ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H5022367 · 2017-10-04 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om en översyn av möjligheten att reformera lagen om anställningsskydd (LAS) och tillkännager detta för regeringen. Tiderna förändras och situationen på arbetsmarknaden likaså. För att följa med i utvecklingen måste därför LAS, lagen om anställningsskydd, reformeras. Som den är utformad blir människor med svag förankring på arbetsmarknaden diskriminerade eller förfördelade. Ungdomar och nyanlända invandrare är nämligen bland de första som får lämna en arbetsplats vid uppsägningar. I globaliseringens tidevarv blir uppsägningar allt mer förekommande och den långvariga anställningen kan vara ett minne blott. Den senaste tidens volatila marknader visar att konjunktursvängningar och snabbare affärscykler lär vara normala . Anpassningar av personalstyrkans storlek till följd av internationella marknadssvängningar lär därför öka vad gäller både omfattning och frekvens. Den framtida tryggheten på arbetsmarknaden ligger därför inte hos en och samma arbetsgivare utan i förmågan att vara anställningsbar på arbetsmarknaden. Kompetensutveckling och mobilitet blir därför nyckelkomponenter för den framtida arbetstagaren. Tanken med LAS är att den ska skydda arbetstagaren mot godtyckliga uppsägningar från en förhandlingsmässigt starkare arbetsgivare, vilket är bra. I praktiken har det dock uppkommit en oönskad situation där LAS motverkar mobilitet och flexibilitet på arbetsmarknaden. bygger LAS höga murar runt arbetsmarknaden som minskar människors benägenhet att byta jobb och dessutom minskar möjligheten för arbetslösa och studenter att komma in på arbetsmarknader. Turordningsreglerna är skadliga även för arbetstagare med långa anställningar, eftersom de invaggas i en falsk trygghet att det är antalet anställningsår som räknas och inte den egna kompetensen. Många riskerar att fastna i ett jobb där vantrivsel och sjukskrivningar blir mer förekommande istället för självförverkligande och arbetsglädje. Ovanstående nämnda problem och hinder är oförenliga med arbetslinjen. Därför ligger det i allas intresse att reformera LAS. Boriana (M)
mot · H5022368 · 2017-10-04 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över lagen om rättshjälp i syfte att minska kostnaderna och att öka förtroendet för rättsväsendet och tillkännager detta för regeringen. Samhällets kostnader för offentliga försvarare har ökat kraftigt . Den kraftiga kostnadsökningen kan ha flera orsaker, bland annat har antalet inkomna brottmål till domstolarna ökat och målen har ändrat karaktär. Utredningar har även blivit mer omfattande och förhandlingstiden har ökat. Satsningen på att bekämpa den organiserade brottsligheten kräver stora resurser vilket leder till kostnadsökningar. Teknikutvecklingen har gett upphov till och underlättat nya brottstyper, exempelvis bedrägerier på internet och ID-kapningar. 2013 initierades en utredning av de ökade kostnaderna för rättshjälp där bland annat en utökad användning av schablonersättning och möjligheten att begränsa tillgången till offentlig försvarare och målsägandebiträde för vissa fall skulle ses över. Utredningens resultat redovisades och den kom fram till ett antal slutsatser. Bland annat föreslogs inga ändringar i rätten till offentlig försvarare eftersom kostnadsökningen enligt utredningen beror på konsekvenser av brottsutvecklingen och andra omständigheter som inte är hänförliga till det befintliga regelverket. Det går dock inte att slå sig till ro med denna slutsats, och därför avstå från att vidta åtgärder. Tvärt om, det innebär att kostnaderna för rättshjälp riskerar att öka ännu mer framöver, och därmed blir det än mer angeläget att få någon förändring till stånd. Rättssystemet bygger på ett förtroende från allmänheten och en allmän acceptans av att det som sker därinom är korrekt och i någon mån i överensstämmelse med folks allmänna uppfattning om vad som är rätt och fel. I olika avseenden finns där en allt större diskrepans, dessa diskrepanser mellan rättsprövning och folkets uppfattning måste överbryggas för att upprätthålla systemets legitimitet. En av dessa företeelser är de ökande kostnaderna för rättshjälp, och de ibland oerhört höga kostnaderna för enskilda mål som uppmärksammats medialt. Ersättningar i mångmiljonklassen i enskilda fall till advokater som försvarare av grovt kriminella upplevs av många som direkt stötande. För att förtroendet för rättsväsendet ska kunna upprätthållas bör det ske en översyn av systemet i syfte att minska kostnaderna. Exempelvis bör vi se över en utökad användning av schablonersättning, möjlighet till tak i vissa fall för att tillse att varje skattekrona används på bästa sätt. I ett läge där antalet uppklarade brott sjunker och allmänhetens förtroende för rättsväsendet riskerar att urholkas är det av största vikt att vi gör allt vad vi kan för att öka dess legitimitet. Boriana (M)
