mot · H502555 · 2017-09-29 00:00:00 — En svensk utvecklingspolitik för rättvisa, jämställdhet och hållbar utveckling 2 Förslag till riksdagsbeslut 4 Demokrati och mänskliga rättigheter 5 En feministisk utvecklingspolitik 7 Hbtq-frågor i utvecklingspolitiken 8 Folkrörelsernas roll i utvecklingspolitiken 9 PGU – politik för global utveckling 11 En utvecklingspolitik för rättvisa, jämställdhet och hållbar utveckling 11.5 Vatten och sanitet 12 En biståndspolitik för rättvisa, jämställdhet och hållbar utveckling 12.1 En feministisk biståndspolitik 12.2 Rätten till utbildning 12.3 Handel och privatsektorbistånd 12.6 Det multilaterala biståndet 2 Förslag till riksdagsbeslut ställer sig bakom det som anförs i motionen om att jämställdhetsperspektivet måste omsättas i praktik genom hela den svenska utvecklingspolitiken och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag på åtgärder utifrån Sidas kartläggning av myndighetens arbete med barnrättsperspektivet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN bör verka för att stärka barnrättsperspektivet inom det humanitära biståndet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med förslag till hur stödet till hbtq-organisationer i mottagarländerna kan förstärkas och göras mer flexibelt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN ska verka för att värna och stärka civilsamhällets och folkrörelsernas roll i utvecklingspolitiken och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med tydliga förslag på hur man ska hantera de hinder för utveckling som beskrivs i skrivelsen Politiken för global utveckling i genomförandet av Agenda 2030 och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att måste koppla allt bistånds- och utvecklingsarbete till uppfyllandet av Agenda 2030 och politik för global utveckling och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör slå fast att inte använder bistånd som påtryckningsmedel inom migrationspolitiken och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen i sitt exportfrämjande arbete bör säkerställa att den svenska krigsmaterielexporten är samstämmig med politik för global utveckling och inte motverkar en hållbar utveckling och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN, inom IMF och och i andra nationella sammanhang, bör verka för att privatisering av vattenresurser stoppas, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att arbete med vatten och sanitet behöver fokusera på att långsiktigt stärka och bygga nationella system och institutioner som kan tillhandahålla hållbara vatten- och sanitetstjänster och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för en ökad samstämmighet och effektivitet i EU:s utvecklingspolitik och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska verka för att de fattigaste länderna får totala och villkorslösa skuldavskrivningar, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör driva på för en global skuldrevision enligt norsk modell för att undersöka vilka fordringar som är legitima och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som i EU och FN bör agera för att uppmärksamma frågan om den växande skuldbördan och ta fram en strategi för att förebygga kommande skuldkriser och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att allt utvecklingsbistånd ska följa biståndseffektivitetsagendan, utgå från respektive mottagarlands egna behov, respektera dess suveränitet och inte förknippas med ekonomiska villkor och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör ha som mål att av biståndet ska gå till flickor och kvinnor och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för att EU, relevanta FN-organ, och de regionala utvecklingsbankerna förstärker sitt jämställdhetsarbete med målet att av allt utvecklingssamarbete ska gå till flickor och kvinnor och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör öka andelen bistånd som avsätts för arbete med sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR) till av den totala biståndsbudgeten samt verka inom EU och FN för att övriga biståndsgivare följer exempel, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör öka stödet till sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR) i det humanitära biståndet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inom utvecklingssamarbetet bör verka för inkluderande utbildning av hög kvalitet och trygga skolor för både flickor och pojkar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör säkerställa