mot · H5023890 · 2017-10-05 00:00:00 — Den resulterande minskningen av antalet personer i mottagnings- och etableringssystemet för ensamkommande barn bidrar ytterligare till sänkta kostnader. förespråkar ett system där den som beviljats asyl inte får besöka hemlandet . Om så sker dras uppehållstillståndet tillbaka eftersom skyddsskäl uppenbart är skälet till att vederbörande befinner sig i landet. Rapporter i medierna och officiell statistik från visar att utvisningsbeslut endast verkställs till ett fåtal länder, som balanser växer såväl hos som hos gränspolisen. Ett ineffektivt utvisningsförfarande med långa väntetider och oklar ansvarsfördelning har bidragit till denna situation. I förekommande fall vistas personer med utvisningsbeslut i landet . Resultatet av denna situation är en växande skara tillståndslösa invandrare som uppehåller sig i trots ett gällande avslagsbeslut, vilket medför att skuggsamhället växer. Detta kan inte accepteras. Handläggningstiderna måste förkortas och ett första steg är att säkerställa att maximalt förflyter mellan ett lagakraftvunnet beslut och verkställighet. Alla former av asylmissbruk måste bekämpas. Av den anledningen är det av stor vikt att både den yttre gränskontrollen och den inre utlänningskontrollen kan skärpas kraftigt. Antalet inre utlänningskontroller ska utökas kraftigt och polisen bör få de möjligheter som krävs för att utföra kontroller utan att behöva ta hänsyn till om vissa grupper anser sig vara diskriminerade, om det visar sig att en grupp följer ett visst mönster eller har ett beteendemönster som sticker ut. Utvisning till säkra tredjeländer har det uppmärksammats att asylsökande som utgör ett terrorhot för , har kopplingar till terroristiska organisationer eller begår grova våldsbrott ofta inte kan utvisas till sina hemländer på grund av en uppenbar eller påstådd risk att utsättas för omänsklig behandling. är det inte möjligt att verifiera om dessa uppgifter stämmer. För att lösa detta bör regeringen ge i uppdrag att sluta avtal med andra säkra länder om att ta emot personer som utvisas från men som i enlighet med non-refoulement-principen inte kan tas emot av sitt hemland. Som australiensiska erfarenheter av avtal med och visar är detta fullt möjligt och genomförbart och strider inte heller mot internationella konventioner. I likhet med det system tillämpar anser vi att bör upprätta tredjelandsavtal i syfte att skapa sådana alternativ. Enligt dessa avtal ska länder kunna åta sig att ta emot personer som saknar rätt att vistas i , som vägrar att frivilligt lämna landet och som av olika anledningar inte kan överföras till något annat land enligt gällande regelverk. Utvisning till tredjeland ska tillämpas även vid oklart medborgarskap när migranten vägrar att medverka till att styrka sin identitet och skaffa resehandlingar, eller då den som fått avslag på asylansökan försvårar verkställigheten på annat sätt. För att över huvud taget möjliggöra sådana avtal måste givetvis utlänningslagen uppdateras så att även länder utan anknytning till den som ska av- eller utvisas kan vara mottagarland vid verkställande av sådana beslut. Tryck och sanktioner mot länder som vägrar sluta återvändandeavtal med En fråga som aktualiserats är att vissa länder aktivt motarbetar återvändande av sina medborgare och/eller vägrar att sluta ett återvändandeavtal med . Detta har särskilt uppmärksammats i fallet med marockanska ungdomar som bor på gatan i och har en kriminell livsstil. Frågan är dock inte mindre aktuell för andra ursprungsländer av stora migrantgrupper – , , , med flera. Det gemensamma för de flesta av dessa länder är att de som de vägrar ta ansvar för sina medborgare är stora mottagare av svenskt internationellt bistånd. Det är en grundprincip i internationella relationer att ett land ska ta emot sina medborgare vid av- eller utvisning. Länder som bryter mot denna princip bör kunna få kännbara påföljder i form av begränsningar av