mot · H5023462 · 2017-10-05 00:00:00 — Statsbidrag till kommunerna hjälper inte om berörda aktörer inte har kunskap om utformning och anläggning av infrastruktur. Exemplen är många på hur nyanlagda stråk kan ha hinder mitt i vägbanan eller på hur stråk plötsligt tar slut. Därtill vill vi se över vissa skatteregler kopplat till cykelpendling. Om en arbetsgivare köper en cykel till en anställd för cykelpendling ska cykeln förmånsbeskattas. Om samma anställd istället cyklar på gymmet kan avdrag göras. Det vore rimligt att se över reglerna så att incitamenten för cykelpendling ökar. Att fler cyklar istället för att ta bilen till jobbet är bra för klimatet och för folkhälsan. Barnens möjligheter att cykla ska uppmuntras. Liberalernas helhetsförslag för att skapa förutsättningar för cykling återfinns i vår cykelmotion. Fler miljöbilar istället för fossila bilar behövs. Kraven för miljöbilar ska förenklas, förtydligas men också skärpas. Bilar som drivs med fossilt bränsle ska inte klassas som miljöbilar. Fler elbilar och olika former av laddhybrider på vägarna är en viktig del av lösningen. Mycket kan lösas av marknadskrafterna men det är rimligt att skattemedel används för att stimulera utbyggnad av en laddinfrastruktur till exempel för att öka möjligheterna att åka längre sträckor med elbil. Miljöbilar ska gynnas i förhållande till fossilbilar. Miljözoner bör införas i fler städer där endast miljöbilar får köra. Inom vissa områden ska endast fossilfria fordon tillåtas. Det är positivt att fler avstår från att äga egen bil för att istället till exempel nyttja bilpooler. Bilpooler och smart korttidshyra av miljöbilar bör främjas på nivå genom förbättrade och förenklade regler, till exempel genom attraktiv parkering, differentierade parkeringsavgifter eller möjlighet att använda bussfiler i lågtrafik. Bilåkandet måste minska framförallt där kollektivtrafiken är väl utbyggd. Därför vill vi kraftigt begränsa reseavdraget där det finns en fungerande kollektivtrafik i förhållande till de delar av landet där människor på ett helt annat sätt är beroende av bilen. Vi vill pröva vägavgifter på motorvägssträckor där det finns särskilt goda kollektivtrafikalternativ. Miljöbilar ska kunna undantas från vägavgifterna. Utifrån principen att förorenaren ska betala är det rimligt att bensinskatten höjts och att bränsleskatten indexeras. En översyn och uppdatering av lagstiftning och regelverk för att kunna tillåta självkörande bilar på våra vägar är nödvändig. Den förändring som självkörande bilar innebär kommer att gynna såväl miljön som trafiksäkerheten och även erbjuda möjligheter till investeringar och jobb. ligger långt fram i teknikutvecklingen för självkörande fordon. Regelverket är tillåtande när det kommer till testverksamhet men lagar och regler kommer att behöva ändras för att självkörande bilar ska kunna rulla på svenska vägar. Regeringen behöver ta ett grepp om detta och undanröja hinder för att påskynda utvecklingen. En dubbdäcksavgift bör vara möjlig att införa för att påverka dubbdäcksanvändning och minska utsläpp av partiklar. Möjligheten att välja dubbdäck, när vägförhållandena så kräver, är viktig. Delar av har vägförhållanden som är besvärliga vilket gör att bilisten bör kunna göra de val man anser nödvändiga av trafiksäkerhetsskäl. Därför är förbud inte en optimal lösning. Ett alternativ till att minska dubbdäcksanvändning i regioner som har förutsättningar för detta är en avgift. Systemet bör vara differentierat utifrån dels klimatförhållanden, dels stora problem med lokala luftföroreningar. Avgifter ska kunna tas ut för olika tidsperioder. De medel som dubbdäcksavgiften inbringar ska gå tillbaka till regionerna för lokala förbättringsåtgärder och underhåll. Det kan innebära dammbindningsmetoder, ökad sandsopning, förbättrad infrastruktur, lagning av vägbanor och fler åtgärder. Systemet har prövats i kommuner i och gett många positiva effekter. Där gäller ”piggedekkgebyr” i och några städer till. Klimatförhållandena i och är liknande. Vi förordar att ett liknande system prövas i . 