rfr · H40WRFR12 · 2017-01-01 00:00:00 — som var en effekt av Idrottslyftet och vad som var ett resultat av den ordinarie Idrottslyftet har alltmer – via rutinisering, professionalisering och norme- ring – blivit en del av SF:ens ordinarie verksamhet. samheten blir en del av SF:ens ordinarie verksamhet, desto mer blir en utvär- dering av Idrottslyftet även en utvärdering av denna verksamhet.150 En annan aspekt som framkom i en utvärdering var att de resultat som upp- nåddes verkade vara relativt oberoende av de målsättningar, utvecklingsplaner och andra direktiv som hade tagits fram.151 En utvärdering av Idrottslyftet 2014 pekade på att programmet bidrog till att mobilisera aktörerna inom idrottsrörelsen och skapa ett fokus på barn- och ungdomsidrotten i föreningarna. Medlen hade nått ut till föreningarna, omsatts i praktisk verksamhet och därmed kommit barn och ungdomar till del. digt uppmärksammades att Idrottslyftet hade potential att i betydligt större ut- sträckning möta idrottens utmaningar, men att det då krävdes en något an- Utvärderingen pekade på att det ofta saknas kunskap om vilka idrottens utmaningar är på den lokala nivån. Vissa av de utmaningar som idrotten står inför måste, enligt utvärderingen, lösas på högre nivåer än Utvärderarna menade att Idrottslyftet innehöll ”flera program i programmet”, vilket gjorde det svårgenomträngligt för enskilda föreningar. Medelstilldelningen till förbund och föreningar skedde inte med hänsyn till behov eller potential och blev därför ofta ytterligare ett generellt verksamhets- stöd i stället för ett utvecklingsstöd.152 6.3.3 Exempel från fallstudierna framhåller man att det statliga stödet har varit av- görande för det arbete som man har inlett för att utveckla verksamheten. För- bundet har genomfört ett omfattande arbete med ta fram såväl program som åtgärder för att säkerställa att verksamheten ska grundas på barnrättsperspek- tivet (se bilaga 3). Resultat från fallstudierna visar att det finns exempel på att Idrottslyftet har varit viktigt för både enskilda föreningar och utveckla verk- samheten. pekar på att ishock- eyn har utvecklats betydligt . Inriktningen har varit och är att fortsätta att rekrytera och behålla fler i ishockeyn. Man menar att detta arbete inte hade kunnat genomföras utan Handslaget och Idrottslyftet. De områden där medlen har varit särskilt viktiga är utbildningsverksamheten, för 149 Idrottslyftets externa utvärdering, , , , , och . 150 Idrottslyftets externa utvärdering, , , , , och . 151 Idrottslyftets externa utvärdering, , , , , och . 152 RF, Idrottslyftet 2014 – avtryck och intryck. ERFARENHETER AV STÖDET TILL BARN OCH UNGDOMAR såväl ledare som spelare, föreningsutvecklingsarbete och värdegrundsfrågor, låneutrustningar och prova-på-utrustningar. Andra resultat från fallstudierna visar att Idrottslyftet spelar en viktig roll i samband med delfinansiering av olika projekt. Det gäller såväl anläggningar som föreningsutveckling. Det finns exempel på projekt som be- drivs för att utveckla föreningslivet genom att anställa en föreningsutvecklare. Därigenom är det möjligt för föreningen att utveckla verksamheten både kva- litativt och kvantitativt samt att ge de ideella ledarna stöd. 6.3.4 Kontroll, uppföljning och rapportering RF försökte inför Idrottslyftets första period att utforma en modell som skulle kännas relevant och intressant för alla SF och som skulle kunna resultera i en lärande utvärdering snarare än en ren forskningsstudie. RF valde att knyta kontakt med de lärosäten och den konsultfirma man ti- digare samarbetat med inom idrottsforskning. De som valdes ut för att genom- föra utvärderingarna av Idrottslyftet var Gymnastik- och () i , , , Linnéuni- versitetet, , samt den externa konsultfirman . En förfrågan gick ut till alla SF där de frivilligt kunde anmäla sig att delta i utvärderingen, vilket ett antal förbund gjorde (24 av 70). Det vill säga att cirka en tredjedel av dem som fick stöd deltog. De intresserade förbunden klustrades samman