rfr · H40WRFR18 · 2017-06-19 00:00:00 — Vissa län avviker genomgående när det gäller sjukfallslängd och deltidssjukskrivning.” Då tänker man: Vad beror det på att det finns regionala skillnader? Jag tycker att statsrådet hade en väldigt klok invändning, att det är klart att den osakliga skillnaden är viktigare än den regionala. Men om man tittar på statistiken verkar det ändå vara de regionala skillnaderna som sticker ut. Finns det någon förklaring till vad det beror på? , : Det är en jättesvår fråga. Vi kan se att det samverkar perfekt . Jag tror att vi ibland måste släppa det perspektivet och gå på det som vi hörde statsrådet prata om : de orättvisa skillnaderna, om de nu finns. Den rapport du hänvisar till är väldigt tydlig med att det skiljer på läkarnivå, på individnivå och på diagnosnivå. Vi måste komma åt detta på något sätt, så att läkarnas hantering av individerna ser mer lika ut. Det ska vara lika, helt enkelt, över hela riket. STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Det är dock jättesvårt, och jag är den förste att skriva under på att det, nu när de psykiska diagnoserna ökar med , blir en svårare utma- ning för läkarna, och oss alla. Jag tror att vi måste gå den Jag tror inte att det finns ett enkelt svar. , Arbetsförmedlingen: Det var jättebra att du fick börja, När vi på Arbetsförmedlingen läser socialförsäkringsrapporterna – vi läser alla rapporter som kommer från er väldigt nogsamt – gör vi ungefär samma reflektion som ni: att det är de branschvisa skillnaderna som är viktiga. större skillnader på individnivå än vad som går att förklara. Och precis som du säger finns det också skillnader på läkarnivå. Man kan även konstatera – det står också i rapporten – att skillnaderna emellanåt är större inom än mellan , : Från sida försöker vi titta på hela landet. Vi försöker prioritera att vara på de arbetsplatser där riskerna är som störst. Utifrån det perspektivet, eftersom vi är en ganska liten organisation, är det kanske inte just de regionala skillnaderna vi ser. Det som vi kan uttrycka för vår del är att vi har en ny föreskrift som vi tog Det tog ungefär att få fram den, men finns den Det är egentligen inte ett verktyg som är till enkom för oss, utan det är ett verktyg för arbetsplatserna. När vi är ute och inspekterar ser vi självfallet de regionala skillnaderna till viss del, men i vissa fall, i de prioriterade branscherna, ser det likadant ut över hela landet. : har vi fått lyssna på arbetsmarknadens parter. är era reflektioner utifrån det ni har hört och tagit med er i det arbete som pågår med de nya avsiktsförklaringarna? Hur ser ni på er myndighets respektive roll Vad har ni ändrat i ert arbetssätt för att möta det som arbetsmarknadens parter gör nu? Vill ni kort kommentera detta? , : Jag hörde från – vi har pratat mycket om detta. Vi försöker vara där vi behövs mest och där det finns flest utmaningar och Det är en sak vi gör. Vi stärker vår handläggning. Vi har fått extra medel Vi säkerställer att vi jobbar lika över hela landet. Vi har en sjukför- säkringsprocess, en handläggningsprocess. Vi investerar tungt i kompetens- utveckling av vår personal . Något som slog mig när jag lyssnade var att alla hade ett genomgående tema: Man pratar om dialog. Vi sitter med i fler än 100 formella samverkans- forum runt om i landet, med vård- och arbetsgivare. Det finns en sak som jag tycker slår igenom, nämligen de som sticker ut positivt. STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Jag ska nämna några exempel: och , som vi hörde om. Men jag vill gärna lyfta fram en helt annan fågel: . De har gått från dialog till handling – de gör något. Om vi ska ha en avslutande fråga kommer det att vara där. Ta dialogen till aktivitet och handling. Man behöver inte lösa allt på en gång, men gör något! : Jag ska ställa en uppföljande fråga. roll är oerhört central här. Det är en jättestor myndighet, liksom Arbetsförmedlingen. Hur kan ni säkra att det som ni vill göra också når ut även på handläggarnivå så