mot · H502529 · 2017-09-29 00:00:00 — 2 Förslag till riksdagsbeslut 4.1 Kvinnors och hbtq-personers rättigheter 4.3 Etniska och religiösa minoriteter 5 EU:s relationer till regionen 5.2 Handel och ekonomiskt samarbete 6 relationer till regionen 6.2 Handel och ekonomiskt samarbete 2 Förslag till riksdagsbeslut ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN ska öka sitt stöd till kvinnorörelsen i och , och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med förslag på hur stödet till hbtq-organisationer i och kan förstärkas och göras mer flexibelt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som inom EU och FN bör verka för att stärka de fackliga rättigheterna och stödet till fackliga organisationer i och och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för att reformera EU:s grannskapspolitik med och för att öka fokus på folkrätt, demokrati och mänskliga rättigheter samt om att ett sådant reformarbete också måste omfatta Medelhavsunionen, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som medlem i EU bör verka för att kommande associerings- och handelsavtal ska villkoras med respekt för de mänskliga rättigheterna och folkrätten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör agera i EU för att unionens migrationssamarbete med länderna i och ska ske med och de mänskliga rättigheterna som grund och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör få i uppdrag att skärpa kriterierna när det gäller mänskliga rättigheter för svenskt exportfrämjande och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN bör agera för att få till stånd en zon fri från massförstörelsevapen i och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN bör stödja demokratiprocessen i , med fokus på mänskliga rättigheter och särskilt kvinnors rättigheter, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med förslag på hur som enskilt land såväl som medlem i EU och FN aktivt kan bidra till demokratisering och stabilitet i och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN ska verka för en demokratisk utveckling i , att alla politiska fångar släpps och att det civila samhället respekteras, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör stödja i det fortsatta arbetet mot att erkännas som fullvärdig medlem av FN och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN ska verka för att få till stånd en vapenvila i och understödja FN:s arbete för att få till stånd en fredsprocess och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN bör verka för att de stridande parterna ska respektera folkrätten, upphöra med attacker på civila aktörer och tillåta införsel av humanitär hjälp till civilbefolkningen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN ska agera för att grannländerna öppnar sina gränser för människor på flykt undan kriget i , och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN bör agera för att våldet och repressionen mot oppositionella upphör i och att alla som fängslats på politisk grund friges, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN ska verka för att genomför nödvändiga reformer och säkerställer säkerheten för oppositionen, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att den bör inleda en dialog med de svenska företag som är verksamma i avseende de mänskliga rättigheterna och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i såväl EU som FN bör verka för ett vapenembargo mot och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN ska verka för ett slut på kriget i och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska verka för att FN ska kunna utreda begångna krigsbrott i och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska verka för att EU ska införa ett vapenembargo mot och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska införa ett nationellt vapenembargo mot och tillkännager detta för regeringen. Det går inte att beskriva den senaste tidens utveckling i och utan att börja i de folkliga protester grundade i ilska och längtan efter demokrati, mänskliga rättigheter och social rättvisa som inleddes och som kommit att kallas ”den arabiska våren”. har vi sett en våg av folkliga protester välla fram över och , protester drivna av drömmar om frihet och social rättvisa. kan vi konstatera att den längtan och det hopp som bars av så många i regionen inte infriats, utan snarare slagits tillbaka. De enstaka exemplen på framgång överskuggas av de brutala och kraftiga motgångarna. I flera länder har repressionen och fängslandet av oppositionella och