bistånd, straffsanktioner och särskilt personliga sanktioner riktade mot det styrande skiktet i de aktuella länderna, till exempel reserestriktioner för personer i styrande positioner och deras familjemedlemmar. Riktat bistånd till humanitärt stöd bör dock undantas från sanktionerna. Vidare bör regeringen ge i uppdrag att såväl självständigt som i samarbete med Europol spåra dessa personers tillgångar i EU, utreda deras ursprung samt vid ett misstänkt brott frysa och beslagta tillgångarna. Som medlem i EU har möjligheter att påverka unionens hållning till vissa länder även i handelsfrågor. Som medlem i Schengen har möjligheten att egenhändigt blockera vissa personers resor till EU genom exempelvis svartlistning. Regeringen bör ge relevanta myndigheter i uppdrag att använda alla dessa verktyg för att få till stånd ett fungerande samarbete på migrationsområdet med migranternas ursprungsländer. I det fall en av- eller utvisning inte kan verkställas omgående är det mening att den som vistas i landet utan uppehållsrätt bör placeras i förvar. Det bör vara regel att överföra personer till förvar i direkt samband med att de delges ett avslagsbeslut på sin asylansökan, såväl som då de hittas genom exempelvis inre utlänningskontroller. Avskaffad preskriptionstid och begränsning av antalet ansökningar om verkställighetshinder Möjligheten att vänta ut tills beslutet preskriberas för att ansöka om asyl på nytt bidrar till att många migranter väljer att stanna kvar. Därtill går det att ett obegränsat antal gånger ansöka om verkställighetshinder. Ett stort antal ogrundade ansökningar sätter press på samt förlänger väntetider för verkställighet. För att adressera dessa problem bör preskriptionstiden för beslut tas bort helt. Förfarandet med verkställighetshinder ska begränsas till en anmälan. Begränsning av välfärden för tillståndslösa invandrare För är det uppenbart att tillståndslösa invandrare aktivt väljer att bryta mot svensk lag. Lika självklart är det att de inte ska ha rätt till det svenska välfärdssamhället. erbjuds de dock ett flertal förmåner, varav vissa inte ens är tillgängliga för svenska medborgare. Detta är kontraproduktivt och ger motstridiga signaler mot bakgrund av att polisen har i uppdrag att utöka antalet utvisningar. Därför bör tillgången till välfärden för den som vistas i utan tillstånd begränsas kraftigt och endast utgöras av ett absolut minimum, såsom att ingen i akut behov av vård lämnas åt sitt öde. ska lagstiftningen tydliggöras för att säkerställa att tillståndslösa invandrare inte ska kunna få socialbidrag. Ovannämnda åtgärder innebär en besparing genom att fler invandrare med avslagsbeslut lämnar landet, vilket minskar belastningen på mottagningssystemet. Det finns tillfällen då familjer splittras eller kärlek uppstår över nationsgränser. Som ett familjevänligt parti ser det givetvis som önskvärt att var och en får leva nära sina närmaste familjemedlemmar. finns en insikt om att dagens kravlösa och svagt reglerade anhöriginvandring belastar det svenska samhället bortom vad som är rimligt. All anhöriginvandring och familjeåterförening bör därför omfattas av och följa ett väluppbyggt regelverk, som ansvaret för den invandrades försörjning och omsorg ska ligga uteslutande på anknytningspersonen, inte den svenska staten. ställer sig i grunden positiva till Europeiska rådets direktiv om rätt till familjeåterförening, som formulerat rimliga förslag till välformulerade regelverk. Vi vill alltså reformera de svenska reglerna i enlighet med detta direktiv, vilket bland annat innebär att anknytningspersonen har en gällande sjukförsäkring som täcker alla de risker som svenska medborgare täcks av i egenskap av medborgare och som omfattar såväl anknytningspersonen själv som dennes familjemedlemmar. Därtill ställs krav på att anknytningspersonen har stabila, regelbundna och tillräckliga försörjningsmedel för sig själv samt för dennes familjemedlemmar för att undvika att en anhöriginvandrare