att alla aktörer som arbetar med bistånd och utvecklingssamarbete, inklusive de inom den privata sektorn, ska följa politik för global utveckling samt den svenska politikens utvecklingsmål och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag på hur den ska öka insynen i den verksamhet som () och () bedriver och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag på krav på risk- och konsekvensanalyser för myndigheters och statsägda bolags insatser inom utvecklingssamarbetet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med mer konkreta förslag på hur svenskt exportfrämjande ska bli samstämmigt med politiken för global utveckling och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör verka för att förändringarna i Dacs regelverk inte leder till en urholkning av biståndet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör följa exempel och införa ett förbud mot att bistånd, exportkrediter, investeringsstöd eller andra former av stöd till näringslivet kanaliseras via skatteparadis och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inom EU bör verka för att stoppa förslaget att biståndspengar ska kunna användas till militär verksamhet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för förändringar av Dacs regelverk så att biståndet värnas och kostnader för flyktingmottagande, skuldavskrivningar och utländska studenter inte ska kunna räknas som bistånd och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör stärka transparensen inom biståndet inom de områden där det finns brister och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för att fler länder ökar sitt kärnstöd till det multilaterala biståndet, och detta tillkännager för regeringen. vill se en rättvis och jämlik värld där alla människor har samma möjligheter och frihet att leva de liv de vill. Vi vill se en värld där människor kan leva i frihet från fattigdom, frihet från orättvisor, frihet från våld, frihet från rasism, frihet till våra kroppar och till vår kärlek, frihet att se våra barn växa upp i trygghet och få den kunskap och det stöd de behöver för att bli det bästa de kan. Vi vill att människor ska kunna känna frihet till ett arbetsliv där vi förverkligar oss själva, inte slits ut och där vi får en god lön och pension. Varje människas frihet hänger samman med alla människors frihet, med ett samhälle som tillåter och gör den möjlig. Det är i rättvisa och jämlika samhällen människors frihet växer sig som starkast. arbetar för att skapa ett samhälle för alla – inte bara några få. Vi är långt ifrån att nå dit, även om stora framsteg har skett . Den extrema fattigdomen i världen har minskat . Åtta av tio barn får vaccin mot mässling. Medellivslängden i världen har stigit till och barnadödligheten sjunkit till . Millenniemålen har haft stor betydelse för utvecklingen i världen. Mödradödligheten har halverats till följd av en snabb utveckling , även om målet om att minska mödradödligheten med tre fjärdedelar inte har nåtts. Barnadödligheten har också halverats och minskat i alla regioner. rapporterar FN om att svälten ökar i världen på över . av jordens befolkning är i hungersnöd till följd av konflikter, klimatpåverkan och bristande resurser. gick 815 miljoner människor hungriga, vilket är 38 miljoner fler än . Antalet började stiga och ökar nu svälten som andel av jordens befolkning. Vår värld är präglad av djupa orättvisor. Klyftorna är stora mellan fattiga och rika länder, mellan fattiga och rika människor, mellan kvinnor och män. Världens åtta rikaste människor äger lika mycket som den fattigaste halvan av jordens befolkning. Över 650 miljoner människor saknar tillgång till rent vatten. dör en kvinna till följd av komplikationer vid en graviditet. Av dessa dödsfall sker i fattiga länder. Världen skulle kunna se annorlunda ut. Det finns tillräckligt med resurser för att utrota fattigdomen och ge alla människor ett värdigt liv. I stället för en rättvis fördelning hamnar merparten av världens resurser fortfarande i den rika delen av världen. Vår värld är orättvis därför att det finns de som tjänar på orättvisorna. menar att utveckling och fattigdomsbekämpning kräver en rad åtgärder på en rad områden: skuldavskrivningar, en klimatpolitik där de rika länderna och de multinationella företagen tar sitt ansvar, ett stärkt regelverk för vapenhandel, tydligare globala regler för utländska investeringar och rättvisa handelsregler samt en effektiv biståndspolitik som följer biståndets principer. I grunden