mot · H5023625 · 2017-10-05 00:00:00 — Trots att det är förbjudet i och att inte har några regler om dubbel straffbarhet vad gäller kvinnlig könsstympning förekommer det alltså att svenska flickor stympas och att ingen straffas för brottet. För att undvika att svenska flickor utsätts för könsstympning anser att behöver pröva att, enligt fransk modell, införa ett hälsointyg. Hälsointyget, eller skyddsbrevet om man så vill, ska kunna tas med till hemlandet vid resa, och ska tydligt visa att könsstympning är förbjudet enligt svensk lag. Som förälder ska man då kunna använda hälsointyget som skydd gentemot sin släkt. Intyget ska också visa att föräldrarna har ansvaret för flickan och att de således kan dömas enligt svensk lag även om könsstympning sker i ett annat land än . Med vetskap om detta är släkten mindre benägen att trycka på för könsstympning om föräldrarna därmed begår och kan straffas för ett brott enligt svensk lagstiftning. Intyget bör sedan kunna utfärdas av barnavårdscentralen för barn och därefter av skolhälsovården. I samband med att regeringen lade fram skrivelse 2016/17:10 ”Makt, mål och myndighet – feministisk politik för en jämställd framtid”, föreslogs ändringar för ett flertal av de delmål som underordnas det övergripande målet för jämställdhetspolitiken. Det övergripande målet för jämställdhetspolitiken uttrycks som att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sitt eget liv. Målet är oförändrat. Bland de underordnade målen som ändrades framförde kritik i den följdmotion (mot. 2016/17:3554 av m.fl.) som lades i samband med skrivelsen. De delmål som försämrats till följd av regeringens beslut bör återgå till de lydelser de hade tidigare. Delmålet mäns våld mot kvinnor Regeringens förslag till delmålet mäns våld mot kvinnor inbegriper alla yttringar av våld, fysiskt eller psykiskt, gentemot flickor och kvinnor och som utförs av män. Delmålet omfattar också hedersrelaterat våld och förtryck samt prostitution och handel med människor för sexuella ändamål. Våld mot barn och våld i samkönade relationer har en stark koppling till delmålet men omfattas inte i de ändringar som kom till följd av regeringens skrivelse, något som uppmärksammades och kritiserades av flera remissinstanser. instämmer i kritiken och framhåller att våld i samkönade relationer också präglas av mekanismer som förekommer i olikkönade relationer. Liksom vill vi framhålla risken att målet som antogs till följd av regeringens skrivelse osynliggör våld i samkönade relationer samt våld mot män och pojkar. Brottsförebyggande rådets kartläggningar visar att det är ungefär lika stor andel kvinnor och män som utsätts för våld av en aktuell eller tidigare partner; våldet mot kvinnor är dock grövre och återkommande. I delmålet bör begreppet mäns våld mot kvinnor alltid kompletteras med begreppet ”våld i nära relationer”. Hedersförtryck tar ifrån sina offer deras frihet och flyttar kampen för människovärde, jämställdhet och likaberättigande långt bakåt i tiden. Hedersförtryckets roll förtjänar att förstärkas i de delmål som finns utifrån problemets allvar och långtgående konsekvenser för de som drabbas. För hedersrelaterat våld och förtryck är våldet patriarkalt men utförs av hela eller delar av en släkt, ett kollektiv som straffar. I skrivelse 2016/17:10 nämnde förvisso regeringen avsaknaden av återkommande undersökningar kring omfattningen av hedersrelaterat våld och förtryck men föreslog inget med anledning av det. Ett uppdrag gavs dock till med delredovisning. menar att kartläggning av omfattningen av hedersförtryck bör göras regelbundet och att delmålet bör innehålla ett tydligt mål för att adressera det hedersrelaterade våldet. Delmålet obetalt hem- och omsorgsarbete Som en följd av regeringens skrivelse inrättades ett delmål för en jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. anser att det är bra om båda parter tar ansvar för arbetet med barn och hem. Hur familjer eller par väljer att fördela ansvaret för hem och barn påverkar andra