behöver nyttja försörjningsstöd. Vidare ska anknytningspersonen kunna uppvisa en bostad som anses adekvat för en familj av jämförbar storlek och som uppfyller gällande bestämmelser om säkerhet och sanitära förhållanden. Slutligen ska också ha rätt att kräva att en tredjelandsmedborgare följer olika integrations- eller introduktionsåtgärder i enlighet med nationell lagstiftning. Återkallelse av uppehållstillstånd för anhöriginvandrare Samtliga villkor ska också fortsätta att vara uppfyllda fram till dess att den hitflyttade själv erhåller svenskt medborgarskap. I annat fall ska uppehållstillståndet omgående återkallas. Oanmälda hembesök i fråga om anhöriginvandring För att kunna förhindra eller beivra skenäktenskap och upptäcka andra missförhållanden såsom människohandel, utnyttjande av personer i utsatt ställning med mera, bör åläggas en skyldighet att genomföra oanmälda besök i familjens bostad och tillföras resurser för detta. En omfattande och generell arbetskraftsinvandring av det slag som nu har är inte en hållbar lösning på problemen med pensionsavgångar och framtida välfärdsproblem. uppfattning är att kompetensbrist och missmatchning på den svenska arbetsmarknaden i första hand bör lösas genom att utbilda och omskola den inhemska arbetskraften, kompletterat av behovsbaserad arbetskraftsinvandring. Arbetskraftsinvandring av lågutbildad arbetskraft ska inte förekomma. Brist på kvalificerad arbetskraft hämmar de svenska företagens utveckling och konkurrenskraft. Denna problematik måste tas på största allvar. vill därför se ett välfungerande system för arbetskraftsinvandring och gästarbete. Inom ramen för EU-samarbetet stakas riktlinjerna ut för ett så kallat blåkortssystem. Detta riktar in sig på högkvalificerad arbetskraft med höga inkomster, finansierade sjukförsäkringar och arbetsvillkor i linje med det som i övrigt krävs enligt nationell lagstiftning. ser det nu gällande blåkortsdirektivet som en bra utgångspunkt för arbetskraftsinvandringsregler. kommer systemet inte kunna täcka upp alla luckor på arbetsmarknaden. Det är därför mening att ett kompletterande system för arbetskraftsinvandring till bristyrken bör upprättas. För att minimera risker för missbruk av systemet krävs väl utformade kontroller av utbetald lön och inbetald skatt enligt anställningsavtal, tecknade försäkringar och liknande, såväl som faktiska arbetsvillkor genom fler arbetsplatsbesök. Brott mot lagar, regler och överenskomna villkor ska kunna resultera i såväl straffavgifter som andra sanktioner och påföljder. Definition av högkvalificerad arbetskraft Definitionen på högkvalificerad arbetskraft bör vara att minst en högskole- eller universitetsexamen finns. Enligt blåkortsdirektivet ska högre yrkeskvalifikationer avse kvalifikationer som kan styrkas genom bevis på högre utbildning eller, om undantag från detta föreskrivs i nationell lagstiftning, motsvarande relevant yrkeserfarenhet om . I finns inga sådana undantag och det är därför felaktigt av regeringen att endast godta yrkeserfarenhet som bevis på högre kvalifikation. Direktivet ger medlemsstater rätten att laglig anställning ge den anställde tillträde till arbetsmarknaden på samma sätt som medlemsstaternas egna medborgare. menar dock att uppehålls- och arbetstillstånd enligt blåkortsdirektivet inte är skäl för att likställas med inhemsk arbetskraft. Så länge arbetskraftsinvandrare befinner sig i som följd av en ansökan om blåkort, ska också regler i enlighet med blåkortsdirektivet gälla. Regeringen bör därför få i uppdrag av att genomföra villkoren enligt detta. Möjlighet till begränsning i fråga om likabehandling Grunden i blåkortsdirektivet är arbete och en ansökan för att få blåkort godkänns för en högkvalificerad tredjelandsmedborgare om denne uppfyller vissa krav. Den hitresta migranten ska då kunna visa upp ett bindande anställningskontrakt som visar på att syftet med resan är arbete. Av den anledningen anser att det är orimligt med