journalister ökat . understryker den mångfasetterade utvecklingen i regionen att demokratisering sällan sker över . Regimens blodiga svar på protesterna i och den Saudiledda koalitionens bombanfall i har skapat två av världens största humanitära kriser. Störtandet av Gaddafi innebar att en av världens värsta diktatorer byttes ut mot kaos och laglöshet. I har militärkuppen inneburit att landet förts allt längre från en verklig demokratisering. I exempelvis , och ser vi få tecken på förändringar. Få är också exemplen på att protesterna omsatts i verkliga förbättringar när det kommer till situationen för kvinnor, hbtq-personer samt etniska och religiösa minoriteter. Det är svårt att i närtid se ett slut på ockupationerna av och . En viktig förklaring till att de demokratiska landvinningarna inte blivit större är hur omvärlden förhållit sig till de folkliga revolterna. In i det längsta backade och flera EU-länder upp diktaturerna i och . Man har blundat när protester slagits ner i länder som , och . I har möjligheterna till en politisk lösning kraftigt försvårats genom att ett flertal länder gett militärt stöd till de olika parterna och satt sina egna intressen framför det syriska folkets. Utvecklingen i och är komplex och mångfasetterad. I denna motion beskriver vi övergripande syn på utvecklingen och presenterar några förslag på hur kan bli en verklig röst för fred, demokrati och jämställdhet i regionen. I flera andra motioner och parlamentariska initiativ har vi fördjupat oss i enskilda länder och frågor som berörs i denna motion. När de folkliga revolterna i och bröt ut dominerade krav på ökad respekt för de mänskliga rättigheterna. Kraven var en naturlig följd av att regionens auktoritära regimer i olika utsträckning kränkt och inskränkt befolkningens medborgerliga och politiska rättigheter, såväl som ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. kan vi konstatera att få av demonstranternas krav har infriats. Det finns exempel på regimer som tillmötesgått vissa krav eller där regimskiften ökat friheten. Men exemplen är tyvärr fler på hur de folkliga revolterna bemötts av ökad repression eller inledande framgångar följts av bakslag. 4.1 Kvinnors och hbtq-personers rättigheter Få grupper i regionen har mött så massiva kränkningar av sina mänskliga rättigheter som kvinnor och hbtq-personer. I flera länder spelade kvinnor en central roll i de folkliga protesterna . I , och var det kvinnor som gick främst i demonstrationstågen. I blev Nobelpristagaren en självklar symbol för landets demokratirörelse. Men kraven på respekt för kvinnors mänskliga rättigheter har inte hörsammats. I har kvinnliga aktivister tvingats fly landet eller ”försvunnit”. I har det sexualiserade våldet mot kvinnor ökat kraftigt under den politiska turbulensen. När kvinnor i kritiserade förbudet för kvinnor att köra bil i landet bemöttes de med arresteringar och åtminstone en kvinna dömdes till piskning. Patriarkala och reaktionära regeringar samt konservativa trossamfund motarbetar en positiv utveckling när det gäller flickors och kvinnors rättigheter i regionen. Genomgående förvägras flickor och kvinnor samma status som män, både i lagstiftningen och i praktiken. I många länder är familjelagstiftningen diskriminerande mot flickor och kvinnor när det gäller äktenskap, skilsmässa, vårdnadsrätt och i arvsfrågor. Skyddet mot sexuellt våld är genomgående otillräckligt. I vissa länder främjar lagstiftningen det sexuella våldet genom att inte göra det olagligt med barnäktenskap, tvångsäktenskap och våldtäkt inom äktenskapet. Det finns t.o.m. exempel på att våldtäktsmän kan slippa åtal genom att gifta sig med sina offer. I och har sådana bestämmelser avlägsnats eller begränsats . En annan positiv utveckling var lagförslag i och med syfte att bekämpa våld riktat mot flickor och kvinnor. I andra länder föreskriver dock lagarna fortfarande lägre straff för våld mot flickor och kvinnor, inkluderat mordfall, om gärningsmannen begått dem med hänvisning till ”familjens heder”. Det finns också lagar som gör att en kvinna riskerar att åtalas om hon rapporterar en våldtäkt. I grips, fängslas och trakasseras kvinnorättsaktivister av företrädare för underrättelseministeriet och revolutionsgardet. Myndigheterna använder även moralpoliser för att upprätthålla obligatoriska slöjlagar, och kvinnor utsätts regelbundet för trakasserier, våld och godtyckligt frihetsberövande p.g.a. sättet de klär sig. De flesta länderna i regionen har mycket restriktiv abortlagstiftning. I är , där abort är lagligt, det tydliga undantaget. 