mot · H5023178 · 2017-10-05 00:00:00 — bör även prioritera ansökningar som sannolikt kommer leda till ett avslag i sin hantering av asylärenden. Det handlar om sökande som kommer från säkra länder, men också om sökande som kommer från andra länder som kännetecknas av en förhållandevis hög andel avslag. Beslut med kort handläggningstid i dessa ärenden är viktigt av flera skäl. Det finns ett värde att det tydligt står klart för den som söker asyl i att han eller hon snabbt kommer behöva återvända till sitt hemland om asylskäl saknas. Det handlar också om att platser och resurser ska kunna frigöras. Målet ska vara korta väntetider i samtliga ärendetyper. Pass och andra ID-handlingar ska kunna tas i beslag i större utsträckning i syfte att säkerställa att den som har nekats uppehållstillstånd lämnar landet. Polisen måste då det är nödvändigt kunna använda tvång vid av- och utvisningsbeslut. Här behöver en ny tydlig lagstiftning komma på plats omgående. Det finns nu förslag på ny lagstiftning på detta område som är avsedd att riksdagsbehandlas . Det är bra. Det är dock olyckligt att lagstiftningsärendet har dragit ut . Antalet förvarsplatser i är 360. Dessa platser måste bli fler. Brist på förvarsplatser ska inte få till följd att personer som borde tas i förvar inte gör det, vilket nu förekommer. Vi vill också se minst ett nytt förvar i norra . ligger det nordligaste förvaret i i . Förvar bör användas i större utsträckning. Att så många människor avviker efter att ha nekats uppehållstillstånd visar på brister i riskbedömningar. Vi vill också utöka dagens legala möjligheter att ta en person i förvar. Det kan handla om åtgärder som att förlänga de tidsfrister som finns i lagstiftningen. Antalet inre utlänningskontroller måste bli betydligt fler. Här ser vi i stället en kraftig minskning . Det rör sig om nästan en halvering av antalet inre utlänningskontroller . De inre utlänningskontrollerna ska därtill vara mer inriktade på platser där behovet är som störst. Vi vill också utöka regelverket för inre utlänningskontroll. Det bör vara möjligt för polisen att ta fingeravtryck och genomföra fingeravtryckssökning i samband med inre utlänningskontroll. får fingeravtryck inte tas på personer som vistas i utan tillstånd och som befinner sig utanför myndigheternas kontroll. Detta trots att det är enda sättet att klargöra identiteten. Varje land är skyldigt enligt folkrätten att ta emot sina egna medborgare. Ett återtagandeavtal kan dock underlätta återvändandet i praktiken. Vi vill att fler återtagandeavtal kommer på plats. Det gäller återtagandeavtal som ingås såväl mellan EU och tredje land som mellan och tredje land. Det är av stor vikt att avtalen är utformade på ett bra sätt, att de följs upp och att de kommer till praktisk användning. kan den som nekats uppehållstillstånd få en ny ansökan prövad . Detta kan bidra till att människor håller sig undan myndigheterna. Om det rör sig om ett beslut som innebär att ansökan ska prövas i ett annat EU-land är preskriptionstiden för det tidigare beslutet ännu kortare. vill begränsa möjligheten att få en ny asylansökan prövad både i och på EU-nivå. Vad gäller preskriptionstiden i föreslår vi att den förlängs från fyra till . Hur många människor som finns i illegalt är det ingen som riktigt vet. Detta är en brist. Med större kunskap kan vi mer värdera hur stort problemet är med att skuggsamhällen nu riskerar att växa i omfattning och därmed sätta in kraftfulla åtgärder för att så inte sker. vill att det genomförs en kartläggning över antalet människor i utan tillstånd, hur de lever och på vilket sätt de försörjer sig. Vår bedömning är att de skärpta åtgärder vi nu föreslår kommer leda till att fler väljer att frivilligt återvända till sina hemländer. Det är en positiv utveckling. Som en naturlig följd av denna utveckling kan förväntas en ökad användning av återetableringsstödet. En sådan ökning ska i så fall mötas av ökade resurser. (Återetableringsstöd kan aktualiseras för det fall att en person återkallar sin asylansökan eller får avslag på sin asylansökan och frivilligt återvänder till hemlandet. Det är enbart vissa nationaliteter som kan komma ifråga för återetableringsstöd.) döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet uppehåller sig i utan tillstånd och utan att ha ansökt om tillstånd till böter. Straffet för olovlig vistelse i landet enligt utlänningslagen 20 kapitlet 1 § bör skärpas. Det bör övervägas om fängelse ska kunna ingå i straffskalan. Därmed