ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H5022543 · 2017-10-04 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att göra en översyn av den svenska modellens funktionssätt för att säkerställa att den fungerar som det var avsett, dvs. som en maktbalans i samförstånd mellan arbetsgivare och fackföreningar för en väl fungerande arbetsmarknad, och detta tillkännager för regeringen. Den svenska modellen bygger på att det är arbetsmarknadens parter som till stor del kommer överens om arbetsmarknadens villkor och därmed tar ansvar för att hela arbetsmarknaden fungerar. Det handlar om villkor som det ofta lagstiftas om i andra länder men där i arbetsgivarorganisationer och fackförbunden nu förhandlar sig fram till lösningar i samförstånd. För att det ska fungera på ett tillfredsställande sätt gäller det att parterna lever upp till det förtroende de får samt att balansen hålls. Men just den balansen hotas nu av att en del, framför allt fackförbund, på egen hand börjar utöka sina ansvarsområden på arbetsgivarsidans bekostnad. Här följer två konkreta exempel: driver socialdemokratiska kommunpolitiker något som kallas vita jobb-modellen. Det handlar inte bara om att man vill hindra oseriösa företag från att vinna offentliga upphandlingar genom att ställa olika arbetsrättsliga krav – där är nog alla överens – utan därutöver om att det är fackliga kontrollanter som ska kontrollera att avtalen följs. Det borde vara självklart att det är den upphandlande oberoende enheten som ansvarar för uppföljning och kontroll. Arbetsmarknadsutbildningar är viktiga, inte minst i sin roll att integrera nya svenskar i det svenska samhället. Utbildningarna måste hålla en god nivå och säkerställa att eleverna uppfyller de ställda kraven. Därför väcker det frågor och, kan tyckas, onödiga tveksamheter när samma aktör sätter sig på flera stolar och är med och ställer yrkeskrav, godkänner leverantörer av utbildningen samt godkänner enskilda elevers utbildning som man själv är leverantör av samma utbildning. Istället borde en oberoende institution vara bättre lämpad att säkerställa objektiviteten i kravställande och bedömningar. Den svenska modellen bör vårdas. När aktörer på ena sidan rubbar maktbalansen blir det problematiskt. Som lagstiftare ska vi hålla oss utanför men vi måste säkerställa att processen fungerar på ett bra sätt. Det gör den inte om den ena parten åtar sig uppgifter som antingen ska hanteras gemensamt eller av en oberoende aktör. Vi står inför en integrationsutmaning som gör det än viktigare att alla goda krafter bidrar. Då bör inga onödiga hinder byggas upp, utan saklighet och objektivitet gälla. Därför är det viktigt med en översyn av arbetsmarknadens funktionssätt.
mot · H5022545 · 2017-10-04 00:00:00 — De små företagens villkor vid offentlig upphandling ställer sig bakom det som anförs i motionen om de små företagens villkor vid offentlig upphandling och tillkännager detta för regeringen. avslog en majoritet av finansutskottets, och sedermera även , ledamöter ett kapitel med tillhörande lagparagrafer i regeringens proposition Nytt regelverk om upphandling (2015/16:195). Detta kapitel behandlade möjligheten att ställa särskilda arbetsrättsliga villkor i samband med offentlig upphandling och var resultatet av en särskild utredning på temat i samband med att det nya EU-direktivet på upphandlingsområdet skulle implementeras. Dessa delar kom sedan att arbetas om i positiv riktning, även om flera av de invändningar som ursprungligen lyftes kvarstår. Det lagförslag som slutligen antogs av innebär fortfarande en stor risk för att de små företagen kan komma att missgynnas. Även om lagstiftningen i sin nuvarande tappning bara gäller över gränsvärdet gäller fortfarande kravet att huvudentreprenörer ska ställa krav även på underleverantörer. Att krav som ställs på huvudentreprenören ska gälla i hela leverantörskedjan framgår av upphandlingsdirektiven och kan inte ändras. Desto viktigare då att de krav som kan