mot · H4023618 · 2017-02-15 00:00:00 — Detta kan uppfyllas genom att täppa till luckor i regelverket som gör att myndighetsarbete är svårtolkat men också genom att tjänstemännens kompetens ökar, t.ex. kalibreringskurser mellan olika myndigheter runt om i landet. Ett annat sätt att göra kontrollen rättssäker är att inrätta behörighetskrav för tjänstemän som tar beslut kring livsmedelsrelaterade frågor. Sådana krav ska bygga på att tjänstemännen har förskansat sig erfarenhet av lantbrukets djur på olika sätt. 1.3 Prioriterat etappmål till 2020: bidrar till en konkurrenskraftig och hållbar svensk livsmedelsproduktion Villkoren för svenska livsmedelsproducenter påverkas i mycket hög grad av EU. Det är därför mycket beklagligt att regeringen inte resonerar bredare kring de delar av som påverkar svenska företag. Det svenska jordbruket konkurrerar på en internationell marknad och inte minst mot andra medlemsstater inom EU. Detta är en konkurrensmässig utmaning för det svenska lantbruket men också en möjlighet då EU:s inre marknad ger möjlighet till export av svenska kvalitativa livsmedel. För att den inre marknaden ska fungera är det viktigt att jordbrukspolitiken inte åternationaliseras, vilket skulle kunna leda till en konkurrens mellan länder som snarare handlar om subventioner än om kvalitativa produkter. För ska den gemensamma jordbrukspolitiken leda till ett konkurrenskraftigt jordbruk där lantbrukaren får betalt för sina produkter och där beroendet av offentliga medel minskar. För den kommande CAP-reformen är grön omställning och innovation viktiga ledord. Vi vill se en gemensam jordbrukspolitik där marknadsstörande mekanismer minimeras och där ett aktivt jordbruk, miljö- och djurskyddsåtgärder premieras. Det är också viktigt med fortsatta regelförenklingar så att det blir enklare för lantbrukaren att förstå systemet samt att säkerställa att utbetalningar av stöd sker . Med en ny programperiod –2027 är det prioriterat att jobba fokuserat för att säkerställa att regelverken både på EU-nivå och på Sverigenivå utformas på ett sådant sätt att de stöder utvecklingen av svenskt lantbruk. Prioriterade åtgärder för att nå etappmålet är: Det är viktigt att den gemensamma jordbrukspolitiken används för att säkerställa att jordbruk är så hållbart som möjligt och bidrar till att uppnå de 17 globala hållbarhetsmålen. Detta görs bäst via miljöersättningar och djurvälfärdsersättningar där lantbruksföretagaren kan välja åtgärder som passar på den egna gården. Oavsett produktionsform har alla gårdar sina hållbarhetsutmaningar att arbeta med. Att i högre grad låta varje gård välja sina åtgärder snarare än att ge generella miljöstöd riktade till vissa produktionsformer tror skulle ge högre utväxling när det gäller faktisk miljönytta. Kan åtgärderna även i högre grad kopplas till faktiskt miljöresultat skulle miljöersättningarna ge ännu högre utväxling än . Det skulle göra att ekosystemtjänster och miljöåtgärder skulle kunna bli en affärsmöjlighet för lantbruksföretagare i särskilt känsliga områden. Det är viktigt att regeringen i EU arbetar aktivt för att djurvälfärdsstandarder höjs inom unionen med målsättning att de ska vara på samma nivå som i . Detta måste göras dels ur ett djurvälfärds- och hälsoperspektiv men också för att skapa likvärdiga konkurrensvillkor inom unionen. Den plattform för djurvälfärd på EU-nivå som regeringen varit med att ta initiativ till är det viktigt att regeringen aktivt deltar i och nyttjar de möjligheter som finns där att höja djurvälfärden i unionen. Vid tid vid landsbygdsministerposten utarbetades flera nya djurvälfärdsersättningar för att ersätta svenska djurproducenter för åtgärder som går utöver svensk lagstiftning och som konsumenter inte är villiga att betala för. EU- regelverket tillåter dock inte att länder ger ersättning för sådana åtgärder som går utöver EU-lagstiftning som handlar om att uppfylla nationellt lagfästa krav eller nationell praxis. Detta innebär bl.a. att en betesersättning