att det, precis som du säger, blir verkstad och man kan stötta längst ut i leden? Hur kan ni som myndighet stötta era medarbetare, från chefer till handläggare, så att det blir mer lika? Vi ser ju de regionala skillnaderna, och de beror på något. Svaret finns kanske inte alltid hos myndigheten, utan sjukskrivningar och annat ser olika ut, som ni sa. Men vad gör ni för att säkra er del i detta? , : Det är en viktig observation du gör. Hela sanningen ligger naturligtvis inte hos . Vi vet att kanske 2–ligger hos oss. Dem måste vi jobba med. Därför är det otroligt viktigt att vi har en enda handläggningsprocess som ser likadan ut i och i . Det tar tid för oss att ta oss in i detta, för det är 14 000 medarbetare, varav 4 500–5 000 jobbar med just denna fråga och ska flyttas in i den. Det är därför vi måste träna och ge våra medarbetare förutsättningar att hantera lagstiftningen. Det är en försäkring vi talar om, och de måste vara försäkringsmässiga och noggranna. Vi behöver dessutom vara otroligt professionella i det svåra mötet med de människor som inte hör hemma i vår försäkring utan som ska vara i något annat försörjningssystem. Hur ser Arbetsförmedlingen på sin roll vad gäller samverkan, utifrån det du har hört arbetsmarknadens parter lyfta upp när det gäller behovet? Hur arbetar ni? , Arbetsförmedlingen: Det jag lite kort kan konstatera är att Arbetsförmedlingen inte ens finns omnämnd i regeringens åtgärdsprogram, men själva ser vi oss som en naturlig och dessutom viktig part. Det är egentligen två perspektiv. Ett perspektiv är att hjälpa den enskilda individen i omställningen och i att kunna komma tillbaka till arbetslivet. På strukturell nivå handlar det mycket om att vara en aktiv samverkanspart, kanske framför allt gentemot . STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Vi ser också att vi har behövt göra ett arbete kopplat till vårdgivare. dragit igång ett treårigt projekt som vi kallar Ökat samspel med vårdens aktö- Det beror på att vi ser att fler och fler kunder på Arbetsförmedlingen har behov av parallella vårdinsatser när man finns som kund hos oss. Det kan vara de som kommer från , men det är tyvärr också många unga som kommer direkt från skolan. Det är många som kommer till oss i etableringsuppdraget. Där ser vi stora skillnader över landet, inte minst på det psykiatriska området. Då pratar jag inte bara om vuxenpsykiatrin utan tyvärr också om barn- och ungdomspsykiatrin. Om vi inte får detta sam- spel att fungera finns det en fortsatt stor risk för rundgång mellan olika aktörer. Det var någon i panelen som sa att det är viktigt att se den enskilda indivi- Vi har en benägenhet i att fortfarande utgå från att det är den fysiska ohälsan som är det största problemet och anpassa våra insatser utifrån Det är inte detta som är huvudproblemet , och det tror jag att vi alla måste ta hänsyn till. Jag ska inte säga så mycket mer, men jag kanske kan komma tillbaka till detta – att det är viktigt att staten är en förebild också när det gäller ohälsa. får jag kanske möjlighet att återkomma till. Du är ställföreträdande generaldirektör Hur arbetar din myndighet för att kunna vara en stöt- tande del i arbetet med avsiktsförklaringen och förbättra samverkan med de representanter som vi har hört här ? , : En del är att vi har samråd med arbetsmark- Detta sker på övergripande nivå. Jag vill gå tillbaka till det som händer ute på arbetsplatsen. Det är där som en förändring kan ske. Vår ambition är att skapa de verktyg som gör att för- ändringar kan ske ute på arbetsplatser. Vi ökar dialogen, också vad gäller tillsynsdelen. Tillsyn kan ibland uppfatt- tas som besvärande och något som bromsar upp i vissa lägen. fram att man ska se det positiva i tillsynsbegreppet. Jag kommer tillbaka till Tillitsdelegationen och deras arbete. Det är en del. Jag vill lyfta fram det som har nämnts här och som vi har drivit i : kvinnors arbetsmiljö. Det sticker tyvärr ut mer och mer i Regeringen har i sin arbetsmiljöstrategi lagt in några