mot · H502533 · 2017-09-29 00:00:00 — 4.1Kvinnors och hbtq-personers rättigheter 5Partnerskap på lika villkor 6Utvecklingen i söder om 2 Förslag till riksdagsbeslut ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN ska öka sitt stöd till kvinnorörelsen i söder om och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inom ramen för sitt utvecklingssamarbete bör stärka såväl det politiska som det ekonomiska stödet till hbtq-rörelsens arbete i söder om , och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som inom EU och FN bör verka för att stärka de fackliga rättigheterna och stödet till fackliga organisationer i söder om , och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ökat politiskt och ekonomiskt självbestämmande ska vara en av de centrala utgångspunkterna för utvecklingssamarbete med söder om , och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inom EU bör verka för handelsavtal med länder i , och (AVS-länderna) som tar sin utgångspunkt i agenda 2030 och en samstämmig utvecklingspolitik, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som inom EU och FN ska verka för en migrationspolitik som utgår från Agenda , och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska återkomma med förslag om att förstärka samarbetet mellan myndigheter, högskolor, kultur och civila samhället i och , och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i FN och EU kraftfullt måste verka för ett ingripande mot plundringen av Demokratiska republiken naturtillgångar, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN ska verka för en demokratisk, fredlig och stabil utveckling i , och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN bör verka för att de oljebolag som är verksamma i tar sitt ansvar och bidrar till att starta en fond för sanering av regionen, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att fortsatt bör bedriva ett långsiktigt utvecklingssamarbete med för att stödja arbetet för demokrati och mänskliga rättigheter i landet, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN bör motverka att framtida oljeutvinning i bidrar till MR-brott, konflikter och en orättvis fördelning av resurser, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN bör verka för ett stopp för övergreppen i Sydsudan och för att humanitär hjälp når fram, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kraftfullt bör uppmärksamma de omfattande brotten mot de mänskliga rättigheterna i i sina bilaterala kontakter med regimen såväl som i FN och EU, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i alla kontakter med , bilateralt och genom multilaterala organisationer, måste kräva Fikru omedelbara frisläppande, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i alla kontakter med , bilateralt och genom multilaterala organisationer, måste kräva omedelbara frisläppande, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att genom sitt engagemang i bör betona vikten av att landets kvinnor inkluderas i freds- och försoningsarbetet och att det nuvarande vapenembargot upprätthålls och efterlevs så att tillförseln av vapen upphör, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör stödja arbetet för fred och demokrati i och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska verka för en mer rättvis och jämlik fördelning av tillgångar och resurser i och regionen för att förebygga framtida katastrofer, och detta tillkännager för regeringen. Bilden av söder om baseras alltför ofta på förenklade klichéer. är antingen den exotiska kontinenten där massajer jagar med spjut och lejon brottas med krokodiler, eller misärens kontinent, fylld av barn med svullna magar och offer för aidsepidemins härjningar. Men framför allt fungerar bilden av som något främmande, en ständig motsats till vårt eget samhälle. komplexitet och mångfald låter sig inte beskrivas på ett rättvist sätt genom förenklade klichéer. I dagens finner vi både ungdomarna på internetkaféerna i och småbönderna i högländer som förvägrats ta del av teknikens landvinningar. Här finner vi de stabila demokratierna i och , men också flera av vår tids värsta förtryckarstater – , och . Här ryms några av världens blodigaste konflikter, såsom de i och , men här finns även och där långvariga diktatorer tvingats lämna över makten till demokratiskt valda ledare samt länder som och som har åtnjutit fred. Lika lite som kan beskrivas genom ett fåtal klichéer, lika lite kan de många utmaningar står inför lösas genom förenklade ekonomiska modeller. Den rika världen bär ett stort ansvar för utvecklingen i . Koloniala strukturer lever kvar