2015 presenterade kung ett lagförslag för att reformera landets abortlagstiftning, efter en lång tids protester. Enligt tidigare lag var abort endast tillåtet om kvinnans hälsa var i fara och förutsatt att hennes make gett sitt medgivande. antogs den nya abortlagen som även tillåter abort efter våldtäkt eller incest, samt i de fall då fostret är allvarligt skadat. I exempelvis , , och tillåts abort endast i fall där det finns svåra fosterskador eller en stor risk för kvinnans liv. Demokratisering förutsätter att kvinnors rättigheter respekteras. Det är viktigt att som enskilt land, såväl som medlem i EU och FN, arbetar för att frågor om kvinnors rättigheter alltid står på dagordningen i dialogen med regionens regeringar. I de länder som lider under ockupation och/eller väpnade konflikter är det viktigt att omvärlden ser att konflikter drabbar män och kvinnor på olika sätt och i olika utsträckning. FN:s resolutioner om kvinnor, fred och säkerhet är här centrala verktyg. Men det kanske viktigaste kan göra är att stödja de kvinnor i regionen som går samman för förändring. ska som enskilt land såväl som medlem i EU och FN öka sitt stöd till kvinnorörelsen i och . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. I , , och kan samkönade relationer bestraffas med döden. I , , , , och en rad andra länder riskerar hbtq-personer långa fängelsestraff. I väpnade konflikter är hbtq-personer en särskilt utsatt grupp. Daesh har systematiskt förföljt och mördat hbtq-personer i och . är det enda land i regionen som uttryckligen förbjuder diskriminering p.g.a. sexuell läggning och könsidentitet. Men i regionen börjar också modiga hbtq-aktivister att organisera sig, bl.a. i , , och . I och finns redan en välorganiserad hbtq-rörelse. Dessa aktivister behöver stöd. I länder där samkönade relationer är förbjudna finns det dock stora svårigheter för hbtq-organisationer att ens registrera sig och många små hbtq-organisationer i regionen har haft svårt att leva upp till de allt högre krav på revision och uppföljning som ställer. Ska kunna stödja hbtq-organisationer även i länder där situationen för hbtq-personer är som svårast krävs en ökad flexibilitet. har i sitt utvecklingssamarbete visat hur det är möjligt. Där har den norska motsvarigheten till RFSL fått relativt stor frihet att fördela pengar till hbtq-organisationer inom utvecklingssamarbetet. Regeringen bör återkomma till med förslag på hur stödet till hbtq-organisationer i och kan förstärkas och göras mer flexibelt. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. När människor runt om i och demonstrerat med krav på ökad frihet har den fackliga rörelsen ofta spelat en central roll. Runt om i regionen har facket inte bara varit en kraft som fört löntagarnas talan på arbetsmarknaden utan också en viktig samhällskraft för demokratisering. Många auktoritära regimer har därför med varierande framgång försökt begränsa eller helt förbjuda möjligheten att organisera sig fackligt. I exempelvis avskedades tusentals löntagare efter att de deltagit i protesterna 2011 och ett flertal fackliga ledare fängslades för sitt stöd till demokratirörelsen. Regimen i landet har dessutom försökt sjösätta en ny regimvänlig fackförening för att konkurrera ut den nu dominerande General . och är fortsatt den sämsta regionen i världen när det gäller löntagares rättigheter och utvecklingen har försämrats , enligt Världsfacket årliga rapport om fackliga rättigheter . Fyra av de tio länder i världen som har sämst fackliga rättigheter ligger i regionen. Konflikter och sammanbrott för rättsstatens principer har omöjliggjort efterlevnaden av grundläggande fackliga rättigheter i länder som , , och . I fortsätter migrantarbetare, som utgör majoriteten av ländernas arbetskraft, att nekas rätt till facklig anslutning och kollektivavtal och andra grundläggande rättigheter. På den arbetar miljoner gästarbetare som bl.a. hembiträden och byggnadsarbetare under svåra förhållanden och ofta helt utan rättsligt skydd eller möjlighet att organisera sig. Extra allvarlig är situationen i där behandlingen av migrantarbetare som bygger arenorna inför herrarnas har fått stor uppmärksamhet. Arbetsplatsskadorna och dödsfallen har fortsatt trots kritik från omvärlden och enligt en rapport tvingas migranterna arbeta i sträck utan en dags ledighet. Om uppmärksamheten kring byggarbetarna som förbereder inför är stor, hamnar hembiträdenas situation ofta i skymundan. Att arbeta i andra människors hem utan grundläggande rättigheter innebär