ställas formuleras på ett sådant sätt att konsekvenserna för små företag som agerar underleverantörer till större företag inte blir orimliga. Det bör bättre framgå för den som ska tolka lagstiftningen hur en bedömning i praktiken ska göras med avseende på de minsta företagen. Där arbetsgivare och anställd de facto är samma person blir kollektivavtalens logik svår att tillämpa. Hur ska egenföretagare förhålla sig till skrivningarna i lagen och hur ska dessa tolkas av en upphandlande myndighet eller huvudentreprenör som har ett sådant litet företag som underentreprenör? Här skulle den nya lagstiftningen behöva ett ytterligare förtydligande om hur kraven på arbetsrättsliga villkor ska tolkas. Genom att upphandlingar under tröskelvärdet är undantagna är detta inte ett problem i mindre upphandlingar men en enskild gård som exempelvis drivs av en ensam bonde eller ett fåtal personer tillsammans kan mycket väl förekomma som underleverantör till ett större grossistföretag. Andra exempel kan vara enskilda konsulter, sjukvårdspersonal med flera som i eget företag säljer tjänster till ett större företag.
mot · H5022547 · 2017-10-04 00:00:00 — Se över överimplementeringen av EU-lagstiftning ställer sig bakom det som anförs i motionen om överimplementeringen av EU-lagstiftning och tillkännager detta för regeringen. gjorde en opinionsundersökning bland ett betydande antal företag och företagsledare i landet. Resultatet var oroväckande. tycker att de statliga reglerna blivit krångligare och att de blivit enklare . Och andelen som tycker det blivit enklare har minskat från 2011 till . Ett stort problem är att EU-regler ofta överimplementeras i svensk rätt och tillämpning. Det gäller såväl när EU-rätt ligger till grund för svensk lagstiftning som förordningar från regeringen. Men det gäller också när reglerna tillämpas av myndigheter och kommuner. borde införa en huvudregel om att nationella krav normalt inte ska gå över minimireglerna i EU-lagstiftningen. Den miniminivå som krävs för att en medlemsstat ska anses ha genomfört ett EU-direktiv på korrekt sätt ska vara utgångspunkten när EU-regler införs i svensk rätt eller tillämpas av svenska myndigheter och kommuner.
mot · H5022548 · 2017-10-04 00:00:00 — It och digitalisering för att utveckla vård och omsorg ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga hur it och digitalisering kan användas för att utveckla vård och omsorg och tillkännager detta för regeringen. Den svenska vården är på många sätt bra och patienter är ofta nöjda. finns utmaningar med områden som vårdkvalitet, bemötande och tillgänglighet. Klart är också att vi i använder långt ifrån alla möjligheter som finns med it och digitalisering inom vården. Ett byte av vårdcentral eller en flytt från ett landsting till ett annat resulterar oftast i postade journaler. I har vi ett stort kunnande inom såväl forskning som praktik och företagande kring it och digitalisering liksom hur detta kan användas inom vård och omsorg. Möjligheterna för att både utveckla och effektivisera är otroligt stora. Exempelvis kan man med billiga sensorer ta flera miljoner blodtryck och helt automatiserat istället för att en läkare eller en sköterska tar ett blodtryck vid ett enda tillfälle. Det ger en helt annan bild av patientens tillstånd. Med enkel teknik kan viktiga värden om puls, blodtryck m.m. tas sladdlöst i en sjukhussäng, vilket exempelvis underlättar för kvinnor vid förlossning. Till det finns naturligtvis åtskilliga andra exempel. Utveckling inom it och digitalisering går väldigt fort. Digitaliseringen påverkar vård och omsorg liksom alla andra delar av vårt samhälle. Vi bör se till att försöka dra nytta av möjligheter för att utveckla och effektivisera vård och omsorg, men också för att ge möjligheter till nya företag och jobb. För att bättre använda möjligheterna bör det övervägas hur alltifrån system och journalhantering kan utvecklas till hur nya tekniska lösningar kan forskas fram, testas och introduceras.