långt efter avkoloniseringen och kolonialmakternas uppdelning av kontinenten har fått svåra konsekvenser. ser att utveckling och fattigdomsbekämpning i söder om kräver skuldavskrivningar, stoppad kapital- och skatteflykt, ett ökat bistånd, en klimatpolitik där de rika länderna och de multinationella företagen tar sitt ansvar, ett stärkt regelverk för vapenhandel, en reformering av IMF och , tydligare globala regler för utländska investeringar och rättvisa handelsregler. I grunden krävs en ny ekonomisk ordning med en tydlig omfördelning av makt och resurser från den rika världen till söder om . går det inte att blunda för det faktum att söder om är en region som förändras. En rad länder har kunnat gå från att vara låginkomstländer till att bli medelinkomstländer, ofta tack vare höga råvarupriser. Arbetet med millenniemålen har gjort skillnad. Spridningen av sjukdomar som hiv och tuberkulos har begränsats kraftigt. Tillväxten har varit i hög i regionen tillbaka, men resurserna fördelas ojämlikt. I söder om lever varannan människa under fattigdomsgränsen. Andelen barn som skrivs in i har ökat från 2015. Klimatförändringarna, som redan drabbar oerhört hårt, har framför allt skapats utanför kontinenten och ansvaret vilar därför tungt på den rika världen, inklusive . har föreslagit satsningar på klimatbistånd utöver dagens enprocentsmål för utvecklingssamarbetet, som en del i det ansvar som borde ta för de klimatförändringar i söder om som vi varit med om att skapa. Detta beskrivs vidare i motionen Klimaträttvisa (2017/18:1141). Utmaningarna för och dess folk är många, men det är också möjligheterna. kan och bör på ett avgörande sätt spela en roll för att bidra till en positiv utveckling. Vår roll i kampen mot apartheid, vår militära alliansfrihet och historia av utvecklingssamarbete med flera stater i regionen ger en möjlighet att vara en länk mellan söder om och såväl som att vara en positiv kraft i enskilda länder. I denna motion lyfter vi i fram konkreta förslag till hur vi vill lägga grunden för en ny svensk politik för söder om . Vi har inte ambitionen att i denna motion ge en heltäckande bild av utvecklingen i söder om , det låter sig inte göras i en motion. Vi har i andra motioner och i andra initiativ beskrivit vår syn när det kommer till en rad enskilda länder och frågor. Vi har valt att lyfta fram några av de områden där vi ser att kan spela en viktig roll i regionen. För är demokrati och mänskliga rättigheter inte förhandlingsbara. Vi försvarar FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna där mötesfrihet, organisationsfrihet, strejkrätt, yttrandefrihet samt allmänna, fria och hemliga val framhålls som nödvändiga beståndsdelar i ett demokratiskt samhälle. Lika stor vikt läggs vid sociala framsteg och förbättrade levnadsvillkor. Det innebär att rätten till arbete, utbildning, bostad, vård, omsorg och kultur är nödvändig för ett människovärdigt liv och ett demokratiskt samhälle. När alla människor på allvar har möjlighet att bestämma över sina egna liv kan verklig demokrati uppnås. 4.1 Kvinnors och hbtq-personers rättigheter Om söder om ska kunna ta sig an sina utmaningar har man inte råd att exkludera kontinentens kvinnor från politik och ekonomi. Hög mödradödlighet, ojämlik fördelning av resurser mellan män och kvinnor, mäns våld mot kvinnor, den höga andelen flickor som utestängs från utbildning m.m. skapar avgörande hinder för all form av samhällelig utveckling i regionen. Varje strategi för utveckling och fattigdomsbekämpning som vill vara framgångsrik måste därför inkludera ett tydligt jämställdhetsperspektiv. Situationen vad gäller kvinnors rättigheter har förbättrats det senaste årtiondet. Andelen kvinnliga förtroendevalda i nationella parlament har ökat från strax 2000 till 2016. sticker ut kvinnor i parlamentet, vilket gör att landet toppar världslistan över andel kvinnor i ett nationellt parlament och anses ha en ojämställd representation eftersom kvinnorna är för många. , , och Moҫambique har alla kvinnor i sina parlament och betraktas därmed som jämställda när det gäller representation. På flera områden är dock kränkningarna av kvinnors mänskliga rättigheter fortfarande utbredda. Rätten till laglig och säker abort är en grundläggande mänsklig rättighet som begränsas i stora delar av söder om . Undantagen är Moҫambique och som infört fri abort. utsätts omkring tre miljoner flickor upp till för könsstympning och 14 miljoner flickor ingår barnäktenskap med enorma konsekvenser för flickornas sexuella och reproduktiva hälsa. I gifter sig tre fjärdedelar av flickorna innan