mot · H5022369 · 2017-10-04 00:00:00 — Annan påföljd vid risk för att böter inte betalas ställer sig bakom det som anförs i motionen om att avskaffa böter som straffpåföljd för ringa stöld och stöld och döma till en annan påföljd om det finns en uppenbar risk att böter ej kommer att betalas och tillkännager detta för regeringen. Utländska stöldligor som turnerar runt för att sedan försvinna ut ur landet är vanligt förekommande i och andra delar av . Den vanligaste påföljden för stöldbrott är böter trots att många dömda varken kan eller vill betala dessa. Brott som normalt resulterar i böter innebär dessutom sällan eller aldrig att den misstänkte blir häktad. Det i sin tur innebär att om polisen lyckas gripa en person som är i landet på stöldturné kommer den personen att släppas efter förhör, eftersom det eventuella straffet inte innebär frihetsberövande. Risken att han eller hon då lämnar landet för att undvika att betala eventuella böter är då överhängande. Med anledning av detta bör vi se över möjligheten att utdöma andra påföljder än böter i de fall det finns en uppenbar risk att böter inte kommer att betalas. Boriana (M)
mot · H5022370 · 2017-10-04 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att avskaffa Allmänna arvsfonden och tillkännager detta för regeringen. är tillsammans med unikt med att ha en konstruktion som Allmänna arvsfonden. I de flesta andra länder går tillgångarna från dödsbon till människor utan bröstarvingar direkt till statskassan. En av fördelarna med detta är mindre byråkrati. Därutöver behöver kontrollen för hur pengarna används skärpas väsentligt. Allmänna arvsfonden, vars uppdrag är att främja ideell verksamhet till förmån för barn, ungdomar och handikappade har å det grövsta åsidosatt sitt uppdrag. har Allmänna arvsfonden finansierat antisemitisk propaganda och ”normkritisk” experimentverksamhet med förskolebarn, baserad på identitetspolitisk ideologi. Enligt en rapport från Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har Allmänna arvsfonden betalat ut miljoner till frontorganisationer till den internationella islamistorganisationen . Det är helt oacceptabelt att staten ger pengar till organisationer som inte delar vår syn på demokrati, jämlikhet och mänskliga rättigheter. Pengar som borde gått till behövande har felaktigt betalats ut till bland annat pseudovetenskapliga experiment och islamister. Det är ett tecken på att Allmänna arvsfonden har spelat ut sin roll och att den därför bör avskaffas. Boriana (M)
mot · H5022371 · 2017-10-04 00:00:00 — Flexibel etableringspolitik för Systembolaget ställer sig bakom det som anförs i motionen om att Systembolaget bör ändra sin etableringspolitik och inrätta minisystembolag hos befintliga lokala ombud och tillkännager detta för regeringen. Systembolagets etableringspolitik har i hög grad bidragit till en utarmning av de mindre orterna i svensk glesbygd. I de orter som inte har centralortsstatus, och därmed inte någon butik, har butiksdöden slagit hårt. Med den etableringspolicy som Systembolaget har tolkar man gällande alkoholpolitiska direktiv så att människor i glesbygd är mera benägna att ådra sig alkoholskador än folk i storstäder. Därför väljer Systembolaget att etablera butiker i dessa områden. Enligt min mening är detta en mycket förnedrande syn mot en beaktansvärd del av landets befolkning och inte förenligt med de värderingar om likabehandling och alla människors lika rätt inför lagen som i övrigt genomsyrar vårt land. Det är inte heller förenligt med tanken att hela ska leva. I dagens börjar de små orterna och landsbygden återigen att locka allt fler människor. Barnfamiljer och ungdomar ser i första hand till hur servicen i samhället ser ut: Finns det förskola, skola, affär, post, bensinmackar och ett systembolag i närområdet? Det är i detta sammanhang viktigt att alla slags livsmedel, även alkohol, kan fås på orten. Utan butiker och utan service finns inget levande samhälle och då är risken stor att man inte väljer att bosätta sig där. Det vore intressant att få veta de miljöskadliga effekterna av att gles- och landsbygdsbefolkning åker så långt som kanske för att få en flaska vin. De förhållanden som vi redogör för rör inte heller inland. I är det på vissa platser en veckas leveranstid för alkohol. Detta är verkligheten för drygt 2 000 