mot · H5023772 · 2017-10-05 00:00:00 — verkar för att förebyggande användning av antibiotika inom djurproduktion ska förbjudas och att gruppbehandling vid konstaterat sjukdomsfall ska begränsas. Det finns en gemensam strategi för antibiotika i EU men det är bara som lever upp till den. Dessutom är antibiotikaförskrivning en stor del av veterinärers lönegrundande inkomst i vissa EU-länder, något som vill stoppa. Vi anser därför att mer behöver göras på EU-nivå. Inom djuruppfödningen används antibiotikan ofta som en kompensation för en dålig djurmiljö. Exempelvis används i och 30 gånger mer antibiotika i djuruppfödningen än i , och använder 13 gånger mer. Istället för att förebygga sjukdomar hos djuren med en god djuromsorg, överanvänds antibiotika med resistenta bakterier som följd. Detta är oacceptabelt. Konsumenter ska kunna få tillgång till kött som fötts upp utan onödig antibiotika och djurskyddet bör säkras så att onödig användning av antibiotika kan minska. För att göra antibiotikaanvändningen mer synlig vill vi se ett gemensamt EU-register för all antibiotikaanvändning vid djuruppfödning och bör verka för att ett sådant register införs. Reglerna och uppföljningen inom EU behöver skärpas och vi vill att det sätts ett tak för antibiotikaanvändningen inom EU på samma nivå som i , vilket bör verka för. hindras forskningen att ta nya steg, bland annat eftersom läkemedelsbolagen har svårt att skapa lönsamhet i sådan forskning. vill därför genomföra en grundlig analys av hur EU och den svenska staten kan bidra till en god forskningsmiljö, till exempel genom att se över möjligheten till kortare och bredare patent eller på annat sätt öka incitamenten att ta fram nya läkemedel, eller genom att ytterligare stärka forskningssatsningarna på området. är det enkelt att köpa antibiotika via nätet. Omkring 200 000 nätsökningar på läkemedel gjordes i enligt en undersökning från , visar siffror från () att av alla läkemedel som säljs via oseriösa webbsidor är förfalskade. vittnar om att flödet av läkemedel har ökat och att försändelser inte kan beslagtas om de kommer från ett annat EU-land, även om det är känt att försändelserna innehåller olagliga läkemedel. gjorde tullen 129 000 beslag av olagliga läkemedel från tredjeländer. 2014 hade den siffran sjunkit till drygt 40 000 beslag. Enligt packas olagliga läkemedel helt enkelt om i något EU-land för att undgå kontroll. Detta är en lucka som vi vill täppa till. Vi ser det som motiverat att ändra regelverket eftersom överanvändning av antibiotika är ett så stort hot mot människors hälsa. Vi föreslår därför att tullen får befogenheter att beslagta antibiotika även om den kommer från annat EU-land. Säker och miljösmart livsmedelskedja Svensk livsmedelsproduktion ligger i framkant vad gäller miljöhänsyn och klimatarbete. Många företag, såväl små som stora, tycker dessutom det är viktigt att arbeta med hållbarhet och ser också att det finns affärsmöjligheter kopplade till hållbarhetsarbete. Livsmedelskedjan är också central när det gäller möjligheterna att nå de globala hållbarhetsmålen i Agenda . Dagens samhälle bygger i alltför hög grad på ett linjärt system där resurser tas i anspråk, används och sedan kastas. I längden kommer detta att bli kostsamt för både miljö och företag, och att arbeta mer cirkulärt när det gäller resursanvändning blir därför allt viktigare framöver. Att i ökad utsträckning ta tillvara restprodukter från livsmedelssektorn, även matsvinn, t.ex. genom ökad biogasproduktion, ger dubbel miljönytta då det både minskar avfall och ersätter fossila bränslen i transportsektorn. Arbetet för minskad användning av fossila insatsvaror handlar om hela livsmedelskedjan, allt från fossila drivmedel i primärproduktion till varutransporter såväl som råvaruval vid tillverkning av förpackningar. För att ytterligare stärka hållbarhetsarbetet och stärka konkurrenskraften är det viktigt att livsmedelskedjans beroende av fossila råvaror minskar, att kretsloppet sluts i livsmedelskedjan, att