de fyllt . Barnäktenskap leder till alltför tidiga graviditeter, i en ålder då kroppen inte är färdigutvecklad. Graviditet och förlossning är den främsta dödsorsaken bland flickor i åldern 15–i regionen. I de länder där väpnade konflikter pågår är det viktigt att omvärlden ser att konflikter drabbar män och kvinnor på olika sätt och i olika utsträckning. FN:s resolutioner om kvinnor, fred och säkerhet är här centrala verktyg. , politiker som motarbetar rättighetsfrågorna och omsätter detta i en hårdare lagstiftning motverkar en positiv utveckling och försvårar ett progressivt arbete. Det kanske viktigaste kan göra är att stödja de kvinnor i regionen som går samman för förändring. ska som enskilt land såväl som medlem i EU och FN öka sitt stöd till kvinnorörelsen i söder om . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Även när det gäller hbtq-frågor är ett föredöme i regionen med en av världens mest progressiva lagstiftningar för hbtq-personer. 2006 var landet först i världen med att införa ett tredje juridiskt kön. Det innebär att den som inte identifierar sig som man eller kvinna, som både och, eller som känner att könsidentitet varierar nu har en egen juridisk könskategori. är också det enda land i regionen där samkönade par får gifta sig. I alltför många andra länder i regionen hotas hbtq-personer av fängelsestraff, trakasserier, våld och mord. I , och delar av riskerar hbtq-personer att dömas till döden. I exempelvis , , , , och kan människor dömas till långa fängelsestraff enbart för att de är hbtq-personer. I flera länder i regionen arbetar organisationer som driver hbtq-frågor under svåra omständigheter, under hot om våld och repressalier. kan spela en nyckelroll i att stötta de modiga afrikanska hbtq-personer som organiserar sig i många länder på kontinenten i kampen för sina intressen. bör inom ramen för sitt utvecklingssamarbete stärka det politiska såväl som det ekonomiska stödet till hbtq-rörelsens arbete i söder om . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Att få organisera sig på sin arbetsplats och bilda fria och oberoende fackföreningar är en grundläggande mänsklig rättighet, som kränks och inskränks i ett flertal länder i regionen. Världsfacken International Trade Union Confederation (Ituc) konstaterar i sin årliga genomgång av fackliga rättigheter runt om i världen att situationen i söder om har förvärrats . , , , , och hamnar i botten på Itucs ranking som länder där arbetare inte har några rättigheter till följd av konflikt eller avsaknad av grundläggande rättssystem. I övrigt karaktäriseras regionen av en brist på erkännande av fackföreningar och våldsam repression mot demonstrationer för arbetares rättigheter. I flera länder används arresteringar av löntagare för att motarbeta krav på högre löner, trygga anställningar och säkrare arbetsmiljö. I , och demoniseras fackföreningar och anklagas för att vara emot staten och ländernas ekonomiska utveckling. är ett av elva länder i världen där löntagare dödades för sitt fackliga engagemang. politik avseende hur fackliga rättigheter kan stärkas globalt utvecklas i motionen Fackliga rättigheter i världen (2016/17:1195). Centralt för arbetet med att stärka respekten för de fackliga rättigheterna är att stödja de löntagare som, ofta under svåra förhållanden, organiserar sig för sina intressen och för förändring. bör som enskilt land såväl som inom EU och FN verka för att stärka de fackliga rättigheterna och stödet till fackliga organisationer i söder om . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 5 Partnerskap på lika villkor Varje land har sin egen historia och sin egen unika situation. Det finns inte bara en väg till utveckling. Därför måste besluten om ett lands utveckling tas av invånarna själva. Detta är grunden för demokrati och för en modern utvecklingspolitik. Det kanske största hindret för utveckling i söder om är, och har varit, att staterna i regionen saknat makt över sina egna samhällen, sina naturtillgångar och sin utveckling. har försök till fattigdomsbekämpning slagits sönder av omvärldens krav, multinationella företags plundring eller orättvisa handelsregler. Kolonialmakternas kontroll över regionen ersattes efter avkoloniseringen av ett på många sätt nykolonialt ekonomiskt system, där makten över naturtillgångar, företag och banker stannade i händerna på intressen från den rika världen. Befolkningarna i söder om måste tillåtas att formulera sina egna mål och visioner och styra utvecklingen själva. En förutsättning för en framgångsrik fattigdomsbekämpning och utveckling är att det politiska