ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H502695 · 2017-09-29 00:00:00 — Avskaffa EBO i dess nuvarande form ställer sig bakom det som anförs i motionen om att förbättra boendesituationen för nyanlända genom att avskaffa EBO i dess nuvarande form och tillkännager detta för regeringen. När EBO infördes genom lagen om mottagande för asylsökande m.fl. sågs den som en frihetsreform. Att människor skulle få bosätta och etablera sig vart de ville ansågs självklart. Lagen skulle bidra till en snabbare etablering av nyanlända, förbättra integrationen och minska omhändertagandet. I många fall har EBO fyllt sin funktion. Med den kraftigt ökande migrationen i kombination med stor bostadsbrist har EBO-lagen tyvärr fått motsatt effekt. I många städer, speciellt de stora städer som har haft ett eget stort mottagande av nyanlända, har boende via EBO ökat befolkningen med lika många till. EBO har fått många negativa och oönskade konsekvenser, både för samhället och för enskilda människor. Ökningen av EBO är utom kontroll för berörd kommun. Planering för förskolor, skolor och andra samhällssatsningar blir omöjlig. Den svarta andrahandsuthyrningen har ökat. För de enskilda har det inneburit ockerhyror och andra oskäliga ersättningar till privata hyresvärdar. Hyreskontrakt sägs upp när någon bättre betalande hyresgäst finns. Situationer där enskilda eller hela familjer blivit inneboende eller fått låna en i en redan liten lägenhet har inneburit stora sociala påfrestningar för alla. Flytt till ständigt nytt inneboende är inte ovanligt. Att boendet då finns i redan socialt utsatta områden hjälper inte till i integrationsprocessen. En dålig och osäker boendesituation påverkar den enskilde och familjens kraft att aktivt ta del och orka med sin framtidsplanering i samhället. Kraft, som behövs till språkundervisning och de vuxnas arbetsinriktade satsningar, går åt till att oroa sig över boendet. Barnen påverkas ibland av att de måste byta skolmiljö. Ur ett barnperspektiv är sådana osäkra förhållanden klart olämpliga. EBO medför således i vissa fall att integrationsprocessen blir både svårare och längre. När situationen blir ohållbar och en flytt ett måste, blir det slutligen kommunen som får det ekonomiska ansvaret att hjälpa till med nytt boende. Dagens EBO-lagstiftning fungerar helt enkelt inte som det var tänkt och är därför i behov av ändringar.
mot · H502696 · 2017-09-29 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om en översyn syftande till skatteneutralitet mellan boendeformerna och tillkännager detta för regeringen. Hyresrätten är skattemässigt missgynnad jämfört med boende i bostadsrätt, radhus och villa. Fastighetsägarna, och har gjort en utredning kring detta och vad som kan göras åt problemet. Enligt rapporten betalar en hyresgäst mer i skatt än en egnahemsägare i en nybyggd bostad. Den statliga boendeskattutredningen slår också fast att det råder orättvisa mellan de olika boendeformerna. I ett räkneexempel är månadskostnaden för ett hyresrättsradhus högre än för motsvarande äganderätt eller bostadsrätt. Egnahemsägare har avdragsrätt för ränteutgifter på . (Med undantag för räntorna på bostadsrättsföreningars gemensamma lån, som inte är avdragsgilla.) Samma avdragsrätt för hyresfastigheter samt bostadsrättsföreningar skulle minska skattediskrimineringen, vilket både skulle möjliggöra lägre hyror och ökat byggande av hyresrätter. Även fastighetsavgiften skapar skattemässig obalans mellan boendeformerna. Medan villaägare med högtaxerade villor fått skattelättnader är hyresrätten fortsatt dubbelbeskattad, med både fastighetsavgift och bolagsskatt. Hyresrätter omfattas inte av ROT-avdraget (renovering, ombyggnad, tillbyggnad), trots att många äldre hyreshus har stora eftersatta renoveringsbehov. För bostadsrätter gäller ROT-avdraget i den egna lägenheten, däremot inte för gemensamma delar som trapphus, hiss, tak och fasad. Skillnaden vad gäller boendekostnader har ökat mellan hyresgäster och egnahemsägare och med tanke på att hyresgäster i genomsnitt har lägre inkomst än egnahemsägare så drabbas de därför extra hårt. Vi har ett progressivt skattesystem vad gäller inkomster, men beskattningen av bostäder bygger istället på principen ”åt den som haver skall varda givet”. Regeringen bör överväga en framtida översyn av de olika skattenivåerna på olika boendeformer. Detta kan förhoppningsvis leda till att skattediskrimineringen mot hyresrätten upphör och att vi får skatteneutralitet mellan boendeformerna.