mot · H5022549 · 2017-10-04 00:00:00 — Avskaffa villkorlig frigivning för återfallskriminella ställer sig bakom det som anförs i motionen om att avskaffa villkorlig frigivning för återfallskriminella och tillkännager detta för regeringen. En person som dömts till fängelsestraff kan friges villkorligt efter att två tredjedelar av det tidsbestämda straffet avtjänats. En frigivning förutsätter att straffet är längre än en månad och att det inte finns synnerliga skäl mot frigivningen. Synnerliga skäl föreligger sällan. Dömda försätts därför vanligen på fri fot efter att av tiden avtjänats och den resterande strafftiden övergår till att vara prövotid om . Om frivården tycker att det finns skäl för övervakning kan detta göras. Kravet för den villkorliga frigivningen är bara att man visat grundläggande skötsamhet och följsamhet mot regler i fängelse. Risken för återfall i brottslighet värderas däremot inte. Det är anmärkningsvärt. Det är viktigt, rimligt och angeläget att staten hårdare beivrar brottslighet och det gäller särskilt de som ofta återfaller. Återfallsförbrytare bör ges färre tillfällen att begå brott. Detta syns också bland förslag som funnits såsom att de som gör sig skyldiga till upprepad brottslighet ska dömas till strängare straff och att avtjänandetiden för villkorlig frigivning ska höjas från två tredjedelar till tre fjärdedelar. Av de 8 940 personer som togs in på anstalt 2014 hade tidigare avtjänat fängelsestraff. hade haft en tidigare frivårdspåföljd. Enligt Brottsförebyggande rådets statistik återfaller av tidigare dömda i brottslighet . Bland dessa återfinns individer som är mer eller mindre yrkes- och livsstilskriminella. Den organiserade brottsligheten utgör kriminalitetens kalla, hårda hjärta och är grund och orsak till mycket påfrestningar och lidanden för människor samt omfattande kostnader för vårt samhälle. En person som upprepat återfaller i brottslighet och döms till frihetsberövande bör inte ha chans att friges så som en som döms första gången. Återfallsförbrytare bör istället avtjäna den utdömda strafftiden. Regeringen bör därför överväga ett avskaffande av villkorlig frigivning för återfallskriminella. Detta bör ges regeringen tillkänna.
mot · H5022554 · 2017-10-04 00:00:00 — Slopad mängdrabatt vid upprepade återfall i brottslighet ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga att återkomma med förslag på avskaffad mängdrabatt vid upprepade återfall i brottslighet och tillkännager detta för regeringen. Den som döms för flera brott får ett samlat straff för dem som är mindre än summan av straffvärdet för brotten. I praktiken finns alltså straffrabatt för den som begår många brott. Det finns förstås flera skäl för den ordningen, men den praktiska konsekvensen blir att när någon väl begått ett visst antal brott saknar det betydelse för straffet om man begår fler. Det innebär i sin tur att en stor mängd brott aldrig utreds eller beivras – inte för att de inte går att utreda utan därför att åklagarna bedömer att domstolen inte kommer att utdöma något straff för dem till följd av mängdrabatten. Enligt (Brå) meddelade åklagarna ca 25 000 åtalsunderlåtelser. av dessa gällde mängdrabatt för återfallsförbrytare. Denna ordning är oacceptabel både ur ett samhällsperspektiv och ur brottsoffrens perspektiv. Storstäderna skakas av skjutningar och andra brott som en följd av den organiserade brottsligheten. En mycket stor andel av brotten begås av ett relativt litet antal individer som försörjer sig genom brottslighet. Polisen hävdar att det i exempelvis handlar om ett 100-tal personer. De gör stor skada och sprider rädsla och växande otrygghet. När de väl lagförs efter stora utredningar står straffen, bl a till följd av mängdrabatten, sällan i proportion till de begångna brotten. I en ambition att bekämpa skjutningar och annan brottslighet har straffen för illegala vapeninnehav skärpts. Det är också rimligt med hårda straff för våldsbrott, dvs när vapnen faktiskt används. Ett naturligt ytterligare steg vore att avskaffa mängdrabatten för de yrkeskriminellas upprepade brottslighet. En annan viktig aspekt rör brottsoffren. Den som utsätts för brott av någon som begått flera andra brott riskerar att