inriktade delar: en på hållbart arbetsliv och en på den psykosociala arbetsmiljön. nollvision när det gäller dödsolyckor och allvarliga olyckor. För att vi ska nå dit krävs att de som har varit här och även vår uppdragsgivare försöker hitta de gemensamma anslagen i detta. En del är definitivt att få ut det systematiska arbetsmiljöarbetet längst ut på arbetsplatserna, så att man inte ser arbetsmiljön som ett särspår utan kopplar ihop den med verksamheten som helhet men också att man i större omfattning STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN än ser att ett bra och systematiskt arbetsmiljöarbete även leder till produktiva och effektiva organisationer och myndigheter. : Något som jag tycker har framgått här är att man önskar en långsiktighet – att det finns stabila förutsättningar så att man inte plötsligt bara säger att nu blev det bättre, nu gör vi så här och prövar vi något nytt, utan att man bestämmer sig för att tro att det är ett fungerande och långsiktigt hållbart arbetssätt. Det är en del. Å andra sidan verkar forskningen om styrning och mekanismer inte vara helt glasklar. Vi kommer att få höra ett forskarperspektiv på detta . Ni är representanter för stora myndigheter, som är en del av att samverka med parter men som också är stora arbetsgivare själva, som är styrda av vad regeringen säger och som är regeringens förlängda arm. Ni kan hamna lite i en position mitt emellan; det är detta jag är ute efter. Vad skulle ni önska, när vi pratar om långsiktiga förutsättningar men också om behovet av styrning? Hur ser ni på det? Vad skulle ni önska för att kunna göra ett så bra arbete som möjligt, både i rollen som arbetsgivare men också som den part ni är, när det gäller att samverka med andra? , : Vi vet att sjukfrånvaron varierar . Den vanligaste eller tydligaste orsaken är ändringar i lagstiftningen. Uthållighet i detta skulle naturligtvis vara en viktig sak. En annan viktig sak för oss är att få långsiktighet i relationerna, som flera har varit inne på. Mitt bästa exempel är de relationer vi har i , som oavsett om utvecklingen gått uppåt eller nedåt alltid har legat lågt, ofta lägst. Det är långa relationer mellan individer och människor men också på systemnivå. Jag tror att om vi kan få jobba och vara uthålliga kommer vi att bli ännu bättre spelare. : Ni önskar alltså inte mer eller mindre styrning? Det är inte så att ni behöver mer? sätter jag dig lite i klistret här. Jag hörde att du sa tydliga förutsättningar, men finns det något mer du skulle önska? , : Stabila förutsättningar. : Vi tar med oss det och skickar frågan vidare till Arbetsförmedlingen. , Arbetsförmedlingen: Det är klart att det behöver göras en del på lagstiftningsområdet. Era förändrade föreskrifter var väl värda att vänta på, , för de har, åtminstone i vår verksamhet, bidragit en hel del. STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Lagstiftningen ska skapa förutsättningar för oss att göra ett jobb. lar till exempel om att synkronisera våra regelverk och ersättningssystem. får inte bli helt omöjligt för den enskilda individen att förstå konsekvenserna när man går mellan olika ersättningssystem. Där tycker jag att ni kan hjälpa oss att nå större framgång. Sedan kan vi göra en hel del själva, som jag var inne på förut. Vi är en stor Precis som har vi ca 14 500 anställda. sjuktal som ligger . De är lägre än i samhället, men de är alltför Vi ser att vi har fått ned sjuktalen på vissa arbetsplatser. Det beror på att vi har ökat chefstätheten. Man har inte fler än 15–20 medarbetare per chef längre. Vi har tillämpat och utbildat i nya föreskrifter. rat vår upphandling när det gäller företagshälsovård så att vi kan gå in med fler Vi har mycket närmare samarbete mellan verksam- heten och vår HR-avdelning. Så det är klart att vi kan göra mer själva. Som jag var inne på tidigare är det viktigt att vi som är statliga företrädare jobbar aktivt med att få ned våra egna sjuktal. Annars blir vi inte trovärdiga som aktörer, varken i förhållande