delar av livssituationen, som ställningen på arbetsmarknaden, möjligheter till karriär och framtida pension. Traditionellt sett har kvinnor tagit ett större ansvar i hemmet. Effekten har blivit att kvinnorna varit borta mer från jobbet, halkat efter i löneutveckling och därmed också fått lägre pensioner. Flera partier använder detta faktum som ett skäl att likrikta utformningen av föräldraförsäkringen och föräldraledigheten. anser att detta är fel väg att gå eftersom det inskränker familjers valfrihet och nedvärderar myndiga personers egna val. Vi avstyrker därför detta delmål. lösning är istället att undanröja hinder och skapa bättre förutsättningar för olika val, för såväl mammor som pappor. Valfrihet står inte i motsatsförhållande till ökad jämställdhet. vill ge familjer fler möjligheter att välja den livsstil i allmänhet och barnomsorgsform i synnerhet som passar dem och deras barn bäst. Vi vill betona förutsättningarna snarare än att styra utfallet, vilket innebär en acceptans för att resultatet inte alltid blir detsamma för alla barnfamiljer. Olika utfall kan bero på att förutsättningarna är olika, men det kan också bero på att familjer eller par har gjort prioriteringar och val som får ekonomiska konsekvenser. Så måste det kunna få vara och det måste respekteras. har en liknande utgångspunkt när det gäller anhörigomsorg. Det är viktigt att de som vill sköta omsorgen om sina nära anhöriga har goda förutsättningar för detta. I det sammanhanget bör exempelvis frågan om möjlighet till tjänstledighet ses över och införandet av ett begränsat antal VAF-dagar (vård av förälder). För de som hellre vill ha äldreomsorg för sin anhörige är det av stor vikt att det finns tillgång till en god omsorg med olika inriktningar. Alla åtgärder avseende anhörigomsorg måste inriktas på att stödja och underlätta olika val, inte att förhindra eller strypa möjligheter. Nära relationer är viktiga och ska värnas. Mot bakgrund av ovanstående resonemang avstyrker regeringens delmål om jämställt obetalt hem- och omsorgsarbete och föreslår istället ett nytt delmål om att ”skapa goda förutsättningar för egna val gällande hem- och omsorgsarbete för både män och kvinnor”. välkomnade inrättandet av ett nytt delmål för jämställd hälsa. En av de viktigaste principerna för svensk hälso- och sjukvård är att befolkningen ska få vård på lika villkor. Trots detta finns det oacceptabla skillnader i medicinska resultat och kvalitet. För att bättre möta det och för att få större jämlikhet, menar vi att staten behöver ta huvudansvar för vården. Det bör anges specifikt under delmålet jämställd hälsa. Lika möjligheter till försörjning och arbete Svenska kvinnors förvärvsfrekvens ligger bland de högsta i världen. Trots detta har vi en från europeiskt perspektiv mycket könssegregerad arbetsmarknad. Enligt rapporten luppen (2013) har näst mest segregerade arbetsmarknad. Kommuner och landsting har i huvudsak varit kvinnornas arbetsmarknad där många kvinnor gör ovärderliga insatser inom vård, skola och omsorg. Historien i den offentliga sektorn är dock kantad av sämre möjligheter till karriär och löneutveckling där arbetstagaren saknar möjlighet att låta arbetsgivare konkurrera om deras arbetskraft. Under alliansregeringen möjliggjordes en rad reformer för att förbättra utvecklingsmöjligheterna och tryggheten i traditionellt kvinnodominerade yrkeskategorier. Införandet av lagen om valfrihetssystem, LOV, som verktyg för kommuner och landsting att konkurrenspröva verksamhet genom att överlåta valet av utförare till brukaren inom funktionshinders- och äldreomsorg samt hälso- och sjukvårdstjänster, har spelat en viktig roll för att frigöra kvinnors kompetens. konstaterar i en utvärdering att mediantillväxten av antalet kvinnor som driver företag inom vård och omsorg i kommuner som infört LOV (lagen om valfrihetssystem) uppgick till medan den låg stilla i övriga kommuner. Värdet av att släppa in flera aktörer i de kvinnodominerade yrkena bör inte underskattas. Det växande antalet