mot · H5021850 · 2017-10-03 00:00:00 — Leva livet hela livet – politik för årsrika ställer sig bakom det som anförs i motionen om en systematisk genomgång av anmälningar om åldersdiskriminering och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att höja gränsen för rätten att stanna kvar i arbetslivet till och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om ökad hälsa på äldre dar som ett mål för folkhälsopolitiken och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att förbättra informationen om tandvårdsstöden och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om förstärkt kunskapsstyrning av äldretandvården och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en översyn av tandvårdssystemet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inflytande över måltider bör tillhöra en skälig levnadsnivå och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om ökade möjligheter till öppna insatser och förenklad biståndsprövning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om förbättrat anhörigstöd och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om organisationen av äldresjukvården och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en nationell läkemedelslista och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en bred utredning om vård och omsorg i livets slutskede och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en nationell handlingsplan mot våld och övergrepp mot årsrika och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om anmälningsskyldighet vid misstanke om våld mot årsrika för personal inom vård och omsorg och tillkännager detta för regeringen. Liberal politik innebär att var och en av oss ska ha rätt att bestämma över våra liv, så länge det inte inkräktar på någon annans frihet. Den rätten gäller hela livet igenom. Andelen årsrika människor i befolkningen ökar. Kronologisk ålder är ett trubbigt mått – vi lägger år till livet på olika sätt – men i statistiken räknas man vanligen som äldre . De flesta, , lever med bra hälsa högt upp i åldrarna, har hälsoproblem av olika slag men klarar sig bra med visst stöd, betraktas däremot som sköra och behöver omfattande vård- och omsorgsinsatser. Årsrika människor har alltför länge betraktats som ett kollektiv och inte som individer som blivit mer och mer olika varandra under livets gång. Vi måste få bli bemötta utifrån de individer vi är. Ingen vet bättre än den enskilda människan hur hen vill ha det. Att öka äldres självbestämmande och valmöjligheter är en central uppgift i Liberalernas äldrepolitik. En del av det vi framför här har behandlats tidigare av men eftersom ingenting eller lite hänt med förslagen upprepar vi dem här samt lägger till nya förslag. Åtgärder mot ålderism och åldersdiskriminering myntades begreppet ålderism som betecknar ålder som grund för fördomar och nedvärdering av årsrika människor som följd. Det är fördomar som lägger hinder i vägen för de människor som vill och kan fortsätta att arbeta efter 67-årsdagen. Årsrika människor är svagt representerade i politiken. I sjukvården finns kronologiska åldersgränser, som saknar medicinskt motiv. På arbetsmarknaden möter årsrika många svårigheter. Ord påverkar hur vi ser på världen omkring oss. De flesta synonymer till äldre är negativa. Därför använder vi i denna motion liksom tidigare också årsrik som synonym till gammal eller äldre för att beteckna att det rör sig om människor som är rika på antalet levda år, kunskap och livserfarenhet. fick vi inte minst genom Liberalernas försorg en bred lag mot åldersdiskriminering som utöver arbetsliv och utbildning också omfattar varor och tjänster samt hälso- och sjukvård och socialtjänst. Här finns emellertid en rad undantag. Vid förlorar man rätten att vara kvar i arbetslivet, och personer med funktionsnedsättning förlorar sin rätt till daglig verksamhet. Vid upphör bilstödet för den som funktionsnedsatt behöver bilen för att kunna