inte få sin sak prövad om brottet är ett av flera liknande eller anses mindre allvarligt i förhållande till andra brott som gärningsmannen begått. På listan över åtalsunderlåtelser finns stölder, snatterier, miljöbrott, bedrägerier, hot, misshandel och många andra. Bakom dessa siffror döljer sig människor, brottsoffer, som inte får upprättelse. Detta har både känslomässig och ekonomisk betydelse. Brottsoffren får inte den upprättelse som rättsstaten borde ge dem vilket minskar förtroendet för rättssamhället. Detta är en mycket allvarlig brist och ett i grunden omoraliskt förhållningssätt. Kriminella som återfaller i brott ska inte längre kunna få åtalsunderlåtelser liksom att återfall i brottslighet ska leda till ny påföljd. Det är förslag, men bör för att få rimlig effekt kombineras med avskaffad mängdrabatt vid bestämmandet av straffen. har beslutat om ett tillkännagivande om mängdrabatten. Det är rimligt att regeringen skyndsamt återkommer med konkreta förslag på detta. När det gäller den kärna av yrkeskriminella som svarar för en oproportionerligt stor andel av brotten har samhällets behov av skydd stor betydelse.
mot · H5022556 · 2017-10-04 00:00:00 — Utökat samarbete mellan polis och militär ställer sig bakom det som anförs i motionen om att möjligheten till ett utökat samarbete mellan polis och militär skyndsamt bör ses över och tillkännager detta för regeringen. I vissa delar av vårt land gäller inte svensk lag. , , , , Vivalla, Ronna, Araby, Tjärna Ängar, , , / , Skäggetorp med flera. Listan kan göras längre. För sedan har polisen dessutom utökat listan över antalet områden i utanförskap. I dessa områden styr kriminella gäng. De är beväpnade och begår brott. Många unga i dessa områden ser upp till dessa kriminella gäng och tyr sig till dem som ett alternativ till arbete och utbildning för att göra karriär. Dessa gäng kommer att fortsätta att expandera i område efter område tills någon stoppar dem. Det är nödvändigt att något görs . De som har till uppgift att stoppa dem är staten och i dessa fall framför allt polisen. Det stora problemet är att polisen inte fullt ut klarar av att göra detta tillräckligt snabbt. Polisen är underbemannad, mitt uppe i en krävande omorganisation och missnöjet är stort bland myndighetens anställda. Historiskt många har valt att sluta som poliser till följd av deras ansträngda arbetssituation. Att samla de resurser som skulle behövas för att framgångsrikt stävja de kriminella gängen skulle innebära att man mer eller mindre får tömma övriga landet på poliser. Vår absoluta uppfattning är att skall använda samhällets alla resurser för att bekämpa de kriminella gängen. Därför borde det undersökas om militärer under ledning av polisen skulle kunna utföra vissa polisiära uppgifter, såsom till exempel upprätthållande av allmän ordning och vissa bevakningsuppgifter. Dessa militärer borde få genomgå en kortare utbildning för dessa uppgifter. Polisen skulle då kunna fokusera på att lagföra gängens ledare och den militära polisen skulle kunna fokusera på att upprätthålla ordning och säkerhet i områden som är tungt belastade av kriminalitet och där poliser upplever svårigheter med att utföra sitt uppdrag. Såväl militärpolisen som FN-utbildad militär är tränade för liknande uppgifter, fast under andra omständigheter och arbetsförhållanden. Med kompletterande polisiär utbildning skulle de således vara lämpade för liknande uppgifter i . Det är dock viktigt att återigen understryka att det alltid är polisen som ska leda verksamheten. Vårt grannland har valt att låta polis och militär samarbeta. kommer de första av flera danska militärer att genomgå en kortare polisiär utbildning med inriktning på i första hand gränskontroll och bevakningsuppdrag. Allt för att avlasta polisen, som är hårt belastad av gängkriminaliteten i landet. Slutligen vill jag poängtera att detta förslag inte är ett alternativ till att vi behöver fler poliser i , vilket är ett obestridbart faktum. behöver fler poliser men i vissa exceptionella situationer behöver de hjälp och stöd från andra delar av samhället. Detta stöd behövs . Det är därför mest logiskt att ta hjälp från en annan statlig myndighet och inte från privata vaktbolag.