privata vårdföretag främjar också den ökade representationen av företagsledare som är kvinnor. En annan, traditionellt sett kvinnodominerad sektor, som länge präglats av många otrygga anställningsförhållanden är hushållsnära tjänster. Genom avdraget för hushållsnära tjänster () har en dynamisk tjänstesektor öppnats som kraftigt stimulerat kvinnors företagande, men också gett förbättrade arbetsvillkor och lönekonkurrens för dess arbetstagare. I sammanhanget är det beklagligt att den nuvarande regeringen på flera sätt beskär de arbetsmarknadssektorer där kvinnor fått se en tillväxt och förbättring av sina arbetsvillkor. Under valrörelsen talade om en ”jobbstreaming”, där alla förslag skulle präglas av jobblinjen. Förslag som leder till färre jobb skulle med ”jobbstreaming” inte läggas fram. Agerandet för att kväva välfärdsföretagares vinstmöjligheter och begränsningen av RUT-avdragets omfattning står i stark kontrast till allt tal om ”jobbstreaming”. RUT-sektorn, liksom andra tjänstebaserade branscher, präglas av låga trösklar och en potential för tillväxt och innovation. Regeringen bör därför främja denna sektor genom att utöka omfattningen av skatteavdraget till att omfatta fler tjänster. anför i utgiftsområdesmotioner flera områden där RUT-avdraget kan utökas, såsom tvättrelaterade tjänster, servicetjänster i hemmet och nattvak/personlig omsorg, samt att taket för avdraget tredubblas från dagens 25 000 till . vill också satsa på vårdserviceteam i vården. Teamen avlastar vårdpersonalen från de arbetsuppgifter som är viktiga för att omvårdnad ska fungera men som inte kräver en längre vårdutbildning – så kallad vårdnära service. Regeringens förslag att begränsa rörelseresultatet till en viss avkastningsränta på operativt kapital för företag som verkar i välfärdssektorn skulle innebära ett förstatligande av en sektor som utmärks av kvinnors företagande. Som beställare av välfärd bör högsta möjliga kvalitet vara målsättningen, inte den jakt på vinster och företagandets förutsättningar som regeringen nu hänger sig åt. Statistiken visar att det går att utveckla kvinnors företagande ytterligare. ökade antalet företag som drivs av kvinnor . Jämförelsevis har, , antalet företag som drivs av män ökat . har antalet sysselsatta i kvinnors företagande ökat till nära 428 400 personer. Och omsättningen i kvinnors företagande har ökat till nära . Dock kvarstår en hel del att göra, inte minst för att ändra attityder kring kvinnors företagande. anser att arbetstiden måste betraktas ur ett livscykelperspektiv och ta hänsyn till de olika behov olika människor har i olika skeden av livet. Som 20-åring finns andra önskemål om arbetstidens omfattning och förläggning än vid 35 eller . Arbetslivet måste vara förenligt med att vara förälder, odla ett intresse, vara aktiv i föreningsliv, driva eget företag vid sidan om en anställning och så vidare. Därför bör arbetstiden kunna variera under olika tider i livet. En annan viktig är att skapa möjlighet för ett långvarigt deltagande i arbetslivet. avvisar en generell arbetstidsförkortning. Den ekonomiska välfärdsförlust det skulle innebära om alla skulle korta sin arbetstid skulle slå hårt mot företagen såväl som den enskilde. Försök som görs i enskilda pilotprojekt har svårt att uppvisa mer än marginella förbättringar för till exempel ohälsotal, däremot tillkommer avsevärda kostnader. Kvinnor arbetar deltid i betydligt högre utsträckning än män. Från att av kvinnorna arbetade deltid 1987 har andelen minskat till parallellt med att män som jobbar deltid gått från till (Pensionsfällan, ). Trots de positiva förändringarna innebär deltidsfällan försämrade försörjningsvillkor och urholkade pensioner. Flest deltidstjänster finns inom offentlig sektor, hotell och restaurang samt handel, branscher som alla är utpräglat kvinnodominerade. Bland fackförbundet medlemmar arbetar deltid. Trots att det i vissa branscher råder stor arbetskraftsbrist kvarstår problemet med de deltidsarbetande som vill ha högre