resurseffektiviteten ökar och det cirkulära systemet sluts. Detta bör bli prioriterade områden för att arbeta med . Ungefär en fjärdedel av de svenska hushållens klimatpåverkan kommer från maten, och hur vi konsumerar har stor påverkan även på miljö och natur. Svensk mat är smart för både klimat och miljö och svensk livsmedelsproduktion har en minimal användning av antibiotika. Till exempel är klimatpåverkan från svenska mejeriprodukter mer klimatsmart än det globala genomsnittet. Klimatpåverkan från konsumtion av nötkött har fördubblats , men ökningen står importerat nötkött för. Ser man till ett livscykelperspektiv där både kostnader och nyttor vägs in kan man konstatera att svenskt beteskött står för stora värden i form av exempelvis öppna landskap och biologisk mångfald. Genom att äta mindre men bättre kött skulle påverkan på vår omvärld minska, och att byta ut importerad mat med högre påverkan på klimat och miljö mot närproducerad mat med hög miljö- och klimathänsyn som levererar ekosystemtjänster är således viktigt för att ska ta ett ansvar globalt. Det blir allt viktigare att anta ett livscykelperspektiv på den mat som äts för att fånga upp både nyttor och kostnader. Klimat och hälsa går ofta hand i hand, vilket kan exemplifieras med att chips leder till 20 gånger mer utsläpp än potatis eller att en påse skumgodis har lika stor klimatpåverkan som en portion fläskkött. Det är därför viktigt att arbeta mer fokuserat med ett folkhälsoperspektiv som är bra för både miljö och människa. Att försöka minska påverkan på miljö och klimat från svensk konsumtion av livsmedel och säkerställa att svenska konsumenter äter mat som är både bra för dem och bra för miljön bör därför bli ett prioriterat område till 2020. Ursprungsmärkning av kött, mejeriprodukter, frukt och grönt är en metod för att möjliggöra för konsumenter att göra medvetna val. Sex av tio konsumenter tycker att ursprung är bland de viktigaste faktorerna när det gäller att välja mat. Det är också ett sätt att stärka det svenska jordbrukets konkurrenskraft. Vi ser positivt på de initiativ som tagits av branschen och dagligvaruhandeln med ursprungsmärkning av kött, mjölk och andra varugrupper. Krav på ursprungsmärkning finns redan för nötkött, fisk och vissa andra livsmedel som exempelvis honung, frukt och olivolja. För att stärka konsumentskyddet och möjliggöra för konsumenter att göra medvetna val gällande bland annat antibiotikaanvändning, djurskydd och klimatpåverkan är det positivt med ökad information till konsumenterna. Vi vill därför att krav på ursprungsmärkning införs på fler livsmedel, i första steg mejeriprodukter, och att verkar för att detta krav införs på EU-nivå. En bidragande faktor till matsvinnet är den missvisande bäst-före-märkningen på produkter. En bäst-före-märkning kan uppfattas som att livsmedlet blir oätligt efter det passerade datumet trots att så inte är fallet allt som oftast. Medvetenheten behöver öka hos konsumenterna om livsmedels hållbarhet och kan en förändring i märkningen till ”minst hållbar till” öka förståelsen för att livsmedlet håller sig ytterligare efter att datumet passerats. Vi önskar därför ändra ”bäst före”-märkningen till ”minst hållbar till”. Butiker behöver registrera sig som foderleverantörer för att få lämna överbliven mat till foder. Det behöver ses över vilka lösningar som kan förenkla för butiker att kunna lämna överbliven mat till foder. Däremot är det viktigt att olika livsmedel inte blandas eller innehåller ämnen som kan vara skadliga för djuren, om man ska göra foder av matavfall. Trots att vi har skydd via EU:s lagstiftning och så förekommer livsmedelsförfalskning. Förfalskad mat beräknas omsätta i hela världen och bakom matförfalskningen står ofta kriminella nätverk. Dessutom visar kontroller att det förekommer användning av bekämpningsmedel som är förbjudna i eller EU samt livsmedel som innehåller halter av ämnen över EU-harmoniserade gränsvärden. Grunden i den europeiska livsmedelslagstiftningen är att