till kunder eller i förhållande till parterna på , : Det som är viktigt för vår del är det som Det krävs en långsiktig uthållighet från oss och andra myndigheter för att lyckas i denna del och att öka samarbetet. Vi tittar ännu mer på att öka vårt samarbete med exempelvis Inspektionen för vård och omsorg, Skolinspek- tionen och så vidare. Vi möts ute på arbetsplatserna. Vi har inte alls samma storlek som och Arbetsför- Utifrån att uppdra och sådant kan jag tycka att det är bra med uppdrag, men för oss krävs mycket för att kunna ställa om. Vi är 600 på myndigheten, inte fullt 300 inspektörer. Vi måste vara väldigt tydliga i våra prioriteringar så att vi verkligen finns på de platser där riskerna är som störst. Vi har också pratat en del om något som nämns ganska mycket, näm- ligen osund konkurrens på arbetsmarknaden. mer om sund konkurrens på arbetsmarknaden, men osund konkurrens handlar mycket om att man inte ska kunna konkurrera med dålig arbetsmiljö. Det tror jag kommer att vara en viktig faktor för oss framöver – att jobba ännu mer med detta område. Långsiktighet tror jag är precis det ord vi vill ha, och att orka hålla ut och inte kastas i väg för mycket. Det tror jag är viktigt. : Jag har en avslutande fråga, och då är vi tillbaka där vi började, vid de regionala skillnaderna, som är en av huvudfrågorna i för- Vi hörde tidigare att man arbetar bättre och tydligare med statistik; det är alltid en förutsättning. Om man ska kunna gå in måste man också veta hur det ser ut, annars får man inte träffsäkra insatser. STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Denna fråga riktar jag framför allt till . Hur arbetar ni, utifrån den statistik ni har, för att rikta insatser mot de regioner där ni märker att det finns stora skillnader? Hur följer ni upp den statistik som ni nu får tillgång till? , : Jag följer den personligen , på länsnivå. har fyra län haft en nedåtgående trend, vilket är jättebra. Den senaste månaden var det femton som vände och går åt rätt håll, men det finns ett antal som är särskilt utsatta. Vi har tre län som vi har avsatt extra resurser till för att stötta, vara närvarande och få till samverkan. Vi behöver hitta någonting. En av mina områdeschefer sitter med vård- och omsorgscheferna för att diskutera hur vi ska ta oss an den jätteutmaning som man har i just det länet. : Om jag förstår dig rätt är ni fortfarande inne på att försöka hitta vägar för att nå bättre samverkan. Hur långt har ni kommit i processen för att arbeta gentemot vården, läkarna och de som sjukskriver? , : Vi är helt övertygade om att vi vet vad vi vill och vad som är bra. Vi ser på de goda exemplen. Det gäller alla. Vi säger: Det finns goda exempel – låt oss testa den vägen. Där är tyvärr inte alla , men vi jobbar stenhårt. : Tack så mycket till er allihop! Pass II: Forskning på området : ska vi skifta fokus och gå över till att lyssna på vad forskningen säger. Vi ska först få lyssna till dig, , som är docent i nationalekonomi med inriktning mot empirisk arbetsmarknadsekonomi. Du har också forskat själv och varit chef för både analys och forskning på , SNS med flera. Du är även ordförande för . Det ska bli mycket spännande att lyssna på dig, välkommen! , docent i nationalekonomi: Stort tack för inbjudan! Det är otroligt hedrande att få vara här och prata om forskningsperspektivet. Man är den man är, oavsett under vilken titel man talar. Det jag tänker göra under mina minuter är att försöka ge en samlad bedömning, som det heter, utifrån alla de perspektiv som jag har samlat på mig under , såväl i egen och andras forskning som i ledarskap och olika uppdrag på området, inte minst den roll som jag har som Tillitsdelegationens ordförande. Ni kommer nog att förstå varför jag landar där. STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Jag skulle inledningsvis vilja säga att för att verkligen bekämpa frågan lång- siktigt, så att vi inte behöver sitta här med samma fråga, tror jag att man helt enkelt ska förbjuda möjligheten att