mot · H502697 · 2017-09-29 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att undersöka förutsättningarna för statligt bidrag till och tillkännager detta för regeringen. är en av världens bäst bevarade historiska gruvmiljöer och genom tiderna viktigaste silvergruva. Gruvans storhetstid var under regeringstid och den kallades då ”skattkammare”. 1908 upphörde den huvudsakliga silverbrytningen efter att varit en stor tillgång för och ofta kallats ”Riksens främsta Clenodium”. är en kulturhistorisk klenod av nationellt intresse. Gruvområdet och dess byggnader kulturminnesförklarades av i . Som besökare kan man lära sig mycket om gruvdrift . Besökarna kan vandra i gruvorter som bär prägel av den gamla tillmakningsmetoden, d.v.s. att gruvarbetarna eldade mot bergväggen för att därefter bryta loss malmen med enkla verktyg. Besökaren kan färdas med hiss under jorden eller gå gruvarbetarnas gamla nedstigningsväg och under ledning av kunniga gruvguider få kunskap om gruvarbetet som en betydelsefull del av svensk industrihistoria. Inom gruvområdet ovan jord finns ett trettiotal byggnader med koppling till gruvdriften. Lillgruvan förklarar pedagogiskt gammal gruvteknik för barnen. Drygt 80 000 besöker gruvområdet, varav 36 000 besökare gör nedstigning i gruvan. Förutom intäkter från visningsverksamheten får ett årligt kommunalt bidrag och ett mindre bidrag genom . Inga statliga bidrag utgår. Kostnaderna för att förvalta gruvan, gruvområdet och de kulturhistoriska byggnaderna är dock omfattande. Det borde vara ett nationellt intresse att slå vakt om och utveckla genom dess kulturhistoriska och industrihistoriska betydelse. Mot den bakgrunden vore det önskvärt att även ett statligt bidrag kunde utgå, för att bevara detta kulturhistoriska arv.
mot · H502698 · 2017-09-29 00:00:00 — Likställ skattelagstiftningen för elektrifierad kollektivtrafik ställer sig bakom det som anförs i motionen om att göra en översyn i syfte att likställa skattelagstiftningen för elektrifierad kollektivtrafik och tillkännager detta för regeringen. I dagens skattelagstiftning är kollektivtrafikfordon såsom tåg, tunnelbana och spårvagn undantagna från skatt på energin de använder. Detta gäller dock inte för elektrifierade bussar. Rimligen borde skattelagstiftningen gälla lika för all elektrifierad kollektivtrafik oavsett om den är rälsbunden eller inte.
mot · H5027 · 2017-09-12 00:00:00 — Ställ krav på säkrare identitetshandlingar vid personlig konkurs ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ställa krav på säkrare identitetshandlingar vid personlig konkurs och tillkännager detta för regeringen. En VD för ett av större bolags identitet kapas och han försätts i personlig konkurs. Det låter mer som innehållet i en deckare än att det skedde på riktigt . Privatpersoner kan sättas i konkurs genom falska ansökningar. För att ansöka om konkurs i en tingsrätt krävs det inte att personen identifierar sig genom till exempel bank-id. I ansökan ska det finnas ett personbevis, men om det inte skickats in kan domstolen ta ut en handling ur person- och adressregistret. Ett beslut om konkurs fattas av tingsrätten när en gäldenär själv uppger att denna/denne är på obestånd enligt 2 kap. 7 § konkurslagen. Det presumeras att den som påstår sig vara på obestånd, oavsett om det är en fysisk eller juridisk person, också är det. För att tingsrätten ska fatta beslut om att försätta någon i konkurs krävs det endast, utöver en egenhändigt undertecknad ansökan, ett hemortsbevis (mantalsskrivningsbevis) om ansökan avser en fysisk person. Sker ansökan av en juridisk person krävs att man företer registreringsbevis som visar var bolaget har sitt säte. Detta bevis fås av . Domstolen ska endast göra en närmare granskning om det finns särskilda skäl. Det uppställs sålunda inte krav på att det ska finnas ett styrelseprotokoll eller ett bolagsstämmobeslut som föreskriver att det i samråd har bestämts att en konkursansökan ska göras för ett aktiebolag eller en bostadsrättsförening. Samma sak kan även hända med bostadsrättsföreningar och aktiebolag. Men de organisationerna kan även sättas i konkurs genom en annan typ av kuppartad ansökan. Med dagens lagstiftning finns inga krav på att beslutet att sätta en bostadsrättsförening i konkurs ska fattas på en stämma eller att medlemmarna ska informeras. För att ansöka om konkurs hos tingsrätten räcker det med att firmatecknarna ansöker. Det måste ställas krav på att en sökande legitimerar sig och sedan bekräftar konkursbeslutet. Med dagens teknik sker det med enkelhet med bank-ID och med en underrättelse från tingsrätten om konkursbeslutet på SMS och e-mail och att detta sedermera bekräftas av sökanden. När det gäller bostadsrättsföreningar och aktiebolag bör det finnas tydliga regler om att det ska finnas ett styrelse- eller bolagsstämmobeslut och vem som är behörig att ansöka om konkurs så att domstolen har kännedom om att detta är ett gemensamt beslut om att ansöka om konkurs. Lagen måste ändras så att det ställs krav på en säkrare identifiering.