invånare i , om de väljer att använda sig av sitt lokala ombud. Närmaste systembolag ligger i . Systembolaget har ett stort antal ombud runt om i landet. Ombuden har ofta många års erfarenhet av att hantera alkoholhaltiga produkter och är godkända av Systembolaget för att hantera de lagliga aspekterna, såsom legitimationskontroll. Dessutom har de god lokal kännedom om vilka invånare på orten som har alkoholproblem och kan hantera detta. Jag är medveten om att utskottet ännu inte har haft möjlighet att ta ställning till en likalydande motion från förra /17. Jag väljer dock att lägga denna motion igen för att visa ärendets betydelse. Jag anser att Systembolaget bör ta vara på denna kompetens och utöka sin service till kunderna. Det mest närliggande borde då vara att låta redan godkända ombud hålla ett litet lager med de mest populära varumärkena. Systembolaget bör ändra sin etableringspolitik och inrätta minisystembolag hos redan befintliga lokala ombud. Finn (M)
mot · H5022373 · 2017-10-04 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten att införa höjt maximistraff för olaga hot och tillkännager detta för regeringen. hot är ett brott som bland annat kriminella grupperingar på ett verkningsfullt sätt kan använda för att få gehör för sin vilja. Det leder ofta till stort obehag och otrygghet för den som drabbas och kan påverka hela livet för brottsoffret, även om hotelserna aldrig förverkligas. Det finns därför goda skäl att överväga en höjning av maximistraffet för olaga hot (4 kap. 5 § ), från dagens fängelse. Visserligen finns möjlighet att döma för grovt olaga hot, men att olaga hot av normalgraden endast kan ge fängelse och därtill har böter i straffskalan innebär inte ett tillräckligt tydligt avståndstagande från statens sida från detta potentiellt allvarliga brott. En kriminell gruppering som har investerat i våldskapital genom att begå allvarliga våldsbrott behöver ofta inte framföra annat än tämligen subtila hot för att få sin vilja igenom, och då är det inte säkert att hotet bedöms vara grovt. I betänkandet SOU 2014:18 föreslås en höjning av minimistraffet för grovt olaga hot från sex månaders till nio månaders fängelse. Jag ställer mig bakom det förslaget, men vill peka på att det finns skäl att utreda även maximistraffet för olaga hot av normalgraden. Finn (M)
mot · H5022378 · 2017-10-04 00:00:00 — Skärpt straff för mord ställer sig bakom det som anförs i motionen om att straffet för mord ska skärpas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att livstidsstraff, utan möjlighet att omvandlas till ett tidsbestämt straff, ska kunna utdömas för de allvarligaste morden och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att de obevakade permissionerna för livstidsdömda mördare ska avskaffas och tillkännager detta för regeringen. Enligt kriminalstatistiken döms endast av brottslingar lagförda för mord till livstids fängelse (prop. 2013/14:194 sid 10). Detta kommer sig framför allt av att 2007 ändrade rättspraxis till att livstidsstraff endast ska vara förbehållet en liten del av alla mord. När den förra regeringen valde att skärpa straffet för mord, med målet att strax av de lagförda mördarna ska ges livstids fängelse, välkomnade detta. Det är dock viktigt att poängtera att den genomförda straffskärpningen sannolikt inte kommer att innebära något mer än en återgång till en praxis snarlik den vi hade . var siffran för andelen utdömda livstidsstraff för mord nämligen , vilket får anses ligga mycket nära det föreslagna målet på strax . Straffskärpningen får därför anses vara mer av en reparativ ansats än en reell straffskärpning. vill gå längre än så och förordar att straffet för mord ska skärpas ordentligt, till fängelse i exempelvis . Vidare anser att livstidsstraffet ska vara förbehållet de allra värsta av mördare, men att det, tvärtemot hur det är , i regel inte ska omvandlas till ett tidsbestämt straff. Vi menar att livstidsstraffet, enligt den allmänna rättsuppfattningen, också just ska utgöras av ett riktigt livstidsstraff. En straffskärpning i enlighet med vad föreslår uppvärderar inte bara brottsoffrens kränkning, utan ger också domstolarna större möjlighet att beakta proportionalitetsprincipen. Slutligen bör det nämnas att det åtminstone en gång har skett att en livstidsdömd mördare i mördat på nytt under en permission (Ds 2013:55 sid 34). För att förtroendet för rättsväsendet inte ska skadas allvarligt måste medborgarna verkligen kunna lita på att de är helt skyddade från grova mördare när dessa väl har dömts till livstids fängelse. De obevakade permissionerna för livstidsdömda mördare bör därför helt avskaffas.
