mot · H4023662 · 2017-03-31 00:00:00 — anser inte att avtalet som förhandlades fram på COP 21 är att beteckna som rättsligt bindande. Det saknas krav för utsläppsminskningar samt sanktionsmöjligheter mot länder som inte uppfyller de redan lågt ställda kraven. har flera andra stora utsläppsländer klargjort att avtalet inte är bindande och att någon ratificering i parlamenten över huvud taget inte är nödvändig. I detta läge bör man inte gentemot medborgarna försöka påskina att vi har ett robust lagligt bindande klimatavtal. Vi anser även att i detta osäkra läge bör vara tydliga med att man inte är beredd att öppna upp för diskussioner om att gå längre än redan beslutade utsläppsminskningar på EU-nivå. Förslaget är av långtgående, överstatlig karaktär. Ett kritiskt resonemang kan föras kring uttrycket ’bindande årliga minskningar’. Inga sanktioner har överenskommits kring dessa s.k. bindande minskningar, varför överenskommelsen i snarare är att betrakta som en rekommendation. Vi anser att man bör vara vaksam så att detta dokument inte bakvägen utvecklas till överstatlighet på energipolitikens område, en i allra högsta grad nationell angelägenhet. Svenska politiker tenderar att gynna konsumtionen av biodrivmedel genom för biodrivmedlen gynnsam skattelagstiftning. Ett av argumenten är att drivmedel ska produceras inom landet, men man bortser då från att biodrivmedlen i hög grad (för bioetanol och biodiesel ) antingen är importerade eller tillverkade med importerade råvaror. Man kan tillägga att åtminstone vissa biodrivmedel varken har särskilt god koldioxidbalans eller energibalans, varför de kraftiga skattelättnaderna bör ifrågasättas. Kommissionen stöder delvis detta synsätt och vill begränsa andelen biodrivmedel från jordbruksråvaror till . vill att alla skattelättnader för jordbruksbaserade biodrivmedel ska upphöra, i enlighet med budgetmotion 2016/17:2102. uppfattning att frågor som inte måste hanteras på EU-nivå för att den inre marknaden ska fungera i stället ska avgöras på nationell nivå. Avfallshantering utgör närmast ett typexempel på frågor som inte lämpar sig för överstatliga lösningar. Det är naturligt att 28 olika länder prioriterar arbetet med ’cirkulär ekonomi’ olika, och det finns ingen anledning att genom överstatlighet tvinga fattigare europeiska länder att prioritera avfallsfrågor högre än t.ex. utveckling av infrastruktur och sociala frågor. Sådana prioriteringar görs bäst på nationell nivå. Del 11 Utbildning, ungdom, kultur och idrott 49.1 Utbildningens bidrag till den europeiska terminen Utbildning och forskning är en del av uppföljningen av 2020-strategin. Utbildning 2020-strategin innehåller en del bra förslag, men anser att vilka åtgärder och vilka prioriteringar som ett enskilt land bäst behöver för att ha en framgångsrik utbildningspolitik, är något som det enskilda landet bäst avgör själv. är inte mot samarbeten mellan länder – tvärtom – men anser att det inte ska ske på överstatligt plan utan genom bilaterala avtal. plus omfattar de aktiviteter som tidigare täcktes av Programmet för livslångt lärande och Ung och aktiv i . plus används som finansieringsverktyg för bl.a. en ny kompetensagenda för . Den totala budgeten för plus programperiod (2014–2020) är hela – vilket anser vara en väldigt stor kostnad. plus innehåller ett antal förslag som bäst löses på nationell nivå – exempelvis anser att samverkan mellan olika lärosäten bäst sker direkt mellan lärosätena. anser därför att Erasmus-plus-samarbetet bör läggas ned. 49.3 En ny kompetensagenda för Kompetensagenda för är ett omfattande dokument och innehåller såväl bra som mindre bra förslag. ställer sig skeptiska till förslagen om flexibla läroplaner. Vi ställer oss också frågande till delen som handlar om evidensbaserade politiska beslut – en del där detaljstyrningen gått för långt anser vi. anser också att många skolpolitiska delar utgår från en europeisk lägstanivå, vilket gör att inte har