mot · H50270 · 2017-09-18 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att privatisera distriktsveterinärverksamheten och tillkännager detta för regeringen. Det finns över 400 statliga distriktsveterinärer i , och verksamheten bedrivs på ett nittiotal olika orter. Distriktsveterinärernas främsta uppdrag är att i första hand bedriva sjukvård samt hålla jour för lantbrukets djur. Om det finns djurskyddsskäl eller om annan djursjukvård inte kan anvisas ska alla djur, inklusive sällskapsdjur och hästar, erbjudas djursjukvård. I detta fall finns det olika tolkningar om hur veterinärernas uppdrag ska tydas. Den statliga veterinärverksamheten har med tiden alltmer kommit att innebära djursjukvård för sällskapsdjur och hästar, vilka inte betecknas som produktionsdjur i lantbruket. Detta beror på att andelen lantbruksdjur i distriktsveterinärernas verksamhet successivt har minskat , och behandling av sällskapsdjur är nödvändig för att fylla distriktsveterinärernas arbetstid. finansieras de statliga distriktsveterinärerna med djurägaravgifter och med statliga anslag. De sistnämnda används i stor utsträckning till att investera i utrustning avsedd för vård av sällskapsdjur. Detta leder framför allt till en snedvriden konkurrens men ibland även till motsättningar mellan statliga distriktsveterinärer och privatpraktiserande veterinärer. Dagens statliga anslag till distriktsveterinärorganisationen subventionerar en verksamhet som bedrivs i konkurrens med privata veterinärer. är det i praktiken distriktsveterinärerna som sköter tillsynen över samma djur och djurhållning som man även konkurrerar med de privata veterinärerna om. Därigenom är de djurägare som riskerar att få anmärkningar existerande eller potentiella kunder, vilket kan komma att påverka distriktsveterinärens hantering av ärendet. Det kan potentiellt även bli ett problem för en eventuell rättslig process. Den här tillsynen har tidigare dömts ut av såväl som , vilka pekat på att kontrollverksamheten bör skiljas från den praktiska djursjukvården. I ett läge där staten är i behov av ytterligare resurser för att ha råd med grundläggande välfärd vore det rimligt att genom en privatisering av den kliniska verksamheten minska onödiga utgifter, som dessutom snedvrider sund konkurrens mellan veterinärer i hela landet. Regeringen bör därför återkomma med förslag med syftet att privatisera den svenska kliniska distriktsveterinärverksamheten.