mycket stor utsatthet. Migrantarbetarna i är i regel exkluderade från de rättigheter och den välfärd som gäller för medborgarna. Lagen förbjuder migrantarbetarna att organisera sig fackligt eller strejka. Enligt det kritiserade Kafalasystemet som finns i flera länder får migrantarbetare dessutom varken byta jobb eller lämna landet utan tillåtelse från sin kafeel, som är ett slags sponsor för migrantarbetarens uppehållstillstånd. är det arbetsgivaren själv. Om en migrantarbetare vill byta jobb måste hen resa tillbaka till hemlandet eller bli papperslös. Kafalasystemet kritiseras för att öppna upp för tvångsarbete och slaveri. I var fackliga företrädare utsatta även före det misslyckade kuppförsöket . Efter kuppförsöket har utsattheten ökat och över 100 000 anställda i offentlig sektor har blivit avskedade. I är fackligt engagemang, precis som annan politisk aktivitet som motsätter sig president , förenat med stor fara. Oberoende fackföreningar och deras anhängare skrämdes till tystnad av regimen i under protester . kan genom handelsförbindelser och andra relationer med länderna i regionen påverka utvecklingen när det gäller fackliga rättigheter, men alltför ofta prioriteras ekonomiska intressen framför mänskliga rättigheter. bör som enskilt land såväl som inom EU och FN verka för att stärka de fackliga rättigheterna och stödet till fackliga organisationer i och . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 4.3 Etniska och religiösa minoriteter och är en etniskt och religiöst heterogen region. Dagens statsbildningar är i stor utsträckning ett resultat av stormakternas agerande efter första och andra världskrigen och har i liten utsträckning tagit hänsyn till befolkningens sammansättning eller historiska kontaktvägar. Grupper som kurder och berber är uppdelade i flera statsbildningar, och många etniska och religiösa grupper har mycket begränsade möjligheter att få tala sitt språk och uttrycka sin kultur och religion. I motionen (2016/17:1738) utvecklar vi vår syn på kurdernas situation. I många fall är diskriminering och förtryck av olika etniska och religiösa grupper institutionaliserat av de styrande regimerna . Men i efterdyningarna av den arabiska våren har vi sett hur regimer och politiska rörelser försökt politisera etnicitet och religion för att stärka sina egna positioner och splittra sina motståndare. Detta har resulterat i ökat våld mot en rad grupper, bl.a. kristna minoriteter i , kurder i och kopter i . Demokratisering i regionen kommer att förutsätta grundliga reformer i de flesta länder för att garantera de grundläggande mänskliga rättigheterna för etniska och religiösa minoriteter. 5 EU:s relationer till regionen Den arabiska våren har synliggjort dubbelmoralen i EU:s relationer till regionen. Man har i högtidstalen i talat om mänskliga rättigheter, men i relationerna med och har det varit de ekonomiska och politiska egenintressena som gång på gång vägt tyngst. Ska EU på allvar bli en kraft för fred, demokrati och mänskliga rättigheter måste den s.k. grannskapspolitiken i grunden förändras. Relationerna till länderna i och har formaliserats genom Medelhavsunionen. Unionen bildades på franskt initiativ med syfte att EU och länder runt skulle fördjupa samarbetet om ekonomi och politik. De auktoritära regimerna i och välkomnades till detta samarbete utan att tydliga krav på demokratiska reformer ställdes. erbjöds observatörsstatus och diktaturen i fick inneha ordförandeposten. anser att det är viktigt att det finns mötesplatser och arenor för dialog som också inkluderar företrädare för diktaturer och auktoritära stater. Men det förutsätter att dessa mötesplatser fylls med ett politiskt innehåll. I ljuset av den arabiska våren finns det stora behov av att i grunden reformera EU:s grannskapspolitik med och . bör verka för att reformera EU:s grannskapspolitik med och för att öka fokus på folkrätt, demokrati och mänskliga rättigheter samt att ett sådant reformarbete också måste omfatta Medelhavsunionen. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 5.2 Handel och ekonomiskt samarbete EU har tecknat omfattande associeringsavtal om politiskt och ekonomiskt samarbete med flera auktoritära regimer, bl.a. och . Under det svenska ordförandeskapet godkände EU ett avtal med diktaturen i och 2008 inleddes förhandlingar med . Men inget land har man haft så omfattande och djupa samarbetsavtal med som , trots att landet fortsätter att kränka folkrätten och ignorera FN:s resolutioner. EU har redan avslutat fyra rundor med om handelsavtalet and Comprehensive Free Trade Agreement (DCFTA). När avtalet är på plats kommer det att bli det mest omfattande handelsavtal som EU har med något land runt . anser att frågor om handel och ekonomiskt samarbete inte kan frikopplas från frågor om folkrätt och mänskliga rättigheter. bör som medlem av EU verka för att kommande associerings- och handelsavtal ska villkoras med respekt för de mänskliga rättigheterna och folkrätten. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Inom migrationspolitiken har EU:s samarbete med länderna i varit omfattande tillbaka. Den fria rörligheten i EU utvecklas på bekostnad av den fria rörligheten i EU:s grannstater. Länder i pressas att införa en hårdare politik för att bekämpa migration, baserad på den europeiska modellen med gränskontroller, kriminalisering, frihetsberövande och utvisning. EU:s gränskontroll förläggs på detta sätt på tredjeländers sjöterritorium. Kriget i har gjort landet till det som allra flest människor i världen flyr ifrån. De flesta syriska flyktingar finns i grannländerna , och . Efter att EU stängt gränsen mellan och , genom det avtal som ingicks , har dessa länder fått ta ett allt större ansvar. har även de stängt sina gränser eller försvårat för flyktingar att ta sig in i länderna. förhandlar EU fram ytterligare avtal med andra stater i regionen, med som förebild. Mot löften om bistånd och handelsavtal ska staterna stoppa människor på flykt, ofta utan hänsyn till grundläggande rättigheter. Användandet av bistånd på detta sätt går dessutom emot grundläggande principer för hur bistånd får användas. är mycket kritiskt till den migrationspolitik EU driver. Vi menar att EU bör ta ett mycket större ansvar för människor på flykt, och den politik som leder till kränkningar av migranters rättigheter måste upphöra. bör agera i EU för att unionens migrationssamarbete med länderna i och ska ske med och de mänskliga rättigheterna som grund. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 6 relationer till regionen Under den s.k. arabiska våren uttryckte svenska politiker stort stöd för kraven på demokratisering och respekt för de mänskliga rättigheterna. Genom biståndspolitiken har stött nätaktivister, oberoende journalister och civilsamhället. Till och flera av grannländerna ger ett omfattande humanitärt stöd. Men röst i och är allt annat än konsekvent. Exemplen är många där svenska egenintressen gått före engagemanget för mänskliga rättigheter. vill att ska vara en konsekvent röst för frihet och mänskliga rättigheter i och oavsett var, av vem eller med vilka motiv de mänskliga rättigheterna kränks. Agenda 2030 bör vara vägledande i våra relationer med länderna i regionen. syn på Agenda 2030 och den svenska utvecklingspolitiken i stort utvecklas i motionen En svensk utvecklingspolitik för rättvisa, jämställdhet och hållbar utveckling (2017/18:555). Det kanske tydligaste exemplet på dubbelmoralen i relationer till och är den omfattande svenska vapenexporten till regionen. I pågår den just nu största humanitära krisen i världen, till följd av den Saudiledda koalitionens bombningar. Upp emot 10 000 människor har dödats och miljontals har drivits på flykt. har bidragit med i humanitärt bistånd till det krigshärjade landet. exporterar vapen till sex av de nio stater som deltar i den Saudiledda koalition som bombar landet, begår krigsbrott och dödar civila. har tillstånd för vapenexport beviljats till bl.a. , och . Flera av regionens mest auktoritära regimer har varit några av de absolut största köparna av svensk krigsmateriel. har motsatt sig denna export. Vi vill att den svenska vapenexporten till diktaturer, krigförande stater och länder som begår grova och omfattande brott mot de mänskliga rättigheterna ska upphöra. kommer att återkomma med konkreta förslag på hur vi vill reformera svensk krigsmaterielexport i samband med att regeringens förslag om nytt regelverk för exporten av krigsmateriel presenteras . 6.2 Handel och ekonomiskt samarbete som de auktoritära regimerna i , och med våld försökte slå ned folkliga revolter understödde svenska myndigheter med resurser från den svenska statskassan handel med, och omfattande investeringar i, dessa regimer. gick den statliga myndigheten () in och garanterade affärer med stater i för genom s.k. exportkrediter. Den oroliga tid som följde de demokratiska resningarna i regionen gjorde att affärerna minskade kraftigt . går det att se en återgång mot tidigare nivåer, dock utan någon förbättring när det gäller mänskliga rättigheter och demokrati i regionen.