utifrån en blandning av storlek, släktskap och möjlighet till utbyte av varandras erfarenheter. Respektive grupp kopplades sedan till ett lärosäte, och man fick därefter i uppdrag att tillsammans utforma den utvärdering de önskade skulle genomfö- ras. En grundtanke i utvärderingsmodellen var att förbunden inom sin grupp skulle få möjlighet att träffas och utbyta erfarenheter samt som grupp få möta lärosätena och forskarna.153 När det gäller RF:s utvärdering framgår att man hade en i grunden opti- mistisk syn på förbundens och föreningarnas ärlighet och trodde att det endast var i undantagsfall som medel missbrukades. Man föredrog morot framför piska. Om någon ertappades med att fuska var man dock beredd att ta till starka sanktioner. Det verkade också enligt utvärderingen som om det fanns en prag- matisk inställning till kontrollbehovet: en stor och omfattande kontrollapparat kräver större resurser som skulle tära på de medel som skulle delas ut, och därför nöjde man sig med en förhållandevis liten insats. Man menade att departementets återrapporteringskrav var ganska modest hållna och att detta möjligen kunde ha återspeglats i ambitionsnivån på de rap- porter som lämnades in till departementet. Dessa byggde i sin tur till stor del på projektens och SF:s rapporter, och den varierande kvalitet som de hade. Det betonades också att man inte hade vetenskapliga ambitioner med 153 Idrottslyftets externa utvärdering, Sammanfattande analys och slutsatser. ERFARENHETER AV STÖDET TILL BARN OCH UNGDOMAR rapporterna, utan att de skulle ses som RF:s bild av verksamheten under det gångna året – utifrån den (ibland bristfälliga) dokumentation man har haft till 6.4 Kommunalt LOK-stöd till idrotten Många kommuner har egna lokala aktivitetsstöd. Utformningen och omfatt- ningen av dessa bidrag varierar. Kännetecknande för det kommunala aktivi- tetsstödet är att bidraget ofta är differentierat i syfte att stimulera en viss in- riktning i det lokala föreningslivet. Exempel på sådana strategier är att bevilja olika bidragsbelopp för olika målgrupper, såsom högre bidragsnivåer för verk- samhet för flickor, personer med funktionsnedsättning eller ungdomar med in- vandrarbakgrund. Det är även vanligt att kommuner särskilt stimulerar ungdo- mars föreningsdeltagande genom högre bidrag till äldre åldersgrupper.155 I RF:s LOK-stödsutredning finns vissa uppgifter om det kommu- nala LOK-stödet, bl.a. en sammanställning av LOK-stödet i 100 kommuner. När det gäller skillnader mellan det statliga och de kommunala bidragssyste- men menar man att det rör sig om små skillnader och att det inte finns någon klar uppfattning om att dessa skillnader i bidragsbeloppen gett upphov till för- ändrad verksamhet i föreningarna. I utredningen uppger man att kommunerna menar att det är angeläget att ge signaler till föreningarna om vilka grupper som man anser är särskilt angelägna att satsa på, t.ex. flickor i alla åldrar och ungdomar.156 kommun har utvecklat en modell, Sandviksmodellen, där kom- munen tillsammans med föreningarna identifierar utvecklingsområden som ligger till grund för stöd och uppföljning. Modellen har tillämpats , och kommunens föreningar är därför väl förtrogna med arbets- sättet. Modellen innebär att planering och uppföljning av föreningarnas verk- samhet är nära kopplat till nämndorganisationen genom att föreningsutskottet är den aktör som planerar och följer upp arbetet tillsammans med alla större föreningar. Även mindre föreningar har motsvarande planerings- och avstäm- ningsprocess med chefen för föreningsenheten. Initiativet till ett visst utvecklingsarbete kommer från föreningarna själva, men kommunen har även möjlighet att i dialogen komma med förslag på vad man tycker att föreningen ska utveckla. Kommunen kan vidare stödja föreningens utvecklingsarbete genom extra ekonomiskt bidrag. Det finns inga entydiga kriterier för det extra bidraget utan det bestäms i dialog mellan kommunen och föreningen. Storleken på bidraget påverkas av vad föreningen vill göra och hur väl föreningen levde upp till den 154 Idrottslyftets externa utvärdering, , , , och Korpen Svenska Motionsid- 155 SOU 2009:59. 