inte är möjlig. I nästa programperiod bör därför regeringen verka för att fler djurersättningar införs samt att se över hur kan ändras för att det i så stor utsträckning som möjligt ska gå att ersätta åtgärder som är praxis eller lagstiftning men som går utöver EU-regelverken. Trots goda intentioner med att göra programperioden –2020 enklare och mer långsiktig har den pågående visat sig vara mer komplicerad än . Den senaste perioden blev försenad och har inneburit mycket stora problem för enskilda lantbrukare när utbetalningarna dröjer. Det är av yttersta vikt att regeringen i sitt arbete inför kommande programperiod säkerställer att dessa problem inte uppstår igen. Förutom de stora ekonomiska bekymmer som drabbar enskilda företagare urholkas även förtroendet för systemet om utbetalningar inte kan ske enligt plan. Att säkerställa ett lättbegripligt och mindre komplext system blir därför mycket viktigt. Det kan innebära mindre antal åtgärder och regeringen bör då prioritera de som ger högst utväxling vad gäller både miljönytta och bondenytta. Regeringen ska dessutom säkerställa att det finns en beredskap för de fall då förseningar inträffar så att dessa förseningar inte påverkar lantbrukaren negativt. För att stärka konkurrenskraften för svenska producenter måste arbeta för att höja djurskyddet i övriga EU. har tillsammans med ett antal EU-länder tagit initiativ till en djurskyddsplattform. Det är viktigt att en sådan inte bara blir ett tomt skal utan fylls med innehåll. måste också arbeta för en likvärdig tillämpning av lagstiftningen i EU. Svanskupering av grisar trots förbud samt rester av förbjudna växtskyddsmedel i frukt och grönt är några exempel på hur konkurrensen snedvrids när alla länder inte tillämpar lagstiftningen på samma sätt och inte följer upp lagstiftningen ordentligt. För att uppnå målsättningen att EU:s gemensamma regelverk ska bidra till en konkurrenskraftig och hållbar svensk livsmedelsproduktion bör regeringen vid implementering av inte föreslå lagstiftning som går utöver EU- regelverket. Dessutom ska svenska myndigheter vid sin implementering av EU- regelverken se till att inte övertolka den gemensamma lagstiftningen. tolkning av regelverket kring försäljning av opastöriserad mjölk är ett sentida exempel som höll på att slå undan benen för små mathantverkare. Vid svensk implementering bör alltså en konkurrenskraftig och hållbar svensk livsmedelsproduktion vara ledstjärnan. 1.4 Prioriterat etappmål till 2020: Användningen av fossila insatsvaror i livsmedelskedjan minskar, resurseffektiviteten ökar och det cirkulära systemet sluts Svensk livsmedelsproduktion ligger i framkant vad gäller miljöhänsyn och klimatarbete. Många företag, såväl små som stora, tycker dessutom det är viktigt att arbeta med hållbarhet och ser också att det finns affärsmöjligheter kopplade till hållbarhetsarbete. Livsmedelskedjan är också central när det gäller möjligheterna att nå de globala hållbarhetsmålen i Agenda . Dagens samhälle bygger i alltför hög grad på ett linjärt system där resurser tas i anspråk, används och sedan kastas. I längden kommer detta att bli kostsamt för både miljö och företag, och att arbeta mer cirkulärt när det gäller resursanvändning blir därför allt viktigare framöver. Att i ökad utsträckning ta till vara restprodukter från livsmedelssektorn, även matsvinn, t.ex. genom ökad biogasproduktion, ger dubbel miljönytta då det både minskar avfall och ersätter fossila bränslen i transportsektorn. Arbetet för minskad användning av fossila insatsvaror handlar om hela livsmedelskedjan, allt från fossila drivmedel i primärproduktion till varutransporter såväl som råvaruval vid tillverkning av förpackningar. För att ytterligare stärka hållbarhetsarbetet och stärka konkurrenskraften är det viktigt att livsmedelskedjans beroende av fossila råvaror minskar, att kretsloppet sluts i livsmedelskedjan och att detta blir ett prioriterat område för att arbeta med . Prioriterade åtgärder för att nå etappmålet