den som producerar och säljer livsmedel också ansvarar för att dessa är säkra och rätt märkta. Det gäller i alla led i livsmedelskedjan – produktion, tillverkning, import, transport, försäljning och servering till konsumenten – och det gäller både stora och små företag. Risken att åka fast för fusk med livsmedel, såsom förfalskning och användning av förbjudna ämnen, är förhållandevis liten. Men de potentiella riskerna för konsumenter är betydande. Efter skandalerna har EU fastställt att livsmedelsbedrägerier ska vara ett prioriterat område, men ännu har vi inte sett resultatet av denna prioritering. I och med att EU:s livsmedelslagstiftning utgör grunden för vår livsmedelslagstiftning behöver vi stärka arbetet på EU-nivå för att minska livsmedelsfusket. Vi vill därför att regeringen med kraft ska verka inom EU för att minska livsmedelsfusket för att trygga konsumentsäkerheten och konsumenternas tillit till livsmedelsindustrin. En viktig miljönytta med insamling av matavfall är produktion av biogas. Biogas kan också produceras från stallgödsel och andra restprodukter och kan utgöra en viktig landsbygdsverksamhet och bidra till lönsamhet för lantbruksföretag. Som en del i att skapa ett hållbart samhälle utan nettoutsläpp av växthusgaser och förnybar energi kan biogasen fylla en viktig funktion. För att ta tillvara biogasens fulla potential och för att underlätta samordning mellan de olika politikområden som biogasen berör vill vi att det tas fram en nationell biogasstrategi. Nedskräpning av gator, parker och natur är ett problem. Nedskräpning i våra vägdiken ger stort djurlidande då exempelvis aluminiumburkar ofta hamnar i närliggande och på djurens foderbord. Dagens nerskräpningsförbud har haft viss effekt men fler åtgärder behövs. Tobaksprodukter såsom fimpar och snus står för av den totala nedskräpningen men omfattas inte av dagens böter på nedskräpning. Nedskräpningen gör det mindre trivsamt att vistas i dessa områden, sprider gifter och innebär också höga kostnader för kommuner. Vi vill därför skärpa lagstiftningen om nedskräpning så att även tobaksprodukter omfattas av nedskräpningsböterna. Runt om i landet finns områden och vattentäkter som har blivit påverkade av oaktsam användning av farliga kemikalier. Nya rapporter som tar upp denna problematik kommer ständigt. I ett antal kommuner har man upptäckt höga halter av PFAS i vattentäkter där brandövningsplatser visat sig vara källan till dessa föroreningar. I vissa fall har det inneburit att vattentäkter har fått stänga. Dessa fall visar att PFAS-förorening av vattentäkter kan vara ett hot mot dricksvattenförsörjningen. Ämnena bryts inte ner i miljön och vissa PFAS är så pass giftiga att tillverkning och användning har stoppats. Vid våra flygplatser och har övningar med brandskum utförts och man har uppskattat att det kommer ta 60–innan halterna av perfluorerade ämnen i den närliggande miljön är nere på tillräckligt säkra nivåer om inga saneringsåtgärder görs. I , i , har grundvattnet i ett område värden som är högre än det tolerabla dagliga intaget för vuxna. För spädbarn är det 10–20 gånger högre än det dagliga tolerabla intaget. Måttet gäller regelbunden konsumtion . Konsekvenserna av föroreningar i våra vatten är allt mer påtagliga. Vi vill att regeringen ser över möjligheterna för sanering av vattentäkter som har blivit påverkade av oaktsam användning av farliga kemikalier. Ett stort problem är spridningen av läkemedelsrester i naturen och kraftiga ansträngningar för att minska spridningen av detta behövs. Ett problem är att läkemedelsrester kan passera reningsverken i aktiv form utan att allt tas omhand. Dels behövs incitament för att minska utsläppen från hushållen men bättre vattenreningsteknik behövs också för att hindra spridningen till naturen. Alliansen gjorde 2014 en satsning på avancerad avloppsreningsteknik för rening av kemikalier och läkemedelsrester. Det krävs både större medvetenhet om vilka medel som används och hur de tas om hand så att de inte