arbeta. Villkoren i bank, försäkringar mm försämras också. Av de omkring 300 anmälningar som kommit in till () om med hänvisning till åldersdiskrimineringslagen är det bara en handfull som lett till åtgärd. Merparten läggs till handlingarna utan utredning eftersom de inte anses ligga inom ramen för lagstiftningen. kan vi konstatera att anmälarna känt sig åldersdiskriminerade. Vi anser att en systematisk genomgång av anmälningarna behöver göras med syfte att åtgärda orsakerna bakom att människor upplevt sig diskriminerade på grund av sin kronologiska ålder, och om så behövs överväga att förtydliga lagen. Vi framförde detta i förra årets partimotion vilket besvarades med att det pågår ett arbete med att säkerställa diskrimineringslagens effektivitet. Regeringen tog emot betänkandet Bättre skydd mot diskriminering (SOU 2016:87) vilket nu är föremål för remissförfarande. Vi anser att fortsatt behandling av frågan måste ske utan dröjsmål. Längre arbetsliv för fler En liberal utgångspunkt är att människor ska få fortsätta i arbetslivet så länge de vill och kan. Att känna sig behövd, att vara en del av samhällslivet är för många en viktig livskvalitetsfråga. Det var något påtalade då den föreslog att åldersgränsen för rätten att finnas kvar i arbetslivet borde höjas från till , åtminstone till 70. En höjning av 67-årsgränsen har förts fram av olika forskare och samhällsdebattörer. DO ansåg i en debattartikel (SvD ) att 67-årsregeln för deltagande i arbetslivet är diskriminerande och att det är hög tid att skrota den Det är viktigt för den enskilde själv att avgöra hur länge hen vill och kan fortsätta förvärvsarbete. Det finns gediget stöd i forskningen för att det är bra för hälsan att få känna sig behövd – också i sin yrkesidentitet. Det ger också dem som jobbar en bättre ekonomi. Det är viktigt för samhällsekonomin i stort. Vi måste ta vara på de den tillgång som årsrika personer utgör i arbetslivet. Vi anser därför att rätten att vara kvar i arbetslivet bör höjas till . För att uppmuntra fler att jobba längre föreslår vi i vår budgetmotion att åldersgränsen för det förhöjda jobbskatteavdraget för äldre sänks från 65 till , samt att den särskilda löneskatten för äldre avskaffas. Även om arbetsmiljön framför allt i fysiskt tunga arbeten förbättrats finns det fortfarande arbeten som är både fysiskt och psykiskt slitsamma och som gör det svårt för en del att orka arbeta högre upp i åldrarna. För dem ska det vara möjligt att gå i pension tidigare men också att erbjudas fortbildning och ändrade arbetsuppgifter så att de orkar arbeta längre, inte minst för att få bättre pension. Nuvarande pensionssystem bygger ju på den så kallade livsinkomstprincipen vilket innebär att den som förlänger sitt arbetsliv även har ett större belopp att fördela på de återstående levnadsåren. Vikten av att förebygga ohälsa bland årsrika människor var medellivslängden för kvinnor i ; nu är den . För män är motsvarande siffror 51 och . Att vi lever och med många friska år är en av välfärdssamhällets viktigaste landvinningar. Vår politik syftar till att de friska åren ska bli fler, och att öka självständigheten och egenmakten för dem som behöver stöd. () tog upp att det viktigaste för att människor ska må bra är att känna sig behövda. Där spelar en plats i arbetslivet men också i det civila samhället en viktig roll. Här är det som nämnts ovan viktigt att komma åt den ålderism med åldersdiskriminering som konsekvens. Forskning visar att mycket står att vinna både för individerna själva och för samhällsekonomin genom skadeförebyggande åtgärder, hjälp till rökstopp, hjälp mot överbruk av alkohol, främjande av gott näringstillstånd och god tandhälsa, fysisk aktivitet och optimal läkemedelsbehandling. Inom folkhälsoområdet krävs ett långsiktigt, kontinuerligt arbete, och för att markera det har elva mål satts upp för folkhälsoarbetet i med syfte att skapa samhälleliga förutsättningar för hela