och ekonomiska självbestämmandet i söder om ökar. För varje krona den rika världen ger i bistånd uppskattas mer än strömma tillbaka genom olagliga och oredovisade kapitalflöden, s.k. kapitalflykt. Detta är ett av de största utvecklingshindren för söder om . Exemplen är många på hur IMF:s och krav på privatiseringar, avregleringar och nedskärningar i offentlig sektor har gått stick i stäv med demokratiskt fattade beslut i regionen och direkt motverkat utveckling och fattigdomsbekämpning. Allt utvecklingssamarbete ska utgå från respektive mottagarlands egna behov. Det ska respektera dess suveränitet och inte förknippas med politiska eller ekonomiska villkor. Detta är långt ifrån fallet . Ökat politiskt och ekonomiskt självbestämmande ska vara en av de centrala utgångspunkterna för utvecklingssamarbete med söder om . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 5.1 Handel och investeringar Under kolonialismen skapades handelsmönster där roll blev att producera råvaror till förädlings- och tillverkningsindustrin i . Detta ledde till en tydlig arbetsdelning, men även en tydlig fördelning av vinsterna från produktionen. Tillverkningsindustrin i den rika världen kunde göra enorma vinster på billiga naturtillgångar och arbetskraft, vinster som i ytterst begränsad omfattning kom befolkningar till del. Dessa handelsmönster och denna ekonomiska arbetsdelning har i stor utsträckning upprätthållits även efter kontinentens frigörelse. Handelshinder för afrikanska produkter, i kombination med omfattande dumpning av subventionerade produkter från och , har effektivt slagit sönder varje försök till ekonomisk utveckling och uppbyggnad av förädlings- och tillverkningsindustri i . växer många afrikanska ekonomier snabbt, till stor del p.g.a. höga världsmarknadspriser på olja och mineraler. En ojämn fördelning av de inkomster som tillväxten genererar och bristande hållbarhet väcker dock oro. Dagens orättvisa handelsregler skapar inte bara ökade klyftor inom och mellan länder, de skapar också klyftor mellan män och kvinnor. Kvinnor och män arbetar och får sina inkomster från olika sektorer av ekonomin. Kvinnor får ofta sin försörjning från de sektorer som drabbas hårdast av dumpning och avreglerad handel. Inom jordbruk dominerar t.ex. kvinnor i den småskaliga produktionen för den lokala marknaden som ofta hotas av dumpade jordbruksprodukter från EU. återfinns männen oftare i den mer storskaliga produktionen av exportgrödor, s.k. cash crops. har EU förhandlat ekonomiska partnerskapsavtal () med länder i , och (AVS-länderna). Det ursprungliga syftet med avtalen var att integrera AVS-länderna i världsekonomin och därigenom främja en hållbar utveckling och bidra till att utrota fattigdomen. Avtalen har sedan förhandlingarna inleddes fått massiv kritik från civilsamhälle, småbrukare, näringsliv och politiker både i AVS-länderna och i EU. Kritiken har främst gått ut på att avtalen framför allt gynnar EU:s intressen, inte är utformade efter AVS-ländernas utvecklingsbehov och leder till ett ökat fokus på råvaruexport. EPA-avtalen innehåller flera problematiska delar. De riskerar att slå ut lokal produktion och regional handel och underminera utvecklingsinsatser i AVS-länderna. De begränsar också handlingsutrymmet för AVS-länderna genom att möjligheten att använda sig av kvantitativa importrestriktioner eller exportskatter för att gynna lokal produktion och utveckling görs mer restriktiv. Vilka konsekvenser EPA-avtalen får för människorna i söder om avgörs till stor del av hur EU väljer att implementera avtalen, exempelvis när det gäller tolkningen av icke tariffära handelshinder vid användandet av importrestriktioner på jordbruksvaror för att gynna den egna inhemska matproduktionen. I avtalen finns rendez-vous-klausuler som innebär att man ska ha fortsatta förhandlingar om regler för investeringar, patent och offentlig upphandling. Vid dessa förhandlingar är det centralt att EU:s egenintressen inte får styra. bör inom EU verka för handelsavtal med länder i , och (AVS-länderna) som tar sin utgångspunkt i Agenda och en samstämmig utvecklingspolitik. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. utgångspunkt är den internationella solidariteten. Vår kamp för rättvisa och jämställdhet varken börjar eller slutar vid gränser. Därför arbetar vi för ett högt bistånd av hög kvalitet. Vi vill att utvecklingssamarbetet ska utgå från mottagarnas prioriteringar, inte från våra egenintressen i den rika världen eller som ett maktmedel mot mottagarna. Allt utvecklingsbistånd ska utgå från respektive mottagarlands egna behov. Det ska respektera dess suveränitet och inte förknippas med politiska eller ekonomiska villkor. Ägandeskap är en fråga om demokrati men också om effektivitet. Ska biståndsmedlen leda till långsiktiga förändringar krävs att mottagaren äger sin egen utveckling. söder om är utan tvekan den region som står inför störst utmaningar när det kommer till ekonomisk utveckling, fattigdom, jämställdhet, demokrati, fred och mänskliga rättigheter. anser att , utifrån kontinentens många och svåra utmaningar, måste prioriteras i det svenska utvecklingssamarbetet. politik inom det internationella utvecklingssamarbetet utvecklas i motionen En svensk utvecklingspolitik för rättvisa, jämställdhet och hållbar utveckling (2017/18:555). När många stater i söder om tar steg mot demokrati och ekonomisk utveckling gör de det tyngda av skulder som ofta befolkningen eller de nuvarande ledarna inte beslutat om. Kostnaderna för räntor och amorteringar tar viktiga resurser från välfärds- och infrastruktursatsningar. innebär skuldsättningen en maktförskjutning från det skuldsatta landet till långivarna, något som inte minst IMF och har använt sig av för att påtvinga många en ekonomisk politik de inte velat genomföra. Flera länder i regionen har skulder som är att betrakta som illegitima. Lånen gavs till icke-demokratiska regimer trots att långivarna var fullt medvetna om att lånen aldrig skulle komma befolkningen till del. Omfattande skuldavskrivningar har genomförts för de fattigaste länderna. sjönk skuldbördan för HIPC-länderna (Heavily Indebted Poor Countries) från av statsutläggen. Men vi ser nu hur skulderna snabbt ökar i spåren av den ekonomiska krisen samt ökade kostnader för livsmedel och drivmedel. Trots en skuldsanering på hela 120 miljarder USD har statsskulderna i en rad länder snabbt ökat och börjat nå ohållbara nivåer igen. Vi ser början på en ny skuldkris där fattiga länder som Moҫambique och inte klarar av att betala sina skulder. meddelade Moҫambique att landet inte kunde betala sina skulder till privata långivare. är redan beroende av lån från IMF och för att kunna betala de höga räntorna på landets skulder till privata långivare. Även ligger i riskzonen. politik avseende skuldavskrivningar utvecklas i motionen En svensk utvecklingspolitik för rättvisa, jämställdhet och hållbar utveckling (2017/18:555). Omfattande kontakter och relationer mellan och söder om har byggts upp genom invandrade svenskar med rötter i regionen, de gångna årtiondenas folkliga solidaritetsarbete med söder om och utvecklingssamarbete med flera stater i regionen. har i flera ett gott anseende. Vårt land har i många fall kunnat spela en viktig roll i arbetet för demokrati och självständighet. skulle även kunna spela en positiv roll som skulle kunna dra nytta av de erfarenheter och den kunskap som finns i regionen. vill se ett utökat samarbete och utbyte mellan och söder om , både när det kommer till kontakterna mellan stater och när det kommer till utbyte mellan folkrörelser och enskilda människor. Ett utökat och fördjupat samarbete mellan och söder om kommer att kräva en förstärkt svensk diplomatisk närvaro i regionen. söder om rymmer några av de länder som flest människor flyr ifrån och de med störst antal internflyktingar, men också några av de främsta mottagarna av flyktingar. Migration har många olika orsaker. En del människor tvingas på flykt p.g.a. förföljelse, förtryck eller miljöförstöring. Andra har aktivt valt att lämna sitt land för att förbättra sina livsvillkor eller p.g.a. kärlek. Migration i alla dess former påverkar förutsättningarna för utveckling på gott och på ont. Därför är det centralt att migrationspolitikens alla delar är samstämmiga med utvecklingspolitiken. Att rekordmånga människor befinner sig på flykt borde leda till att fler stater, framför allt i den rika delen av världen, tar ett större ansvar för att erbjuda människor en , men också för att finna konstruktiva lösningar på hur migrationen ska hanteras. I stället ser vi hur och stänger sig alltmer. Genom att införa gränskontroller och sluta avtal med tvivelaktiga stater, genom att bygga murar och införa inreseförbud. Människor från söder om utgör majoriteten av de hundratusentals flyktingar som tar sig till för att undgå krig, förföljelse eller extrem fattigdom. Förhoppningen är oftast att kunna ta sig vidare till . Amnesty, Human Rights Watch och FN har vittnat om fruktansvärda övergrepp i form av sexuellt våld, dödande, tortyr och religiös förföljelse längs smuggelvägarna till och från . EU har svarat med ytterligare insatser för att stoppa människor på flykt.