mot · H502700 · 2017-09-29 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att de kulturpolitiska målen tydligt ska främja kulturverksamheter som speglar, berör eller inbegriper hbtq+-personer och hbtq+-personers livsvillkor och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att statens olika museer bör ha en avgörande roll för att kulturuttryck av olika slag från, av och om hbtq+-personer dokumenteras på mångfaldiga sätt, med möjligheten att Forum för levande historia blir samordnare, och tillkännager detta för regeringen. Situationen för hbtq+-personer är väsentligt förbättrad när vi ser tillbaka bara . Detta är resultatet av en mångårig kamp. som dessa förbättringar inträffat har kunskapen om hur det var förr minskat. Det är därför viktigt att hbtq+-historien dokumenteras och görs tillgänglig för dagens och morgondagens generationer. Det som är självklart är inte nödvändigtvis det . Det är därför likaså viktigt att samtida uttryck från och om hbtq+-personer och deras situation ges utrymme inom ramen för vad samtida kulturpolitik ska främja. Under har många museer satsat på utställningar om hbtq+-historien och teatrar har genomfört olika teaterföreställningar med tema hbtq+. På liknande sätt har kulturinstitutioner gjort i samband med Pridefiranden i exempelvis , och . Det är mycket välkommet. Traditionellt har haft kulturella inslag. har detta genomförts av enskilda aktivister och i något fall av kulturorganisationer. Kulturuttryck av olika slag från, av och om hbtq+-personer kan dokumenteras på olika sätt. Statens olika museer bör här ha en avgörande roll, med möjligheten att Forum för levande historia blir samordnare. Att just staten ska ha denna uppgift är viktigt inte minst för att lokala och regionala museer ska kunna ta del av den kunskap och erfarenhet som rimligen borde finnas bland museerna. Frågor om olika kulturaktiviteter kan vara viktiga inslag liksom enskilda personers upplevelser. För oss socialdemokrater handlar hbtq+-frågor om rättvisa och mänskliga rättigheter. Kulturen har stor kraft att påverka attityder och värderingar, öka kunskap och förståelse och skapa insikt. Samhällets ansvar är att skapa förutsättningar också för de kulturyttringar som ligger utanför heteronorm misogyni och som skiftar i andra färger än huvudfåran. Därför är en bred ansats på kulturområdet viktig. Staten har genom sitt stöd till kulturen även ett ansvar för hbtq+-personers kultur och kulturkonsumtion. Det är historiskt viktigt att kunna dokumentera vår samtid och vårt samhälle genom olika kulturuttryck. Det kan vara bildkonst, fotografi, scenkonst, litteratur, musik och film. Det är därför viktigt att man i regleringsbreven för kulturmyndigheterna anger att man bör arbeta med att främja kulturverksamhet som berör, speglar eller inbegriper hbt-personer. i (S) Lawen Redar (S)
mot · H502701 · 2017-09-29 00:00:00 — Riksomfattande informationskampanj om romernas situation i och ställer sig bakom det som anförs i motionen om att undersöka möjligheten att genomföra en riksomfattande informationskampanj om romernas utsatta situation i och och tillkännager detta för regeringen. Informationssatsningen Levande historia blev mycket framgångsrik. Boken ”… Om detta må ni berätta … En bok om Förintelsen i –1945” var en del i kampanjen och beställdes av . Boken har spridits gratis i mer än en och en halv miljon exemplar till familjer i med barn i och till dem som beställt den från Forum för levande historia. Den har översatts till arabiska, bosniska/kroatiska/serbiska, engelska, finska, persiska, spanska och turkiska. En anledning till informationssatsningen Levande historia var en undersökning bland skolungdomar som presenterades , där många svarat att de inte var säkra på huruvida demokrati var bästa sättet att styra , vilket ledde till oro. Dessutom uppvisades en stor brist i kunskapen om Förintelsen. finns informationsmaterial om romerna presenterat hos Forum för levande historia, men mer behövs för att sprida kunskapen om bland annat romernas utsatta situation. Dock så är okunskapen stor om den långvariga strukturella diskrimineringen mot romer i . Romerna är en minoritet som fått utstå mycket förtryck och diskriminering i och . Än finns det fördomar, diskriminering och hat som leder till att många romer inte får samma möjligheter som andra i det svenska och de europeiska samhällena. Regeringen bör undersöka möjligheterna att genomföra en riksomfattande kampanj av samma typ som Levande historia, men angående romernas utsatta situation.