sysselsättningsgrad. uppgav mer än var sjätte deltidsarbetande person att de ville och kunde arbeta mer. 2012 handlade det om 193 000 personer eller av alla sysselsatta (SCB). En vanlig orsak är att deltidsarbetande inte klarar den egna försörjningen. Det är viktigt att de som så önskar får möjlighet att gå upp i anställningsgrad och att nya tjänster som inrättas blir heltidstjänster. menar att offentlig sektor, det vill säga den politiskt styrda sektorn, har ett stort ansvar att tillskapa heltidstjänster. Offentliga sektorn bör också styra undan schemaläggning som innebär delade turer, där en vårdanställd jobbar i princip , med sin ledighet spridd på för- eller eftermiddagen istället för att få ordentliga kvällar och . Att gå fram med lagstiftning kan däremot skapa strukturella problem om den införs generellt inom alla sektorer. Detta är en fråga som bör kunna lösas lokalt inom kommuner och landsting/regioner. som det är mycket viktigt att deltidsarbetande som vill arbeta heltid ges den möjligheten är det lika viktigt att den som vill gå ner i tjänstgöringsgrad av olika skäl bereds möjlighet till detta. Önskemålen ser olika ut i olika skeden av livet och bör tillgodoses i största möjliga utsträckning för att människor skall ha fungerande liv. Med en politik där mer av lönen kan behållas efter skatt ökar människors möjlighet att göra egna val. När till exempel någon väger stressen att prestera på arbetet, tjäna pensionspoäng och heltidsnorm mot möjligheten till större närvaro med växande barn underlättas friheten att välja av en större disponibel inkomst. För att detta val ska göras under frihet är ett sänkt skattetryck eftersträvansvärt. Lika lön för lika arbete En könssegregerad arbetsmarknad utgör huvudanledningen till det lönegap som kan observeras mellan kvinnor och män. Politikens uppgift är inte att fösa män och kvinnor in i yrken de inte själva skulle välja. Men dörrarna till alla yrkeskategorier måste stå öppna och tillgängliga, oavsett könet på den som väljer yrke. Därför är det oroande att regeringen återkommande talar om att införa vinstbegränsningar för privata företag som verkar i välfärdssektorn, en kvinnodominerad arbetsmarknadssektor. När arbetsgivare tillmäter kvinnliga arbetstagare ett mindre värde enbart på grund av deras kön är det diskriminering; det är angeläget att sådana fall uppdagas och får en rättslig prövning. Inkomster av arbete fördelar sig olika mellan man och kvinna; skillnaderna tycks öka ju man arbetat. Om man vid en standardvägning helt bortser från faktorer som ålder, utbildningsnivå, sektor, näringsgren, företagsstorlek och tjänstgöringsomfattning, framträder ett lönegap på mellan kvinnor och män (2016, ). Sen varierar det oförklarliga lönegapet mellan olika arbetsmarknadssektorer för tjänstemän i privat sektor och i kommunsektorn. granskar det statistiska underlaget för lönegap finner man inget svar på frågan om löneskillnad mellan kvinnor och män beror på diskriminering eller om den på annat sätt är osaklig. Skillnaden mellan mäns och kvinnors lön måste förklaras av faktorer som inte fångas upp av statistiken. Som förklarligt lönegap är yrkeskategori den i särklass viktigaste anledningen till varför kvinnors löner är lägre än mäns. Förändringstakten för lönegapet är långsam, även om det börjat minska alliansregeringen släppt fram flera av de traditionellt kvinnodominerade sektorerna ur arbetsgivarmonopol och osäkra anställningar. Koncentrationen av kvinnor till specifika yrken och arbetsplatser leder till ett utbudsöverskott som pressar ner deras löner. Detta synliggörs tydligt inom vård- och omsorgssektorn där den offentliga sektorn utgör den enda köparen. Att den offentliga sektorn under alliansregeringen i högre utsträckning konkurrensutsatts har medfört att det tidigare arbetsgivarmonopolet inom vård- och omsorgssektorn luckrats upp. köpte kommunerna av omsorgsverksamheten från den privata sektorn (Ekonomifakta). Bemanningsföretagen har också bidragit till att förändra situationen något. Det är av