likabehandling gällande stipendier, studiemedel, andra bidrag och lån som avser sekundärutbildning, högre utbildning och yrkesutbildning samt förfaranden för att erhålla bostad. bör ge regeringen i uppgift att föra in en begränsning för innehavare av blåkort, vilket är helt i enlighet med direktivet. Utöver arbetskraftsinvandring inom ramen för blåkortssystemet kan det under vissa omständigheter finnas behov av temporär förstärkning av arbetskraften. motsätter sig inte ytterligare arbetskraftsinvandring men menar att den bör vara behovsbaserad och tydligt rikta in sig på bristyrken, brist råder. Dessutom krävs välfungerande kontroll- och sanktionssystem för att undvika missbruk av regelverket såväl som enskilda arbetstagares utsatthet. Fri rörlighet inom EES är en del av EU. Detta innebär bland annat gemensamma regler för rörlighet inom unionen och övriga EES. Tyvärr har vi sett hur den nuvarande rörelsefriheten missbrukas genom att allt fler EES-medborgare i en svag ekonomisk situation söker sig till för bättre levnadsvillkor, då deras hemland inte förmår ta ansvar för sina medborgare. Detta har för del resulterat i en kraftig ökning av tiggeri i mer eller mindre organiserad form. Detta är inte och har aldrig varit syftet med den fria rörligheten inom unionen. Det bör i sammanhanget också poängteras att den fria rörligheten av just människor (utöver varor, tjänster och kapital) i grunden åsyftar arbetskraft. Att referera till den fria rörigheten vad gäller det hitresta tiggeriet implicerar alltså en syn att tiggeri är att betrakta som ett jobb vilket som helst, vilket det givetvis inte är. För att komma till rätta med missbruket av den fria rörligheten vill se ett registreringskrav för den som kommer till så att polisen har möjlighet att kontrollera vistelsetid i landet. I kombination med denna registrering ska även identitetshandlingar kunna uppvisas för att verifiera att denna person verkligen är en EES-medborgare. Det är dessutom mening att straffåtgärder på EU-nivå ska kunna tillämpas gentemot de länder som visat sig bidra till missbruket av den fria rörligheten i högre grad. Vi menar att EES-medborgare som befinner sig i genom uppehållsrätt längre än den initiala perioden ska kunna uppfylla krav på arbete och försörjning så att dessa inte på något sätt blir en oskälig belastning på svenska sociala trygghets- och bidragssystem. De ska även inneha en sjukförsäkring som täcker alla de risker som normalt täcks för medborgare i . I de fall något av ovanstående villkor för att vistas i inte uppfylls, ska EES-medborgaren omgående avvisas till sitt hemland. Straffåtgärder gentemot EES-länder vars medborgare i högre utsträckning missbrukar den fria rörligheten Det är mening att straffåtgärder på EU-nivå ska kunna tillämpas gentemot de länder som visat sig bidra till missbruket av den fria rörligheten i högre grad. För är det en grundläggande syn att medborgarskap bör höra samman med nationalitet inte bara i juridisk mening utan även avseende identitet och samhörighet. En ansökan om svenskt medborgarskap ska därför också betraktas som en ansökan om att formalisera den relation som redan finns med landet. Att erhålla svenskt medborgarskap ska ses som en bekräftelse på att är den sökandes nya, permanenta hemland. Detta menar vi bidrar till ett sammanhållet land med god samhällsgemenskap, där klyftor mellan infödda och invandrade svenskar minimeras. Alla stater ställer upp regelverk för erhållande av medborgarskap. Det är övertygelse att det för att upprätthålla en stark koppling mellan medborgarskap och nationell identitet behövs tydliga riktlinjer och minimikrav som ska uppfyllas innan medborgarskap kan erhållas. Vi menar att har ställt alltför låga sådana krav. Detta har gjort att det svenska medborgarskapets betydelse kraftigt urholkats. Tyvärr har många kunnat bli svenska medborgare utan att känna vare sig samhörighet med eller lojalitet till , och utan att ha någon ambition att bidra