befolkningen. Utredningen en god och jämlik hälsa – En utveckling av det folkhälsopolitiska ramverket SOU 2017:4 föreslår en ny målstruktur för det folkhälsopolitiska arbetet med åtta mål. Varken i nuvarande målstruktur eller i utredningens förslag finns dock något mål som syftar till att bibehålla och utveckla årsrikas hälsa. Vi menar att det är en stor brist. Olika faser i livet kräver olika fokus och strategier. På samma sätt som det behövs särskilda strategier för det tidiga livets villkor, behövs det ett särskilt fokus för den som närmar sig sista sträckan på livsresan. Vi anser att det behövs ett mål också för att lyfta fram årsrika människors hälsa: Ökad hälsa på äldre dar. Alkohol och årsrikas riskbruk Enligt siffror från dog över 1 000 personer, , av orsaker som var relaterade till alkohol 2015. Mätt i antal dödsfall per hundratusen personer är detta en ökning . Det här är en generation som var unga då inställningen till alkohol och droger liberaliserades. Andra orsaker kan vara bättre ekonomi och ökad tillgänglighet. Det är i gruppen årsrika kvinnor som ökningen är störst. I den specialiserade öppenvården har årsrika kvinnor som får vård för alkoholdiagnoser fördubblats . Det här är en generation kvinnor vars dryckesmönster efter ändrades markant jämfört med tidigare generationers. Det är viktigt att både och primärvården är uppmärksamma på riskbruk bland årsrika personer och har kunskap om vilka åtgärder som kan vidtas. Här behövs fortbildning av vård- och omsorgspersonal men också information till den berörda åldersgruppen. Detta är ett ansvar för kommuner och landsting samt för att följa utvecklingen och informera om. är det få årsrika människor som inte har kvar sina tänder och är i behov av löständer. De är vad tandläkare brukar säga ”betandade” med många egna tänder men en hög andel av dessa tänder är inte intakta utan har omfattande tidigare lagningar som kronor, broar och implantat. De löper högre risk än yngre att drabbas av karies och tandköttsinflammation. De kan ha sjukdomar som påverkar tandhälsan och de kan använda läkemedel som medför muntorrhet. Detta kan leda till smärta, undernäring på grund av svårigheter att tugga, bita och svälja. De kan uppleva försämrad livskvalitet på grund av utseendeförändringar, andedräkt, talsvårigheter och infektioner. Historiskt har sjukdomar i munhålan på grund av tandproblem inte omfattats av sjukförsäkringen, utan täckning av en del av kostnaderna har erhållits genom särskild tandvårdsförsäkring. får den enskilde allmänt tandvårdsbidrag på beroende på ålder. För behandling får man betala själv, sedan hälften av kostnaderna . betalar man av kostnaden beräknad på referenspriset för insatsen. Det här innebär att man för en ny tand kan få betala medan man för ny höftled, ny knäled och ny ögonlins betalar sjukvårdsavgift upp till högkostnadsskydd (/år) samt per vårddag på sjukhus. I vissa landsting betalar patienter ingen sjukvårdsavgift. Vissa årsrika och vissa ingrepp i tänderna omfattas ibland av särskilda stöd som till exempel det till nödvändig tandvård, men till exempel Vårdanalys rapport tandvårdsstöd (2015:3) visar att det når ganska få, och inte ens alla som skulle ha rätt till det. Det här innebär att årsrika människor med låga pensioner av kostnadsskäl tvingas avstå från den tandvård de behöver med de hälsorisker det medför. Vi föreslår i vår budgetmotion att de medel som regeringen nu lägger på att höja tandvårdsbidraget i stället ska användas för att förstärka högkostnadsskyddet, och därmed minska kostnaderna för dem med allra dyrast tandvård. Rekommendationerna ur Tandlösa tandvårdsstöd bör genomföras. De handlar om att förbättra informationen om tandvårdsstöden så att fler får del av dem, att förstärka kunskapsstyrningen i äldretandvården samt att göra en översyn av hur tandvårdssystemet kan förenklas. Vi menar därutöver att en sådan översyn bör se över gränsdragningarna för