mot · H5023566 · 2017-10-05 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att försvarsutgifter ska öka och närma sig av BNP och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska ha en färdplan för ett Natomedlemskap och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inom EU ska verka för utökade sanktioner och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska fördjupa försvarssamarbetet med länderna kring och andra likasinnade länder i norra och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att med anledning av det försämrade säkerhetspolitiska läget i och ta fram en ny tydlig Arktisstrategi som tar fasta på regionens säkerhetspolitiska betydelse inklusive kampen om resurserna och en fungerande infrastruktur och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska spela en ledande roll inom EU för att utveckla och förstärka den gemensamma utrikespolitiken och den europeiska utrikestjänsten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska verka för implementeringen av en europeisk säkerhetsstrategi och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska verka för att FN i högre utsträckning ska kunna utnyttja möjligheten till humanitär intervention och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i ska fokusera på konfliktlösning, mänskliga rättigheter, FN-resolution , på nödvändiga reformer av FN-systemet samt att motverka byråkrati, korruption och ineffektivitet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om vikten av klimatåtgärder som bidrar till en stärkt säkerhet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i ökad utsträckning använda det svenska biståndet för att stärka stater i sönderfall som är i farozonen för att bli baser åt terrorister och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av större samstämmighet mellan biståndet och vår säkerhetspolitik, internationella insatser och fredsförebyggande arbete och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att rådande omvärldsläge kräver att en större del av vårt bistånd öronmärks för humanitärt (katastrof)bistånd och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att öka det svenska engagemanget och stödet till de institutioner (ICC) och de europeiska samarbeten som arbetar för att lagföra krigsbrott och terrorbrott, inte minst då de skett i tredje land, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska göra mer även militärt för att bekämpa Isil/Daish samt att vara beredda att bistå med militära medel när länder begär stöd i enlighet med artikel 42.7 och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att alla militära, politiska och juridiska förberedelser för ett svenskt inträde i Nato ska finnas på plats och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att Försvarsmaktens behov ska styra utformningen av försvarets personalförsörjning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att säkerställa att Försvarsmakten har tillgång till modern och relevant materiel som ger försvaret en god förmåga att hävda sig mot en kvalificerad motståndare och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skapa ett modernt totalförsvar för att kunna möta de nya hot den moderna krigföringen medför och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att även i fortsättningen ska ha en hög ambition att bidra till internationella insatser och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att samla och tydliggöra ansvaret för it-säkerheten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ge Statskontoret ett brett uppdrag att utvärdera MSB:s roll samt den svenska krisberedskapen och dess beslutskedjor och tillkännager detta för regeringen. Vi lever i en orolig och snabbt föränderlig omvärld och lär omvärldens utmaningar allt tydligare och oftare bryta sig in i den svenska vardagen. 2017 har börjat med ett skifte i den rådande världsordningen, då den nya administrationen i har signalerat en annan syn på sin roll i världen och på relationen med EU och . beslut att lämna har skakat om vår utrikes- och säkerhetspolitiska struktur. Situationen i närområde är fortsatt oroande. aggression och revisionism påverkar den regel- och normstyrda ordning som styrt . Ett allt mer auktoritärt parat med ökade nivåer av våld, krigen och oron i , kärnvapenhot i , terrorism med islamistiska förtecken, konflikter i flera länder i , samt stora flykting- och migrationsströmmar är andra utmaningar att hantera. I öst fortsätter en politik av att söka ökat inflytande med olika medel. Frågan om kärnvapen har tyvärr aktualiserats allt mer , inte minst på grund av regeringens avsikt att ratificera konventionen om förbud mot