till samhällets bästa. , i jämförelse med andra länder, låga krav i kombination med ett starkt och väl förankrat välfärdssamhälle har gjort vårt land extra attraktivt för den som i första hand söker generösa trygghetssystem snarare än ett nytt hemland. Genom att kräva motprestation för medborgarskap ökar medborgarskapets betydelse, som risken minskar för att personer som kommer till enbart för att åtnjuta sociala förmåner, eller som inte kan hålla sig inom lagens ramar, tilldelas medborgarskap. föreslår ett antal åtgärder för att på nytt stärka medborgarskapets betydelse. Vi menar att medborgarskap som regel endast ska kunna erhållas efter en vistelsetid i . Det är inget annat än rimliga grundkrav att svenska medborgare förstår och kan svenska i såväl tal som skrift, varför sådana kunskaper ska verifieras genom ett språktest innan medborgarskap beviljas. Lika självklart som språkkunskaper är det enligt med grundläggande förståelse för, och kunskap om, det svenska samhället, varför detta ska verifieras genom ett samhällskunskapstest innan medborgarskap kan beviljas. Försörjningskrav vid ansökan om medborgarskap Vi anser också att en person som söker svenskt medborgarskap ska ha varit självförsörjande i . Klanderfri vandel och lojalitetsförklaring Vidare menar att varje ansökan om svenskt medborgarskap ska kompletteras med uppvisandet av en klanderfri vandel för tiden i . Vid ansökningstillfället ska den sökande också bekräfta sin lojalitet med och förbinda sig att respektera svenska lagar och övriga samhällsregler genom att underteckna en särskild deklaration om detta. Medborgarskap eller uppehållstillstånd på falska grunder Det är också vår mening att den som erhåller medborgarskap eller uppehållstillstånd på falska grunder, genom att ljuga om sin identitet eller andra förutsättningar, omgående ska få dessa ogiltigförklarade samt utvisas ur landet som följd. Svenska medborgares rättigheter utomlands För att ytterligare stärka medborgarskapets betydelse ska vara proaktivt i att skydda svenska medborgares rättigheter utomlands. Tyvärr visar det sig att såväl utbud av konsulära tjänster som assistans vid olyckor och nödfall är ytterst begränsade. Detta gäller såväl utlandssvenskar som svenska medborgare på tillfälliga besök i utlandet. efterlyser ett proaktivt agerande, i likhet med och utrikesministerier, när en svensk medborgare hamnar i en svår situation utomlands. Regeringen bör utarbeta tydliga riktlinjer i frågan för . Av regeringsformen följer att ingen svensk medborgare som är eller har varit bosatt i kan fråntas sitt medborgarskap. Det har uppmärksammats att anställda på i har sålt eller beviljat uppehållstillstånd till närstående personer mot betalning, uppehållstillstånd som i förlängningen kan leda till att medborgarskap beviljas på felaktiga grunder. Omprövning av medborgarskap har utretts tidigare (SOU 2006:2) där utredaren ansåg att det var otillfredsställande att staten i efterhand inte kan ingripa mot de som fått ett medborgarskap beviljat på oriktiga eller ofullständiga uppgifter eller genom annat otillbörligt förfarande. Den nuvarande ordningen anser vara oacceptabel. Härigenom föreskrivs att 2 kap. 7 § regeringsformen skall ha följande lydelse. 7 § Ingen svensk medborgare får landsförvisas eller hindras att resa in i riket. Ingen svensk medborgare som är eller har varit bosatt i riket får fråntas sitt svenska medborgarskap. Det får dock föreskrivas att barn i fråga om sitt medborgarskap ska följa föräldrarna eller en av dem 7 § Ingen svensk medborgare får landsförvisas eller hindras att resa in i riket. Ingen svensk medborgare som är eller har varit bosatt i riket får fråntas sitt svenska medborgarskap. Det får dock föreskrivas att barn i fråga om sitt medborgarskap ska följa föräldrarna eller en av dem. Vidare får föreskrivas att medborgarskapet ska fråntas den som förvärvat det genom oriktiga eller ofullständiga uppgifter eller genom annat otillbörligt förfarande.