mot · H502530 · 2017-09-29 00:00:00 — 2 Förslag till riksdagsbeslut 4 En svensk utrikespolitik för 4.1 En samlad svensk strategi för 4.2 diplomatiska representation i 5 EU:s associeringsavtal med 6.1 Kvinnors och hbtq-personers rättigheter 7 Utvecklingen i – framsteg och bakslag 2 Förslag till riksdagsbeslut ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska återkomma till med en heltäckande strategi för ett ökat svenskt samarbete och utbyte med och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med besked om hur diplomatiska närvaro i kan stärkas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som medlem i EU bör agera för att frågor om fackliga rättigheter, ursprungsbefolkningens rättigheter och hållbart nyttjande av naturresurser lyfts fram inom ramen för den politiska dialogen i EU:s associeringsavtal med latinamerikanska länder och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN ska lyfta fram SRHR-frågorna i dialogen med stater och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inom ramen för sitt utvecklingssamarbete bör utöka det politiska såväl som det ekonomiska stödet till hbtq-rörelsens arbete i och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör se över gällande regelverk för att garantera att svenska investeringar, exportfrämjande och pensionsplaceringar inte bidrar till att kränka eller inskränka ursprungsbefolkningens rättigheter i och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inom sitt utvecklingssamarbete med ska förstärka arbetet med att understödja fackliga rättigheter och möjligheten till facklig organisering och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN ska verka för att värna demokratin i och motverka reformer som kommer att leda till ökade sociala klyftor och undergräva urfolkens rättigheter, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN bör verka för att stärka respekten för de mänskliga rättigheterna och rätten till abort i och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN ska ge stöd till implementering av fredsavtalet med , stöd till samtalen med ELN och arbete för att stoppa mord och våld mot företrädare för civila samhället och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN bör verka för en dialog mellan regeringen och oppositionen i i syfte att underlätta en fredlig och demokratisk lösning på dagens politiska motsättningar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör prioritera arbete med SRHR i utvecklingssamarbetet med och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen i alla kontakter med bör kräva en ökad respekt för kvinnors rättigheter, att förbudet mot abort avskaffas och att satsningar på SRHR görs, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör ta initiativ till att utveckla aktörssamverkan mellan och och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör stärka stödet till det civila samhället i och verka för att våldet mot landets civila samhälle upphör, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen i alla kontakter med bör kräva en ökad respekt för kvinnors rättigheter, att förbudet mot abort avskaffas och att satsningar på SRHR görs, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör stärka stödet till det civila samhället på och verka för en demokratisering av landet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att tydligt ska fördöma ekonomiska blockad mot och kräva att man omgående upphäver densamma, och detta tillkännager för regeringen. är djupt präglat av kontinentens koloniala historia och de stora orättvisor som uppstått i koloniseringens kölvatten. Regionens urfolk lever fortfarande under diskriminering, patriarkala normer är starka och ojämlikheten är utbredd. Det är också en kontinent som varit präglad av politisk instabilitet och bristande demokrati där kupper och militärdiktaturer har avlöst varandra. har dock alla regionens länder, förutom , politiska system med demokratiskt valda presidenter. I och med fredsavtalet i är inbördeskrigen nästan helt avslutade. Flera länder har också sett en positiv utveckling med ökad jämlikhet , med , , och i spetsen. En utveckling som på olika sätt nu utmanas. har inflytande i regionen och intresse av att lägga sig i utveckling minskat . Vilken betydelse tillträde på presidentposten kommer att få återstår att se. Patriarkala normer är starka och har stort inflytande över politiken och samhällslivet i . Regionen rymmer de länder som har de mest restriktiva abortlagarna i världen och en studie visar att sju av de tio länder i världen som har högst antal registrerade kvinnomord finns i . har vissa