mot · H502702 · 2017-09-29 00:00:00 — Bevara minnet av varvsindustrin ställer sig bakom det som anförs i motionen om att varvsindustri är av ett historiskt och kulturellt intresse som förtjänar att bevaras och tillkännager detta för regeringen. drabbades den svenska varvsindustrin av en internationell nedgång i oljekrisens spår. Den minskade efterfrågan på oljetankers innebar slutet för de svenska varven, åtminstone när det gällde nybyggnation. Efter flera varvspropositioner, rationaliseringar och nedskärningar lades det ena varvet efter det andra ner. Storvarven hade då förts in i Svenska Varv. beslöt regeringen att lägga ned Uddevallavarvet. lades i ner. Då hade beslutet om att stänga det Götaverkenägda Öresundsvarvet i redan fattats. I upphörde de olika varven med sin fartygsproduktion –1989. Varven hade stor betydelse för de samhällen där de var verksamma, vilket kan belysas av hur stor andel av industriarbetarna som arbetade inom varvsindustrin och dess underleverantörer. I var andelen , i var den , i och i . Varvens stora betydelse för lokalsamhällena är en bakgrund till de reaktioner och det trauma som varvskrisen innebar. Men varvens betydelse var inte enbart stor när det gällde sysselsättning. I varierande utsträckning och på olika sätt påverkades städernas politik och kultur av varven och deras dominerande ställning i lokalsamhällena. Frågan är hur hela denna skeppsbyggarverksamhet förmedlas i minneskulturen? På flera orter finns det livaktiga varvshistoriska föreningar, inte enbart i de västkuststäder där storvarven fanns utan också på andra platser runt om i landet. Flera av dessa föreningar är aktiva i Styrgruppen Svenska Varv, där Statens maritima museer också ingår och som arrangerar Varvsforum . Det har också getts ut böcker och startats cirklar för att dokumentera varvens tid. På olika håll visas också varvsepoken genom minnesmärken, som till exempel planerna på att bygga en mur i med namnen på samtliga Kockumsbyggda fartyg. Utställningar på museer, som i och Teknikens och sjöfartens hus i , har också inslag eller avdelningar där varven lyfts fram. En utställning om Öresundsvarvet i drog ett stort antal besökare. Det saknas dock fortfarande ett museum som brett visar på varvsindustrins betydelse för hela landet. Den mark där varven en gång låg har i de flesta fall förvandlats till postindustriella områden med nya bostäder och kontorshus. Ett undantag är där är intakt. I finns det ett reparationsvarv och nybyggnad av fundament till vindkraftverk. Området kring varvet har fortfarande kvar en industriell prägel. I till exempel denna miljö skulle det således finnas goda möjligheter att etablera ett varvsmuseum eller något slags upplevelsecentrum som speglar den svenska varvsindustrin.
mot · H502703 · 2017-09-29 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att stärka studie- och yrkesvägledningen och tillkännager detta för regeringen. Skolans mål är att varje elev kan granska olika valmöjligheter och ta ställning till frågor som rör den egna framtiden, har inblick i närsamhället och dess arbetsliv samt har kännedom om möjligheter till fortsatt utbildning i och i andra länder. För att vara väl förberedd för gymnasievalet behöver en elev både en kunskapsbas att stå på och vägledning i den konkreta valsituationen. Eleven behöver tidigt i sin utbildning utveckla kunskaper om arbetslivet och rent praktiskt komma i kontakt med olika yrkesområden. Inför själva valsituationen behöver eleven sedan stöd och hjälp för att valet ska bli väl övervägt. Tillgången till studie- och yrkesvägledning i hänger starkt samman med elevers avhopp på gymnasieskolan. SCB fann, i en studie gjord 2012, att elever som gått på en grundskola med låg studie- och yrkesvägledartäthet löper en högre risk att göra studieavbrott i gymnasieskolan. Att studie- och yrkesvägledning minskar risken för avhopp och har positiva effekter för studieresultat och elevernas etablering på arbetsmarknaden och i samhället är väl belagt även i den internationella vägledningsforskningen. Det konstateras att studie- och yrkesvägledning har positiva effekter inte bara för individen utan även för samhället i stort och för den ekonomiska utvecklingen. Detta gäller inte minst inför och under yrkesutbildning, där vägledning kan bidra till att stärka både utbildningens och elevernas koppling till arbetsmarknaden. Gymnasieexamen har blivit en vattendelare på svensk arbetsmarknad. Utan fullföljd gymnasieutbildning är risken att hamna i arbetslöshet mycket stor. Ändå hoppar ca 35 000 ungdomar av sina studier utan att nå gymnasieexamen. Dessutom är det många elever som ångrar sina val och missmatchen på arbetsmarknaden är bland de största inom . Tyvärr är studie- och yrkesvägledningen ofta lågt prioriterad i skolans vardag och tillgången till studie- och yrkesvägledning varierar stort mellan kommuner och skolor. Ett kort samtal i direkt anknytning till gymnasievalet räcker inte. Samtalen måste ske under hela elevens skoltid och studie- och yrkesvägledningen måste betraktas som en central del av skolans uppdrag.