156 RF, , Utredningen om framtida LOK-stöd, 2012. ERFARENHETER AV STÖDET TILL BARN OCH UNGDOMAR överenskommelse som gjordes året innan. Detta kan ses som en form av vill- korade bidrag, men villkoren formuleras tillsammans med föreningen och det är inte samma villkor för alla föreningar.157 Exempel från intervjuer med kommuner inom uppföljningen visar att det finns olika exempel på hur det kommunala bidragssystemet har utformats. I finns ett tak för det kommunala aktivitetsstödet som höjs i takt med barnens ålder. De högsta beloppen ges till ungdomar i övre tonåren. Avsikten är dels att uppmuntra barnen att pröva flera olika idrotter, dels att hålla kvar de äldre ungdomarna. Lagsporter i de högre åldrarna tappar deltagare. Exem- pelvis är herrlag i fotboll med 20–25-åringar på väg bort. De tränar hellre in- dividuellt.158 Även kommun har ett aktivitetsstöd som är differentierat i för- hållande till åldersgrupper, 7–, 9–och 14–. Kommunen ger mer pengar till de äldre ungdomarna eftersom man vill stimulera dem till att fort- sätta idrotta. Stödet har utformats på grundval av en utredning som gjordes 2009/2010. Kommunen har följt upp effekterna av förändringen, och det framkom att förändringen har gynnat idrottsrörelsen. Man inhämtar också kon- trolluppgifter för att säkerställa att föreningarna följer reglerna.159 I Åmåls kommun ger man stöd till aktiviteter för barn och unga i åldern 5– . Man lämnar också projektmedel till Idékick. I är det flickor och pojkar som idrottar, och man funderar på att ge 60 pro- cent av stödet till flickorna och till pojkarna. En annan tanke är att omfördela medel från yngre åldersgrupper till äldre. Kommunen ger vidare stöd till Fritidskul, som är en eftermiddagsaktivitet där barnen får pröva olika idrotter.160 Ett annat exempel är kommun som har ett aktivitetsstöd för åldern 0–. I övrigt tillämpas samma regler som för det statliga LOK-stödet, men summan är högre. Kommunen har fastställt nya bidragsregler fr.o.m. . För att få kommunala bidrag till barn- och ungdomsverksamhet behöver föreningen ha en fastställd drog- och alkoholpolicy med åtgärdsplan.161 Kom- munen känner till att det finns föreningar som inte söker stöd eftersom de upp- fattar det som för krångligt.162 I får flickor något mer i aktivitetsstöd än pojkar.163 Det kommunala aktivitetsstödet i är i stor utsträckning utformat som det statliga LOK-stödet, men det omfattar åldern 7–. Kommunen är medveten om att aktivitetsstödets konstruktion gynnar pojkar, men idrottsrö- relsen var tydlig med att man ville att stödet skulle vara enkelt. Föreningarna kan även söka stimulansbidrag, t.ex. för att arbeta med nyanlända.164 157MUCF, Även i den bästa av föreningar – Om förebyggande arbete mot sexuella kränk- ningar och övergrepp. 158Södertälje kommun, intervju . 159Östersunds kommun, intervju . 160Åmåls kommun, intervju . 161www.berg.se, bidragsfolder+2017-20.pdf hämtad . 162Bergs kommun, intervju . 163Göteborgs stad, intervju . 164Eskilstuna kommun, intervju . 7 Barnrättsperspektivets tillämpning i idrotten –All verksamhet inom barn- och ungdomsidrotten som får statliga bidrag ska enligt beslut vara förenlig med . omfattar barn och ungdomar upp till . Statliga bi- drag ges till idrottsverksamhet för barn och unga mellan . –beslut grundades på regeringens proposition 2008/09:126. Enligt beslutet innebär ett barnrättsperspektiv inom idrotten att styrelseledamöter och idrottsledare på olika nivåer bör sätta barnet i fokus och analysera vilka konsekvenser ett beslut eller en åtgärd får för ett barn eller en grupp av barn. Det behövs därför kunskap hos ansvariga inom idrotten på olika nivåer om innehåll och förståelse för dess tillämpning så att barnrättsperspektivet kan omsättas i verksamheten. –Enligt lagen (1993:335) om () är BO:s uppgift att fö- reträda barns och ungas rättigheter utifrån . I den statliga