaffa sig de bostäder som de skulle behöva. Det betyder att det är angeläget att vi tar oss an de här frågeställningarna i svensk ekonomi på ett sådant sätt att det löper smidigare än vad det har gjort så här långt. Vid tidigare tillfällen när jag har varit här har jag beskrivit svensk arbetsmarknad och visat på tudelningen där. Man kan naturligtvis mäta detta på lite olika sätt och ha synpunkter på det, men är det så att arbetslösheten är extremt låg bland välutbildade personer födda i . Å andra sidan är arbetslösheten väldigt hög inom den andra kategorin, som innefattar mer svåranställda nyanlända. Det innebär att arbetslöshetsmåttet – det är 6 ½ eller någonting sådant, i det häradet – på det sättet inte blir särskilt representativt. Inom olika kategorier arbetstagare är sannolikheten ganska stor att man ligger över eller under. Det betyder att det är angeläget att hitta bra lösningar på de här frågorna, och då går det faktiskt ihop med frågor och frågeställningar på bostadsmarknaden. Där finns det en lång rad frågeställningar som behöver hanteras. Annars får vi problem. Låt mig i det här sammanhanget nämna ytterligare en fråga som kommer att spela roll men som inte har med politik att göra utan är ett faktum. Det är att hör till de länder som har en mycket snabbt åldrande befolkning. Det gäller , , och – länder av vår typ. Detta faktum kommer att ge sig till känna under resans gång på ett sådant sätt att det kommer att ändra efterfrågan på arbetskraft. Det kommer också att ändra strukturen på sysselsättningen ganska kraftigt. Det kommer vi inte undan eller ifrån. Prognoser över åldersstruktur hör till de mer stabila prognoserna, jämfört med inflationsprognoser och sådant. Vi vet ganska mycket om hur detta kommer att ske, och det ökar naturligtvis också trycket i ekonomin.