tandvårdsstöden, så att till exempel nödvändiga implantat av tänder kan jämställas med implantat av höftleder, knäleder och ögonlinser. De flesta människor räknar med att vilja bo kvar i sin gamla bostad hela livet. Men en del upplever att de vill flytta till något mer anpassat för funktionsnedsättningar och där man kan ha sällskap av andra och äta tillsammans. Utredningarna Bo bra hela livet (SOU 2008:113) och Bostäder att bo kvar i (SOU 2015:85) skrev om att nu kommer en generation som är van vid ett bekvämt och självständigt liv. Därför behövs tillgång till olika bostadstyper och en förbättring av tillgängligheten i befintliga bostäder. Det behöver byggas 360 000 fler bostäder för seniorerna . Ett dåligt anpassat boende kan leda till isolering och risk för allvarliga skador eller depressioner, medan ett tryggt boende förbättrar hälsan och bidrar till ett gott liv i gemenskap med andra. Detta kan i sin tur skjuta upp tidpunkten för inträdet i det, för samhället, mycket kostsamma vård- och omsorgsboendet. Att bygga bostäder som årsrika efterfrågar är ett effektivt sätt att få igång önskvärda flyttkedjor. På de platser där man har fått igång byggandet är det oftast barnfamiljer som flyttar in i de villor som kommer ut på marknaden. Det är alltså bra för alla att det blir lätt att göra rationella val när det gäller boendet, oavsett vilken ålder man har uppnått. De lämpliga bostäderna måste dock vara möjliga att efterfråga för de som behöver dem. Tillgängliga bostäder finns framförallt i nyproduktion, men hyran för nyproducerade tvåor är i genomsnitt nästan – medan taket för bostadstillägget är . Mer kan och bör göras för att nyproducerade bostäder för äldre ska kunna bli billigare. Det handlar bland annat om att se över byggreglerna – det finns till exempel en intensiv debatt om hur man bäst utformar ett tillgängligt badrum, där man i våra grannländer utan att tumma på tillgängligheten bygger dem billigare än här. Men det behövs också högre bostadstillägg för att fler med lägre pensioner ska kunna flytta. I vår budgetmotion avsätter vi därför medel för det första för att ersättningsgraden i bostadstillägget för ålderspensionärer höjs från . För det andra föreslår vi att taket för hur höga boendekostnader som kan ersättas stegvis höjs med . Detta skulle innebära ett nytt tak på . Fullt utbyggd kostar denna reform 1,5 mdr kr. Bostadstillägget har en avgörande betydelse för att lyfta ekonomiskt svaga pensionärer över fattigdomsgränsen. Det är riktat specifikt till pensionärer med låga inkomster, som har små marginaler när hyran är betald. Eftersom kvinnor i genomsnitt har lägre pensioner än män är det också betydligt fler kvinnor än män som uppbär bostadstillägg. Liberalerna vill stärka ekonomin för denna grupp. Ett område där äldre i hög grad behandlats som ett kollektiv är äldreomsorgen. Samma lösningar erbjuds till alla, ofta med en förment klapp på huvudet. Äldre som behöver stöd i sin vardag förutsätts varken kunna eller vilja välja själva. Men det är ju precis tvärtom. Respekten för den enskilda människan är särskilt viktig när hon är i en utsatt situation. Alliansregeringen genomförde en rad reformer för att öka äldres valfrihet och delaktighet som LOV, lagen om valfrihetssystem, som innebär att årsrika människor kan välja vilket hemtjänstföretag som ska kliva över tröskeln, och i en del kommuner också äldreboende. hotas den valfriheten genom fyrkantiga förslag om vinstbegränsningar. Syftet sägs vara att stoppa oseriösa aktörer i välfärden. Men oseriösa aktörer ska naturligtvis inte tillåtas gå varken med vinst eller med förlust, de ska inte finnas i välfärden alls. De förslag som presenterats gör ingenting för att säkra kvaliteten i välfärden, men skadar däremot seriösa verksamheter och de människor som behöver dem. Kvalitetskraven ska vara höga och tillsynen skarp, och den som gör ett bra jobb ska få lön för sitt arbete – också om hen äger