kärnvapen (). Detta är något som både riskerar att underminera det befintliga nedrustningsarbetet samt även äventyra försvarspolitiska samarbeten. Globaliseringen knyter samman det som är nära med det som är avlägset och förändringarna går allt fortare. Det som en gång var separata områden är delar av samma helhet. På många sätt är globaliseringen en positiv kraft som genererar ett ökat välstånd till allt fler människor. En baksida av ett ökat ömsesidigt beroende är att även påverkas negativt av kriser som uppstår i helt andra delar av världen. ska ha förmågan att kunna förebygga och hantera de kriser vi ställs inför men vi ska även samverka tillsammans med andra. Det kräver att vi för en aktiv utrikes-, försvars- och säkerhetspolitik med en tydligare koppling till och prioritering av svenska intressen som styr den säkerhetspolitiska agendan. Den ska syfta till att skydda det svenska territoriet och värna det öppna samhället byggt på grundläggande värderingar som demokrati, frihet, jämställdhet och respekten för mänskliga rättigheter. Och det sker som vi stödjer länder och människor där dessa värden är ifrågasatta. föreslår av BNP till försvaret och ett svenskt Natomedlemskap Ett stärkt svenskt försvar tillsammans med ett svenskt Natomedlemskap är centrala delar i den framtida säkerhetspolitiken. har tagit viktiga steg för att höja den svenska försvarsförmågan. Genom försvarsuppgörelsen har försvaret fått extra resurser för att säkerställa ambitionen i försvarsbeslutet . Vi har dessutom föreslagit att försvarsutgifter måste närma sig av BNP den kommande tioårsperioden. Det är helt nödvändigt för att försvarsförmåga efter 2020 ska kunna garanteras. Ett starkt svenskt försvar är också en garant för ett stabilt närområde. mål är att hela ska kunna försvaras och att alla stridskrafter ska stärkas. Nato är helt centralt för säkerheten i , och inte minst i närområde. vill därför se en färdplan för ett svenskt Natomedlemskap. Bara genom att vara medlem blir vi en del av Natos kollektiva försvar. De bilaterala samarbetena med enskilda Natoländer som regeringen förespråkar kan inte ersätta de bindande försvarsgarantierna som kommer med ett fullvärdigt medlemskap. Ett svenskt Natomedlemskap skulle också innebära att vi får sitta med vid bordet när viktiga beslut om säkerhet tas. Vi skulle även kunna ha en försvarsplanering med Nato vilket möjliggör ett snabbt gemensamt agerande i händelse av en kris. Utgångspunkt i det breda säkerhetsbegreppet Dagens och morgondagens säkerhetsutmaningar är mångfacetterade och komplexa och inbegriper inte bara traditionella militära hot. I stället står vi inför en bred hotbild där även faktorer som klimat, handel, ekonomi, energi, livsmedelsförsörjning och asymmetriska hot som terrorism, cyberattacker och desinformation påverkar. Det gör att svaren på säkerhetsutmaningarna också måste vara breda där både militära och civila förmågor samverkar för att stärka försvarsförmåga och robusthet för att kunna möta kris och konflikt. Ett mer osäkert närområde närområde har blivit mer osäkert. Försvarsmakten understryker i sina senaste delårsrapporter att säkerhetsläget fortsätter att försämras. Den ryska aggressionen mot utgör en vattendelare och utmanar den europeiska säkerhetsordningen. Den illegala annekteringen av visar att den ryska tröskeln för att använda militärt våld har sänkts och att inte respekterar självständiga staters gränser. Det ryska agerandet i är också en tydlig markering mot Nato och EU om att undvika utvidgning i det ser som sin intressesfär. Som ett resultat av det ryska agerandet och de förnyade stormaktsambitionerna har militärstrategiska läge blivit viktigare. är av central betydelse både när det gäller handelsvägar till och från alla länder i regionen, och som arena för att ta emot och ge militär hjälp. I har betydelse betonats. Även betydelse blir större i och med klimatförändringarna som kan göra det mer ekonomiskt lönsamt att utvinna naturresurser i området samt att nya handelsvägar öppnas som ett resultat av smältande havsisar. Den ökade terrorismen är en ny verklighet vi måste förhålla oss till. Vi ser också nya hot i form av starkt ökad propaganda och cyberkrigföring. Det ställer nya krav på samarbetet i vårt närområde. agerande innebär ett förändrat säkerhetspolitiskt läge och hotbild mot och vår kontinent. har visat att de inte har respekt för rådande världsordning. Då behövs ett väl definierat förhållningssätt till . Vi ska använda de forum som finns för att ställa krav på att fullfölja sina internationella förpliktelser, liksom att verka för att det har ett pris att undergräva den internationella rättsordningen och