framsteg gjorts när det gäller jämställdhet . har också varit spelplan för några av de största framstegen när det gäller hbtq-frågor . De fackliga rättigheterna är på flera sätt hotade i , inte minst genom risken för att utsättas för våld som facklig företrädare. Våld är generellt ett stort och växande problem i . Organisationen , justicia y paz har listat de städer med högst mordstatistik i världen . I särklass värst är det i . Samtliga städer på topp tio-listan ligger i . Av de 30 städer som har sämst statistik ligger endast 3 utanför . En historia av inbördeskrig och konflikter i regionen gör att tillgången till vapen är mycket stor. Kontinenten har också högst antal mord med skjutvapen. Narkotikahandeln är en annan förklaring bakom det mycket höga antalet mord i regionen. I produceras en stor del av den narkotika som konsumeras i västvärlden, framför allt i . Kombinationen av extremt stor lönsamhet och att verksamheten är olaglig har, på en kontinent med stor fattigdom och stora klyftor mellan mänskor, lett till en utbredd våldskultur kring narkotikaproduktionen. Det krig mot narkotikan som bedrivit har snarare förvärrat än hjälpt situationen. pågår en intensiv debatt om hur narkotikahandeln och produktionen ska bekämpas mer effektivt. har inte ambitionen att i denna motion ge en heltäckande bild av utvecklingen i – det låter sig inte göras i en motion. Vi har i andra motioner och i andra initiativ beskrivit vår syn när det kommer till en rad enskilda länder och frågor. Vi har valt att lyfta fram några av de områden där vi ser att kan spela en positiv roll i . 4 En svensk utrikespolitik för är övertygat om att kan spela en positiv roll i . Vi vill bygga vidare på de starka band som finns mellan och – band som har byggts upp av människor med latinamerikansk bakgrund som lever i , de starka svenska solidaritetsrörelserna med och utvecklingssamarbete på kontinenten. , då många latinamerikanska länder led under inbördeskrig och auktoritära regimer, spelade en ofta unik roll i stödet för demokratisering och fred. Vår gemensamma historia har gett vårt land en möjlighet att spela en viktig roll i också . För att så ska ske krävs att vi agerar konsekvent och trovärdigt och står upp för de mänskliga rättigheterna, de medborgerliga och politiska rättigheterna såväl som de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna. Tyvärr kan vi konstatera att den borgerliga regeringen valde att nedprioritera relationerna till och förminska roll på kontinenten genom att svartmåla vissa länder och försöka sälja JAS-plan till andra. De omfattande brotten mot de mänskliga rättigheterna i , och ignorerades i stort, vilket förstärkte bilden av en regering som har dubbla måttstockar för mänskliga rättigheter. Regeringsskiftet 2014 har inte inneburit den förändring av relationerna med kontinenten som många hoppades på, även om den rödgröna regeringens politik utgör ett steg i rätt riktning. Behovet av en svensk utrikespolitik som tydligt stödjer ett demokratiskt, rättvist och oberoende är fortfarande stort. Agenda 2030 bör vara vägledande i våra relationer med länderna i . syn på Agenda 2030 och den svenska utvecklingspolitiken i stort utvecklas i motionen En svensk utvecklingspolitik för rättvisa, jämställdhet och hållbar utveckling (2017/18:555). 4.1 En samlad svensk strategi för Det betyder att samarbete med länder också behöver utvecklas. önskar se ett utvecklat samarbete och utbyte mellan och länderna i regionen inom såväl fattigdomsbekämpning, fredsfrämjande arbete, demokrati och mänskliga rättigheter som handel, ekonomi och forskning. Det är hög tid att fördjupar och breddar utbytet och samarbetet med . Regeringen bör återkomma till med en heltäckande strategi för ett ökat svenskt samarbete och utbyte med . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Tyvärr har utvecklingen gått i motsatt riktning. Utfasningen av biståndet till och var några av regeringen beslut som försämrade relationerna med och som kritiserat hårt. menar att genom ett långvarigt engagemang i regionen har byggt upp en hög grad av trovärdighet och kompetens som kastades bort genom plötsliga och snabba utfasningar vilka ledde till att väl fungerande projekt i all hast fick läggas ner. Sida har tidigare föreslagit att det kvarvarande bilaterala utvecklingssamarbetet med , och ska fasas ut. Det skulle innebära att inte skulle bedriva bilateralt utvecklingssamarbete med något land på kontinenten. Under den rödgröna regeringen har det bilaterala biståndet till dessa tre länder levt vidare och även utvidgats till att omfatta . ser att det finns ett stort behov av svenskt utvecklingssamarbete i flera latinamerikanska länder. 