4 Vägar, åkerinäring och säkerhet Vägar och enskilda vägar Vägtrafiken är viktig för att hela landet ska fungera. är ett glesbefolkat land men mycket av svensk basindustri kommer från lands- och glesbygd. Regioner som saknar fungerande kollektivtrafik eller har näringar som kräver transporter är helt beroende av att det finns ett vägnät som fungerar. Även de enskilda vägarna är viktiga och bidrar till framkomlighet för både allmänheten och godstrafik. Många transporter för både jord- och skogsbruk går på enskilda vägar. Det finmaskiga vägnätet måste vara hållbart och ha en bra standard för bärighet och belastning. Regelverket kring statsbidrag för broar på enskilda vägar bör ses över. Regeringens förslag är att 74-tonslastbilar ska tillåtas på av vägar. Att begränsa vägnätet för tyngre lastbilar i syfte att leda över transporter till andra trafikslag är inte effektivt. Vi anser istället att bärigheten ska vara det som avgör om lastbilarna tillåts eller ej. För näringslivet är det viktigt att sammanhängande stråk upplåts. Blir vägnätet för avgränsat kan omlastning behöva ske vilket hämmar intermodaliteten. Det kan även ge effekten att många näringar saknar incitament att investera i nya större fordon. Självklart är det bra om järnväg och sjöfart används i större utsträckning där så är lämpligt och möjligt, men och de svenska basnäringarna behöver alla trafikslag i kombination. Överflyttning mellan trafikslag sker även i flera riktningar. Ofta är goda vägförbindelser en förutsättning för att gods ska kunna lastas om till sjöfart och järnväg. Intermodalitet bör stå i fokus när stråk för godstransporter planeras. Intermodalitet innebär att gods eller personer kan transporteras med flera olika transportsätt för att förflytta sig mellan position A och B. Transporter av varor inleds ofta på mindre vägar där lastbilstransporter är det enda alternativet, för att sedan lastas om till mer kapacitetsstarka och klimatsmarta transporter på järnväg eller till sjöss. Intermodaliteten i systemet är en viktig faktor för ett effektivt och långsiktigt hållbart transportsystem. Om vägnätet inte får utnyttjas fullt ut för transporter med tungt gods trots att bärighet finns, riskerar utvecklingen mot ökad intermodalitet att hämmas. Vi anser mot denna bakgrund att begränsningar av vägnätet i syfte att förhindra en överflyttning av gods från järnväg och sjöfart till lastbil är ytterst olämpliga. Möjligheten att frakta gods på järnväg och till sjöss ska underlättas genom attraktivitet och tillgänglighet – inte genom politiska beslut som hindrar vägtransporter. Yrkestrafikens villkor måste ses över. Åkerinäringens kör- och vilotider är inte anpassade för den verklighet som råder. Flexibilitet saknas vid exempelvis extraordinära händelser. Om extraordinära händelser som laviner och stormar kräver evakuering av passagerare på tåg eller andra ställen kan evakueringsinsatser påverkas negativt av kör-och vilotider. Detta kan hindra att en insats fullföljs. Kravet på vila och pauser oavsett insats är inte anpassat för extraordinära händelser. Om regelverken inte följs åläggs dessutom transportören höga vitesbelopp. Regleringen av kör- och vilotider måste ses över. Yrkestrafiken har stora rekryteringsbehov. Det saknas tiotusentals förare och behoven kommer att öka med stora pensionsavgångar. Kraven på yrkesförarkompetens gäller i alla länder inom EU samt i , och , det vill säga alla EES-stater. Enbart inom lastbilsförarområdet behövs det upp till 6 000 nya förare. Yrkets attraktivitet påverkas negativt av regler och förutsättningar att finansiera körkortsutbildningen. Arbetsförmedlingen