negligera sina förpliktelser. Vi ska tala med , men då om centrala frågor. Relationen mellan och måste vila på respekt för internationella regler, institutioner och principer. Åtaganden inom världshandelsorganisationen och måste följas och uppmuntra till en utveckling mot ett pluralistiskt och demokratiskt . EU måste påtala de oacceptabla övergreppen mot de mänskliga rättigheterna inte minst mot hbtq-personer och den ökade repressionen mot det civila samhället. Vi måste skilja på den ryska befolkningen och de styrande i . Den ryska regimen är inte demokratiskt vald och är auktoritär i sin utövning. Vi ska stödja den ryska befolkningens strävan till att få utöva sina mänskliga och medborgerliga rättigheter, men vi ska inte stödja den ryska regimen. är vår granne och del av . Det ligger i allas intresse att närmar sig och att utvecklas i demokratisk riktning. Då måste vi tydligt markera att vi inte accepterar kränkningar av mänskliga rättigheter, korruption och icke-demokratiska verktyg och processer. Redan visade att var berett att använda militärt våld mot sina grannar. Utifrån de erfarenheter som drog av kriget i Georgien sjösattes en omfattande reform av den ryska försvarsmakten. kom den nya ryska militärdoktrinen där den nya inriktningen kodifierades. Militärdoktrinen pekar på behovet av att kunna agera snabbt i kombination med bruket av moderna vapensystem för att kunna ta initiativet vid en eventuell konflikt. Redan här pekas på informationskrigföringens betydelse. Det finns även skrivningar om rätten att militärt skydda ryska medborgare utanför gränser och skarpa markeringar mot Nato och planerna på ett missilförsvar i . Natos utvidgning definieras som det främsta hotet mot . Den ryska försvarsreformen tar sikte på att vara genomförd 2020 och innebär en prioritering av kvalitet framför kvantitet. Antalet förband minskas och fokus ligger på att dessa ska vara fullt utrustade, väl övade och försedda med modern materiel. Även ledningen har omorganiserats och en operativ strategisk ledning med ansvar för har lagts till. I militärdoktrinen förbehåller sig rätten att slå först med kärnvapen vid angrepp som hotar landets existens samt rätten att möta angrepp av konventionella vapen med kärnvapen. Den officiella retoriken från den ryska statsledningen indikerar också att användandet av kärnvapen ses som en faktisk möjlighet på ett sätt som för en betraktare i väst ter sig som helt främmande. Det ryska övningsmönstret i vårt närområde har i takt med den ryska försvarsreformens genomförande förändrats. Man genomför fler och mer komplexa övningar. Trycket har varit särskilt hårt mot de baltiska staterna , och . har ökat antalet övningar i och vid upprepade tillfällen kränkt och andra länders gränser. har kraftigt ökat sina försvarsutgifter för att kunna genomföra försvarsreformen till 2020 och de uppgår nu enligt till av BNP. De ekonomiska problem som nu dras med som ett resultat av fallande oljepriser och sanktionspolitiken tillsammans med den delvis outvecklade ryska industriella förmågan ställer dock frågetecken kring möjligheten att gå i mål med den ambitiösa moderniseringen av försvarsmakten. Dock finns det än så länge inget som tyder på en sänkt reformhastighet eller neddragning av ambitionerna. Situationen i är problematisk på många sätt med en allt mer auktoritär statsledning som ser väst och Nato som det största hotet och som inte respekterar andra länders gränser. Detta i kombination med en omfattande militär upprustning och återtagna stormaktsambitioner gör att måste betraktas som ett oberäkneligt hot som destabiliserar hela närområde. Efter olagliga annektering av var ett av de mest pådrivande länderna för att EU skulle införa sanktioner mot . De infördes sedan i ett antal steg /15. Sanktionspolitiken mot har varit framgångsrik i så motto att EU:s 28 medlemsländer uppträtt gemensamt och koordinerat. ska driva på för att sanktionerna utvidgas så att personer som kränker mänskliga rättigheter, förföljer, torterar och dödar ryska demokrati- och civilsamhällesaktivister, och som lever på korruption kan bli föremål för ytterligare sanktioner. ska fortsätta verka för ett fördjupat nordiskt samarbete också på det säkerhetspolitiska området samt ytterligare stärka det bilaterala samarbetet med de nordisk-baltiska länderna samt multilateralt i EU och FN. ska vara en ledande aktör i och prioritera frågor som rör , inklusive och . Vi ska stärka samarbetet och alliansbyggandet genom bland annat ökad och breddad diplomatisk närvaro i regionen och ska bygga upp ett bredare nordisk-baltiskt (NB8) nätverk inom säkerhet. och bör också i frågor såsom handel och säkerhet