mot · H5023456 · 2017-10-05 00:00:00 — För den enskilde företagaren innebär ett smitande från skatt och sociala avgifter också att man kanske inte har rätt till samma stöd och hjälp som man annars skulle ha haft vid t.ex. sjukdom eller föräldraledighet. En sådan risk finns även vid försök att på laglig väg kringgå skattesystemet, t.ex. genom att utnyttja möjligheten att omvandla tjänsteinkomster till kapitalinkomster, någonting de s.k. 3:12-reglerna syftar till att motverka. En viktig åtgärd för att minska fusket är personalliggare som tydligt ska visa vilka personer som för tillfället jobbar på arbetsplatsen. och regeringen har därför kommit överens om att utöka vilka branscher som omfattas av kravet på personalliggare. bedömning är att detta ökar skatteintäkterna med . avskaffade den borgerliga regeringen revisionsplikten för mindre aktiebolag. Lagändringen innebar att bolagen själva kan bestämma om de ska ha en revisor eller inte. har granskat effekterna av den slopade revisionsplikten. I rapporten visas hur aktiebolag som avsagt sig revisor är överrepresenterade när det gäller planerad ekonomisk brottslighet. Risken att sådana bolag används som brottsverktyg är större eftersom insyn saknas. Vi menar att revisionsplikten bör återinföras som en brottsförebyggande åtgärd. Betänkandet Kvalificerad välfärdsbrottslighet (SOU 2017:37) menar att det också finns skäl att se över uppdrag i syfte att stärka dess roll i det brottsförebyggande arbetet. Det är en uppfattning vi delar. För vidare läsning om politik mot ekobrott, se vår motion Ekonomisk brottslighet riktad mot välfärden (2017/18:1143). 6 Social trygghet för företagare Personer som driver eget företag med F-skattsedel ska ha samma rätt till det sociala trygghetsnätet som anställda. Det finns ingen anledning att människor som driver eget företag ska ha en sämre försäkring än andra. Det sociala skyddsnätet är en del av vår gemensamma välfärd och ska gälla alla, oavsett om man är tillsvidareanställd, timanställd eller egenföretagare. Dock måste ett ömsesidigt ansvar gälla. Som företagare har man ansvar för att betala in sociala avgifter och själv agera för att en sådan modell ska fungera. Det ska inte vara möjligt att avstå från att betala in nödvändiga avgifter och sedan lämna över ansvaret åt staten. Företag som sköter sig drabbas hårt när oschysta företag låter bli att betala sociala avgifter för att kunna dumpa priserna. Socialförsäkringsrättsligt görs det skillnad på olika företagsformer, konsekvenser som kan bli stora och svåra att förutse för den enskilda företagaren. Skillnaderna kan bli stora, särskilt i ett uppbyggnadsskede. Hur den sjukpenninggrundande inkomsten räknas ut beror bl.a. på vilken företagsform man har valt. Den parlamentariska socialförsäkringsutredningen (Mer trygghet och bättre försäkring, SOU 2015:21) pekar bl.a. på hur försäkringsskyddet brister för egenföretagare. ser att det kan finnas anledning till att återkomma till frågan. Att driva ett eget företag kan var påfrestande, såväl ekonomiskt som psykiskt och socialt. Det är viktigt att det finns en trygg grund och ett fungerande socialt skyddsnät även för företagare vid t.ex. sjukdom, arbetslöshet eller förändrade levnadsförhållanden. Det är därför glädjande att och regeringen har kommit överens om att socialförsäkringsskyddet för företagare i uppbyggnadsskedet ska utvidgas och att resurser för detta avsatts i budgetpropositionen . 