är: För grön omställning inom lantbruk, livsmedelsindustri och handel vill utforma regler som ger mer långsiktigt hållbara och stabila villkor för biodrivmedel. Då omställningen av arbetsmaskiner går långsamt finns det ett stort behov av drivmedel som fungerar i dagens motorer. För blir det därför viktigt att skapa en produktion och efterfrågan av förnybara drivmedel i . Ett av våra viktigaste förslag är därför att skapa en reduktionsplikt för drivmedel, för att öka efterfrågan på förnybara drivmedel. Det handlar om att drivmedelsbolag per automatik ska blanda in en högre andel förnybart i det ordinarie bränslet. Det landbaserade vattenbruket kan spela en viktig roll i en cirkulär och resurseffektiv livsmedelskedja. Landbaserade anläggningar har bättre möjlighet att kontrollera sina utsläpp än öppna anläggningar i vatten. Då måste det svenska vattenbruket ges möjlighet att växa och bli mer konkurrenskraftigt. Ett steg i detta arbete kan vara att införa en miljöcertifiering även för landbaserade anläggningar. Vattenbruk spelar även roll för att sluta kretsloppet mellan stad och land, genom exempelvis främjandet av affärsmodeller såsom marin biogas eller musselodlingar till foder. För att sluta det cirkulära systemet inom livsmedelsproduktionen är det viktigt att säkerställa att det sker en cirkulation av växtnäring mellan land och stad. Det är inte hållbart att växtnäringsämnen förs via livsmedel in till städer och tätorter utan att växtnäringsämnena sedan återförs till åkrarna. För att sluta kretsloppet mellan stad och land är det bl.a. viktigt med uppströmsarbete som säkerställer att mängden farliga ämnen i våra avloppssystem minskar. Inhemsk odling av proteingrödor är också en central del i det slutna cirkulära systemet. Fler lantbrukare blir självförsörjande på proteiner till sina djur, vilket gör att den globala miljöbelastningen minskar. Proteingrödor har en positiv effekt på nästkommande grödor, vilket är gynnsamt för all spannmålsproduktion oavsett om det finns en animalieproduktion eller inte. Proteingrödor har även en god effekt på markens struktur, vilket gör att det är långsiktigt hållbart ur ett miljöperspektiv. Därför vill underlätta för inhemsk odling av proteingrödor och på så sätt förbättra de långsiktiga förutsättningarna för svensk livsmedelsproduktion. För att möta den framtida efterfrågan på livsmedel när den globala populationen ökar behövs alternativa tänk och livsmedelsinnovationer. I flera länder använder man sig redan av insekter som proteinkälla. fattade beslut om att godkänna insekter som livsmedel och detta väntas träda i kraft . När det gäller insekter som foder klassas de som animalier och det är förbjudet att använda animalieprotein till djurfoder för lantbruksdjur. Insekter skulle dock kunna vara en bra proteinkälla till t.ex. kycklingfoder, inte minst i och med att det utgör en naturlig föda för kycklingar, grisar och fiskar. Insekter till djurfoder skulle inte heller konkurrera med åkerarealen för produktion av livsmedel då de livnär sig på gödsel och avfall. En ersättning av sojafoder till foder baserat på insekter skulle sannolikt medföra ytterligare miljövinster i och med att det kan minska skövlingen av regnskog vid lägre efterfrågan på sojafoder. Det finns däremot anledning till försiktighet och en utvärdering av riskerna med import av invasiva arter, som inte finns naturligt i den svenska , behöver genomföras. Likaså behöver risker med oönskade bakterier och virus undersökas. Inom EU pågår redan en utvärdering av dessa risker. vill att regelverken skyndsamt ses över för att underlätta användning av insekter som protein till foder. Ungefär en tredjedel av den mat som produceras går direkt i soporna. I en värld där befolkningsmängden ständigt ökar och där vi kan få svårt att mätta världens munnar 2050 behövs åtgärder för att minimera att produktionsarealer går åt till att producera matavfall. , och har tillsammans haft ett treårigt uppdrag, som tillsattes av