inkluderas i det nordisk-baltiska samarbetet. Det nordiska försvarspolitiska samarbetet inom Nordefco, Nordic Defence Cooperation, fördjupas allt mer och omfattar numera till exempel gemensamma övningar, samarbete i internationella insatser och materielsamarbeten. Även bilaterala samarbeten mellan och enskilda länder i utökas. Alliansregeringen tog 2014 initiativ till den gemensamma handlingsplanen för försvarssamarbete med . Resultatet av denna presenterades och innehöll bland annat förslag på gemensam planering som inte bara gäller i fredstid. Svårigheten i det nordiska försvars- och säkerhetssamarbetet är att de olika länderna också har olika säkerhetsarrangemang. och är med i EU, men inte i Nato. är med i både Nato och EU och är bara medlem av Nato. De olika tillhörigheterna blir gränssättande för hur långt den nordiska integrationen kan gå på försvars- och säkerhetsområdet. För och som har säkerhetsgarantier genom sina respektive Natomedlemskap kommer inte det nordiska samarbetet och eventuella säkerhetsgarantier i det vara intressant. bör dock fortsatt utveckla samarbetet inom Nordefco för att uppnå ytterligare samordningsvinster. I det fortsatta nordiska försvarssamarbetet bör man även sträva efter att i ökad utsträckning inkludera de baltiska länderna. En viktig fråga för säkerheten och stabiliteten i vårt närområde är att på olika sätt fortsätter att fördjupa samarbetet med Nato och enskilda medlemsländer i organisationen. Det är därför mycket bra att nu ska delta i den (). Arktis- och Barentsområdena står inför stora utmaningar. Issmältningen riskerar att få allvarliga konsekvenser för ekosystemet och för ursprungsbefolkningarnas möjlighet att utöva sina traditionella näringar. ökar möjligheterna att utvinna naturresurser i området, och kortare transportvägar öppnar sig mellan och . Det riskerar att skapa säkerhetspolitiska spänningar i Arktis- och Barentsregionerna. Med tanke på den tillspetsade ryska retoriken och ökade militära närvaron i vårt närområde spelar också en säkerhetspolitisk roll. och kommer vara centrala forum för dialog och konfliktlösning. Med tanke på den senaste tidens säkerhetspolitiska utveckling finns det ett behov av att ta fram en ny svensk Arktisstrategi. EU – vår viktigaste utrikespolitiska plattform Vi vill se ett EU som är en stark kraft för demokrati, mänskliga rättigheter, frihandel och hållbar utveckling i världen. Men trots att EU har många viktiga utrikespolitiska instrument som ger inflytande är samarbetet inte tillräckligt starkt, samstämmigt och effektivt för att EU ska kunna spela sin fulla roll på den internationella arenan. Vi vill se en förstärkt utrikespolitik som tar sin utgångspunkt i det gemensamma europeiska intresset. En stärkt gemensam politik kräver kompetens, kunnande och ett stärkt förtroende för EU:s institutioner. ska spela en ledande roll inom EU för att utveckla och förstärka den gemensamma utrikespolitiken och den europeiska utrikestjänsten. EU behöver en mer aktiv utrikespolitik, som är bredare förankrad och konsekvent bedriven. EU behöver också agera proaktivt. Sanktionspolitiken mot har varit framgångsrik i så måtto att EU:s 28 medlemsländer uppträtt gemensamt och koordinerat trots externa påtryckningar. EU förenas av en djup värdegemenskap och starka handelspolitiska band med . Den transatlantiska länken, som binder parterna samman, är en viktig kraft för demokrati, mänskliga rättigheter och marknadsekonomi i den internationella politiken. Trots att den nuvarande Trumpadministrationen ej prioriterat det så är det fortsatt viktigt att EU och fördjupar sitt samarbete och agerar tillsammans på den internationella arenan. EU och bör upprätta ett gemensamt frihandelsavtal och arbeta för att reformera de internationella institutionerna. För är avtalet mycket viktigt. utveckling och välstånd har varit nära sammanlänkade med frihandelns landvinningar. Det gäller än och är en av våra viktigaste handelspartners. Det finns också en viktig säkerhetspolitisk dimension i frihandels- och investeringsavtalet Transatlantic Trade and Investment Partnership, TTIP. Framtiden för TTIP är mycket osäker men måste fortsatt ha som mål att arbeta för att ett sådant avtal kommer på plats. ska alltid vara ledande i att EU ska vara frihandelsinriktat, skapa fler frihandelsavtal och bejaka globalisering. Relationen mellan och måste vila på respekt för internationella regler, institutioner och principer. Åtaganden inom världshandelsorganisationen och måste följas och uppmuntra till en utveckling mot ett pluralistiskt och mer demokratiskt . EU måste påtala de oacceptabla övergreppen mot de mänskliga rättigheterna inte