upphandlar utbildningar men dessa riktas till sökande på arbetsmarknaden; rekryteringen måste breddas. Det tar även tid att validera körkort från andra länder vilket bör påskyndas. En yrkesförarutbildning för att utföra persontransporter med buss inom gymnasieskolan ger D-körkort . Efter studier vid en utbildning tillhandahållen av aktör på uppdrag av Transportstyrelsen eller vid komvux kan D-körkort tas vid i stället som gäller normalt sett. Vi anser att åldersgränserna bör ses över. Att upprätthålla en ålder på påverkar rekryteringen negativt. Möjligheten att sänka åldersgränsen bör övervägas och fokus bör läggas på vilken utbildning som ska vara genomförd och godkänd. Det måste även vara möjligt att byta yrke och bli yrkesförare senare i livet. Finansieringen för att ta körkort är bristfällig. Yrkesförare som utför gods- eller persontransporter med lastbil eller buss måste förutom förarutbildningen gå en yrkeskompetensutbildning. krävs ett yrkeskompetensbevis för att få köra godstransporter med tung lastbil. Motsvarande krav gäller för persontransporter med buss . Det krävs en fortbildning för att erhålla ett yrkeskompetensbevis. Vinterdäckskrav för fordon över I finns det ett vinterdäckskrav när vinterväglag råder även för tunga fordon med en totalvikt på över . Kravet på vinterdäck gäller fordonets drivaxel men inte tillhörande hjul på släp. Om väggreppet är sämre på släpets hjul finns det en risk för att ekipaget viker sig vid inbromsning. Det är angeläget med lagkrav på godkända däck som är anpassade för vinterklimat på alla fordon med en totalvikt på över . Detta är av stor vikt för en högre trafiksäkerhet på vägarna. beslutade om nollvisionen. Den innebär att ingen ska dödas eller skadas allvarligt till följd av traﬁkolyckor inom vägtransportsystemet. Det finns enkla åtgärder som kan införas som kan leda till färre olyckor. Oskyddade trafikanter såsom cyklister drabbas. Reglerna i trafikförordningen gällande väjningsplikten bör ses över. Uppkomsten av döda vinklar måste förebyggas. Regelverken och utformningen av vägmarkeringar behöver en översyn. Ökad tydlighet i reglerna underlättar tillvaron för alla trafikanter och de oskyddade trafikanterna värnas bättre med förhoppningsvis färre olyckor och ökad trafiksäkerhet. Trafiksäkerheten bör även gälla vägar som klassas som länsvägar. Möjligheten att ta sig till en busshållplats under säkra förhållanden är viktig. Inte minst för skolbarn. Nollvisionen bör även omfatta kollektivtrafiken. Nationella leder och skoterleder Skotern är ett hjälpmedel för att förflytta sig i de mer obebodda delarna av landet, inte minst i fjällvärlden. Skotern gör det möjligt att idka näringsverksamhet, utöva fritidssysselsättningar, utveckla besöksnäringen samt möjliggör viss samhällsservice som exempelvis räddningstjänst. Det statliga ledsystemet och skoterlederna måste underhållas och rustas upp. Ledsystemet består av leder varav en del är tillgängliga för skoterkörning. Det finns en stor underhållsskuld i infrastrukturen där delar av lederna, broarna och skyltningen förfaller. Prioriteringar har lett till sämre underhåll av skoterlederna vilket ökar risken för olyckor och minskar framkomligheten. Ett fungerande ledsystem skyddar känslig miljö från skotertrafik. Anvisad led kan begränsa körning i andra områden där konflikter kan uppstå mellan markägare och skoterägare. Vi ser att märkning av passager på sjöisar behöver förbättras och sladdning av leder måste finansieras. Det lokala ansvaret för lederna är i huvudsak baserat på ideella organisationer. Dagens ansvar och ekonomiska modeller som berör lederna behöver ses över. Bristen på säkra hästvägar ökar risken för olyckor och för konflikter. Hästrelaterade vägar bör ingå i infrastrukturplaneringen för att bl.a. säkerställa att det finns säkra passager för hästekipage som