6.1 Kombinatörers otrygga villkor Arbetsmarknaden är i förändring, och allt fler arbetstagare hänvisas till tillfälliga anställningar, korta kontrakt och kombinationer av eget företagande ihop med deltidsanställningar. Vissa branscher, såsom media, kultur, restaurang och it men också skogs- och jordbruk sticker ut med en hög andel s.k. kombinatörer. I takt med att arbetsmarknaden förändrats har tryggheten vid sjukdom urholkats för stora grupper av människor. Regelverket för socialförsäkringarna är otydligt vilket gör att det är svårt att på förhand veta vilken ersättning man kommer att få. Genom att försäkringsskyddet i socialförsäkringarna är beroende av arbetsinkomster finns det vissa grupper som saknar eller har en svag ekonomisk trygghet vid sjukdom och arbetslöshet, framför allt vissa studerande, egenföretagare som startar ett företag och personer som kombinerar förvärvsarbete med exempelvis företagande. Standardtryggheten och förutsägbarheten brister för både arbetstagare med tidsbegränsade anställningar och för personer som kombinerar tidsbegränsade anställningar och företagande. uppmärksammar att ”Standardtryggheten och förutsebarheten brister för arbetstagare med tidsbegränsade anställningar och för personer som kombinerar tidsbegränsade anställningar och företagande”. Dessutom konstateras att det är svårt att förutse den sjukpenninggrundande inkomsten för tidsbegränsat anställda, eftersom den utgår från inkomstens varaktighet framåt i tiden eller från inkomst som är återkommande. Det finns dessvärre ingen anledning att tro att förekomsten av tillfälliga och tidsbegränsade anställningar som tvingar människor att kombinera dessa med t.ex. frilansande eller konsultande eller ofrivilliga s.k. egenanställningar kommer att minska. Sjukförsäkringen behöver ändras för att fungera bättre och ge ökad trygghet på en arbetsmarknad med allt större inslag av korta jobb och osäkra anställnings- och anlitandeformer. Arbetsmarknadens ändrade karaktär behöver speglas i de trygghetssystem som finns. Som ett första steg bör regeringen tillsätta en utredning för att lämna förslag på hur socialförsäkringssystemet kan möta de förändrade förutsättningarna på arbetsmarknaden med allt fler kombinatörer. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Det finns brister i dagens pensionssystem vad gäller egenföretagare. Det finns ingen anledning att den som driver eller är anställd i ett mindre företag ska få ut en sämre pension än andra. Enligt beräkningar från låter så många som var tredje företag med upp till 20 anställda bli att sätta av pengar till tjänstepension för ägare eller anställda. Tjänstepensionen spelar stor roll för den slutgiltiga pensionen och kan utgöra så mycket som hälften av den totala pensionen. Socialförsäkringssystemet bygger på att man som företagare tar ansvar och betalar in skatt och sociala avgifter. Det är nödvändigt för att systemet ska fungera och en skyldighet man åtagit sig som företagare. Men också företagaren ska kunna känna sig trygg. Vi vill att regeringen ser över vilka åtgärder som kan vidtas i syfte att trygga pensionen för dem som driver eller är anställda i mindre företag. Vi menar dock att det bör göras tillsammans med en större översyn av hela pensionssystemet. Som företagare finns det ingen möjlighet att få a-kassa om man inte avvecklar verksamheten eller ansöker hos sin a-kassa om att ha företaget vilande. För den som är arbetslös och vill starta ett eget företag gäller vissa regler i förhållande till a-kassan. Det är tillåtet att göra ett förberedande arbete, däremot inte att bedriva någon verksamhet. Att hyra lokal, inleda kundkontakter eller sätta upp en hemsida är därför inte möjligt om man vill behålla sin a-kassa. delar uppfattningen om att a-kassa enbart ska ges vid arbetslöshet. Det finns dock tillfällen när man från a-kassan felaktigt betraktat ideellt engagemang i t.ex. en ekonomisk förening som faktiskt företagande. Enligt gällande lagstiftning ska en sökande kunna ägna sig åt ”arbete av ideell karaktär i verksamheten” utan att detta ska anses utgöra personligen utfört arbete. finns exempel på människor som nekats a-kassa p.g.a. att man utan ekonomisk engagerat sig i det lokala fotbollslaget eller byalaget. Uppenbarligen finns det brister i rådande praxis. Regeringen bör uppdra åt berörda myndigheter att vidta åtgärder för att säkra möjligheten till ideellt engagemang utan att rätten till a-kassa går förlorad. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 6.4 Att starta nytt, överta ett företag eller att anställa Att vara egenföretagare och att starta nytt är förknippat med en viss osäkerhet, både vad gäller trygghet och ekonomi. Det är också ett av de största hindren som lyfter fram för att fler ska vilja starta och driva företag. Det finns ett glapp mellan att vilja starta ett företag och att faktiskt göra det. vill överbrygga det gapet och skapa bättre förutsättningar för att människor ska våga förverkliga sin idé. Det finns en rad olika offentliga lån och bidrag man kan söka för att starta eget. Det kan t.ex. handla om startstöd från eller mikrolån från . Det är också möjligt att söka aktivitetsstöd eller etableringsersättning från Arbetsförmedlingen genom det arbetsmarknadspolitiska programmet Stöd till start av näringsverksamhet. finns det möjlighet att ta tjänstledigt i för att starta och driva företag. Vi vill även där se en utökad möjlighet till tjänstledighet för att man ska få möjlighet att prova sin idé fullt ut. Detta bör även gälla då man tar över ett redan befintligt företag. Regeringen bör återkomma med ett förslag om att utöka möjligheten till tjänstledighet för att starta eller ta över ett befintligt företag . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. För unga företagare kan det vara särskilt svårt att få banklån för att starta upp en verksamhet. Där spelar statliga och andra stöd från t.ex. Arbetsförmedlingen en viktig roll. Den som exempelvis vill starta upp ett företag utifrån ett väl fungerande UF-företag efter skolan bör få möjlighet att göra det. Arbetsförmedlingens starta-eget-stöd finns till för den som riskerar att bli arbetslös och som har förutsättningar för att starta en egen verksamhet. Det finns dock vissa begränsningar för dem som är , och stödet används ofta som en åtgärd i brist på andra insatser. Vi menar att det bör bli enklare för unga att få stöd från Arbetsförmedlingen för att starta företag. Den som får tjänstledigt för att starta eget ska kunna få stöd för start av näringsverksamhet under förutsättning att arbetsgivaren anställer en arbetslös som vikarie. Det skulle både gynna den som vill ta steget över till egenföretagande och den arbetslösa som får ett jobb att gå till. har också kommit överens med regeringen om ett Växa-stöd för enskilda näringsidkare som innebär sänkta arbetsgivaravgifter för den första anställda. I budgetpropositionen utvidgas dessutom stödet ytterligare. För någon som vill förverkliga sin affärsidé kan det vara svårt att navigera bland de olika bidrag och stödsystem som finns. Myndigheter som arbetar med näringslivsutveckling behöver bli bättre på att lyfta fram information om hur man startar företag. Hemsidan är ett bra exempel på hur det kan fungera. Där har , , och Arbetsförmedlingen gått ihop och samlat information på ett och samma ställe. är positivt till att utveckla den typen av aktivt utåtriktat arbete från myndigheterna kring företagande. har en könsuppdelad arbetsmarknad. Företagandet utgör inget undantag. Det största ansvaret måste ligga på företagen själva. Kvinnliga yrkesnätverk är t.ex. ett sätt att kompensera för de könsorättvisor som märks inom företagande. är det viktigt att ett jämställt företagande blir en prioriterad målsättning även inom det företagsfrämjande arbete som görs på statlig och nivå. Jämställdhetsarbete får inte bli någonting som sker bara när det finns tid eller pengar över. Statliga och kommunala stöd till exempelvis nyföretagare måste viktas utifrån jämställdhetsaspekter. Stödet till innovatörer måste rikta sig bredare än till traditionellt manligt dominerade områden. De instanser som förmedlar statliga stöd ska vara öppna för nya och icke-traditionella innovationer. Det målgruppsanpassade arbetet bör fortsätta och intensifieras. Främjandeinsatser ska vara tillgängliga på likvärdiga villkor. Regeringen bör därför se över hur offentliga medel för att främja företagande gynnar män respektive kvinnor. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. En växande sektor är den där arbetstagare utför sitt arbete baserat på uppdrag. De benämns ofta som ensamföretagare, och många ser sig själva som företagare. I praktiken har man dock inte något företag utan är tillfälligt anställd av ett s.k. egenanställningsföretag som i sin tur ansvarar för fakturering gentemot kunden. Egenanställning är ingen juridisk anställningsform. I stället har i princip alla egenanställda anställningsformen allmän visstid. Det var också i samband med att allmän visstid infördes som ny anställningsform 2008 som antalet egenanställda började öka påtagligt. Antalet egenanställda har gått från 4 2000 till 18 2015. Vanligast är jobb inom media, teater, tv, film, annan kultur, hantverk, vård, hälsa, skönhet, bygg och städ. Egenanställda befinner sig i mångt och mycket i en arbetsrättslig gråzon. Men det kanske största problemet på lång sikt är att förfarandet helt åsidosätter partsmodellen. Det undergräver också den fackliga organiseringen och möjligheterna att gå samman för bättre arbetsvillkor. Ofta beskrivs uppdragstagaren som ensamföretagare, men det stämmer inte i vanlig mening. Hen behöver inte F-skattsedel och är beroende av företaget för att få in sin inkomst. Det råder också stor oklarhet kring vad som gäller vid t.ex. arbetslöshetsersättning eller sjukförsäkring. Olika arbetslöshetskassor har hanterat frågan olika. Till skillnad från anställda i bemanningsföretag är det upp till den egenanställda att själv ordna sina uppdrag, och däremellan har man inte rätt till någon inkomst. Det finns en överhängande risk för att en växande egenanställningsbransch leder till dumpning av både löner och villkor. ser en fara i att arbetsuppgifter som sköts av den ordinarie personalen läggs ut på egenanställningar och att dessa ökar på bekostnad av tillsvidareanställningar. En ännu oklar fråga är också hur man ska betrakta egenanställningsföretag med säte i EU-länder utanför . Än så länge är fenomenet ovanligt, även om det förekommer. Men det finns skäl att tro att vi kan komma att se en sådan ökning. Det skapar bl.a. frågor kring utstationeringsdirektivet och beskattning. Det har funnits en diskussion om att införa någon typ av mellanting mellan anställd och företagare. avvisar sådana förslag eftersom det både skulle kunna bli ett sätt att runda skattesystemet, lagar om arbetsrätt och den sociala tryggheten för den enskilda arbetstagaren. Vi menar att den som är anställd i ett egenanställningsföretag är att betrakta som anställd, inte företagare, och ska därför ha rätt till socialförsäkringssystemet på samma villkor som andra arbetstagare. Otrygga egenanställningar ska ersättas med trygga jobb. 7 Trygghet för både företagare och anställda Full sysselsättning är det viktigaste målet med ekonomiska politik. Alla människor som kan jobba ska ha rätt till ett arbete. Att ett litet företag expanderar och får möjlighet att anställa innebär en samhällsvinst ur flera aspekter. Den som arbetar i ett litet eller medelstort företag måste kunna lita på att man omfattas av en trygghet och att anställningsförfarandet sker i enlighet med gällande lagar och regler. Goda arbetsvillkor, inflytande och utvecklingsmöjligheter på jobbet är en förutsättning för att människor ska må bra och samhället utvecklas. Fackliga rättigheter skapar goda förutsättningar för både bra arbetsvillkor och företagandevillkor. Genom tydliga ramar kan de långsiktiga förutsättningarna tryggas, vilket gynnar alla inblandande. Företag som sköter sig ska inte missgynnas i konkurrensen mot företag som konkurrerar med sämre villkor. Företagare bör också få möjlighet till stöd och kompetensutveckling i att vara goda arbetsgivare. För vidare läsning om politik för trygghet på jobbet, se vår motion En starkare arbetsrätt för ökad trygghet i anställningen (2016/17:47). 