referera till hur man har jobbat Jag tror att vi behöver jobba på ett helt annat sätt. Man kan hämta inspiration från det arbete som gjordes tidigare, 2002–2003, när vi vände sjukfrånvaron nedåt. Men problemet var att den vände uppåt 2010, så någonting var det som gick snett i strategin. Jag tycker därför att vi ska börja prata annorlunda och inte berätta vad vi har gjort . Denna debatt tenderar, när vi ser en ökande sjukfrånvaro, att bli sådan att man börjar dra de långa trenderna. Det är många som pratar om den allt sämre arbetsmiljö som vi har sett . Men det var ju ingen som sa att arbets- miljön blev bättre . Det var ingen som pekade på sådana positiva faktorer, så någonstans finns det en problematik. att det är helt nödvändigt att vi frigör oss från den typen av förklaringar. Det finns fler förklaringar, i alla fall delvis, till varför sjukfrånvaron skiljer sig mellan olika grupper, individer och regioner än vad det finns faktorer som förklarar de stora variationerna . 4, brukar jag säga. Fyra gånger högre var sjukfrånvaron än vad den var 2010, men det är inte folkhälsan som har varierat med faktor 4 upp och ned under den tiden. Efter denna något konfrontativa inledning tänker jag visa några bilder och så landar vi i något slags bedömningar på slutet. Jag har blivit ombedd att prata särskilt om de regionala variationerna och arbetsgivarnas roll i detta. Den bild jag nu visar gäller en rapport som det redan har refererats till. är och uppdrag som handlar om att titta på regionala variationer, också på vårdcentralnivå. Den visar precis det vi redan har hört: Det skiljer sig mellan länen. Vissa län ligger redan under målnivån , och andra ligger rejält över. Precis som tidigare talare har sagt är det inte första gången detta händer. Vi har sett dessa regionala skillnader . länen tenderar att vara större i tider med hög sjukfrånvaro jämfört med vad den är i tider med låg sjukfrånvaro. Denna något kryptiska och tekniskt avancerade bild visar helt enkelt vari- ationer mellan olika kommuner . Den kommer från en rapport från Inspektionen för socialförsäkringen. Jag ska inte förklara alla teknikaliteter. Men ju längre dessa bollar på bilden är från varandra vid ett givet år, desto större är spridningen mellan kommunerna. Det som är intressant i dessa regionala skillnader är, precis som redan har sagts, att de delvis förklaras av den demografiska strukturen men inte helt. finns en stor portion av ganska oförklarlig variation mellan olika regioner. Som sagt är dessa skillnader ofta större inom ett län, och till och med inom en kommun, än vad de är mellan dem. Detta är bara en aspekt av en variation i sjukfrånvaron som vi ser. en variation mellan länen och kommunerna, och det finns en variation mellan STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Det är ett långt kapitel i sig vad det är som döljer sig bakom skillnaderna mellan män och kvinnor. Det finns skillnader mellan åldersgrupper, det finns förstås skillnader mellan yrken och det finns skillnader mellan branscher. Vi ser dessutom att dessa skillnader mellan yrken är ännu större när vi tittar på psykiska diagnoser än när vi tittar på diagnoser generellt. Men det som dessa bilder visar, åtminstone de tre första, är att sjukfrånvaron har ökat överallt . Det är inte ett problem att den ökar i kontaktyrken, hos kvinnor eller i vissa åldersgrupper. Den ökar precis överallt. Jag tror att detta är en otroligt viktig lärdom att ta med sig när vi framöver ska tala om sjukfrånvaron på ett annat sätt och hur vi ska bekämpa den – insikten om att ingen sitter trygg. Detta kommer förr eller senare att sprida sig. Det är nämligen detta som denna spridning handlar om, alltså att beteenden och företeelser sprider sig. Sedan finns det naturligtvis en massa intressanta och viktiga faktorer som skiljer mellan olika arbetsplatser, mellan olika yrken, mellan olika åldersgrupper och så vidare. Allt är förstås inte oförklarliga skillnader. Men i alla dessa avseenden har vi det som vi kallar