4.2 diplomatiska representation i diplomatiska närvaro i minskade under såväl regeringen som regeringen , båda stängde ambassader på kontinenten. Uppgraderingen av det svenska sektionskansliet i till en egen ambassad 2010 utgjorde ett undantag, men resulterade i att ambassaden nu leds av en chargé d'affaires i stället för en ambassadör. Det har betydelse för ambassadens möjligheter att bedriva påverkansarbete och få tillträde. har ett långsiktigt utvecklingssamarbete med och våra möjligheter att bedriva det arbetet mer effektivt skulle stärkas om en ambassadör tillsattes. Den rödgröna regeringen som tillträdde 2014 har höjt ambitionerna för relationer med . Om ska kunna bredda och utveckla samarbetet med länder i måste vi också ytterligare stärka den diplomatiska närvaron. Regeringen bör återkomma till med besked om hur diplomatiska närvaro i kan stärkas. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 5 EU:s associeringsavtal med Handel baserad på rättvisa och jämlika handelsregler är central för möjligheterna till ekonomisk utveckling och fattigdomsbekämpning. Exemplen är många på hur orättvisa handelsregler hindrat utveckling och i stället fördjupat fattigdom och klyftor. Vad behöver är en handelspolitik som motverkar dagens ojämlika förhållanden. För är målet att handel och investeringar ska bidra till minskade klyftor inom och mellan länder, ökad jämställdhet och en hållbar utveckling. Målet är att handeln och det ekonomiska utbytet ska bli rättvisa. Avregleringar av handel och ökat ekonomiskt utbyte är inte ett självändamål i sig. Associeringsavtal är de mest långtgående avtal som EU sluter med länder eller grupper av länder. EU har framförhandlat en rad associeringsavtal med flera länder i . Avtalen har fått hård kritik av enskilda regeringar, men framför allt från sociala rörelser och det civila samhället i både och . Tanken är att avtalen ska vila på tre ben: politisk dialog, utvecklingssamarbete och handel. Tyvärr har det dock visat sig att har fått större inflytande på förhandlingarna än vad EU:s samstämmighetspolicy om utvecklingsfrågor har fått. Handelsstrategin slår bl.a. fast att handelspolitiken ska underlätta för europeiska företag att konkurrera på världsmarknaden och säkra tillgången till råvaror. Därför tar EU i förhandlingarna mycket liten hänsyn till fattiga människors behov. I stället ligger tyngdpunkten på att stärka europeiska storföretags intressen på bekostnad av länders handlingsutrymme att välja sin egen politik för att bekämpa hunger och fattigdom. har varit mycket kritiskt mot EU:s associeringsavtal. Vi har, precis som många röster i de berörda länderna, sett att avtalen riskerar att försämra möjligheterna att bekämpa fattigdom och ökar riskerna för att småbönder ska slås ut och naturtillgångar exploateras på ett ohållbart sätt. Vi har också varit starkt kritiska mot att EU ingått avtal med och , eftersom de fackliga rättigheterna är starkt begränsade i dessa länder och toppat den globala statistiken när det kommer till mord på fackliga aktivister. Förespråkarna för avtalen har pekat på att avtalen innehåller flera ”ben”, bl.a. politisk dialog. anser att det är centralt att och EU använder den politiska dialog som avtalen ger möjlighet till för att göra avtalen mer rättvisa och jämlika. bör som medlem i EU agera för att frågor om fackliga rättigheter, ursprungsbefolkningens rättigheter och hållbart nyttjande av naturresurser lyfts inom ramen för den politiska dialogen i EU:s associeringsavtal med latinamerikanska länder. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. För är demokrati och mänskliga rättigheter inte förhandlingsbara. Vi försvarar FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna där mötesfrihet, organisationsfrihet, strejkrätt, yttrandefrihet samt allmänna, fria och hemliga val framhålls som nödvändiga beståndsdelar i ett demokratiskt samhälle. Lika stor vikt läggs vid sociala framsteg och förbättrade levnadsvillkor. Det innebär att rätten till arbete, utbildning, bostad, vård, omsorg och kultur är nödvändig för ett människovärdigt liv och ett demokratiskt samhälle. När alla människor på allvar har möjlighet att bestämma över sina egna liv kan verklig demokrati uppnås. Tyvärr är detta långt ifrån verkligheten för åtskilliga fattiga och utsatta människor i . står upp för de mänskliga rättigheterna oavsett var, när eller med vilka motiv de kränks och inskränks. Detta är vår utgångspunkt när vi analyserar situationen i , oavsett om det gäller och eller och . 