anser vi att det krävs en ny ekonomisk världsordning med en tydlig omfördelning av makt och resurser från rika länder och rika människor till fattiga länder och fattiga människor. Biståndspolitiken är en del av utvecklingspolitiken, en viktig komponent för att nå utvecklingsmålen och utrota fattigdomen, men långt ifrån den enda vägen. Det samlade globala biståndet uppgår till . En rapport från Global Financial Integrity och Stiftelsen og Næringslivsforskning visar att de belopp som lämnar de fattiga länderna och går till de rika är nästan större än de som går i omvänd riktning. Totalt handlade det om som fördes från fattiga länder till rika. har det totala nettoflödet uppgått till . Kapital- och skatteflykt samt skuldbetalningar utgör merparten av dessa flöden. Därför är det extra viktigt att värna biståndet och inte låta de i sammanhanget små beloppen gå till sådant som bör finansieras på andra sätt eller som redan har tillräcklig finansiering. Det är också centralt att den samstämmighetspolitik som slagits fast både inom den svenska utvecklingspolitiken och inom EU och FN får ett mer kraftfullt genomslag. Det är endast så vi kan nå en mer rättvis värld. När det gäller biståndet har finanskrisen lett till att världens givarländer i allt mindre utsträckning lever upp till sina biståndsåtaganden. På grund av egna ekonomiska problem har många minskat sina ambitioner gällande biståndsnivåer och biståndseffektivitet. Detta sker som krisen slagit som hårdast mot många fattiga länder som fått det ännu svårare att på egen hand ta sig ur fattigdom. När världsekonomin nu återhämtat sig är det att åter höja biståndet så att givarländerna kommer av BNI. Den svenska utvecklingspolitiken har förbättrats i och med regeringsskiftet . Uppdateringen av politik för global utveckling (PGU) och sammankopplingen med Agenda 2030 samt det nya policyramverket är steg i rätt riktning. Så också den feministiska utrikespolitiken som innehåller många förslag som tidigare motionerat om. Det finns dock en hel del kvar att göra för att biståndet ska bli mer fokuserat och effektivt. Samstämmighetspolitiken är långt ifrån implementerad och målsättningarna och de fina orden är långt ifrån att bli verklighet. 4 Demokrati och mänskliga rättigheter För är demokrati och mänskliga rättigheter inte förhandlingsbara. Vi försvarar FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna där mötesfrihet, organisationsfrihet, strejkrätt, yttrandefrihet samt allmänna, fria och hemliga val framhålls som nödvändiga beståndsdelar i ett demokratiskt samhälle. Lika stor vikt läggs vid sociala framsteg och förbättrade levnadsvillkor. Det innebär att rätten till arbete, utbildning, bostad, vård, omsorg och kultur är nödvändig för ett människovärdigt liv och ett demokratiskt samhälle. När alla människor på allvar har möjlighet att bestämma över sina egna liv kan verklig demokrati uppnås. I Amnestys årsrapport om situationen för de mänskliga rättigheterna 2016/2017 tecknas en mörk bild. Krigen i och , övergreppen mot rohingyer i , utomrättsligt dödande i Sydsudan, förtryck av oppositionella i och samt ökad användning av hot och hat i samhällsdebatten i och gör världen till en farligare och mer instabil plats, konstaterar organisationen. Oförmågan att adressera flyktingsituationen under och att flera stater annonserade att de vill lämna den utgör ytterligare bakslag för värnandet av mänskliga rättigheter på en global nivå. I minst 23 länder begicks krigsbrott , 36 länder tvingade olagligen tillbaka flyktingar till ett land där deras rättigheter hotades och i minst 22 länder dödades människor som fredligt stått upp för mänskliga rättigheter. beskriver 2016 som det då situationen försämras när det gäller demokratiska fri- och rättigheter. Populism och alltmer auktoritära regimer som inte respekterar grundläggande rättsprinciper beskrivs som drivande bakom utvecklingen, enligt . I en oroande tid måste vara en konsekvent och tydlig försvarare av mänskliga rättigheter och demokrati. Dessa perspektiv måste alltid genomsyra vår utvecklingspolitik. 