mot · H5022557 · 2017-10-04 00:00:00 — Med anledning av prop. 2017/18:11 Påminnelse vid utebliven betalning av årlig avgift enligt fastighetsmäklarlagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att obetald påminnelseavgift inte ska orsaka avregistrering och tillkännager detta för regeringen. Regeringen föreslår att ett påminnelseförfarande och en påminnelseavgift ska införas vid utebliven betalning av den årliga avgift som fastighetsmäklare är skyldiga att betala enligt fastighetsmäklarlagen. Syftet med förslaget är att ge Fastighetsmäklarinspektionen möjlighet att hantera de uteblivna betalningarna på ett mer ändamålsenligt sätt och skapa kostnadstäckning för myndighetens hantering av dem. Den nuvarande ordningen är att fastighetsmäklarens registrering återkallas utan påminnelse efter utebliven betalning, vilket leder till ökad arbetsbelastning och kostnader för Fastighetsmäklarinspektionen, något som också belastar myndighetens anslag. Vi anser att regeringens förslag till stora delar är klokt. Det är rimligt att tillkommande administrativa kostnader som uppstår i samband med det föreslagna påminnelseförfarandet i så stor utsträckning som möjligt ska täckas av påminnelseavgifter. Emellertid anser vi att regeringens förslag om att obetald påminnelseavgift ska vara skäl för avregistrering är att gå för långt. Därför anser vi att regeringen ska återkomma till i denna del.
mot · H5022558 · 2017-10-04 00:00:00 — Depåer för tullfria varor ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda möjligheten att inrätta depåer för tullfria varor i syfte att uppnå miljövinster och tillkännager detta för regeringen. Försäljning av tullfria varor i samband med charterresor är en mångmiljonindustri. Svenska turister spenderar omfattande belopp på tullfria varor, varor som flygs fram och tillbaka till semesterorterna. Totalt såldes taxfreevaror för motsvarande i världen, där en majoritet säljs på flyg eller flygplatser. Den omfattande försäljningen innebär åtskilliga kilo extra per passagerare. För miljön får detta konsekvenser då förbrukningen av flygbränsle ökar. Beräkningar visar att transporterna av taxfreespriten ökar flygplanens bränsleförbrukning med upp emot . Det låter kanske inte så mycket, men med tanke på att det går åt i storleksordningen för en flygresa enkel väg till exempelvis , och det går åtskilliga sådana flyg , så blir den totala merförbrukningen långt ifrån försumbar. Varornas långa transportsträckor beror på den svenska lagstiftningen. Lagstiftningen förbjuder resebolagen att leverera de förbeställda taxfreevarorna på flygplatsen efter hemkomst. Principen är att företagen inte behöver betala moms och varuskatt när de exporterar varorna. Istället betalar mottagaren dessa skatter enligt mottagarlandets regler. Men det bygger på att varorna följer med ut, för att sedan transporteras hem igen. Även de varor som resenärerna beställer till sin hemresa forslas med flyg till destinationen – för att sedan flyga hem igen. För att varorna inte skall behöva flyga fram och tillbaka för att bli skattefria skulle en depå för tullfria varor vara en lösning. När resenärerna sätter sig på planet placeras de tullfria varorna i en depå på avreseorten, i stället för att lastas på planet. När resenärerna återvänder kan de hämta ut varorna från depån. För den som vill köpa varor att konsumera på destinationen borde det enkelt gå att lösa genom att man vid beställning kan ange om man vill att vissa beställda varor ska levereras ombord. Taxfreedepån skulle innebära miljövinster, genom minskad förbrukning av flygbränsle, men även ekonomiska vinster. Det skulle även minska transporterna utanför EU. Därför bör möjligheten till en depå för tullfria varor ses över.