hamnar i avloppet, och dessutom ny teknik för rening av det som ändå hamnar i avloppen. Biltvätt på gatan innebär att olja, tungmetaller och andra miljöfarliga ämnen riskerar att läcka ut i naturen. Flera kommuner har försökt att införa förbud mot biltvätt på gatan på grund av att farliga ämnena följer med dagvattnet ut i våra vattendrag. Enligt är det inte tillåtet för kommuner att införa generella förbud mot biltvätt på gatan då det inte finns lagmässigt stöd för sådana förbud. Kommuner kan med stöd av förordningen om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd meddela föreskrifter om skydd för ytvattentäkter och enskilda grundvattentäkter vilket innebär att det är möjligt för en kommun att förbjuda biltvätt på gatan i områden där det smutsiga tvättvattnet skulle kunna skada vattentäkterna. Detta anses dock vara komplicerat. Dessutom är det enbart möjligt i närheten av vattentäkt, men spridning av olja, tungmetaller och andra miljöfarliga ämnen kan orsaka stor skada i naturen även utanför vattentäktsområde. Därför bör inte närheten till vattentäkt vara avgörande. Vi vill att det ska bli möjligt för kommuner att införa biltvättsförbud på hårdgjord yta, även i områden som inte ligger i närheten av vattentäkt. Tillgången till rent vatten och livskraftiga ekosystem är mycket angelägna framtidsfrågor. Ett långsiktigt och målmedvetet arbete behöver bedrivas. En stor del av arbetet sker i samarbete med länder inom EU och i . Men minst lika mycket behöver ske på nationell, regional och lokal nivå. Stora miljövinster kan nås genom att långsiktigt planera för hur hav- och vattenresurser ska nyttjas hållbart. En långsiktigt hållbar planering i kombination med ett skydd av kust- och havsområden, enligt de internationella Nagoyamålen som ska uppfylla, skapar förutsättningar att säkra de ekosystemtjänsterna för framtida generationer. För att nå de internationellt satta målen för biologisk mångfald vill vi att skyddet av reservat utökas. Vi vill se en ökning av antalet reservat och/eller andra typer av ekomarint skydd. Det är viktigt att ett sådant arbete genomförs i samverkan med mark- och fiskevattenägare, fiskerinäringen, länsstyrelse, forskning och kommuner. är ett bra exempel där även lokala aktörer arbetat för ett stärkt skydd och för bildandet av , även om processen varit lång och innefattat flera turer. är ett av världens mest känsliga hav med stora problem. Övergödning, bottendöd, överfiske, koldioxidutsläpp och en hög halt miljögifter rubbar havets ekosystem. Det är mänskliga aktiviteter som har bidragit till detta och enbart människor som kan hejda förödelsen innan ovanstående blir en permanent verklighet. I regeringsställning bidrog till att kraftfullt driva på arbetet med . Bland annat så införde vi ett särskilt havsmiljöanslag på 2006–2010 och 2012–2015. Vi var aktiva i att införa svaveldirektivet som begränsar svavelutsläppen från fartygsbränsle och som bidrar till försurning. Vi har förbjudit fosfor i tvättmedel och maskindiskmedel som är ett av de näringsämnen som bidrar till övergödning. Vi har dessutom infört en särskild myndighet för havs- och vattenmiljöfrågor, tillsatt en havsmiljöambassadör och beslutat om etappmålet att skydda av områden . Mängden näringsämnen i har minskat stadigt men koncentrationen av ämnena är fortfarande hög vilket till stor del beror på att andelen syrefria bottnar ökar där näringsämnet fosfor frigörs från sedimentet. Vi anser därför att vi behöver verka med krafttag för att minska den interna belastningen i . Olika metoder finns för att minska nivåerna av näringsämnen i . Genom bland annat musselodlingar har näringsämnen kunnat avlägsnas från vatten. Näringsämnen binds i musslorna och avlägsnas när musslan plockas bort ur havet. Musslorna kan sedan användas till bland annat biogasproduktion. anser att vi behöver främja denna typ av affärsmodeller för att förbättra tillstånd. Trots att övergödningen är ett faktum har goda svenska resultat uppnåtts . Landsbygdsprogrammets miljöersättningar