största vikt att de offentliga monopolen fortsätter brytas upp så att vård- och omsorgssektorn därigenom kan utvecklas bättre, dels att anställda inom dessa yrken skall kunna välja mellan olika arbetsgivare. Undersökningar som gjort visar hur nyexaminerade kvinnor i genomsnitt får lägre lön än män. En undersökning av 33 högskole- och universitetsutbildningar visar att kvinnor i större utsträckning än män går utbildningar som leder till överutbildning vid den första anställningen. Som överutbildad räknas den som studerat mer än genomsnittet av de anställda i det yrke man har. finner flera tänkbara förklaringar till varför kvinnor är sämre matchade till yrken i förhållande till sin utbildning jämfört med män. Dels utifrån kvinnors preferenser, att föredra närbelägna och mer flexibla jobb som då begränsar urvalet av jobb. En tänkbarhet är också att kvinnor i högre utsträckning än män är benägna att ta ett arbete med lägre kvalifikationskrav om alternativet är arbetslöshet. Vid sidan av dessa förklaringsmodeller resonerar också kring diskriminering i arbetslivet där arbetsgivaren förutsätter en högre frånvaro från kvinnor och därför erbjuder arbetsuppgifter där det skulle vara lättare att ta in en vikarie vid frånvaro; den typen av jobb innebär också en lägre lön. Dessa förmodanden bygger på fördomar vilka bör motverkas rättsligt för att främja en arbetsmarknad utan jobbdiskriminering. Kvinnor har varit överrepresenterade som sjukskrivna och förtidspensionerade och lämnar också arbetslivet tidigare än män. I ljuset av de nu ökande sjukskrivningarna är det angeläget att arbeta med riktade insatser när det gäller kvinnors hälsa i arbetslivet. För att minska skillnaderna i sjukskrivning och förtida utträde ur arbetslivet är det angeläget att fortsätter sitt särskilda arbete med kvinnors arbetsmiljö. Man har funnit att kvinnor löper en större risk för belastningsskador utifrån en könssegregerad arbetsmarknad. Med de insikter som finns om kvinnors ohälsa bör myndigheten utveckla verktyg för arbetsgivare att kartlägga om och hur kvinnor och män exponeras på arbetsplatsen av sådant som utgör riskfaktorer för sjukskrivning. Lika möjligheter i skolan Det går inte lika bra för pojkar som det gör för flickor i skolan. I framträder markanta könsskillnader. Även om resultaten förbättrats sen föregående PISA-studie presterar pojkar fortfarande sämre i skolan och ägnar mindre tid åt läxor än jämnåriga flickor. Särskilt dåligt presterar pojkar i läsförståelse, men även i matematik presterar flickor bättre i undersökningen. Vid analysen av i relation till andra studier konstateras att många pojkar inte känner sig hemma i dagens skolkultur. Pojkarnas sämre prestationer är ett jämställdhetsproblem och ett framtida samhällsproblem som behöver åtgärdas. Lösningar i form av en ökad medvetenhet hos lärarkåren, ett bättre individuellt perspektiv för varje elev och smidigare övergångar mellan grundskola, högre utbildning och arbetsliv framhålls i rapporten från . Att skolan är en lugn miljö präglad av ordning måste också betecknas som en grundförutsättning. Det går också att konstatera betydelsen av mer idrott i skolan. Forskning i det så kallade [1], har kunnat konstatera tydligt förbättrade resultat för pojkar med utökade idrottstimmar. Svenska elever har mindre schemalagd idrott än elever i många andra europeiska länder. Det borde inte vara upp till varje skola att göra ett val om att ha mer eller mindre idrott. Vi föreslår att antalet utökas till 700 i och att det preciseras hur fördelningen ska se ut mellan årskurserna. minskas timmarna för elevens val. Målet är att det ska vara idrott med fysisk aktivitet på schemat . Hemarbete måste få ett meritvärde på arbetsmarknaden. En speciell form av arbete i hemmet är anhörigvård. Mer än 90 000 kvinnor och drygt 50 000 män har minskat sin arbetstid eller lämnat sitt arbete på grund av att de vårdar t ex en förälder. av både kvinnor och män i åldern 45–ger anhörigomsorg minst en gång . På flera punkter är dock