myndigheten uppgift ingår att bevaka hur efterlevs i samhället och driva på genomförandet i kommuner, landsting/regioner och myndigheter. Myndighetens ansvar när det gäller idrottsverksamhet för barn och ungdomar är inte tydligt reglerat. –Kännedomen om Idrotten vill eller motsvarande idédokument som utgår från barnrättsperspektivet varierar i föreningarna. Flera föreningar har dock egna idé- och måldokument samt en värdegrund som verksamheten ska baseras på. –Underlag visar att det finns problem med att genomföra barnrättsperspek- tivet i idrotten när tävlingsinriktningen får ett alltför stort genomslag i verksamheter som riktas till barn och unga. Likaså innebär en tidig elit- satsning och specialisering risker för barn och ungdomar. –Man arbetar inom RF och olika SF med att införa barnrättsperspektivet i verksamheten och ändra tävlingssystemen. har man genomfört ett omfattande arbete med att ta fram bl.a. en värdegrund och en uppförandekod som verksamheten ska grundas på. Både inom fot- bollen och ishockeyn har man avskaffat serietabeller för barn. Inom längd- skidåkning finns också exempel på att man minskar fokus på prestation i tävlingar för barn. –Det finns exempel på föreningar som bedriver sin barn- och ungdomsverk- samhet på ett systematiskt och genomtänkt sätt men även exempel på osunda idrottsmiljöer för barn. –Det görs ingen systematisk uppföljning av tillämpningen av barnrättsper- spektivet i idrottsverksamheten. 7 BARNRÄTTSPERSPEKTIVETS TILLÄMPNING I IDROTTEN All verksamhet inom barn- och ungdomsidrotten som får statliga bidrag ska i enlighet med beslut vara förenlig med () konvention om barnets rättigheter (). om- fattar barn och ungdomar upp till . antogs av 1989. Den innehåller bestämmelser om mänskliga rättigheter för barn. (United Nations Children’s Fund) ska enligt konventionens artikel 45 arbeta för att bestämmelserna i följs överallt. för barnets rättigheter (barnrättskommittén) i övervakar efterlevnaden av barn- konventionen. Totalt har 196 länder, däribland , skrivit under och för- bundit sig att följa konventionen. Enligt och () är fyra av artiklar vägledande för hur konventionen som helhet ska tolkas. Även reger- ingen har lyft fram dessa s.k. grundläggande principer och uttalat att dessa bör iakttas i utformandet av all relevant lagstiftning, föreskrifter och allmänna råd, oavsett sakområde.165 Dessa grundläggande principer är –förbudet mot diskriminering av barn (artikel 2) –kravet på att vid alla beslut som rör barn ta särskild hänsyn till barnets bästa (artikel 3) –barnets rätt till liv och utveckling (artikel 6) –barnets rätt att uttrycka sina åsikter i alla frågor som berör honom eller henne (artikel 12). ratificerade 1990.166 Genom att ratificera barnkon- ventionen har förbundit sig att följa konventionen som är juridiskt bin- dande för . ska vara vägledande inom alla verksam- hetsområden i samhället. Konventionen gäller emellertid inte som svensk lag. I stället har svenska lagar anpassats så att de överensstämmer med barnkon- ventionens bestämmelser genom en s.k. transformeringsmetod, vilket innebär att svenska lagar ändras och anpassas till konventionens bestämmelser men att i sig inte kan tillämpas av svenska domstolar eller myndig- heter.167 Några åtgärder har dock vidtagits som är av mer generell karaktär. Exempelvis fattade efter förslag från regeringen ett principbeslut om att intentioner ska beaktas i allt statligt besluts- fattande som rör barn.168 BO inrättades 1993 (se vidare nedan). 2009/10:232, Strategi för att stärka barnets rättigheter i . /fragor/vad-har-barnkonventionen-for-status-i-sverige hämtad . 1997/98:182, bet. 1998/99:SoU6, rskr. 1998/99:171. 