alliansregeringen, för att minska matsvinnet. I såväl restauranger och butiker som hushåll har matsvinnet minskat men fortfarande slänger svenskar ätbar mat per person och år enligt en rapport . Klimatpåverkan från hushållens totala mängd matsvinn uppgår till /år, vilket motsvarar växthusgasutsläppen från genomsnittlig körning av 360 000 bilar . finns ett mål om att öka insamlingsgraden av biologiskt nedbrytbart avfall, men att gå ett steg längre är att införa ett mål om minskning av matavfall och svinn för att förebygga att avfallet uppstår. Ett sådant mål finns inte , vilket gör det svårt att visa en tydlig viljeriktning som driver på insatser hos aktörer. I samband med att ett nationellt mål införs bör även ett etappmål införas för att tydliggöra målet och möjliggöra uppföljning, liksom man gör med miljökvalitetsmålen. En ytterligare miljönytta med insamling av matavfall är produktion av biogas. Biogas kan också produceras från stallgödsel och andra restprodukter och kan utgöra en viktig landsbygdsverksamhet och bidra till lönsamhet för lantbruksföretag. Som en del i att skapa ett hållbart samhälle utan nettoutsläpp av växthusgaser och förnybar energi kan biogasen fylla en viktig funktion. För att ta till vara biogasens fulla potential och för att underlätta samordning mellan de olika politikområden som biogasen berör vill vi att det tas fram en nationell biogasgasstrategi. En annan bidragande faktor till matsvinnet anser är den missvisande bäst-före-märkningen på produkter. En bäst-före-märkning kan uppfattas som att livsmedlet blir oätligt efter det passerade datumet trots att så oftast inte är fallet. Medvetenheten behöver öka hos konsumenterna om livsmedels hållbarhet och kan en förändring av märkningen till ”minst hållbar till” öka förståelsen för att livsmedlet håller sig ytterligare efter att datumet passerats. På vissa livsmedelsgrupper kan det vara befogat att överväga att ta bort märkningen, såsom matprodukter med lång hållbarhet som pasta och kaffe. Konsumenter ser inte sin delaktighet i matavfall och resonerar att det är andra som slänger mat men inte jag själv. Därför måste man öka förståelsen för sitt eget agerande. Ett sätt att uppmärksamma konsumenter är att visa hur mycket pengar de kan spara genom att minska matsvinn. eller någon annan myndighet bör få ett tydligt uppdrag att tillhandahålla information och höja kunskapen hos konsumenter för att nå en mer hållbar konsumtion. Det finns en problematik med att maten är så billig och att konsumenter har ekonomisk möjlighet att köpa nytt i stället för att planera sina inköp. För att nå ut med informationen till konsumenter är det möjligt att nyttja en långsiktig kampanj, t.ex. genom att fortsätta med (Samverkansgrupp för minskat matavfall). Nätverket har visats vara värdefullt att träffa och utbyta erfarenheter med andra i livsmedelskedjan och har bidragit till ökad kunskap och förståelse inom området. Samma är en åtgärd som främjar ett fortsatt nationellt matsvinnsarbete även efter avslutat regeringsuppdrag genom att upprätthålla relationer samt att myndigheterna framöver agerar enhetligt och drar nytta av varandras kunskaper och resurser på området. Butiker behöver registrera sig som foderleverantörer för att få lämna överbliven mat till foder. Detta upplevs som ett hinder och bidrar till att det onödiga matavfallet ökar. Därför bör lösningar tas fram till hur det är möjligt att förenkla för butiker att kunna lämna överbliven mat som kan användas till djurfoder. En viktig aspekt att ta hänsyn till vid ett sådant förenklande är dock att foder av matavfall från olika livsmedel inte blandas eller innehåller ämnen som t.ex. hormoner som kan vara skadliga för djuren. Här kan ett system behövas för att bl.a. separera maten så att det inte blandas. Strategiskt område – Konsument och marknad 2.1 Prioriterat etappmål till 2020: Påverkan på miljö och klimat från svensk konsumtion av livsmedel minskar Ungefär en fjärdedel av de svenska hushållens klimatpåverkan