mot · H5023867 · 2017-10-05 00:00:00 — Men där sådana hinder inte föreligger bör utvisning i högre utsträckning vara en del av domen. Detta bör ges regeringen tillkänna. är straffet för rattfylleri böter eller fängelse och för grovt rattfylleri fängelse i högst . Vi anser att straffet är för lågt i jämförelse med både den risk och de konsekvenser alkoholpåverkade personer medför och orsakar i trafiken, och därför bör straffet för rattfylleri samt grovt rattfylleri skärpas. Alkolås eller annan teknik som förhindrar rattfylleri bör också bli obligatoriskt i alla nya bilar i . har också länge drivit frågan om ett förbud mot eftersupning som innebär att det inte är tillåtet att dricka alkohol de första efter en trafikolycka. är det nämligen möjligt för rattfyllerister att gå fria när de hävdat att de druckit efter och inte före en bilolycka, eftersom det inte har varit möjligt att bevisa när föraren intagit alkohol. Riksdagspartierna har varit eniga i frågan om ett införande av förbud mot eftersupning, men regeringen har valt att gå på samma linje som den utredning som utrett frågan, att det inte är ett brott i sig att dölja sitt brott. är mycket kritiska till regeringens slutsats och anser att människor som utsätter sina medtrafikanter för fara ska stoppas och inte komma undan på grund av ett kryphål i lagen. Vi anser därför att ett förbud mot eftersupning bör införas. Detta bör ges regeringen tillkänna. Förändrade regler om strafflindring Det finns behov av att se över de förmildrande omständigheter vid straffmätning som omnämns i 29 kap. 5 § . Svenska domare har att göra en helhetsbedömning av försvårande och förmildrande omständigheter när ett brott har begåtts, men på vilka grunder en sådan helhetsbedömning ska göras är dock en moralisk fråga som vi politiker inte kan förhålla oss likgiltiga till. Det är inte moraliskt rätt att det vid straffmätningen beaktas som en förmildrande omständighet och därmed kan leda till lägre straff att gärningsmannen riskerar att förlora jobbet på grund av brottet, att han skadat sig fysiskt till följd av detsamma eller att brottsoffret av någon anledning dröjt med att anmäla brottet. Det finns skäl att se över omständigheterna när straffsatsen ska bestämmas och strafflängden lindras. föreslår därför en förändring i som fokuserar på vad motionärerna vill ändra. En ändring av 29 kap. 5 § åtta punkter reduceras till fyra: Att gärningspersonen drabbas särskilt hårt fysiskt, psykiskt eller socialt. Negativa bieffekter av brottet eller straffet. Andra omständigheter likvärdiga med punkterna 1–3. En sådan indelning betonar omständigheternas karaktär snarare än att specificera enskilda omständigheter. Vidare skulle kraven på förutsebarhet och likabehandling bättre tillgodoses. Nuvarande ordning leder dessutom till en allt för restriktiv tillämpning i strid med lagstiftarens ambitioner. Detta bör ges regeringen tillkänna. Attacker på vitala samhällsfunktioner Under mer än har en ny tid av brottslighet etablerat sig i . Det är brott mot utryckningsfordon som brandkår, polis och ambulanser. Det är attacker mot kollektivtrafiken och det är attacker mot och sjukhus. Polisen skriver i sin rapport områden – Social ordning, kriminell struktur och utmaningar för polisen att exempelvis hemtjänstpersonal och utsätts för trakasserier. Det gäller både hot mot enskilda handläggare och skadegörelse på byggnader. evakuerades i efter att en familj vänt sig emot ett beslut och hotade hela personalen allvarligt. I hotade en man att söka upp en socialsekreterare i dennes hem. I ska en man ha hotat fyra socialsekreterare och en förvaltare. Hoten ska ha tagit sig formen av rena dödshot, mannen hotade med mordbrand och dödsskjutningar. I har liknande hot skett och en man åtalades 2017 för att ha dödshotat en socialsekreterare. upprättade en särskild händelse efter att en anhörig till en polis blivit utsatt för ett kidnappningsförsök. Enligt en rapport från upplever 7 av 10 poliser att utsattheten för hot och våld ökat . Kriminella som grips hotar polisen genom att berätta att de vet var de bor och känner deras familjemedlemmar. Detta måste samhället reagera skarpt på. När en polis hotas, hotas rättsstaten. De måste fredas. Angreppen på de vitala samhällsfunktionerna stannar dock inte vid vare sig eller polisen. Hot mot vårdpersonal ökar på sjukhus i flera större städer runt om i . Det visar en kartläggning som har gjort. Undersökningen visar att det inte bara är i de tre storstäderna , och som de hotfulla situationerna ökar. Även på sjukhus i , , och ökar problemen. I vittnar en akutsjuksköterska om att det kan komma gäng om 50 personer som kallar personalen för könsord och dödshotar dem. Hoten är så vanligt förekommande att personal inte ens alltid tar det på allvar. Så långt har normaliseringen av hotfullt beteende gått på våra sjukhus. I berättar personalen på att de har hotats till livet i situationer som rör gängrelaterat våld. Problemen inträffar bland annat när anhöriga och vänner till den skadade samlas i väntrummen. Hot och våld inom vård och omsorg leder till psykiska, fysiska och ekonomiska konsekvenser för den drabbade, arbetsplatsen och samhället. Både vårdtagare och anställda kan uppleva oro för att utsättas för våld i vården. Det är både ett allvarligt vårdproblem och ett arbetsmiljöproblem. Det som sker i är dessvärre en logisk fortsättning på vad som pågått . Det har börjat i socialt utsatta områden med vandalisering i området, fortsatt med stenkastning mot kollektivtrafik, polis och senare fortsatt mot brandkår och sjukvårdspersonal. Den våldsspiralen har tagit sig in på sjukhusen. Sammantaget bidrar allt detta till ett samlat angrepp mot vitala samhällsfunktioner som allvarligt bryter ned grundläggande normer i samhället. Kan inte ett socialtjänstkontor eller sjukhus vara fredat från angrepp finns det snart inga platser i samhället som är det. Det är extra allvarligt när angrepp drabbar de som försöker rädda liv, en grundläggande uppgift för staten. När det gäller organiserade angrepp mot personer som är anställda inom vitala funktioner bör straffen skärpas, särskilt när angreppen är organiserade. Brott mot vitala samhällsfunktioner bör vara en särskild straffskärpningsgrund. Detta bör ges regeringen tillkänna. Det krävs kraftiga åtgärder för att komma till rätta med problemen. Sjukvårdspersonal har naturligtvis erfarenhet av att hantera komplicerade patienter och bråk uppstår i ansträngda situationer. Men det är en sak att ha en besvärlig patient och en helt annan att hantera stora grupper med människor som antingen vill skada en patient eller personalen. Därför behövs fler åtgärder som stärker tryggheten för patienter och personal samt att polisen har förutsättningar att förhindra ordningsstörningar. Obehöriga som tar sig in på sjukhus, är med och stör ordningen, hotar personal och försvårar vård måste lättare kunna avvisas från platsen. Detta bör ges regeringen tillkänna. Skånberg (KD)