7 BARNRÄTTSPERSPEKTIVETS TILLÄMPNING I IDROTTEN tillsattes av regeringen . drag var att kartlägga särskilt angelägna områden när det gäller hur tillämp- ningen av lagar och andra föreskrifter överensstämmer med barnets rättigheter enligt och de tilläggsprotokoll som har tillträtt. redningen skulle också analysera för- och nackdelar med att införliva barn- konventionen i svensk rätt.169 kritiserade 2015 för tillämpningen av barnkonventionen.170 En övergripande synpunkt som kommittén hade var att borde bli svensk lag. lämnade sitt slutbetänkande . Betänkandet har remissbehandlats och be- reds inom ().171 Regeringen har aviserat att man avser att lämna en proposition till där föreslås bli lag.172 Utgångspunkten för att genomföra arbetet med att införa inom alla samhällsområden är artikel 4 i . Den säger att sta- terna är förpliktade att vidta alla lämpliga lagstiftningsåtgärder, administrativa och andra åtgärder för att genomföra konventionen. publicerar s.k. allmänna kommentarer om hur olika artiklar och teman i ska tolkas. När det gäller allmänna åt- gärder för genomförandet framgår att konventionen kräver en synlig, tvärsek- toriell samordning för att erkänna och förverkliga barnets rättigheter – inom hela statsförvaltningen, mellan olika förvaltningsnivåer, och mellan staten och civilsamhället – inklusive särskilt barn och ungdomar. Man menar att barnens liv, och deras åtnjutande av sina rättigheter, påverkas av en mängd olika stat- liga myndigheter och andra statliga eller halvstatliga organ. Det är få, om ens några, statliga myndigheter som inte har någon inverkan alls på barns liv, di- rekt eller indirekt. Det krävs enligt kommittén tillsyn av genomförandet, som ska byggas in i förvaltningsprocessen på alla nivåer, men även oberoende granskning som görs av nationella institutioner för mänskliga rättigheter, frivilligorganisa- tioner med flera.173 BO är den statliga myndighet som har till uppdrag att företräda barns och ungas rättigheter och intressen utifrån . Myndighetens ar- bete är reglerat i lag där det framgår att BO:s uppgift bl.a. är att bevaka hur efterlevs i samhället och driva på genomförandet i kommu- 170Committee on the Rights of the Child: Concluding observations on the fifth periodic report of . CRC/C/SWE/CO/5. 171Barnrättighetsutredningen, blir svensk lag, SOU 2016:19. 172www.regeringen.se/informationsmaterial/2017/01/propositionsforteckningen-varen- 2017/ hämtad . 173www.barnombudsmannen.se/globalassets/dokument-for-nedladdning/publikationer/all- manna-kommentarer/ak-05-allmanna-atgarder-for-genomforandet-av-konventionen-om- barnets-rattigheter.pdf 7 BARNRÄTTSPERSPEKTIVETS TILLÄMPNING I IDROTTEN ner, landsting/regioner och myndigheter. BO ska inom sitt verksamhetsom- råde hos regeringen föreslå de författningsändringar eller andra åtgärder som behövs för att barns och ungas rättigheter och intressen ska tillgodoses. BO ska dessutom informera, bilda opinion och ta initiativ till lämpliga åtgärder och i övrigt företräda barns och ungas rättigheter och intressen i den allmänna debatten, samla kunskap och sammanställa statistik om barns och ungas lev- nadsvillkor och följa den internationella utvecklingen när det gäller barnkon- ventionens tolkning och dess tillämpning.174 Enligt lagen ska förvaltningsmyndigheter, kommuner och landsting på BO:s uppmaning lämna uppgifter till ombudsmannen om vilka åtgärder man vidtagit för att i den egna verksamheten genomföra barns och ungas rättigheter enligt . De är också skyldiga att på ombudsmannens uppma- ning delta i överläggningar med denne. BO ska systematiskt och återkommande följa upp och utvärdera tillämp- ningen av i berörda verksamheter hos förvaltningsmyndig- heter, kommuner och landsting. BO ska förmedla och föra en dialog om slut- satser och iakttagelser med de myndigheter och huvudmän som är berörda. Utifrån sådana uppföljningar och utvärderingar ska BO också genomföra in- satser som bidrar till att utveckla och sprida kunskap om tillämpningen av barnkonventionen.175 BO uppger att huvudansvaret för att genomföra ligger på staten, men att hela det civila samhället måste engageras.Enligt BO:s uppfatt- ning är det rimligt att idrottsrörelsen och dess föreningar innefattas.176 Att BO har ett ansvar för att exempelvis driva på och följa upp hur tillämpas inom idrotten framgår dock inte av den gällande regleringen. 