verksamheten. Valfriheten ska inte begränsas, den ska utökas så att den är tillgänglig för fler. Vi behöver också fylla valfriheten med innehåll. Valfriheten i det stora – vem som ska utföra omsorgen – har ökat, men fyrkantig biståndsbedömning i kombination med knappa resurser och personal som inte har mandat eller kompetens att vara flexibla gör att självbestämmandet i det lilla är alltför begränsat. Det är inte acceptabelt. Det måste vara möjligt att kombinera rättssäkerhet och kostnadskontroll med respekt för människors integritet. Självbestämmande och integritet var honnörsord redan när dåvarande socialminister (FP) lade fram förslaget till dagens socialtjänstlag 1979. Alliansregeringen förtydligade detta 2011 i en ny bestämmelse i socialtjänstlagen om att den enskilde själv, så långt möjligt, ska kunna välja när och hur stöd och hjälp i boendet och annan service ska ges. Men i vardagen och praktiken behöver man ständigt återkomma till detta. Den nationella styrningen av äldreomsorgen behöver bli tydligare. Det är inte rimligt att den som bor på ena sidan en kommungräns ska få tillgång till mycket bättre hemtjänst än den som råkar bo på den andra. Ett exempel på där skillnaderna är orimligt stora är äldres inflytande över vad de ska äta. God och näringsrik mat samt trivsamma måltider är en viktig kvalitetsfråga i äldreomsorgen. Ett väl fungerande förebyggande arbete mot undernäring minskar också risken för fallskador och andra hälsoproblem, som behovet av omvårdnad minskar. Liberalerna föreslår att det ska tillhöra så kallad skälig levnadsnivå att få äta det man själv tycker om. Socialtjänstlagen bör förtydligas, och en laga-mat-garanti för införas. Den som har fått hjälp med måltider beviljad ska ha rätt att välja mellan att få mat lagad i det egna hemmet och att få mat levererad hem. För den mat som levereras ska det finnas flera olika leverantörer och rätter att välja mellan. Också i särskilt boende ska de äldres inflytande över måltiderna och måltidernas kvalitet öka. Vi avsätter i vår budget för att kvaliteten och valfriheten vad gäller måltiderna i äldreomsorgen ska öka. Allt fler årsrika använder sig av RUT-tjänster istället för hemtjänst, om det är till exempel städning och mat de behöver hjälp med, inte omvårdnad. På så sätt får de full bestämmanderätt över vad de vill ha hjälp med, som avlastas och kan koncentrera sig på dem med stora behov. I många kommuner är också timkostnaden efter RUT-avdrag lägre än avgiften för hemtjänst. För att ge fler årsrika möjlighet att efterfråga RUT-tjänster föreslår vi därför i vår budgetmotion att skattereduktionen för RUT-tjänster höjs från till för personer . Det behöver bli enklare att få hemtjänst. Socialtjänstlagen bör förtydligas så att kommunerna i högre grad kan använda sig av förenklad biståndsprövning och öppna insatser. Det innebär att de äldres makt över innehållet i blir betydligt större, som biståndsbedömarnas tid kan frigöras till uppföljning av äldreomsorgens kvalitet. Det har inte lett till ökade kostnader. Från många håll i landet hörs vittnesmål om en mycket långtgående detaljstyrning av äldreomsorgens innehåll och om omsorgspersonal och biståndsbedömare som inte vågar ändra innehållet i de planerade insatserna det minsta utan att först förankra det högre upp. Det är inte i linje med lagstiftarens intentioner. Socialtjänstlagen inte bara tillåter utan påbjuder att omsorgen ska utgå från den enskildes önskemål. Arbetsledare, chefer och ansvariga politiker måste därför vara tydliga med att medarbetarna både får och ska vara tillmötesgående. Omsorgspersonal som är utbildade för sitt arbete, är trygga i sin roll och känner att de har mandat från sin arbetsledning har lättare att själva vara flexibla. Det finns tydlig evidens för att välutbildad personal och gott ledarskap har stor betydelse för kvaliteten generellt i äldreomsorgen. En av de viktigaste kvalitetsfaktorerna i äldreomsorgen är personalens