mot · H5021937 · 2017-10-03 00:00:00 — Andra faktorer som påverkar deltagande i föreningslivet handlar om krav på tidigare erfarenhet för att kunna delta, något som finns i många idrottsföreningar. Flera organisationer har uppmärksammat problem med krav på omfattande administration och krångliga regelverk för både bidrag och upphandlingar från kommunernas och myndigheternas sida. Vid sidan av mer strukturella hinder beskriver organisationerna också en rad praktiska svårigheter, t.ex. svårigheter att få tillträde till olika anläggningsboenden samt bristen på samordning mellan organisationerna och kommunsektorn. Att undanröja dessa hinder utgör viktiga vägar till ökad inkludering och etablering i samhället. Det finns därmed ett behov av att förenkla regelverk, minska administrativa krav, erbjuda mer långsiktiga förutsättningar, öka kunskapen om civilsamhället samt hitta alternativa vägar för att främja och uppmuntra det spontana engagemanget som sker utanför de etablerade organisationerna. För att den verksamhet som sker uppsökande ute på boendena ska fungera bra och leda till verklig inkludering av de asylsökande i föreningarna behövs en fungerande samverkan mellan kommun, boenden och föreningsliv. Här kan goda exempel från vissa kommuner fungera som inspiration för andra. har ett viktigt ansvar för barns fritid när de är placerade, genom att bidra ekonomiskt så att barnen kan delta i fritidsaktiviteter. Socialtjänster behöver bli bättre på att ta detta ansvar och de ensamkommande behöver bli informerade om denna rättighet. Regeringen bör återkomma med förslag om hur förutsättningarna för civilsamhället att bedriva inkluderande verksamhet på asylboenden kan stärkas. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Livet på flykt och själva orsaken bakom flykten kan skapa hälsoproblem och trauman, som i många fall förvärras av en lång och osäker väntan på asylbeslut. Livet på flykt gör det också i många fall svårt eller omöjligt att söka och få vård . Ensamkommande barn är ofta extra utsatta. vittnar om hur många barn som befinner sig i asylprocessen vänder sig till deras stödtelefon och deras och ungdomar för att de mår dåligt. Den främsta anledningen är oron över en osäker framtid. Ytterligare en anledning till oro och hälsoproblem utgörs av försenad etablering och skolstart. kommer uppgifter om att barn inte vågar gå till till följd av att polisen begärt ut information om personer med utvisningsbeslut. Flera rapporter om självskadebeteenden och missbruksproblem i gruppen ensamkommande barn har också kommit . Det finns också oro inom vården för att ensamkommande, av olika anledningar, inte söker och får den vård de behöver och har rätt till. Det är viktigt att se ensamkommande barn som individer och ge dem det stöd de behöver utifrån sina individuella behov. Alla är inte i behov av vård och alla har inte genomgått traumatiska upplevelser. För dem som har behov måste vården och omsorgen fungera. Inom civilsamhället finns både kunskap och metoder som skulle kunna användas mer effektivt. Rädda Barnens koncept med traumamedveten omsorg är ett exempel på detta. Regeringen bör undersöka förutsättningar för att stärka och sprida arbetet med Rädda Barnens koncept traumamedveten omsorg och andra likande metoder inom civilsamhället. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. BO har fokuserat på situationen för barn på flykt och släppt flera rapporter på området. träffade de över 450 ensamkommande barn mellan och höll de samtal med ytterligare 145 barn, både ensamkommande och barn som kommit hit tillsammans med sina familjer. De har också genomfört en enkätstudie med 1 000 skolsköterskor. Utifrån studien konstaterar BO att det vanligaste hälsoproblemet hos nyanlända barn är psykisk ohälsa. Problemen som nyanlända barn har är av allvarlig karaktär och kan vara exempelvis posttraumatiska stressyndrom, trauma, depressioner och självskadebeteenden. Rapporten