oförklarliga skillnader och som vi inte riktigt kan förstå utifrån de bestämningsfaktorer som vi traditionellt laborerar med när vi talar om sjukfrånvaro. En sak som också är otroligt viktig att bära med sig är att försäkring inte försäkrar mot sjukdom. Försäkring försäkrar mot nedsatt arbetsförmåga på grund av sjukdom. Och arbetsförmåga är någonting annat än hälsa. Din självupplevda arbetsförmåga beror naturligtvis på ditt hälsotillstånd, men den beror också på en rad andra faktorer. Hur din arbetsgivare uppfattar din arbetsförmåga beror också på en rad andra faktorer än hälsa, till exempel arbetsuppgifternas karaktär, vad en doktor som man träffat har sagt och så vidare. Denna bild kommer från en annan utmärkt rapport som kom från . Den är gjord av och . Där har man tittat på olika mått på hälsa. Det finns väl inget som är objektivt och rättvisande. Det handlar om mortalitet, det vill säga dödlighet, läkemedelsförbrukning, besök inom öppenvården, besök inom slutenvården och så vidare. På bilden visas också sjukfrånvaron med den tjocka linjen. Och det är inte någon tydlig korrelation mellan dessa mått. Man kan även lägga in olika mått av självupplevd hälsa i ett sådant diagram. Det finns vissa saker som samvarierar lite tydligare med sjukfrånvaron, men det finns inte någon tydlig korrelation. Detta handlar alltså om någonting annat. Vi har redan varit inne på de psykosociala faktorerna. Jag tror att en viktig insikt också är att en större och större andel av sjukfrånvaron beror på det som vi klassar i första hand som psykisk ohälsa. Men den finns dessutom med som en faktor i de allra flesta sjukskrivningarna, eftersom den självupplevda arbetsförmågan till stor del beror på faktorer som är psykosociala. Det finns ett antal forskare som har funderat på vad det är som förklarar sjukfrånvarons variation , alltså hur vi ska förstå hur vi långsiktigt ska bekämpa sjukfrånvaron. En faktor är självklart hur hela systemet, inklusive STENOGRAFISKA UPPTECKNINGAR FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN och ett antal andra myndigheter som är kopplade till detta, och sjukförsäkringen är utformad. Jag är nationalekonom, som ni vet. Det vore därför ett professionellt brott att stå här och säga att incitamenten och hur sjukförsäkringen är utformad inte spelar någon roll. Det är klart att de gör. Det finns en hel del forskning även av mig som tyder på det. Det knepiga med detta är att det inte är någon tydlig ändring i incitamentsstrukturen som har vänt denna sjukfrånvaro vare sig uppåt eller nedåt. Min bedömning är att den ofta har förstärkt den pågående Vi kan titta på de förändringar som gjordes –2009. Förtidspensioneringen är lite speciell. Nedgångarna historiskt har ofta in- letts med en ganska rejäl förtidspensionering. Det är såklart ett sätt, men kanske inte det mest önskvärda, att bli av med de långa sjukskrivningarna. I denna process har vi hälso- och sjukvården, som kommer att tala lite mer om. Därför lämnar jag den därhän. Den är en viktig faktor. har arbetsgivarna, som jag återkommer till om . Vi har också någon- ting som ibland tenderar att lite grann glömmas bort eller tonas ned av olika skäl eller av ren glömska, nämligen individen själv. Återigen: Hur upplever man sin arbetsförmåga givet det hälsotillstånd som man har? Till syvende och sist: Detta är knepigt, men jag påstår ändå bestämt att detta är någonting som vi måste ha med oss för att förstå sjukfrånvaro och bestäm- ningsfaktorer, nämligen attityder och beteenden. Det sprider sig. nare, som jag sa, vet ni att om sjukfrånvaron har börjat öka i samhället kommer den till er också. Har den minskat tenderar minskningen också att komma till Men detta är otroligt viktigt. Det är någonting i dessa processer där det har börjat öka som gör att det bland annat av rent faktiska skäl kanske blir lite tuffare på en arbetsplats om och redan är sjukskrivna och ingenting verkar hända i anpassningen av arbetsuppgifterna utan man förväntas göra det som man alltid gör.