kompetens. Det gäller särskilt omvårdnadsuppgifter i , där man ofta arbetar ensam med sköra äldre i deras hem, långt från ledning och chefsstöd med hemmet som arbetsplats. Då är det nödvändigt med krav på utbildning och tillräckliga språkkunskaper för att kunna dokumentera. När det inte handlar om ensamarbete kan det tvärtom vara värdefullt med en blandning av kompetenser, där kvalificerad personal utför kvalificerade uppgifter, medan den som har liten erfarenhet eller utbildning kan avlasta de enklare uppgifterna. Det är också en viktig väg in på arbetsmarknaden. Döva och personer med hörselnedsättning Med åldern försämras hörseln inte minst hos dem som utsatts för höga ljud tidigare i livet. För dem kan bakgrundsmusik i radio- och tv-program göra det omöjligt att höra vad som sägs liksom trafikbuller eller annat buller i bostaden försvåra hörandet. Detta bör uppmärksammas av programproducenter och bostadsbyggare. Bostäder bör byggas så att överhörning av trafikbuller från trafik utanför huset och ljud mellan lägenheter inte kan ske. Döva har teckenspråk som främsta kommunikationsspråk. Teckenspråk används på samma sätt som hörande använder talspråk. erkände teckenspråket i som eget språk. finns i bara ett par äldreboenden där det finns personal som kan teckenspråk. Det innebär att många döva personer blir isolerade när de inte kan kommunicera med personal och boende därför att det fattas någon i deras närhet som behärskar teckenspråk. Årsrika döva berövas därmed sin identitet och riskerar att drabbas av depression och ångest när kommunikationen brister. Också i är det problematiskt om det inte finns tillgång till någon som behärskar teckenspråk. Kunskapsbristen vad gäller årsrika döva personers behov är stor inom kommunerna, hälso- och sjukvården och . Kommunerna bör kartlägga vilka årsrika i respektive kommun som är i behov av tillgång till personal som kan teckenspråk. Kommunerna bör också se till att äldreomsorgens personal har den kunskap som behövs för att tillgodose årsrika döva personers olika behov. En teckenspråkig miljö är avgörande för deras livskvalitet och aktiva deltagande i det sociala livet. Bättre stöd till anhörigvårdarna Det kan vara så många som 1,3 miljoner personer i som ger vård och omsorg till anhöriga. Detta ska vara frivilligt och ett stöd till det offentligas insatser. skriver i sin rapport att i praktiken är det tvärtom; den offentliga vården och omsorgen är ett komplement till anhörigas insatser. Många anhöriga tvingas ta ett större ansvar för en närståendes vård och omsorg än de vill och orkar på grund av brister i det offentliga utbudet och de får inte det stöd som de behöver för att kunna hantera sin situation. kom 2014 med en rad rekommendationer som i punktform är att information och bemötande behöver förbättras, kommunernas anhörigstöd behöver utvecklas, statens styrmedel måste användas bättre, det behövs mer kunskap om anhörigomsorgen, det bör vara lättare att förena anhörigstöd med arbete och landstingens uppdrag kring anhörigstöd bör bli tydligare. rekommendationer bör förverkligas . I likhet med vad som föreslås i Nationell kvalitetsplan för vård och omsorg om äldre personer, SOU 2017:26, menar vi att kommuners, landstings och regioners stöd till anhöriga regelbundet bör följas upp och utvärderas. Livsleda bland årsrika behöver uppmärksammas mer, och det behövs mer kunskap om vad som kan göras för att förebygga eller hjälpa. Vart fjärde självmord begås av någon som är 65 eller äldre och då är mörkertalet mycket stort. Statistiken tar till exempel inte hänsyn till dem som avslutar sina liv genom att sluta äta och dricka. Det är främst män som tar sig av daga. Självmorden har en stark koppling till depressioner och känslan av att inte längre behövas. Kroppslig sjukdom och ensamhet ökar risken oberoende av förekomst av depression. Att förlora en livskamrat ökar självmordsrisken bland män, men inte bland kvinnor.