mot · H4023580 · 2017-01-13 00:00:00 — med anledning av skr. 2016/17:64 om förutsägbarhet och långsiktighet inom biståndet ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om hur man löpande ska redovisa hur avräkningarna från biståndet för migrationskostnader förhåller sig till biståndets mål, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen löpande ska redovisa vilka migrationskostnader som avräknas i Openaid och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör få i uppdrag att genomföra en oberoende översyn av i vilken mån avräkningarna från biståndsbudgeten är förenliga med OECD-Dacs riktlinjer och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om den kommande översynen av avräkningarna från biståndet och tillkännager detta för regeringen. Regeringen har lagt fram en skrivelse till med anledning av granskning av förutsägbarheten och långsiktigheten inom biståndet. Skrivelsen beskriver vilka åtgärder regeringen avser att ta för att möta den kritik som presenterar. välkomnar både och regeringens vilja att åtgärda de brister som finns när det gäller långsiktighet och förutsägbarhet inom biståndet. gjordes flera framsteg inom det internationella utvecklingssamarbetet, bl.a. antagandet av de nya hållbarhetsmålen i Agenda och klimatmötet i , men även överenskommelsen Action Agenda om utvecklingsfinansiering och där ett nytt ramverk för katastrofriskreducering antogs. Sammantaget lägger dessa framsteg grunden för en utvecklingsagenda som både kan möta dagens utmaningar och nå de nya ambitiösa utvecklingsmålen. Regeringen har , med stöd av framstegen , presenterat två skrivelser som ska styra det svenska biståndet: om nystarten av politiken för global utveckling (skr. 2015/16:182) och för svenskt utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd (skr. 2016/17:60). De slår fast samstämmigheten inom den svenska utvecklingspolitiken respektive inriktningen för det svenska biståndet. De bekräftar också det av uttalade målet att det svenska biståndet ska uppgå till av bruttonationalinkomsten (BNI) och det övergripande målet för svenskt bistånd som antagits av : att skapa förutsättningar för bättre levnadsvillkor för människor som lever i fattigdom och förtryck. Båda skrivelserna har många förtjänster och har i stort välkomnat dem. Däremot ser vi brister i hur de omsätts i praktiken. På flera områden driver regeringen en politik som hämmar den internationella utvecklingen och biståndets effektivitet. Avräkningarna från biståndet för flyktingmottagande är ett av de tydligaste exemplen på detta. går en del av det svenska biståndet till kostnader för mottagande av asylsökande i . Dessa s.k. avräkningar för asylkostnader ska utgå från riktlinjer från biståndskommittén vid och utveckling (OECD-Dac). Riktlinjerna är breda och lämnar stort utrymme för staterna att utforma sina egna modeller för hur avräkningarna beräknas. Det finns därför också stora skillnader mellan hur olika länder hanterar avräkningarna. har granskat de svenska avräkningarna och lämnar tydlig kritik på flera centrala punkter. Hanteringen av avräkningarna gör att biståndet brister i förutsägbarhet och att regeringen tvingats göra stora ändringar i statsbudgeten med kort varsel, och under innevarande år. Beredskapen för att säkerställa en långsiktig och förutsägbar biståndsverksamhet har varit låg. ifrågasätter också om den nuvarande beräkningsmodellen för avräkningarna är lämplig och ser en risk att de avräkningar som görs inte motsvarar förutsedda kostnader . Sammantaget kan detta få stor effekt på de tillgängliga resurserna för biståndsverksamheten. Även redovisningen av avräkningarna kritiseras. granskning skapar stora frågetecken runt svenskt bistånd. Vad har egentligen avräknats och kunde dessa avräkningar varit mindre? Skulle svenskt bistånd ha kunnat vara mer förutsägbart och skulle de stora svängningarna i avräkningar kunnat undvikas? Som svar på kritik aviserar regeringen ett par åtgärder. Viktigast är den översyn av modellen för avräkningarna som ska genomföras och redovisas i en kommande budgetproposition. välkomnar översynen och flera av de andra åtgärderna. Genom denna motion vill vi förtydliga vad vi anser att översynen bör innehålla. 