markeras ytterligare vikten av att lagakraftvunna myndighetsbeslut i asylärenden respekteras. Det är i sin tur grunden för en reglerad invandring. Den som cyniskt utnyttjar andra människors utsatthet för egen bör få ett kännbart straff. Straffen i för grov och organiserad människosmuggling bör skärpas väsentligt. Därtill bör driva på för höjda straff för människosmuggling i det EU-rättsliga regelverket. Vi ser nu hur kommuner ger eller överväger att ge mer långvarig hjälp till personer som vistas olovligen i landet. Det kan exempelvis handla om hjälp med hyreskostnader. Vi anser att kommuner i sådana här situationer inte ska erbjuda långvarig hjälp. Det undergräver den reglerade invandringen och är därmed i strid med nationell lagstiftning. Det bör genom lagstiftningen införas förbud för kommuner att ge annat än kortvarig hjälp till personer som vistas utan tillstånd i landet. Parallellt med att sådan kortvarig hjälp ges bör kontakt tas med . Förbudet för kommuner att ge annat än kortvarig hjälp bör även gälla EU-medborgare, som är i utan att kunna försörja sig genom till exempel jobb eller studier, och enbart har varit här . har fått kraftigt ökade resurser mot bakgrund av det stora antalet asylsökande som sökt sig till . Det är av stor vikt att möter de ökade resurserna med ökad effektivitet. Enligt en internrevisionsrapport gällande som presenterades fattas i genomsnitt ett asylbeslut av varje årsarbetare på asylprövning. Det kan jämföras med hur det såg ut . Det rörde sig då om tre beslut och fattade man på två beslut . I är kravet att varje årsarbetare ska klara 100 beslut . I ljuset av detta måste det anses finnas ett stort utrymme för att förbättra sin effektivitet. En del i detta arbete bör vara att hantera asylansökningar där avslag kan förväntas i särskild ordning och med inriktning på snabba beslut i större utsträckning än vad som sker . Det bör därtill av en oberoende instans genomföras en revision gällande effektivitet. Vi föreslår därutöver en översyn gällande verksamhet. Den grundläggande uppgiften att upprätthålla den reglerade invandringen bör förstärkas. I det ligger bland annat att arbetet med bevisvärdering och riskbedömning förbättras samt att frågor som rör medicinsk åldersbedömning och återvändandet ges ett större utrymme i verksamheten. För- och nackdelar med att dela upp i flera olika myndigheter ska övervägas inom ramen för översynen. Det behövs generellt en ökad kostnadskontroll i verksamhet. Därför vill bland annat att stödboenden och schablonersättningar ska användas i mottagandet av ensamkommande barn och ungdomar i större utsträckning. Vi vill också att Statskontoret snabbutreder om det finns förutsättningar att sänka de takpris som finns vad gäller de av upphandlade asylboendena samt om nuvarande avtalstider för dessa boenden är lämpliga eller bör förändras. bör i större utsträckning än driva asylboenden i egen regi. Det skulle möjliggöra långsiktiga relationer till kommunerna i fler fall än . Det kan komma, i vart fall i perioder, att finnas ett behov av upphandling av asylboenden. I syfte att skapa en jämnare fördelning bör upphandlingar från privata aktörer i kommuner som redan tar ett stort ansvar för asylsökande undantas. Den som har nekats uppehållstillstånd i ett lagakraftvunnet beslut kan invända att det föreligger hinder för beslutets verkställighet. Det kan till exempel handla om att de politiska förhållandena i hemlandet har ändrats eller att man har blivit för sjuk för att genomföra resan. prövar om det finns grund för invändningen. Anser att så inte är fallet, och saken rör åberopande av nya skyddsskäl, kan beslutet överklagas till migrationsdomstol. Där sker då en ny prövning. anser att det bör övervägas om en mer effektiv ordning för frågor som rör verkställighetshinder kan åstadkommas. Ett alternativ är att invändning om verkställighetshinder på grund av nya skyddsskäl i vissa fall ska framföras direkt till domstol i stället för till . Det finns inget tak för hur många timmar med offentligt biträde som kan beviljas i asylprocessen hos . I genomsnitt beviljas . Exempel finns på EU-länder som inte på samma sätt som erbjuder kostnadsfritt offentligt biträde i första instans. ligger närmast , men har ett tak på åtta timmars ersättning. Avsaknaden av ett tak främjar inte kostnadseffektivitet. vill att ett tak införs på max med offentligt biträde som beviljas för asylsökande i första instans. kan den som bor på till exempel ett HVB-hem, och därmed försörjs