så mycket att hämta där. Det är viktigt att mellanstatligt kunna utbyta erfarenheter på det ungdomspolitiska området, och det kan leda till att goda lösningar sprids mellan länderna. Detta får dock inte innebära att överstatliga lösningar iscensätts, och vi är positiva till att det i första hand är den öppna samordningsmetoden som avses användas för arbetet med ungdomsfrågor, och vi vill betona att det är viktigt att avsikten med att använda denna arbetsmetod efterföljs. Det är hållning att ungdomsarbete främst bör ske på lokal nivå och att EU-samarbete kring ungdomsfrågor inte ska innebära någon harmonisering på området. så avstyrkte förslagen rörande rådsslutsatser om främjande av en ny strategi för ungdomsarbetet för att upptäcka och utveckla ungas potential. Vi gjorde detta eftersom förslaget baseras på ett otydligt underlag och föreslår tveksamma insatser där det är mycket svårt att bedöma de faktiska och positiva effekterna för eller andra medlemsstaters del, utöver vad som redan görs på nationell nivå. Det har förts en diskussion med temat ”Europeiska ungdomar i centrum av en modern union”, där framförde att ministern under riktlinjedebatten bör framföra att det inte bör vara ett mål att försöka få ungdomar att knyta bättre an till det europeiska projektet, utan att det är fullt tillräckligt att debatten fokuserar på sitt ämne som handlade om hur unga bättre kan inkluderas i det demokratiska arbetet. Kultur, medier och idrott anser att kulturpolitik bör vara en nationell angelägenhet, och ser därför positivt på att man inom kulturområdet tillämpar den öppna samordningsmetoden i stället för överstatlig lagstiftning. Med det sagt så vill vi förtydliga att vi inte är främmande för frivilligt mellanstatligt samarbete och erfarenhetsutbyte. Det är dock viktigt att man från Europeiska unionens sida inte försöker påtvinga harmonisering på området, utan att de egna nationernas kulturella särarter respekteras. Vi är exempelvis positiva till förslaget om ett europeiskt kulturarvsår. Däremot endast så länge deltagandet är frivilligt och syftet är att framhäva de olika nationernas unika kulturarv samt öka förståelsen för särarten i de europeiska nationernas arv som en del av vår gemensamma historia, men även för att skapa kännedom om den egna nationella identiteten. En målsättning som även bör gälla evenemanget Europeisk kulturhuvudstad, där målet bör vara att framhäva städernas och nationernas kulturella särdrag och identiteter. är positiva till projekt som rör erfarenhetsutbyten på kultur- och idrottsområdet. Vi delar gärna med oss av våra framgångar och misslyckanden; så länge dessa samtal inte har som målsättning att skapa en artificiell europeisk identitet eller strävar efter harmonisering på kulturområdet är samtal och erfarenhetsutbyten inom av godo. Med det sagt vill vi framhäva att vi inte ser några hinder för att denna form av erfarenhetsutbyten även skulle kunna ske mellanstatligt, utan samordning av den europeiska unionen. Del 12 EU:s institutioner Som regeringen anför i skrivelsen finns det oroväckande tendenser inom EU att sekretess ska vara norm. Vad regeringen inte tar upp dock är sin egen, fortfarande ibland slentrianmässiga, användning av hemligstämpeln. Mycket av det material som kommer t.ex. till del är hemligstämplat av regeringen men kan vara tillgängligt genom medierna eller andra medlemsstaters parlament på deras webbplatser. Det finns oftast ingen rimlig anledning till att t.ex. återrapporteringar med angivande av olika medlemsstaters ståndpunkter eller olika versioner av rådslutsatser ska lyda under utrikessekretess. tror inte att ökad öppenhet kring de politiska turerna i rådet skulle leda till irreparabel skada för anseende. I vart fall skulle det troligen i så fall uppvägas av ett ökat anseende inom riket, då vågar stå upp för sina principer kring öppenhet och offentlighet. Dock delar vi regeringens synpunkt på att det går i rätt riktning.