mot · H5022379 · 2017-10-04 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att låta tullinspektörer utrustas med tjänstevapen och tillkännager detta för regeringen. är den enskilt viktigaste myndigheten med ansvaret för att säkerställa att grova brottslingar inte för in narkotika och illegala vapen i . framkom dock alarmerande uppgifter i (SvD) som gör gällande att tullinspektörer medvetet släpper in grovt kriminella personer i , trots misstanke att de för med sig vapen. Detta av rädsla för den egna säkerheten. Uppgifterna kommer från källor inom . Enligt källorna är detta en av anledningarna till att man finner så få illegala vapen (26 ). Precis som polisen arbetar tullinspektörerna mot grov organiserad brottslighet, men med den stora skillnaden att de inte får bära några tjänstevapen. När SvD frågar huvudskyddsombud om polisen skulle ingripa utan tjänstevapen om de fått in tips på ett fordon med narkotika, svarar han nekande på frågan: Nej, som huvudskyddsombud skulle jag aldrig vilja höra talas om att man gjorde det. Man vet ju aldrig vilken situation man stöter på. (Källa: Osäkra tullare undviker vapenfynd, ) Det är orimligt att kräva att tullinspektörerna ska ingripa utan tjänstevapen i situationer då polisen inte gör det. Och att tillkalla polis varje gång misstanke föreligger är orimligt. En sådan organisation skulle bli tungrodd, byråkratisk och ineffektiv. Detta är för övrigt något som en av de läckande källorna inom tullen påtalar när han uttalar sig om problematiken: Vi har inte möjlighet att hantera dem om de börjar bråka. Och polisen kan man inte ringa varje gång man har en misstanke. (Källa: Osäkra tullare undviker vapenfynd, ) Enligt en enkät bland anställda tulltjänstemän i , och vill så många som bära vapen. , förbundsordförande på fackförbundet , förklarar det på följande vis: De anställda är mer utsatta . inriktar sig mot grov organiserad brottslighet, det är narkotika och mycket pengar. Folk drar sig inte för att ha vapen. Man kan fråga sig varför inte vi får lov och skydda oss. (Källa: , Tulltjänstemän vill få bära vapen, ) Ingen ska få tillåtas smuggla in vapen och/eller narkotika obehindrat på grund av rädsla från tullinspektörernas sida. Om så sker har de kriminella lyckats med att ställa sig över rättvisan. För att öka tullinspektörernas säkerhet och effektivitet samt för att upprätthålla statens gränsskydd mot grov organiserad brottslighet, bör tullinspektörerna skyndsamt tilldelas tjänstevapen.
mot · H5022380 · 2017-10-04 00:00:00 — Beslagtagande av asylanters ägodelar ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda möjligheten att införa ett system som innebär att asylsökande som kommer till ska kunna få sina värdesaker beslagtagna med syftet att delfinansiera de asylsökandes uppehälle under asylprocessen och tillkännager detta för regeringen. I röstade man igenom ett lagförslag som innebär att asylsökande som kommer till ska kunna få sina värdesaker beslagtagna av danska myndigheter. Enligt lagen kan kontanter och värdesaker som överstiger ett belopp på beslagtas, för att sedan säljas. Detta för att delfinansiera den asylsökandes uppehälle under asylprocessen. från regeringspartiet har försvarat lagen med principen att den som har pengar ska försörja sig själv och att ”när man kommer till blir man behandlad som danskar blir behandlade”. (Källa: Ministern backar inte om att beslagta flyktingars värdesaker, , .) Ett liknande system finns i . Där har myndigheterna beslagtagit pengar från asylsökande av samma anledning, det vill säga för att täcka en del av kostnaderna under asylprocessen. Själv ser jag det som en självklarhet att vi även här i bör ledas av principen att man försörjer sig själv om man kan.