är en nyckelåtgärd för att minska näringsläckaget. Arbetet med att bland annat anlägga fler våtmarker och kantzoner samt anpassa gödslingen efter grödans behov har varit mycket viktigt i sammanhanget, liksom satsningarna inom projekt såsom Greppa näringen. Dessa erfarenheter behöver exporteras så att de även kommer andra länder till del. Orenat avloppsvatten bidrar till syrebrist och övergödning av våra hav och vattendrag och ökar risken för smittspridning. För de hushåll som är anslutna till det kommunala vatten- och avloppssystemet tar kommunen ansvaret för att det inte sker och att regelkrav uppfylls. De hushåll som har enskilt avlopp måste själva ta det ansvaret. De som inte klarar av detta riskerar förelägganden av kommunen som sköter tillsynen. Att byta till nya avlopp kräver stora investeringar på , en stor summa för en liten sommarstuga på landet eller för den äldre som bor ensam. Eftersom det är kommunerna som sköter tillsynen kan det vara stora skillnader i bedömningar och agerande. Det innebär att ett hushåll på ena sidan sjön kan slippa att byta avlopp medan en stuga på andra sidan kommungränsen kan få betala vite. Det är på många sätt ohållbart, både för miljön och för den enskilda fastighetsägaren. Vi vill se över möjligheten att tillämpa ett system som tar hänsyn till både fastighetsägare och miljön. Då blir det också en bättre avvägning mellan miljönytta och kostnad. Det skulle leda till ett mer rättvist system för hanteringen. Luftföroreningar påverkar människors hälsa och medför i genomsnitt sex månaders förkortad livslängd i . Luftföroreningar har också betydande negativa effekter på stora delar av naturmiljö. Skogens träd och jordbrukets grödor skadas av ozon vilket medför stora kostnader. Stora delar av ekosystemen är fortfarande utsatta för försurning och övergödning på grund av luftföroreningarna. Majoriteten av luftföroreningarna utanför tätorter beror på utsläpp från andra länder. För marknära ozon är av utsläppen från andra länder. Detta innebär att vi i många fall har begränsade möjligheter att minska luftföroreningarna i . Därför krävs internationellt samarbete och gemensamma regler inom EU för att förbättra luftkvaliteten i . I våra större städer och tätorter däremot beror den dåliga luftkvaliteten framför allt på utsläpp från trafiken. För att nå luftrelaterade miljömål i som beror på svenska utsläpp behövs insatser på lokal, regional och nationell nivå. Vi vill därför betona vikten av att införa etappmål för luftföroreningar likt de som föreslås för klimatpåverkande utsläpp. Den samhällsomställning som behövs för att nå god luftkvalitet kräver att vi begränsar utsläppen från vägtrafik i tätort, från småskalig vedeldning där framför allt PM 2,5 och sot är problematiskt, att importen av luftföroreningar minskar och att takdirektivets utsläppsåtaganden uppfylls. har tidigare haft målsättningen om ett förnybart energisystem inom en generation som ett mål på vägen till 2050-målet. anser nu att detta mål ska tidsättas för att tydliggöra ambitionerna och för att öka sannolikheten att når 2-gradersmålet och kan vara den kraft i den globala omställningen som vi varit. anser därför att bör bli fritt från fossila bränslen, nettoutsläpp av koldioxidekvivalenter och att ska nå förnybart energisystem . ställer sig därmed bakom det förslag som Miljömålsberedningen tagit fram i SOU 2016:47. Vi anser att kompletterande åtgärder bör användas för att uppnå målet om noll nettoutsläpp av växthusgaser. Exempel på sådana är reduktioner till följd av ett ökat kolupptag i skog och mark, koldioxidavskiljning eller lagring av biogen koldioxid. Skogs- och jordbruksmark har stor potential att binda in koldioxid och fungera som en kolsänka. kan markerna också bidra till stora utsläpp av växthusgaser. Betydande avgångar av koldioxid sker vid bruk av organogena jordar, det vill säga jordar med hög mullhalt, medan orsakar mindre utsläpp av koldioxid. Olika möjliga metoder har föreslagits för att minska utsläppen av