5 En feministisk utvecklingspolitik Kränkningar av kvinnors rättigheter är det vanligaste och mest omfattande brottet mot de mänskliga rättigheterna. Världen över begränsas kvinnors liv av diskriminerande lagstiftningar och samhällsnormer. Könsdiskriminering är en viktig orsak till fattigdom och kvinnor som oftast har det verkliga försörjningsansvaret för familjen saknar ofta de mest basala rättigheterna. Kvinnors rättigheter är en nyckel till utveckling. Att öka kvinnors möjligheter till utbildning och försörjning kan bidra till att förbättra den enskilda kvinnans ställning, främja jämställdhet i stort och dessutom bidra till hela samhällets utveckling. är det viktigt att understryka att kvinnor världen över i högsta grad själva är aktörer. Det är därför avgörande att det är kvinnor i fattiga länder som sätter dagordningen för arbetet med jämställdhet i utvecklingspolitiken och att verkar för att kvinnor finns representerade och inkluderas i alla former av beslutsprocesser. Den svenska utvecklingspolitiken ska utgå från två perspektiv: fattiga människors perspektiv på utveckling och ett rättighetsperspektiv. Både fattigdom och inskränkningar av de mänskliga rättigheterna tar sig ofta olika uttryck för män och kvinnor. För att nå framgång på dessa områden behöver ett tydligt könsperspektiv inkluderas så att mäns och kvinnors skilda villkor synliggörs och politiken utformas så att den undanröjer förtryck och diskriminering p.g.a. kön. har tidigare efterfrågat att jämställdhet görs till ett tredje perspektiv inom ramen för den svenska globala utvecklingspolitiken. Det är därför välkommet att regeringen infört jämställdhet som ett av tre tematiska perspektiv i policyramverket för utvecklingssamarbetet. Det räcker dock inte att stanna vid ett formulerat perspektiv. Perspektivet behöver omsättas i praktiken och längre ned i denna motion återkommer vi med konkreta förslag om hur det ska göras inom biståndspolitiken. Jämställdhetsperspektivet måste omsättas i praktiken genom hela den svenska utvecklingspolitiken. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Barn utgör en tredjedel av världens befolkning och närmare hälften av befolkningen i de minst utvecklade länderna. Barns rättigheter kränks systematiskt i världen och barn utestängs från inflytande över sin vardag, sina liv och de samhällen de lever i. dör ett barn till följd av våld. Omkring 50 000 flickor gifts bort och fler än 30 miljoner barn befinner sig på flykt. Ett samhälle som kränker barns rättigheter och som inte ser barn som viktiga aktörer kommer att vara ett samhälle som lägger grunden för framtida fattigdom, ojämlikhet mellan män och kvinnor och bristande respekt för de mänskliga rättigheterna. har, som det första landet i världen att förbjuda barnaga och som en av initiativtagarna bakom , en viktig roll i arbetet för alla barns rättigheter. För är det därför självklart att se arbetet för barns rättigheter som en central del i vårt arbete för jämställdhet, demokrati och en värld där vi utrotat fattigdomen. De nya globala utvecklingsmålen, som antas , förväntas ha stort fokus på barn och unga. 19 av de föreslagna 169 delmålen nämner barn uttryckligen, och inom ramen för målen åtar sig världens länder att arbeta mot våld mot barn, för att stoppa barnäktenskap, barnarbete och andra skadliga sedvänjor, se till att alla barn får tillgång till utbildning och att de ska kunna känna sig trygga i skolan – bara för att nämna några av åtagandena. kritiserade den borgerliga regeringen för att barnrättsperspektivet saknades i den biståndsplattform som togs fram under dåvarande biståndsminister ledning. När den rödgröna regeringen aviserade att de skulle ta fram ett nytt policyramverk för utvecklingssamarbetet, som skulle ersätta plattformen, motionerade för att ett barnrättsperspektiv skulle införas och att regeringen skulle se till att barnkonsekvensanalyser alltid genomförs vid svenska biståndsprojekt. Något som även påpekats av . Det är därför glädjande att barnrättsperspektivet nu finns med i policyramverket och att Sida 2016 fick i uppdrag av regeringen att kartlägga hur de arbetar med barnrättsperspektivet. Kartläggningen som presenterades visar på en hel del brister och presenterar flera förslag på åtgärder. har några tydliga åtgärder inte presenterats av regeringen. vill se att regeringen nu agerar för att säkerställa att barnrättsperspektivet stärks i det svenska utvecklingssamarbetet och att visionerna i biståndsramverket efterlevs. Regeringen bör återkomma med förslag på åtgärder utifrån Sidas kartläggning av myndighetens arbete med barnrättsperspektivet. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. är central för arbetet med barns rättigheter. välkomnar att regeringen aviserat att ska bli svensk lag. Men ställer inte bara krav på hur vi agerar i . Enligt artikel 4.2 i ska stödja andra länder i deras arbete med att implementera . Barn i väpnade konflikter och på flykt är särskilt utsatta. Vissa tvångsrekryteras som barnsoldater eller hålls som sexslavar. Barn på flykt nekas i många fall skolgång och lider brist på mat och vatten. Vissa separeras från sina familjer. Flickor är extra utsatta. Risken för barnäktenskap, barnmammor och sexuellt våld ökar under livet på flykt. menar att har en viktig roll att spela i arbetet för att stärka rättigheterna för barn i konflikt och på flykt. bör som enskilt land såväl som medlem i EU och FN verka för att stärka barnrättsperspektivet inom det humanitära biståndet. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. politik för att stärka barns rättigheter i utvecklingspolitiken utvecklas i motionen En svensk utrikes- och utvecklingspolitik för barns rättigheter (2015/16:123) 7 Hbtq-frågor i utvecklingspolitiken På flera platser på jorden hårdnar förtrycket av hbtq-personer. I ett åttiotal stater är samkönade relationer förbjudna, och från bl.a. och kommer rapporter om förföljelse av hbtq-personer. Men även i länder där förtrycket är hårt organiserar sig hbtq-personer för sina rättigheter. Dessa aktivister har mod och vilja, men de behöver stöd i ofta mycket svåra miljöer. Det finns goda exempel på hur gjort skillnad. har vi kunnat se att hbtq-personers mänskliga rättigheter har förts in som mål i allt fler strategier för svenskt utvecklingssamarbete. Enskilda ambassader har gett lokala hbtq-aktivister ett aktivt stöd. Genom stöd till den RFSL-ledda utbildningen Rainbow Leaders har ett stort antal av hbtq-rörelsens egna ledare fått ledarskapsutbildning och ökad kunskap om rättighetsbaserat arbete. stöder också ett flertal små hbtq-organisationer. Stödet till organisationer som arbetar med hbtq-frågor i fattiga länder är inte omfattande mätt i kronor, men för de enskilda organisationerna har det en avgörande betydelse. Dock finns det ofta hinder för att stödja hbtq-organisationer. I länder där samkönade relationer är förbjudna finns det stora svårigheter för en hbtq-organisation att ens registrera sig, och många små hbtq-organisationer i fattiga länder har haft svårt att leva upp till de höga krav på revision och uppföljning som ställer. läggs ansvaret för många projekt på de svenska organisationer, t.ex. RFSL, som förmedlar stödet. Det innebär en stor ekonomisk risk för dessa organisationer i vårt land, som ofta har begränsade resurser. Dagens ordning begränsar därför ibland möjligheterna att gå in i projekt i de länder där förtrycket är som hårdast och behovet av stöd som störst. Om ska kunna stödja hbtq-organisationer även i länder där situationen för hbtq-personer är som svårast krävs en ökad flexibilitet och att man inte lägger det ekonomiska ansvaret enbart på aktörer i det civila samhället. Regeringen bör återkomma till med förslag till hur stödet till hbtq-organisationer i mottagarländerna kan förstärkas och göras mer flexibelt. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. politik angående internationella hbtq-frågor finns närmare beskriven i motionen Internationella hbtq-frågor (2016/17:812). 8 Folkrörelsernas roll i utvecklingspolitiken Folkrörelser och frivilligorganisationer i har spelat och spelar en viktig roll inom utvecklingspolitiken. Tack vare sina kontakter och arbetsformer kan folkrörelserna och frivilligorganisationerna ofta bedriva utvecklingsarbete som är centralt och som få andra givare skulle genomföra. En framgångsrik svensk utvecklingspolitik förutsätter att vi arbetar via de multilaterala organisationerna, med bilateralt samarbete och genom folkrörelserna. Tack vare alla de svenskar som ideellt har engagerat sig i solidaritets- och biståndsarbetet har svensk utvecklingspolitik dessutom fått en tydligare folklig förankring och tillförts viktiga perspektiv. Tyvärr verkar inte alla politiska företrädare se värdet av folkrörelserna. har de misstänkliggjorts i debatten, exkluderats från arbetet med att utforma den svenska utvecklingspolitiken och förutsättningarna för deras arbete har försämrats. En viktig, om än liten, del av folkrörelsernas arbete har varit deras informationsarbete. Ett svenskt bistånd av hög kvalitet förutsätter en svensk biståndsdebatt av hög kvalitet. Vi behöver ta till vara den enorma kompetens och erfarenhet som finns i folkrörelserna, både när det kommer till utformningen av biståndet och i den breda utvecklingsdebatten. Under den borgerliga regeringen skars anslagen för informationsarbetet kraftigt ned och en egeninsats infördes.