av offentliga medel, få efterlevandestöd om en eller båda föräldrar är avlidna. anser inte att detta är rimligt. Om man bor på ett HVB-hem, ett familjehem eller på ett stödboende ska man inte ha rätt till efterlevandestöd. Utvisning på grund av brott Dagens förutsättningar för utvisning på grund av brott har i huvudsak sett likadana ut . Vi vill att dessa förutsättningar utökas. Om man kommer från ett annat land för att vistas eller bo i ska man följa lagstiftningen här. För det första vill vi att brott med ett straffvärde på sex till tolv månaders fängelse ska kunna leda till utvisning även om återfallsrisk inte föreligger. Så är inte fallet . En sådan förändring skulle bland annat innebära att brott med hat- eller hedersmotiv leder till utvisning i fler fall än . För det andra vill vi att frågan om verkställighetshinder alltid ska prövas först i nära anslutning till då verkställighet kan bli aktuellt och inte i förväg. Så görs inte regelmässigt . Vi är även beredda att ytterligare utöka förutsättningarna för utvisning på grund av brott. Vi vill också säkerställa att åklagare alltid yrkar på utvisning då förutsättningarna i lagstiftningen för detta är uppfyllda. I det ligger att åklagare regelmässigt ska undersöka förekomst av eventuella utländska brottmålsdomar. Vi vill därtill skärpa regelverket för återreseförbud. Begår man ett allvarligt brott såsom grov våldtäkt eller grovt rån och man saknar anknytning till är det t.ex. rimligt med ett återreseförbud på livstid. aktualiseras livstids återreseförbud i regel först vid ett straffvärde eller längre. Det är angeläget att den som begår brott och som följd av detta utvisas inte återvänder till i strid med återreseförbudet. Vi föreslår att straffminimum för olovlig vistelse i strid med återreseförbud enligt utlänningslagen på grund av brott 20 kapitlet 2 § ska höjas från fängelse till fängelse . fanns cirka 700 ärenden hos polisen gällande verkställighet för utvisning på grund av brott. De flesta av dessa personer avtjänade fortfarande sitt fängelsestraff. Omkring 200 personer var på fri fot. Av dessa var cirka 50 registrerade som avvikna. Polisen har som målsättning att utvisning på grund av brott ska verkställas som personen friges från ett fängelsestraff. Det finns dock fall då verkställighet inte är möjligt i samband med frigivningen. Det kan bero på väpnad konflikt i hemlandet, att personen vägrar medverka till att hämta ut resehandlingar eller att hemlandet vägrar ta emot personen. I syfte att förbereda en verkställighetsresa efter ett straff finns möjlighet till förvar. Även uppsikt kan bli aktuellt i dessa fall. Uppsikt innebär att personen är skyldig att anmäla sig hos polisen eller . Vi vill skärpa lagstiftning och tillämpning rörande förvar och uppsikt i dessa fall. Det rimliga är att en person dömd till utvisning på grund av brott som inte medverkar till återvändandet får vistas i förvar tills att han eller hon medverkar till återvändandet. Detta oavsett om det finns risk för fortsatt brottslig verksamhet. Om utvisning inte kan verkställas på grund av förhållanden utanför den enskildes kontroll bör personen stå under uppsikt återreseförbudet gäller. Om förhållandena förändras ska utvisningen verkställas. har en lång tradition av samarbete. I migrationspolitiken har dock samarbetet varit mer begränsat och det har funnits stora skillnader i lagstiftningen. har avvikit från , och med en mindre restriktivt utformad lagstiftning på migrationsområdet och med att ha haft ett betydligt högre flyktingmottagande ställt mot folkmängd. Samarbetet i bör förstärkas på migrationsområdet. bör vara pådrivande för detta. De nordiska länderna bör också i större utsträckning lära av varandra på migrationsområdet genom erfarenhetsutbyte vad gäller migrationslagstiftningen och arbetet med återvändandet. bör också harmonisera vår migrationslagstiftning att bli mer lik , och . Att införa tillfälliga uppehållstillstånd som huvudregel i lagstiftningen i är ett exempel på en sådan harmonisering. Det finns en risk att behovet av gräns- och/eller ID-kontroller inom blir långvarigt. Det gör det påkallat att inleda ett arbete med i första hand , men även och , i syfte att skapa en gemensam kontroll på gränsen mellan och , en nordisk gränskontroll. Därmed skulle gränsöverfarten mellan och kunna återgå till vad som gällde tidigare. har 2,7 miljoner människor sökt asyl i . Många har kommit till med människosmugglares hjälp. utnyttjar på ett skrupelfritt sätt den oerhört