koldioxid från dessa marker. Exempelvis menar att återställande till våtmark skulle utgöra en effektiv metod för att minska avgången. Andra åtgärder för och betesmark inkluderar ökad kolinbindning på eller plantering av fler buskar och träd på betesmark. Effekten av de kompletterande åtgärderna bör beräknas i enlighet med internationellt beslutade regelverk. Då åtgärderna kan kräva en långsiktig investeringshorisont behöver en detaljerad strategi tas fram för de kompletterande åtgärderna för att säkerställa att de kan bidra till att nå nettonoll-målet. anser att berörda myndigheter bör få i uppdrag att genomföra en strategisk planering över hur utsläppen av växthusgaser från skogs- och jordbrukets organogena jordar kan minska och hur koldioxidinbindningen kan öka i åker- och betesmark. Undantag för att skapa gemensamma ”solpooler” Villa- och fastighetsägare måste ges möjlighet att dra elledningar mellan fastigheterna. får inte en fastighetsägare med flera fastigheter som vill optimera solkrafts-produktionen genom att sätta upp solceller på fastigheten med bäst solläge själv föra över elen mellan fastigheterna (utan elnätskoncession). Det här hindrar fastighetsägare att uppföra större anläggningar på taket med bäst solläge. Samma sak gäller om ett villakvarter bestämmer sig för att bygga en gemensam solpark på soligaste ytan och dra en egen elledning för att dela på den producerade elen. Allt som kräver så kallat ”mikronät” mellan hus/fastigheter förhindras av ellagen eftersom det krävs nätkoncession för att få bygga starkströmsledningar. Vi vill att det ska vara möjligt att få undantag för detta, för att ge chans för exempelvis villaägare och fastighetsägare att vara med och bygga framtidens elnät. Utbudet av arbetsmaskiner i är relativt litet och i huvudsak är marknaden internationell. Likt övriga transportslag är fordonsparken fossilberoende och i stort behov av omställning för att bidra till klimatmålen i och internationellt. I och med marknadens karaktär finns bäst möjlighet att påverka internationellt genom att ställa krav inom EU. finns inga krav avseende koldioxidutsläpp från arbetsmaskiner. Genom att utveckla EU-gemensamma koldioxidkrav på arbetsmaskiner kan teknikutveckling drivas på för att ta fram energieffektiva och klimatsmarta fordon så att fossila bränslen kan ersättas av förnybara och utsläpp av växthusgaser kan minska. För att kunna ta fram koldioxidkrav behöver fungerande mätmetoder av bränsleförbrukningen utvecklas. Dessa skulle sedan kunna ligga till grund för utvecklingen av en miljömärkning för olika typer av arbetsmaskiner. Likt miljöbilsdefinitionen för personbilar bör en motsvarande definition utvecklas för arbetsmaskiner. För tunga fordon har och utvecklat en särskild miljöbilsdefinition som skulle kunna ligga till grund för en miljöbilsdefinition för arbetsmaskiner. För att vidare driva på utvecklingen av arbetsmaskiner mot miljöbättre alternativ kan offentlig upphandling användas som verktyg. Vid upphandling kan miljökrav på exempelvis avgasutsläpp, bränsleförbrukning och drivmedel ställas. För att främja arbetsmaskiners klimatanpassning behöver ett tydligt myndighetsansvar tilldelas. Det finns ingen myndighet som har ett övergripande helhetsansvar för arbetsmaskiner utan ansvaret är fördelat på flera myndigheter, även avseende miljöaspekter. ansvarar för det övergripande miljömålsarbetet medan Transportstyrelsen ansvarar för avgasregler och bullerregler för arbetsmaskiner och regler om fordonsbränslen och ansvarar för utveckling och förmedling av kunskap om energieffektivisering. För att underlätta omställningen till klimatsmarta arbetsmaskiner bör en myndighet tilldelas ett tydligt ansvar för klimatanpassning av arbetsmaskiner. Koldioxidkrav för fordon i EU Transportsektorn utgör en fundamental kvarvarande utmaning för att klara klimatmålen dels då transporterna orsakar ungefär en tredjedel av utsläpp av växthusgaser och dels då majoriteten av fordonsflottan ännu är beroende av fossila bränslen.