kommer ifrån maten, och hur vi konsumerar har stor påverkan även på miljö och natur. Svensk mat är smart för både klimat och miljö och har en minimal användning av antibiotika. Till exempel är klimatpåverkan från svenska mejeriprodukter mer klimatsmart än det globala genomsnittet. Klimatpåverkan från konsumtion av nötkött har fördubblats , men ökningen står importerat nötkött för. Ser man till ett livscykelperspektiv där både kostnader och nyttor vägs in kan man konstatera att svenskt beteskött står för stora värden i form av exempelvis öppna landskap och biologisk mångfald. Genom att äta mindre men bättre kött skulle påverkan på vår omvärld minska, och att byta ut importerad mat med högre påverkan på klimat och miljö mot närproducerad mat med hög miljö- och klimathänsyn som levererar ekosystemtjänster är således viktigt för att ska ta ett ansvar globalt. Det blir allt viktigare att anta ett livscykelperspektiv på den mat som äts för att fånga upp både nyttor och kostnader. Klimat och hälsa går ofta hand i hand, något som kan förklaras med hur chips leder till 20 gånger mer utsläpp än potatis eller att en påse skumgodis har lika stor klimatpåverkan som en portion fläskkött. Det är därför viktigt att arbeta mer fokuserat med ett folkhälsoperspektiv som är bra för både miljö och människa. Att försöka minska påverkan på miljö och klimat från svensk konsumtion av livsmedel och säkerställa att svenska konsumenter äter mat som är både bra för dem och bra för miljön blir därför ett prioriterat område till 2020. Prioriterade åtgärder för att nå etappmålet är: tillhör en liten skara länder i världen som har högst djurskydd. Vi ligger långt över hur det ser ut i övriga länder i EU. Vi ställer höga krav på våra lantbrukare, vilket också ger resultat. Vi har också friskaste djur och använder i särklass minst antibiotika till djur i EU. Men när lagstiftare ställer krav på producenterna att hålla en hög nivå sett till kvalitet, djurvälfärd och dylikt måste det även avspeglas i upphandlingsledet. Detta är inte enbart en fråga om att värna det svenska lantbruket utan att se till mervärdena bakom, arbetstillfällen som skapas, spårbarheten i livsmedelskedjan, vetskapen om låg risk för utveckling av antibiotikaresistens eller fynd av andra ämnen i livsmedel. Det är inte bara en fråga om djurskydd utan även en fråga om folkhälsa och möjligheten att fortfarande bota sjukdomar med antibiotika . För att ytterligare stärka de svenska producenternas möjligheter att leverera mat till det offentliga vill vi att kraven vid offentlig upphandling ska främja miljöhänsyn och djurskyddsregler motsvarande svensk nivå. Det offentliga spelar en viktig roll när det gäller att gå före och upphandla mat med minst svenskt regelverk. Upphandling är också ett viktigt verktyg när det gäller att driva fram ny innovativ, hållbar mat genom innovationsupphandlingar som kan driva fram nya förpackningar eller distributionslösningar. Nya smarta lösningar växer fram när företagare och innovatörer ges frihet att tänka och arbeta fritt, utan detaljreglerade kravspecifikationer från politiken. vill ge kommuner och landsting stöd att ta fram handlingsplaner för ökade innovationsupphandlingar. Offentlig upphandling är ett verktyg som kan användas för att säkerställa att maten inom offentlig verksamhet upprätthåller hög kvalitet och hög livsmedelssäkerhet som producerats med minst svenska regelverk. Offentlig upphandling kan också användas för att främja en livsmedelsproduktion präglad av hög standard på både djurskydd och miljöhänsyn. Därför vill vi se tydligare krav på hög standard på både djurskydd och miljöhänsyn i offentlig upphandling. Vid offentlig upphandling bör varor från lokala leverantörer och producenter i högre utsträckning främjas. Att använda lokala råvaror är gynnsamt för arbetstillfällen i bygden och skapar möjligheter för besök till den lokala gården för att öka förståelsen och kunskapen om livsmedelsproduktionen. Främjandet kan ske exempelvis genom