minst mot hbtq-personer och den ökade repressionen mot det civila samhället. Betydelsen av EU:s relationer med har ökat markant. agerande påverkar i princip alla verksamhetsområden inom EU:s utrikespolitik. EU måste, som viktigaste exportmarknad, tydligare använda sitt ekonomiska inflytande för att påverka när det gäller mänskliga rättigheter, liberaliseringen av landets ekonomi och främjandet av en hållbar utveckling. Vi vill att den europeiska utrikestjänsten ska effektiveras, för att få starkare genomslag för den gemensamma utrikespolitiska rösten. EU:s medlemsländer behöver utveckla en starkare militär och civil förmåga att hantera kriser och konflikter. EU:s medlemsländer behöver därför fördjupa det försvarspolitiska samarbetet. Europeiska försvarsbyrån () kan stödja medlemsländernas arbete med att koordinera och effektivisera arbetet på detta område. EU behöver inte fler strukturer utan ett mer effektivt samarbete. Det är viktigt att verka för EU-stridsgruppernas användbarhet och ett bredare nyttjande av denna förmåga inom EU:s och FN:s ram. Idén bakom EU:s stridsgrupper är bra, men de har aldrig använts i ett skarpt läge. ska fortsätta att bidra regelbundet till EU:s stridsgrupper samt fortsatt verka för att stärka och utveckla EU:s partnersamarbete i säkerhets- och försvarsfrågor. Särskild tonvikt ska läggas vid samarbetet med Nato, länderna inom östliga partnerskapet samt europeiska Natomedlemmar som inte är medlemmar i . Det säkerhetspolitiska landskapet skiftar snabbt. Länderna i förväntas och bör ta ett större ansvar för sin egen säkerhet. Som ett resultat av detta har tempot i försvarssamarbetet inom EU ökat betydligt . Detta ger oss anledning att se över och där det är nödvändigt ompröva våra positioner till försvarssamarbetet inom EU, för att försäkra oss om att våra ståndpunkter är relevanta och till största möjliga nytta för . Från svensk sida bör vi dock ha med oss vissa utgångspunkter i det vidare arbetet. EU ska inte hålla på med saker som Nato redan gör. Det är viktigt att EU har en dialog med Nato för att undvika dubblering av uppgifter. Utgångspunkten är den gemensamma samarbetsdeklaration som Nato och EU gjorde vid i 2016. Någon egen EU-armé är därmed inte aktuell. Försvarssamarbetet bör dessutom inte föra med sig nya stora kostnader. Istället bör medel föras över från andra områden som till exempel jordbruksstödet. lanserade , , och en process för att väcka debatt om EU:s strategiska roll . Processen skulle utmynna i ett samlat strategiskt ramverk som ger långsiktig och övergripande vägledning för EU:s internationella agerande. EU:s globala strategi som presenterades 2016 ska stärka EU:s möjligheter att fullt ut tillvarata Lissabonfördragets potential och vara en kraftfull global aktör i en föränderlig omvärld. Syftet med strategin är att stärka EU som global aktör, genom en sammanhållen vision för EU:s utrikesrelationer och en effektivare användning av de resurser EU förfogar över. Strategin är nu presenterad och behandlad och det är viktigt att det kommer på plats och implementeras i praktiken. ska vara pådrivande i detta arbete. EU:s medlemsländer har ett alldeles för stort beroende av fossila bränslen, Detta riskerar att skada miljön samt skapa ett ohälsosamt beroendeförhållande till ett antal leverantörsländer som begränsar EU:s utrikespolitiska handlingsfrihet. Att utveckla en gemensam energimarknad med minskad användning av fossila bränslen är därför centralt även för EU:s säkerhetspolitik. ska vara ledande i det internationella klimatarbetet och driva på för att världens alla länder tar sitt ansvar så att den globala uppvärmningen kan hållas under två grader. Ett globalt klimatavtal innefattande nationellt bindande mål för utsläppsminskningar är centralt. krävs ett fördjupat internationellt samarbete i FN och andra internationella organisationer, däribland EU, kring utmaningen att anpassa oss till klimatförändringarnas konsekvenser. Vi behöver ett mer globalt klimatperspektiv genom att använda kostnadseffektiva klimatåtgärder i andra länder. Ett viktigt steg är också att EU avskaffar alla tullar på förnybar energi. EU:s utsläppshandelssystem (EU ETS) måste också utvidgas till fler sektorer, successivt skärpas och länkas samman med andra utsläppshandelssystem. En framgångsrik grannskapspolitik är av avgörande betydelse för EU:s trovärdighet och effektivitet som global aktör. Den kan även spela en viktig roll för att skapa starkare politiska och ekonomiska band till de länder i EU:s närhet som inte vill eller kan bli medlemmar av EU. Men då måste den bli ett tydligare stöd för demokrati, mänskliga rättigheter och öppna ekonomier.