mot · H5022561 · 2017-10-04 00:00:00 — Engagemangsrapporter för borgensåtaganden och fullmakter ställer sig bakom det som anförs i motionen om engagemangsrapporter för borgensåtaganden och andra ansvarsförbindelser för privatpersoner och tillkännager detta för regeringen. Banker är skyldiga att för privatpersoner lämna kontrolluppgifter till myndigheter vad avser olika ekonomiska förhållanden. Detta i huvudsak för att staten ska kunna beskatta medborgare på ett korrekt sätt. Det kan därmed inte sägas utgöra ett konsumentintresse. För företagare krävs att det i ett upprättat bokslut finns en engagemangsrapport där det framgår vilka borgensåtaganden, fullmakter och andra utställda säkerheter företaget har förbundit sig till. Detta för att kunna skapa sig en rättvisande bild över företagets ekonomiska situation. ökar svenskarnas belåning. Utöver den kända belåningen har många privatpersoner även borgensåtaganden som för dem själva inte alltid är kända. Detta bekräftas av både konkursförvaltare och kronofogdar som vittnar om att personer i stor utsträckning är ovetande om sina ansvarsförbindelser och att detta är ett stort problem. Av denna anledning borde banker och andra kreditinstitut även vara skyldiga att redovisa vilka borgensåtaganden och fullmakter deras kunder har i form av en årlig engagemangsrapport.
mot · H5022562 · 2017-10-04 00:00:00 — Inför yrkestiteln legitimerad personlig tränare ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa relevant certifiering för att skapa yrkesbenämningen legitimerad personlig tränare och tillkännager detta för regeringen. Yrket personlig tränare har funnits länge och behöver nu legitimeras. Då kan den enskilde veta vilka kunskaper den personliga tränaren har. Den personliga hälsan är viktig. Många människor tränar och försöker hålla en sund livsstil för att bibehålla en god hälsa. Många anlitar också en personlig tränare, för att vara ett stöd och en inspiration i träningen. Att använda titeln personlig tränare är dock inget som kräver speciell kompetens, även om många har stora kunskaper. En personlig tränare utan tillräckliga kunskaper kan dock vara en risk eftersom felaktiga hälsoråd och träningsråd kan göra mer skada än nytta för den enskilde. Vilken kompetens man behöver inneha för att bli legitimerad personlig tränare behöver utredas innan införande av yrkeskompetensen ”legitimerad personlig tränare”.
mot · H5022563 · 2017-10-04 00:00:00 — Preskriptionstiden för sexualbrott mot barn ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga att ta bort preskriptionstiden för sexualbrott mot barn och tillkännager detta för regeringen. Barn som utsätts för sexualbrott får leva med livslånga trauman. Denna typ av brott mot barn kan få förödande konsekvenser för barns förmåga att känna tillit till andra människor. Det är viktigt att barn som utsätts för dessa brott vågar berätta och sedan även anmäla. Detta är dock processer som kan ta . Därför är det förödande om det sedan inte går att lagföra personen för brottet, pga. att preskriptionstiden gått ut. Preskriptionstiden för denna typ av brott bör övervägas att helt tas bort.