2 Ett starkt bistånd som gör skillnad biståndspolitik utgår från internationell solidaritet. Vi vill att utvecklingspolitik ska vara omfattande, förutsägbar, långsiktig och transparent. Den ska bygga på ett starkt lokalt ägandeskap och utgå från biståndseffektivitetsagendan och våra övriga internationella åtaganden. Det är så vi kan utforma en utvecklingspolitik som gör skillnad. Vi står i stort bakom de mål som satt upp och menar att politiken tydligt måste sträva mot dem. Det är utifrån dessa principer och riktlinjer kan bedriva ett bistånd som verkligen gör skillnad. granskning är begränsad till frågor om förutsägbarhet för biståndet utifrån avräkningar för asylkostnader men visar på tydliga brister inom de granskade områdena. har länge varit kritiskt mot att avräkningar görs från biståndet för flyktingmottagande. Vi försvarar asylrätten. Flyktingmottagandet ska vara humant och välkomnande och ordentligt finansierat. Men flyktingmottagande i är inte bistånd. Vi tycker i grunden inte att det är rimligt att världens fattiga, hungriga och förtryckta ska betala för asylkostnader i genom uteblivet bistånd. ser att som ett av världens rikaste länder måste klara av att leva upp till sina åtaganden både när det kommer till asylrätten och när det kommer till utvecklingspolitiken. Med en annan ekonomisk politik skulle det vara fullt möjligt. Vi vill se en förändring av de skattesystem som är riggade för att gynna de rikaste i samhället så att vi kan utveckla välfärden i , stärka flyktingmottagandet och fullfölja våra internationella åtaganden om att utrota fattigdomen i världen. Därför anser att i grunden bör minska avräkningarna för asylkostnader med målet att de helt ska avvecklas. Avräkningarna från biståndet sänder också signalen att bistånd är en form av välgörenhet som vi kan unna oss när vi har råd och dra in när vi tycker att vi har behov att täcka i . Det är en syn som ligger långt ifrån både syn på bistånd och hur man internationellt definierar bistånd. av svenskt statligt bistånd vet vi att partnerskap, långsiktighet och ett starkt lokalt ägandeskap och ansvarsutkrävande är förutsättningar för att biståndet ska ge långsiktiga resultat. Det är också kärnan i den globala biståndseffektivitetsagendan som utvecklats . Utöver invändningar mot principerna bakom avräkningarna i sig ser stora brister i den modell som används för att beräkna avräkningarnas storlek. Den nuvarande modellen är konstruerad på ett sätt som gör att den inte beskriver de verkliga kostnaderna för flyktingmottagandet, bl.a. för att den utgår från att alla kostnader för en asylsökande uppstår det år personen söker asyl. sökte över 160 000 människor asyl i . En övervägande majoritet av dem gjorde det under årets sista månader. Kostnaderna för mottagandet av dessa människor belastar därför i praktiken budgeten , men på grund av den modell som används för att beräkna avräkningarna beräknas de belastas budgeten . Modellen är också väldigt känslig för antalet asylsökande som anländer och hur många dygn det tar från asylansökan till kommunplacering. Det är dessutom otydligt vad som ingår i den dygnskostnad som används i modellen. De stora bristerna i modellen blev tydliga i budgeten . I höstbudgeten som presenterades slog man fast att 8,2 miljarder, motsvarande av biståndsbudgeten, skulle avräknas för flyktingkostnader. Budgeten grundade sig på prognoser som någon månad senare visade sig vara felaktiga. Redan när skulle fatta beslut om budgeten var det tydligt att budgetförslaget skulle behöva justeras. Finansministern talade om att så mycket som av biståndet skulle kunna komma att avräknas. Regeringen och enades efter förhandlingar om en vårändringsbudget där avräkningarna ökade till 12,2 miljarder, motsvarande av biståndet. Men visade det sig att betydligt färre än beräknat sökte asyl i och i höständringsbudgeten minskades avräkningarna till . Denna stora ryckighet och kortsiktighet fick självklart långtgående konsekvenser för många av partner. Internationella organisationer fick först besked att skulle minska sitt stöd och t.o.m. bryta ingångna avtal, för att få nya besked. Många aktörer i syd har med rätta frågat sig om man kan lita på stöd och löften. Det har skadat trovärdighet som biståndsaktör. Sammantaget gör dessa brister i modellen för att beräkna avräkningarna att biståndets transparens, förutsägbarhet och långsiktighet brister kraftigt. I slutändan drabbar detta biståndets mottagare, människor som lever i fattigdom och förtryck. 