kvinnor mer påverkade än män. Närmare var tredje kvinna som ger omsorg minst en gång jämfört med var sjätte man uppger att omsorgsansvaret har lett till svårigheter att fokusera på arbetet, och mer än hälften av kvinnorna mot en knapp tredjedel av männen upplever att omsorgsgivandet är psykiskt påfrestande[2]. Det ofta mycket krävande arbetet är inte pensionsgrundande och värderas heller inte som en merit. anser att detta måste förändras. En välutbyggd och god äldreomsorg är förstås mycket viktigt. kan den kommunala äldreomsorgen aldrig ersätta viljan att ta hand om och se till sina anhörigas bästa. Anhörigvården måste mötas med ett större erkännande än vad den gör med bättre möjligheter till avlastning tillgängliga genom det RUT-avdrag som föreslår inom utgiftsområde 14. Möjligheten att få tjänstledigt som anhörigvårdare bör också ses över. Uppdraget som familjehem och fosterförälder måste godkännas som ett arbete med rätt till social, ekonomisk och rättslig trygghet. Kammarrätten i fastställde med målet 2457-04 att en kvinna med jourfamiljehem kunde tillgodoräkna sig tiden som arbetsvillkor för bedömning av a-kassa. Alliansegeringen förbättrade möjligheterna för personer med uppdrag som familje- eller jourhem att under vissa förutsättningar ges rätt till överhoppningsbar tid vid bestämmande av ramtid. anser att familjehemmen utför en mycket viktig uppgift och att uppgiften som familjehemsförälder bör betraktas som förvärvsarbete i fler avseenden än vad som görs. Lagstiftning mot sexistisk reklam Ända har könsdiskriminerande reklam funnits på den politiska dagordningen i . införde samtliga nordiska länder förutom regleringar på området. presenterades betänkandet Könsdiskriminerande reklam − kränkande utformning av kommersiella meddelanden (SOU 2008:5). Utredningen föreslog att en lag mot könsdiskriminerande reklam skulle träda i kraft . har ingenting hänt. Inom såväl FN som EU råder enighet om att könsdiskriminerande reklam är ett hinder för att säkerställa kvinnors rättigheter och jämställdhet. har dessutom genom undertecknandet av handlingsplanen från förbundit sig att genom exempelvis lagstiftning motverka könsdiskriminerande reklam med stereotypa och kränkande framställningar. Det är tydligt att det nuvarande systemet med näringslivets egen institution, (), som självreglerande instans inte är tillräckligt. Även när RO påtalar att reklamframställningar är könsdiskriminerande kan de inte styra vare sig med ekonomiska sanktioner eller med krav på att avbryta reklamkampanjerna. Inget tyder heller på att könsdiskriminerande reklam har minskat sedan RO inrättades. Ett argument som ofta används mot införandet av en lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam är att det skulle gå emot yttrandefriheten. Detta argument är inte hållbart eftersom det i tryckfrihetsförordningen (TF) och yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) finns detaljerade bestämmelser om yttrandefriheten i reklam. Yttrandefriheten är inte absolut utan kan begränsas genom lag i särskilda fall. Utredningen konstaterade att varken TF eller YGL är till för att skydda näringsidkares kommersiella intressen. En lag mot könsdiskriminerande reklam skulle alltså inte innebära omotiverade inskränkningar i tryck- och yttrandefriheten. Följaktligen skulle inte heller införandet av en lag mot sexistisk reklam, som av somliga hävdas, innebära att grundlagen om tryck- och yttrandefriheten skulle behöva ändras. Detta eftersom sexistisk reklam inte är åsiktsyttranden utan kommersiella meddelanden vilket alltså inte skyddas av grundlagen. Utifrån denna bakgrund kan det konstateras att det är hög tid för att instifta en lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam då detta är nödvändigt för att kunna säkerställa kvinnors rättigheter och jämställdhet. a) innehålla en tydlig definition av könsdiskriminerande reklam b) innebära sanktioner och att företag ska kunna tvingas dra tillbaka sina reklamer c) vara kopplad till en myndighet med tillsynsansvar.