6.1 Kvinnors och hbtq-personers rättigheter har sedan koloniseringen varit en kontinent där den katolska kyrkan haft en stark ställning och stort politiskt inflytande. En stark kyrka i kombination med auktoritära högerregimer och en stark machokultur i stora delar av samhället har inneburit att många latinamerikanska samhällen varit starkt patriarkala med begränsade rättigheter för kvinnor och stark homo- och transfobi. Att är en kontinent i stark förändring märks inte minst när det kommer till frågor om kvinnors rättigheter. Satsningar på utbyggd välfärd, uppbyggnad av sociala skyddsnät och minskade ekonomiska klyftor har inneburit ökad frihet för många kvinnor. Mödra- och barnadödligheten minskar och färre tonårsflickor blir gravida. av ledamöterna i de nationella parlamenten är kvinnor, vilket gör till den region som har högst andel kvinnor representerade i parlamenten. På flera områden är dock kränkningarna av kvinnors mänskliga rättigheter fortfarande utbredda. Rätten till laglig och säker abort är en grundläggande mänsklig rättighet, en rättighet som kränks och inskränks i alldeles för hög utsträckning i . I , , , och är abort helt förbjudet. I andra länder har vissa lättnader skett och i , och pågår processer mot att utvidga rätten till abort. I ytterligare ett 30-tal länder i är abort enbart tillåtet vid våldtäkt, incest och när kvinnans liv är i fara. Endast i , på och i delar av har kvinnor rätt till sin egen kropp. Abortförbud i kombination med begränsad tillgång till preventivmedel och sexualupplysning har inneburit att oönskade graviditeter och illegala aborter är några av kontinentens största utmaningar. Problemen är i högsta grad en klassfråga då möjligheten till säkra aborter finns för dem som har de ekonomiska resurserna. De som inte har råd tvingas till farliga ingrepp och riskerar fängelsestraff. Frågor om sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter, SRHR-frågor, är fortfarande kontroversiella i stora delar av . organiserar sig kvinnor och en del män för förändring. Dessa modiga krafter behöver omvärldens stöd. Tyvärr har vi sett att stöd till kvinnorörelse i stora delar avvecklades i samband med att det svenska utvecklingssamarbetet fasades ut. Detta skedde i ett läge då landet precis infört ett totalt abortförbud. anser att stödet till kvinnorörelse måste öka. ska som enskilt land, såväl som medlem i EU och FN, lyfta SRHR-frågorna i dialogen med stater. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. När det kommer till hbtq-frågor är kanske den kontinent där de mest dramatiska förändringarna skett det . införde 2012, som första land i världen, en lagstiftning som gav medborgarna rätt att själva bestämma och definiera sin könsidentitet. Samkönade par får gifta sig i , , och och adoptera barn i och i delar av och . och har skrivit in förbud mot diskriminering p.g.a. sexuell läggning och könsidentitet i sina konstitutioner. 2016 avkriminaliserade samkönade relationer. Flera av kontinentens länder har dessutom börjat driva hbtq-frågor internationellt, vilket inte minst satt stora avtryck inom FN-systemet. Trots de stora framstegen i delar av kontinenten är fortfarande homo- och transfobi djupt rotade samhällsproblem. I flera länder arbetar organisationer som driver hbtq-frågor under svåra omständigheter. bör inom ramen för sitt utvecklingssamarbete utöka det politiska såväl som det ekonomiska stödet till hbtq-rörelsens arbete i . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Koloniseringen av innebar att existerande stater och hela kulturer slogs i spillror. I flera delar av kontinenten utrotades i praktiken ursprungsbefolkningen genom massmord, slaveri och smittsamma sjukdomar. I andra delar blev ursprungsbefolkningen andra klassens medborgare i sina egna länder. Den strukturella diskrimineringen av ursprungsbefolkningen har levt kvar in i modern tid. Under inbördeskrigen i och samt militärjuntor blev ursprungsbefolkningen utsatt för repression, förföljelser och massmord. Det har inneburit ett genombrott för ursprungsbefolkningens rättigheter i flera länder. Betydelsen av att har en president som kommer från landets ursprungsbefolkning ska inte underskattas. förekommer dock diskriminering. Vid gruvetablering, damm- och vägbyggen och utvinning av naturresurser uppstår ofta konflikter runt ursprungsbefolkningens rättigheter och centralregeringarnas ekonomiska intressen. FN:s deklaration om ursprungsbefolkningens rättigheter, 169 och konventionen om ursprungsfolk och stamfolk är viktiga verktyg. har den stora majoriteten av länder, till skillnad från , ratificerat 169. Det har funnits flera exempel där bolag som investerat i har kränkt ursprungsbefolkningars rättigheter. Det är avgörande att garanterar att svenska investeringar, exportfrämjande och pensionsplaceringar inte bidrar till att kränka eller inskränka ursprungsbefolkningens rättigheter i . Regeringen bör se över gällande regelverk för att garantera att svenska investeringar, exportfrämjande och pensionsplaceringar inte bidrar till att kränka eller inskränka ursprungsbefolkningens rättigheter i . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Att få organisera sig på sin arbetsplats och bilda fria och oberoende fackföreningar är en grundläggande mänsklig rättighet, som kränks och inskränks i ett flertal latinamerikanska länder. som de fackliga rättigheterna stärkts i en rad länder och den fackliga rörelsen spelat en avgörande roll i konsolideringen av demokratin i ett flertal länder kan vi konstatera att de fackliga rättigheterna kränkts på många sätt i delar av . Fysiskt våld, inskränkande lagar och ovilja att se till att lagarna respekteras är några av hoten mot de fackliga rättigheterna. Många latinamerikaner arbetar fortfarande i den informella sektorn eller som hembiträden och saknar därigenom grundläggande fackliga rättigheter. Världsfacken konstaterar i sin årliga genomgång av fackliga rättigheter runt om i världen att utvecklingen på kontinenten går åt fel håll och att situationen är svår för fackliga företrädare som tvingas frukta för sina liv på flera håll bara för att de försöker förbättra arbetsvillkoren för sig själva och sina kollegor. Bland de tio länder där situationen enligt Ituc är som värst återfinns två latinamerikanska stater, och . Den omstrukturering och liberalisering av handelsregler som skett i dagens globaliserade värld har lett till en betydligt större utsatthet för arbetare i de allt fler exportfrizoner som uppstått i fattiga länder. Främst drabbas kvinnor eftersom de ofta utgör majoriteten av de anställda i frizonerna. De tvingas arbeta till låga löner, på osäkra kontrakt och under hälsofarliga förhållanden. Vanligtvis finns mycket små eller inga möjligheter till facklig organisering. politik avseende hur fackliga rättigheter kan stärkas globalt utvecklas i motionen Fackliga rättigheter i världen (2016/17:1195). Centralt för arbetet med att stärka respekten för de fackliga rättigheterna är att stödja de löntagare som, ofta under svåra förhållanden, organiserar sig för sina intressen och för förändring. Exempelvis bedriver den svenska fackföreningsrörelsens biståndsorganisation to Union, med LO, TCO och som styrande medlemmar, en viktig verksamhet i flera latinamerikanska länder. ska inom sitt utvecklingssamarbete med förstärka arbetet med att understödja fackliga rättigheter och möjligheten till facklig organisering. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 7 Utvecklingen i – framsteg och bakslag I , och framför allt i , är många länder fortfarande ”unga demokratier” med åtskilliga brister vad gäller såväl demokratiska processer som rättssäkerhet. Trots detta har stora framsteg skett i arbetet med att skapa större ekonomisk och social rättvisa och utveckla demokratin, det medborgerliga inflytandet och deltagandet i det politiska beslutsfattandet. Det har skett på många olika sätt och på olika nivåer och inneburit ökad respekt för såväl de medborgerliga som de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna. Men utvecklingen har inte varit entydig, utmaningarna är fortfarande många och på vissa områden har det skett en negativ utveckling när det kommer till respekten för de mänskliga rättigheterna. är ett av de tydligaste exemplen på hur förändringen kan vara snabb och osäker i . Landet uppvisade länge samma problem och utmaningar som resten av kontinenten med militärjuntor, ekonomiska kriser, enorma ekonomiska klyftor, en ohållbar exploatering av naturresurser och ett utbrett förtryck mot landets ursprungsbefolkning. Men slog in på en annan kurs då Partido dos Trabalhadores (PT) vann presidentvalet . Under Lulas presidentperiod inleddes ett ambitiöst arbete med att bygga upp välfärd och sociala skyddsnät för att minska landets enorma klassklyftor. Tiden med vid makten kännetecknades av hög ekonomisk tillväxt och välfärdssatsningar. 20 miljoner brasilianare lyftes ur fattigdom, undernäringen har minskat och fler barn har kunnat gå i skolan. 2011 gick om som världens sjätte största ekonomi. I takt med att ekonomin växt har blivit en allt mer inflytelserik utrikespolitisk aktör. Den politiska utveckling som inleddes under fortsatte under hans efterträdare . Men har också fortfarande stora utmaningar.