7.4 Statsbidrag till barnidrott med barnrättsperspektiv Som framgått av avsnitt 3.3 beslutade 2009 att statens mål och syf- ten med statens stöd till idrotten skulle utökas så att statsbidraget för barn och ungdomar endast ska lämnas till verksamhet som bedrivs med utgångspunkt i ett barnrättsperspektiv.177 Att ha ett barnrättsperspektiv i arbetet innebar enligt regeringen att idrotts- föreningars styrelseledamöter och idrottsledare på olika nivåer bör sätta barnet i fokus och analysera vilka konsekvenser ett beslut eller en åtgärd får för ett barn eller en grupp av barn. För att förstå vad ett barnrättsperspektiv innebär för den egna verksamheten och de egna beslutsprocesserna måste enligt regeringen de ansvariga på olika nivåer inom idrotten ha kunskap om innehåll och ha för- ståelse för dess tillämpning så att de kan omsätta barnrättsperspektivet i verk- samheten. Regeringen anförde bl.a. att 1743 § lagen (1993:335) om . 175Förordning (2007:1021) med instruktion för . 176BO, e-brev . 2008/09:126, bet. 2008/09:KrU8 och rskr. 2008/09:243. 7 BARNRÄTTSPERSPEKTIVETS TILLÄMPNING I IDROTTEN Tävlings- och motionsidrott måste vidare utformas så att barn och ungdo- mar med funktionsnedsättningar är och känner sig inkluderade. Det inne- bär att barn och ungdomar med funktionsnedsättningar som kan tävla med barn och ungdomar utan funktionsnedsättningar bör uppmuntras och få stöd för att göra så. Regeringen anser mot denna bakgrund att det är ange- läget att bidraget till barn- och ungdomsverksamheten används som stöd för verksamhet som bedrivs ur ett barnrättsperspektiv och att endast de id- rottsföreningar som bedriver en verksamhet som är förenlig med barnkon- ventionen bör få ta del av det statliga stödet.178 Insatser behöver enligt regeringen göras för att precisera och informera om närmare tillämpning på idrottens barn- och ungdomsverk- samhet. RF borde enligt regeringen initiera sådana insatser. Som tidigare framgått anges att statsbidragets syfte ska vara att stödja verk- samheter som bedrivs ut ett barnrättsperspektiv.179 7.5 Analys av tillämpningen av i idrotten BO har med anledning av en fråga från kulturutskottet gjort en analys av barn- konventionens tillämpning inom idrotten.180 Inledningsvis konstaterar BO att innehåller många artiklar som innebär att barn har rätt att utvecklas och tillerkännas olika rättigheter och möjligheter. Flera av dessa har betydelse för idrotten. Artikel 2 i konventionen slår fast att alla barn har samma rättigheter och lika värde. För idrotten innebär det enligt BO att man t.ex. inom en idrottsför- ening bör ta ställning till om organisationens utformning på något sätt innebär att vissa barn och ungdomar riskerar att diskrimineras utifrån de grunder som anges i . Det är också viktigt att man utbildar och informerar föreningsledare, utövare och föräldrar för att öka medvetenheten om vad dis- kriminering är. I artikel 3 i står det att barnets bästa ska komma i främsta rummet. För idrotten innebär det enligt BO att man alltid bör ta ställning till vad som är barnets bästa när det gäller beslut om prioriteringar, hur verksam- heten ska bedrivas och i enskilda situationer. Inför varje beslut gäller det att analysera vilka konsekvenser beslutet kommer att få för det enskilda barnet eller för gruppen av barn. När man analyserar konsekvenser av beslut blir det enligt BO tydligt om det finns intressekonflikter som ska lösas. Artikel 6 i konventionen säger att varje barn har rätt att överleva, leva och utvecklas. För idrotten innebär det enligt BO att så långt som möjligt planera och genomföra verksamheten med utgångspunkten att det är det enskilda bar- nets behov av utveckling som står i centrum, att verksamheten så långt det är möjligt utgår från vars och ens behov, förmåga och förutsättningar. Detta är särskilt viktigt att uppmärksamma i situationer då det enskilda barnets intresse 2008/09:126. 179Förordningen (1999:1177) om statsbidrag till idrottsverksamhet. 180BO, e-brev .