2.1 En förändrad modell för avräkningarna Målet för den svenska biståndspolitiken som slagits fast av är att skapa förutsättningar för bättre levnadsvillkor för människor som lever i fattigdom och förtryck. Detta gäller för hela utgiftsområde 7, internationellt bistånd. De kostnader som avräknas från biståndet för att finansiera flyktingmottagande är trots det inte underställda målet och utvärderas inte heller gentemot det. Avräkningarna följer heller inte regeringens landprioritering eller tematiska prioritering inom biståndet. Avräkningarna motverkar dessutom de principer som finns i effektivitetsagendan om mottagarländernas ägarskap över planering och prioritering inom biståndet, fokus på resultat, transparens och inkluderande partnerskap mellan givare och mottagare som ställt sig bakom. Samtliga utgifter inom utgiftsområde 7 bör underställas målet för biståndet och utvärderas i enlighet med det. Regeringen bör återkomma med förslag om löpande redovisning av hur avräkningarna från biståndet för migrationskostnader förhåller sig till biståndets mål. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen tillkänna. Öppenhet har länge varit ett honnörsord inom svenskt bistånd. Genom satsningen Openaid som lanserades 2011 redovisas det svenska biståndet på ett förhållandevis transparent sätt, även om satsningen fått kritik för vissa brister. På webbplatsen går att läsa i viss detalj hur biståndet fördelas på olika områden, till olika länder och inom olika insatser. Det går bl.a. att hitta information om biståndet , indelat i sex huvudkategorier. Den i särklass största, som uppgår till , är flyktingmottagande i . Den som vill läsa vidare om denna post, som är nästan lika stor som de andra och tredje största posterna tillsammans, möts av en förklaring på en mening: ”Avräkning från biståndsbudgeten för kostnader relaterade till flyktingmottagning i , som klassificeras som bistånd av OECD-Dac.” Det finns ingen specificering av vad dessa dryga 20 miljarder finansierar och ingen tydligare förklaring. Det står inte heller att den summa som faktiskt avräknades från biståndet för flyktingmottagande var , och att den summa som redovisas är avräkningarnas storlek enligt den modell regeringen använder, men som inte gick att tillämpa fullt ut. Denna brist på transparens är ett stort problem och måste åtgärdas. Regeringen ska löpande redovisa vilka migrationskostnader som avräknas i Openaid. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. har vi sett stora förändringar i antalet asylsökande, vilket skapar stora svängningar i den totala biståndsvolymen. Antalet asylsökande är svårt att förutse eftersom det till stor del beror på händelser i omvärlden. Antalet dygn i asylprocessen varierar delvis till följd av antalet asylsökande, men det har inte varit den största källan till osäkerhet kring avräkningarna. En stor brist med dagens modell är dygnskostnaden. Här brister också transparensen. Regeringen har inte redovisat vad som är inkluderat i dygnskostnaden de använder i sin beräkningsmodell. Concord visar i rapporten säker finansiering av biståndet att avräknad kostnad per asylansökan har stigit från i genomsnitt under regeringen till ca 100 000 under regeringen och ca 150 000 under regeringen utan någon tydlig förklaring. Concord har också granskat hur avräkningarna förhåller sig till de riktlinjer som OECD-Dac satt upp. Enligt rapporten är minst en femtedel av de kostnader som inkluderas i avräkningar inte förenliga med OECD-Dacs riktlinjer. Bristen på transparens gör det svårt att granska denna fråga i detalj, men Concord har funnit att kostnader för administration, systemutveckling/it, resor, utbildning för personal, löner och kontor inkluderats i avräkningarna trots att de inte nämns i riktlinjerna. har även kostnader för bevakning av asylboenden inkluderats. Dessutom finns kostnader som direkt verkar bryta mot riktlinjerna, som t.ex. kostnader för organiserad sysselsättning, undervisning i svenska och andra integrationsfrämjande insatser. Svenska regeringar har under alla år hävdat att avräkningarna följer OECD-Dacs riktlinjer. Concords rapport visar att det troligen inte är korrekt. Det har heller inte granskats närmare vilka kostnader som avräknas, och den bristande transparensen har omöjliggjort en sådan bedömning. OECD-Dac har inte heller haft tillgång till fullständigt material vid sina granskningar och hade inte i uppdrag att granska avräkningarna i relation till OECD-Dacs riktlinjer. Regeringen bör få i uppdrag att genomföra en oberoende översyn av i vilken mån avräkningarna från biståndsbudgeten är förenliga med OECD-Dacs regler. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Regeringen aviserar i skrivelsen en översyn av modellen för hur avräkningarna beräknas. Den nuvarande modellen innehåller flera brister som beskrivs ovan. Dessa brister behöver analyseras noggrant för att man ska finna en så ändamålsenlig modell som möjligt. anser att det finns flera alternativ att beakta i en sådan översyn. Den nuvarande modellen beräknar inte de faktiska kostnaderna för flyktingmottagandet, vilket beskrivs närmare ovan. En anledning till de stora variationerna i avräkningarnas storlek är att de bygger på prognoser med stor osäkerhet. Budgetarna visar tydligt de brister som finns och vilka konsekvenser de får. Ett sätt att öka förutsägbarheten skulle vara att använda kostnaderna för flyktingmottagandet som underlag för avräkningarna för . Det skulle också innebära att man finansierade faktiska kostnader, även om det var kostnader . har redan delvis börjat använda denna princip. I verkets senaste prognos beräknar man dygnskostnaden utifrån årsredovisningen , i stället för att som i tidigare prognoser utgå från prognostiserade kostnader och utgifter. Statsbudgeten får inte finansiera kostnader från föregående år, men det skulle i detta fall inte handla om att finansiera tidigare kostnader utan endast att använda tidigare utfall som prognos för kommande avräkningar. En sådan lösning skulle göra avräkningarna mer förutsägbara och ändringsbudgetar skulle aldrig behöva bli nödvändiga. Denna möjlighet bör regeringen ta med i sin översyn av modellen. Ett annat alternativ är att ta fram en modell som mycket tydligare bygger på prognoser och tar hänsyn till när asylsökande väntas söka asyl i och beräknar antalet dagar i asylprocessen under budgetåret utifrån prognoserna. Även detta bör regeringen ta i beaktande i översynen av modellen. I den nuvarande modellen räknas antalet dygn från ankomst till kommunplacering. I räknas dygnen från bifallen asylansökan och framåt. I räknas antalet dygn från asylansökan till att asylbeslut fattas. I framtagandet av en ny svensk modell bör dessa alternativ utredas. Den tyska modellen medför större förutsägbarhet och omfattar färre personer eftersom endast de som får asyl inkluderas. Antalet dygn är däremot eftersom riktlinjerna från OECD-Dac begränsar möjligheterna att göra avräkningar till en ettårsperiod och asylbeslut inte finns som en slutpunkt som i den brittiska modellen. Riktlinjerna från OECD-Dac säger dock att avräkningarna inte får finansiera kostnader för integrationsinsatser, vilket är en viktig del av insatserna för den som fått uppehållstillstånd. En avgränsning mellan dessa insatser och de som får finansieras enligt riktlinjerna kan vara svår att göra. Denna fas av mottagandet kan också anses mindre motiverad att finansiera denna väg. En närmare undersökning av den tyska och den brittiska modellen bör inkluderas i regeringens översyn. menar att regeringen i större utsträckning bör använda anslagskredit för att minska ändringsbudgeteringen. instämmer i bedömning att det vore ett bra sätt att hantera eventuella ökade kostnader under innevarande budgetår, inom vissa begränsningar. Det skulle leda till en större förutsägbarhet inom biståndet. Möjligheten att använda anslagskrediter bör därför inkluderas i översynen av modellen. Den nuvarande modellen för att beräkna avräkningarna har resulterat i stora variationer i avräkningarnas storlek mellan olika år, eftersom antalet asylsökande har stor betydelse för hur stora avräkningarna blir. är också det land som gjort störst avräkningar . Regeringen har satt ett tak för avräkningarna som innebär att maximalt av biståndsbudgeten får användas till avräkningar. Detta för att ska leva upp till det av FN fastslagna 0,7-procentsmålet, även om man understiger det av fastslagna enprocentsmålet. menar att detta tak är för högt. Både för att det urholkar biståndet och för att det medger alldeles för stora variationer i de belopp som används till faktiskt bistånd, vilket minskar förutsägbarheten och långsiktigheten inom biståndet. Även möjligheten att införa ett lägre tak för avräkningarna bör ingå i översynen av modellen för avräkningarna. Sammantaget vill att regeringen i sin kommande översyn bör eftersträva att ta fram en ny modell för avräkningarna som innebär en ökad förutsägbarhet i svenskt bistånd innebär att avräkningarna för asylkostnader tydligt och långsiktigt minskar innebär att avräkningarna redovisas och följs upp på ett transparent sätt utgår från de verkliga kostnaderna för asylsökande. Den kommande översynen av avräkningarna från biståndet bör ta avvägningarna ovan i beaktande. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Amineh Kakabaveh (V)