att ansvarig myndighet tillhandahåller information om upphandlingsförfarandet eller vilka krav som förenklar för producenter att vinna upphandlingsprocesser. En av världens största utmaningar vid sidan om klimatutmaningen är den växande antibiotikaresistensen. En ansvarsfull konsumtion. Det finns offentliga konsumenter som efterfrågar stöd i hur man kan upphandla med så liten antibiotikaanvändning som möjligt och hur man kan undvika den s.k. kritiska antibiotika som WHO listar som är förstahandsval för att bota livshotande infektioner. Det är viktigt att stöder kommuner, regioner, landsting och statliga myndigheter i att upphandla ansvarsfullt. Ursprungsmärkning av kött, mejeriprodukter, frukt och grönt är en metod för att möjliggöra för konsumenter att göra medvetna val. Sex av tio konsumenter tycker att ursprung är bland de viktigaste faktorerna när det gäller att välja mat. Det är också ett sätt att stärka det svenska jordbrukets konkurrenskraft. På Sverigenivå bör principen vara frivilliga märkningar, och vi ser mycket positivt på de initiativ som tagits av branschen och dagligvaruhandeln med ursprungsmärkning av kött, mjölk och andra varugrupper. Offentlig sektor bör ta ett större ansvar i att verka för att kunskapsnivån höjs bland dem som tillagar och äter offentliga måltider, såsom i skola och äldrevård. Kunskapen bör vara förenad med kännedom om livsmedelsproduktionen, hälsa och hållbarhet i samband med måltider, exempelvis genom tydligare märkningar för konsumenter. När det gäller personal som tillagar och serverar mat i offentlig sektor, liksom de som köper in maten, kan ökad kunskap behövas för att främja säkra och sunda måltider. Detta är inte minst viktigt när det gäller inköp och tillagning av näringsrika måltider till personer med allergi, överkänslighet mot födoämnen eller specialkost. Vi vill därför att ett kunskapslyft främjas i livsmedelsstrategin. I tidig ålder sätts preferenserna för den mat vi väljer att äta men kunskapen bland våra skolbarn om vad som är bra för kroppen och hälsan och hur vår konsumtion påverkar miljö och klimat är fortfarande låg. Med ökande fetma och folkhälsosjukdomar som följd är det samhällsekonomiskt viktigt att öka kunskapen bland konsumenter . Skolan har en viktig möjlighet att undervisa om livsmedel, nutrition och hälsa och vi anser att detta bör vara självklara delar av läroplanen, för att möjliggöra att en ny generation med god kunskap kan ta medvetna hälsosamma och miljömedvetna val. Läran om maten kan inkluderas inte enbart i hemkunskapen utan användas som ett pedagogiskt verktyg även i ämnen som naturvetenskap, matematik och samhällskunskap. Eftersom det inte finns något verk eller någon myndighet som har ansvar för fritidsodlingen, är det den organiserade fritidsodlingen som tillvaratar inte bara sina medlemmars, utan alla fritidsodlares intressen. Fritidsodling är den näst vanligaste fritidssysselsättningen i . Drygt 3 miljoner invånare ägnar sig åt trädgårdsarbete mer än , och ca 1,5 miljoner invånare . Den organiserade fritidsodlingen omfattar organisationer som med över 30 000 medlemmar och med ca 25 000 medlemmar. Den organiserade fritidsodlingen arbetar aktivt för en hållbar och ekologisk odling genom att sprida objektiv kunskap om odling via rådgivning, faktablad, tidningar och utbildande aktiviteter. För alla fritidsodlares räkning förmedlar de forskningsresultat, förvandlar information från myndigheter till mer lättillgänglig information, deltar i inventeringar och bevarandet av kulturväxter samt besvarar remisser inom odlingsområdet. Med andra ord spelar fritidsodlingen en viktig roll för kunskapsspridning och dess roll inom livsmedelskedjan behöver lyftas. Jakt är en del i den hållbara livsmedelskedjan. Viltkött är en klimatsmart produkt som med rätt marknadsåtgärder kan till mer viltkött i offentliga kök såväl som i butiker och restauranger. Därför vill vi att viltkött lyfts som en resurs i stället för att prata om köttet som en belastning.