visar också att barns tillstånd riskerar att bli värre under asylprocessen i . Utifrån barnens berättelser är det tydligt att alla inte fått tillgång till hälso- och sjukvård. Fyra av tio skolsköterskor bedömer att endast ett fåtal eller inga av de nyanlända barnen har genomgått en hälsoundersökning innan de träffar elevhälsan. Hur barnen tas emot och i vilken grad hälsoundersökningar genomförs skiljer sig mellan olika delar av landet. Skolan har en central roll för ensamkommandes hälsa i och med skolhälsovårdens kontakt med barnen. Enligt en enkät till skolhälsovården menar av skolsköterskorna att psykisk ohälsa är ett av de största hälsoproblemen vid ankomst. I Skolinspektionens tillsyn 2017 får elevhälsan skarp kritik. Mer än var tredje grundskola och varannan gymnasieskola får anmärkningar om brister i elevhälsan när det gäller att möta elever som mår dåligt. Ofta saknas en fast psykolog och det är bara vid akuta situationer som en skolpsykolog tas in utifrån. Regeringen bör återkomma med förslag om hur elevhälsan kan stärkas och riktlinjer för hur hälsoundersökningar av nyanlända barn ska gå till. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. BO har i rapporten på flykt intervjuat barn i ankomstboende . I rapporten beskrivs hur ensamkommande barn i ankomstboenden inte fått tillgång till den vård och omsorg de har rätt till, vare sig det gäller lättare kroppsliga åkommor eller mer omfattande psykiska svårigheter. BO menar att den lagstiftade rätten till vård för alla barn inte infrias och att detta framför allt berott på att barnen inte informerats om sina rättigheter av personal på boenden. Även om BO:s rapport bygger på uppgifter från en på många sätt speciell period i det svenska mottagandet av människor på flykt är uppgifterna allvarliga. Rätten till sjukvård måste efterlevas fullt ut. Det måste finnas goda kunskaper om asylsökandes rättigheter på boendena. Här har ett viktigt uppdrag. Regeringen bör ge i uppdrag att ta fram tydlig information om effekter av trauma och stress för barn och riktlinjer om vilken hjälp de har rätt till. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Samverkan mellan olika vårdgivare är central för att ensamkommande barn inte ska hamna mellan stolarna, och för att hälsoproblem och trauman ska upptäckas. Regeringen bör ge i uppdrag att förtydliga hur BVC, vårdcentraler, BUP, tandhälsa samt elevhälsa ska samverka och hur vårdkedjan kan förstärkas för att säkerställa tillgången till traumafokuserad behandling. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. För att säkerställa att vården fungerar och lever upp till de krav vi har rätt att ställa på den krävs tillsyn. Regeringen bör ge Inspektionen för vård och omsorg () i uppdrag att genomföra en nationell tillsyn av tillgången till vård för traumatiserade barn. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Behoven av specialister på traumabehandling är fortsatt stora. Röda Korsets behandlingscenter har en genomsnittlig väntetid för att få behandling. vet vi att många som behöver behandling inte söker vård. Tillgången till traumabehandling ser dessutom olika ut i olika delar av landet. Sammantaget behövs fler specialister inom traumabehandling och kompetensen behöver spridas bättre i landet. Regeringen bör återkomma med förslag på hur fler traumaspecialister kan utbildas och hur det ska säkerställas att kompetensen finns i hela landet. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 13 Barn som försvinner lyfte BO frågan om ensamkommande barn som avviker från boenden i en skrivelse till integrations- och jämställdhetsdepartementet rörande prostitution och människohandel. De konstaterade vidare att försvinnanden inte togs på tillräckligt stort allvar, vilket givetvis är oacceptabelt. Skyddet för ensamkommande asylsökande barn är för svagt i . Det visar inte minst de rekommendationer som fick från för barnets rättigheter () . I dessa rekommendationer pekar kommittén på ett antal brister. I grunden handlar det om ett mottagningssystem som inte räcker till. Systemet brister på sätt som gör att barnen känner sig otrygga och osäkra. Försvinnanden kan ha många orsaker och hela denna motion innehåller svar på vad som behöver göras, men i detta avsnitt lyfts några specifika och centrala delar upp. I barnrättskommitténs rekommendationer till konstateras att fallen med ensamkommande barn som avviker sällan utreds på ett fullgott sätt. Kommittén rekommenderar att utreda alla fall av försvinnanden av ensamkommande asylsökande barn och vidta alla nödvändiga åtgärder för att öka skyddet för dessa barn. uttrycker oro för de risker som ensamkommande asylsökande barn utsätts för i form av sexuell exploatering och våld när de försvinner från sina boenden. Länsstyrelserna har fått i uppdrag att genomföra en nationell kartläggning av ensamkommande barn som försvinner, samt att analysera och föreslå åtgärder för att förebygga att de försvinner. välkomnar det arbete som länsstyrelserna bedriver och menar att det är viktigt att regeringen noggrant följer det och genomför relevanta förändringar. 13.1 Lagar som skapar osäkerhet Länsstyrelsernas kartläggning lyfter betydelsen av de lagändringar som skett . Den tillfälliga lagen som innebär tidsbegränsade uppehållstillstånd och försvårar möjligheterna för ensamkommande barn att få uppehållstillstånd samt begränsar möjligheten att återförenas med sin familj skapar en osäkerhet kring framtiden hos gruppen ensamkommande som kan leda till ett ökat antal avvikanden. Även ändringarna av lag (1994:137) om mottagande av asylsökande (LMA) och ändrade praxis när det gäller dem som får uppehållstillstånd p.g.a. verkställighetshinder lyfts upp som orsaker bakom ett ökat antal avvikanden. har kritiserat utvecklingen av den svenska migrationspolitiken för att den är inhuman och skapar stor otrygghet och lidande. Ensamkommande barn som avviker är exempel på detta. Regeringens insatser för att få fler asylsökande att återvända till sina hemländer efter avslag på asylansökan har fokuserat på att genom hårdare tag göra det svårare att bo i . Den strategin har inte fungerat. Erfarenheterna från exempelvis Röda Korsets arbete med återvändande visar att det mest effektiva är att förbereda den med utvisningsbeslut på återvändandet och bidra till en fungerande livssituation i hemlandet. delar denna bild och menar att det är ett mer humant sätt att arbeta med återvändande som också möjliggör för ett bättre liv i hemlandet. politik för återvändande utvecklas i motionen En mänsklig och rättssäker flyktingpolitik (2017/18:1939). 13.2 Kunskap om barn som avviker Länsstyrelsernas kartläggning visar också att det finns begränsad information om antalet barn som avviker, framför allt när det gäller de som bor i ankomstboenden. Kunskapen om varför barn avviker är ännu otillräcklig, och skälen varierar mellan barnen. Det kan handla om barn som vill till en annan kommun och om bristande tilltro till myndigheter, men också om människohandel. Barn i glesbygdskommuner avviker oftare än de i storstäder, troligen för att de söker sig till storstäder. Barn med marockanskt och afghanskt medborgarskap avviker oftare än andra, troligen eftersom de har sämre utsikter att få uppehållstillstånd. Tydliga rutiner för att hantera avvikande barn saknas. Endast en femtedel av kommunerna har skriftliga rutiner kring detta . Tiden i ankomstkommun måste minimeras och kunskaperna hos personalen på ankomstboendena måste öka. Det är även viktigt att barnen tidigt i processen får träffa god man och juridiskt ombud som kan informera om rättigheter och hur asylprocessen ser ut, innan det första mötet med . Regeringen bör säkerställa att kunskapen om barn som avviker och rutinerna för hur det ska hanteras stärks, framför allt innan de kommunplacerats. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Momodou Jallow (V)