mot · H5022386 · 2017-10-04 00:00:00 — Registerkontroll vid arbete med barn ställer sig bakom det som anförs i motionen om att alla jobbsökande till samtliga yrken inom vilka man kontinuerligt arbetar med barn obligatoriskt ska registerkontrolleras för tidigare sexualbrottsbelastningar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att samtliga arbetssökande som har dömts för sexualbrott mot barn eller för allvarliga sexualbrott mot vuxna alltid ska nekas anställning i yrken inom vilka man kontinuerligt handskas med barn, och detta tillkännager för regeringen. vill stärka barns skydd mot att utsättas för sexuella övergrepp. Ett viktigt led i detta arbete är att motverka övergrepp från yrkesgrupper som arbetar med barn. Många arbetsgivare är skyldiga att kontrollera jobbsökande för tidigare sexualbrottsbelastning när anställningen rör arbete med barn. Detta rör exempelvis skola, förskola samt relaterade verksamheter såsom skolskjuts. är andra yrkesgrupper såsom de inom vård och omsorg undantagna kravet, trots att de i många fall arbetar kontinuerligt med barn. I just frågan om vård- och omsorgspersonal hänvisade regeringen till ett ställningstagande i proposition 2009/10:210 sid 168, i vilken man menade att de jobbsökandes integritet och intresse av att söka anställning inom en stor jobbsektor väger tyngre än patienternas skydd mot sexualbrottslighet. Vidare är det upp till arbetsgivaren att bestämma huruvida den jobbsökande ska anställas eller inte efter utförd registerkontroll. Detta innebär i praktiken att det inte finns något förbud mot att anställa sexualbrottslingar vid exempelvis en skola. För är det en självklarhet att alla som kontinuerligt arbetar med barn bör kontrolleras för sexualbrottslighet vid anställningsförfarandet. Vi vill därför, i enlighet med vad barnrättsorganisationen förordat, att detta ska göras obligatoriskt för alla sådana yrkesgrupper så att detta även omfattar exempelvis vård- och omsorgspersonal. Vidare anser vi att en person som dömts för tidigare sexualbrottslighet mot barn – barnpornografi inbegripet – eller allvarlig sexualbrottslighet mot vuxna, aldrig ska få arbeta med barn. Det ska därför göras förbjudet för arbetsgivare att anställa sådana personer till yrken som innebär kontinuerlig kontakt med barn. Per Ramhorn (SD)
mot · H5022387 · 2017-10-04 00:00:00 — Barns rätt till alla sina föräldrar ställer sig bakom det som anförs i motionen om att barn ska kunna ha fler än två juridiska vårdnadshavare och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om barns rätt till umgänge med alla sina föräldrar och tillkännager detta för regeringen. Varje människa ska ha rätten och möjligheten att definiera sin familj. Dagens familjer är mångfasetterade och många ser inte längre ut som den traditionella kärnfamiljen. Därför måste lagstiftningen uppdateras. En svaghet i den svenska lagstiftningen på familjeområdet är begränsningen att ett barn högst kan ha två vårdnadshavare. En annan svaghet är att barnets intresse av och rätt till umgänge med personer som inte är dess vårdnadshavare inte skyddas tillräckligt starkt. finns många familjer där det finns fler än två föräldrar. Det kan till exempel vara så att ett par med två kvinnor har blivit föräldrar tillsammans med en eller två män, eller så har kanske ett barns ursprungliga två föräldrar separerat och fått nya partner som fungerar lika mycket som föräldrar som de som från början var barnets föräldrar. Ett barn kan alltså ha föräldrar som inte anses vara föräldrar eller vårdnadshavare enligt lagstiftningen. Att inte alla de personer som i realiteten fungerar som barnets föräldrar också är detta i lagens mening skapar flera praktiska problem. Exempelvis finns förskolor och skolor som inte vill skicka information till andra än de juridiska vårdnadshavarna. De största problemen uppstår vid en eventuell separation. Med dagens lagstiftning har de juridiska vårdnadshavarna möjlighet att frånta barnet dess möjlighet till umgänge och kontakt med personer som har fungerat som barnets föräldrar i praktiken sedan barnet föddes. invänds att barnet skulle drabbas hårt i det fall föräldrarna separerar och mer än två personer är inblandade i en eventuell vårdnadstvist. Oron består då i att denna process, som kan vara mycket komplicerad, skulle försvåras. Dock måste detta vägas emot dagens situation där barnet drabbas av att helt ryckas ifrån en person som i allt väsentligt fungerat som barnets förälder, under kanske hela barnets liv. Vi menar att intresset av att skydda barn mot att förlora en förälder väger starkare än intresset av att minimera antalet inblandade i eventuella vårdnadstvister. förespråkar en politik där lagstiftningen anpassas till det faktum att barn växer upp med fler än två vuxna som tar gemensamt ansvar för barnets vård och uppfostran. Barn ska kunna ha fler än två juridiska vårdnadshavare. Likaså ska barns rätt till umgänge med sina sociala föräldrar, som inte kan bli vårdnadshavare på grund av lagstiftningens begränsningar, skyddas. Det ska inte vara avhängigt vårdnadshavarnas goda vilja. Detta bör ge regeringen tillkänna.