ofta framförs av barn och ungdomar. För den som leder en häst eller rider där gäller bestämmelserna om fordon i tillämpliga delar. För den som kör med häst och vagn eller släde är ekipaget ett fordon. Enligt Transportstyrelsen ska den som ger sig ut med häst i trafiken färdas på höger sida av vägen, så nära kanten som möjligt. Man får inte färdas på gång- eller cykelbanor, och hastigheten får inte vara högre än att man behåller kontrollen över hästen och kan stanna om det behövs. Bestämmelserna om väjningsplikt och stopplikt gäller. En ökad trafiksäkerhet för dem som rider eller kör med häst och vagn bör prioriteras. Därför bör säkra hästvägar utformas och en översyn göras vad gäller trafiksäkerheten för hästrelaterade verksamheter. 5 Post och it En fungerande postservice är en del av samhällets basservice. Utvecklingen av digitala tjänster har lett till minskat antal brevförsändelser. Men genom e-handel ökar mängden paketförsändelser. Denna utveckling påverkar medborgarna i olika. Det är viktigt att garantera rimlig service även på landsbygden. Vi vill se möjlighet till differentierade avgifter för t.ex. övernattbefordran. Ett differentierat porto är rimligt att överväga. Konsumenten ska kunna välja och en snabbare leverans kan få kosta mer. Vi ser möjligheten att samordna samhällstjänster med aktörer på lokal nivå som kan skapa den moderna ”lanthandeln”. Detta kan bli ett lokalt nav för en rad tjänster. En viktig frågeställning är om samdistribution av brev och tidningar kan effektivisera postutdelningen. Det skulle sannolikt leda till bättre service och färre transporter. Villkoren i postförordningen reglerar övernattbefordran och villkoret förhindrar möjligheten att samordna distribution av brev och tidningar. Dessa villkor bör ses över. Digital infrastruktur och bredband Till infrastruktur hör även möjligheter att kommunicera genom digitala lösningar. har en stark position inom it-området, men många som bor i lands- och glesbygd har fortfarande inte tillgång till bredband. Det påverkar inte bara möjligheten att kommunicera, umgås och få tillgång till nöjen utan även möjlighet att driva företag. Allt fler välfärdstjänster utvecklas även utifrån digitala möjligheter. Dels för att hantera privatekonomin och arbete men även för att ta del av framtidens sjukvård och omsorg. När tjänster flyttar över till framtidens tekniklösningar måste även invånare i de glesa delarna av ges möjlighet att kliva på det digitala tåget. Det behövs strategier kring hur tele- och kommunikationsnät kan stödja det framtida servicebehovet inom transport och kommunikation. Vi anser att kopparnätets avveckling tidigast kan ske när alternativa lösningar finns att tillgå. Auktionering av ska ta hänsyn till blåljusmyndigheternas behov och vissa frekvenser måste reserveras för deras användning. Bredband skapar digital infrastruktur som möjliggör tillväxt över hela landet. Liberalerna vill fortsätta verka för bättre it-kapacitet såväl i städer som i glesbygd. Lokaliseringsprincipen enligt kommunallagen bör ses över. Den hämmar utbredningen av fiber. Energibolag kan enligt kommunallagen verka över kommungränser; bredband bör även vara möjligt att anlägga på liknande sätt. Administrativa gränser bör inte hämma byggandet av nödvändig infrastruktur. Alla ska kunna vara en del av det digitala samhället och därför vill Liberalerna utveckla en digital allemansrätt som garanterar stabil och snabb uppkoppling och bredband i hela landet. Det möjliggör utvecklingen av resfri kommunikation, något som bidrar till att vi transporterar oss mindre. Skype, Facetime, och andra plattformar gör det möjligt att kommunicera inte bara med släkt och vänner utan också med sjukvård, utbildningsanordnare, hemtjänst och företag. Med god tillgänglighet till bredband underlättas möjligheten att bo och verka i hela landet.