7.1 En bättre arbetsmiljö även för små och medelstora företag På en liten arbetsplats där ett fåtal personer sitter på många ansvarsområden är risken överhängande att arbetsmiljöarbetet, och särskilt det förebyggande arbetet, hamnar i skymundan. Men föreskriften om systematiskt arbetsmiljöarbete gäller för alla arbetsplatser, oavsett vilken bransch det handlar om eller hur många anställda man har. politik på detta område beskrivs närmare i motionen Ett tryggt och hållbart arbetsliv (2017/18:3362). För ett litet företag som i hög grad är beroende av de enskilda arbetstagarnas prestationer kan långvariga sjukskrivningar påverka företaget hårt. Ett förebyggande hälsofrämjande arbete som inkluderar en god företagshälsovård kan därför vara särskilt viktigt för det enskilda företaget. Bland egenföretagare är det vanligare med dödsolyckor än bland anställda. Det förklaras dock i huvudsak av att många egenföretagare återfinns inom olycksdrabbade branscher som jord- och skogsbruk. –2013 var antalet dödsolyckor bland egenföretagare nästan så vanligt jämfört med bland anställda. Informationskampanjer som Säker Arbetsmiljö i som driver tillsammans med är ett bra exempel på branschspecifikt och konkret säkerhetsarbete. Det är också viktigt att minska den machokultur inom mansdominerade branscher som leder till slarv och risktagande. Där är som drivs av och Byggcheferna ett bra exempel på hur man skapar en både mer jämställd och säkrare arbetsmiljö inom byggbranschen. I företag med färre än tio anställda krävs ingen skriftlig dokumentation av arbetsmiljöpolicy, rutiner, uppgiftsfördelning och uppföljning av det systematiska arbetsmiljöarbetet. menar att det inte finns någon anledning att undanta små företag från det arbetet. Möjligheten att söka arbetsplatsnära stöd från är ett exempel på en konkret insats som kan stärka arbetsmiljöarbetet vid signaler på ohälsa och för att en anställd ska kunna återgå i arbete. 8 Myndighetskontakt och rättssäkerhet Den största drivkraften för den som driver företag är att utveckla och driva sin verksamhet framåt. Det primära målet är inte att ägna tid åt onödigt pappersarbete. Många av de lagar och regler som finns är till för att skydda den enskilda arbetstagaren, minska skattefusket och skapa trygghet för företagaren i socialförsäkringssystemet. Men för att det arbetet inte ska bli alltför betungande krävs tydliga och förutsägbara regler som är lätta att följa. 8.1 Enkla och tydliga regler De lagar och regler som finns ska hjälpa företagen att utvecklas och expandera, inte kännas som ett hinder. Små företag måste ofta följa samma regler som de större företagen med mindre resurser att lägga ned på administration. Skattesystemet ska vara likformigt och konsekvent med få undantag. Vi vill se en inriktning där nya regler i så hög utsträckning som möjligt ska vara enkla och anpassas till rådande system. Här har digitaliseringen en nyckelroll och det är viktigt att digitaliseringen främst används för att effektivisera, inte till ökad informationsinhämtning och byråkrati. 8.2 En dörr in Kontakten med myndigheter kan för den enskilde företagaren upplevas som snårig. vill se en modell där man i möjligaste mån kan samla relevant information och kontakt på ett och samma ställe enligt principen ”en dörr in”. Det skulle både förenkla det administrativa arbetet och möjliggöra synergieffekter i form av ökad samordning. Precis som företagen ansvarar för att skaffa nödvändig information och leva upp till lagar och regler måste myndigheter se till att den informationen finns lättillgänglig. Här är internetportalen och kommunernas företagsrådgivning två goda exempel. Besked och information som lämnas från myndigheter till företag måste också vara samordnad och likalydande. 8.3 Annons- och fakturaskojare Problemet med annons- och fakturaskojare uppmärksammas med jämna mellanrum. I de flesta fall handlar det om olaglig verksamhet som är fråga om rena bedrägerier. tycker att olika instanser som t.ex. och tydligare än måste prioritera dessa frågor. Det skulle ha en viktig preventiv effekt. Företagare har inte samma konsumentskydd i lagstiftningen som privatpersoner. Privatpersoner kan vända sig till respektive de lokala konsumentrådgivarna. Företagare kan visserligen söka stöd i bransch- eller intresseorganisationer. Vi ser trots det gärna en bättre rådgivning och stöd även till småföretagare. bör få i uppdrag att utveckla stöd och information till företagare gällande vilket konsumentskydd man har som företagare. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Långa betalningstider är ett problem för många mindre företag. När betalningar drar ut ansträngs likviditeten vilket i många fall innebär begränsningar, inte minst vad gäller möjligheter till expansion och nyanställningar. menar att de regler som innebär att myndigheter och andra offentliga organ inte ska kunna avtala om längre betalningstid än även bör omfatta privata företag. Myndigheter och andra offentliga organ ska som regel inte kunna avtala om längre betalningstid än , även om det gäller privata företag. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. är ett exportland, och den samlade varu- och tjänsteexportens andel av BNP uppgår till . De stora företagen dominerar dock fortfarande exporten, vilket gör sårbart. De små och mellanstora företagen står för en tredjedel av all export men de exporterar i stor utsträckning till nära och traditionella marknader. För att öka exporten från små och medelstora företag måste statens och näringslivets samarbete på exportområdet förbättras. Det mesta av varuexport () går fortfarande till . Ökad internationell konkurrens och demografiska förändringar pekar dock mot att nya marknader kommer att bli allt viktigare för svensk export. Drygt tre fjärdedelar av all export kommer från industrisektorn i form av varor eller tjänster, vilket i reda pengar motsvarar . Vi har goda förutsättningar att öka både exporten i sig och andelen produkter som ligger högre upp i förädlingskedjan. För att bibehålla svensk konkurrenskraft menar vi dock att det är nödvändigt med ökade statliga insatser för att gynna svensk export, inte minst för just små och medelstora företag. Långsiktiga och tydliga regelverk underlättar för företag att våga ta steget till exportmarknaden. fyller en viktig roll i världen genom att exportera en lång rad industriprodukter som är samhällsekonomiskt viktiga och producerade med relativt begränsad miljöpåverkan. Det finns också en stor potential i att öka exporten av hållbara produkter som kan bidra till en viktig energiomställning i . Den omställning vill se kommer att behöva genomföras på ett sätt som inte leder till utflyttning av produktionen. Vi menar att åtgärder för att främja lokal vidareförädling inom industrin både skulle kunna bidra till nya arbetstillfällen, nyföretagande och till att öka exportvärdet. 9.1 Exportstöd för små och medelstora företag För små och medelstora företag som vill växa är exportmarknaden svåråtkomlig. Lite drygt ett av fyra av de svenska små och medelstora företagen är vad kallar för ”internationella”. Av dem är det som har sin huvudsakliga marknad utanför . Företagen saknar ofta de verktyg som behövs för att ta sig ut på mässor i utlandet, till enskilda företag och länder. Här kan staten fylla en viktig uppgift och gör även så till viss del. Vi ser också en ökad digitalisering som en viktig beståndsdel i att underlätta exporten för just små och medelstora företag. Vi menar att stora ansträngningar måste göras för att öka exporten från små och medelstora företag. För att åstadkomma detta måste statens och näringslivets samarbete på exportområdet förbättras. Business verksamhet bör förstärkas och möjligheten till ökad aktivitet för de regionala exportrådgivarna måste bli bättre över hela landet som utbildningen av exportsäljare på universitet och högskolor bör stärkas. Det är därför positivt att budgetpropositionen som förhandlats mellan och regeringen innehåller förslag om att den särskilda satsningen på regionala exportcentra ska fortsätta och utökas. 10 Forskning och utveckling behöver ställa om till innovationsdriven tillväxt.