svåra situation som många människor befinner sig i och sätter deras liv i fara. Tusentals människor dör på . Antalet dömda människosmugglare är få. Färre asylsökande tar sig nu till som en följd av avtalet mellan och . Vi har dock sett att antalet asylsökande till från har ökat. Klart är att antal människor på flykt i världen är mycket stort. rörde det sig om 65 miljoner människor. Drivkraften att ta sig till kan antas bestå . Den stora befolkningsökning vi kommer se i måste beaktas i migrationshänseende. EU som helhet och EU:s medlemsländer har stora svårigheter att hantera flyktingsituationen och EU:s asylpolitik har varit illa fungerande . Några få länder, däribland , har tagit ett oproportionerligt stort ansvar. Så kan det inte fortsätta att vara. pågår förhandlingar på EU-nivå om en ny gemensam asylpolitik. Utsikterna till lösningar ser dock inte bättre ut . driver på för ett fungerande EU-gemensamt asylsystem. I det ligger att beslut efterlevs av alla medlemsländer. Om ett medlemsland bryter mot EU-gemensamma åtaganden måste det få konsekvenser. EU:s budget bör i större utsträckning användas som ett påtryckningsmedel för att nå dit. Regelverket som finns med böter skulle kunna kompletteras med ett system där ersättningar eller bidrag dras in om ett land inte följer EU-gemensamma beslut. Ett annat sätt är att tillämpa höjda respektive sänkta medlemsavgifter utifrån utvärderingar rörande hur väl beslut implementerats. Det är viktigt att system av aktuellt slag utformas rättssäkert och förutsägbart. Vi vill att EU:s yttre gräns ska fortsätta att förstärkas. Medlemsländerna måste leva upp till de krav som ställs. Annars måste deras medlemskap i utvärderas och kunna leda till uteslutning. Europol och det polisiära samarbetet inom EU bör vidareutvecklas. Det handlar bland annat om att stävja kriminella nätverk. Straffen för grov och organiserad människosmuggling bör skärpas väsentligt såväl i som på EU-nivå. Användningen av biometriska kontroller vid Schengens yttre gränser bör öka. Det finns också ett behov av en obligatorisk kontroll av fingeravtryck såväl för resenärer till Schengen från tredje land som även för dem som reser från Schengen till tredje land. hör till de länder som tar emot kvotflyktingar inom ramen för FN:s kvotflyktingssystem. Vi kommer ta emot 5 000 kvotflyktingar. Kvotflyktingsystem är det mest rättvisa och säkra system som finns för ett lands mottagande av människor med skyddsbehov. Vi vill arbeta för att fler EU-länder tar emot kvotflyktingar eller tar emot kvotflyktingar i större utsträckning. Nackdelarna med dagens EU-gemensamma asylsystem är omfattande. Det tar till exempel inte hänsyn till ett lands förmåga till mottagande och integration, som antalet människor på flykt är mycket stort. Drivkraften att ta sig till är stor och kan förväntas öka i takt med ökande befolkning. Dagens system uppmuntrar till människosmuggling och livsfarliga resor över . har också män och pojkar i praktiken större möjligheter att ta asylrätten i anspråk än vad kvinnor och flickor har. Detsamma gäller ekonomiskt eller fysiskt starkare personer framför ekonomiskt eller fysiskt svagare. I dagens system splittras familjer. Vi ser även stora problem kopplade till återvändandet. Många människor söker asyl utan att ha ett sådant skyddsbehov som krävs för att beviljas uppehållstillstånd. När de får ett avslagsbeslut, i vissa fall väntan, vill de i stor utsträckning inte återvända till sina hemländer. Åtgärder som poliseskort och förvar blir därmed nödvändiga. Många stannar kvar och lever som gömda. För den grupp som beviljas uppehållstånd försvåras integrationen i det nya hemlandet på grund av de långa väntetider som i regel följer från asylansökan till beslut. bör därför långsiktigt på EU-nivå vara pådrivande för ett nytt kvotflyktingsystem, som ersätter dagens EU-gemensamma asylsystem. EU:s asylprövning ska i ett nytt system ske utanför EU. Det ska därmed inte längre vara möjligt att få sin ansökan prövad genom att söka asyl direkt på plats i EU. Om så sker, ska den asylsökande sändas åter till ett säkert område utanför EU:s gränser där man ska kunna söka asyl. En viktig del i ett sådant nytt system är ett förstärkt yttre gränsskydd i EU. Målet ska vara att förhindra att människor dör på , stoppa människosmuggling och ha kontroll över vilka människor som befinner sig i . En annan viktig del är förstärkt samarbete med andra länder beträffande återvändandet. Bistånd, visumavtal och handel från EU:s sida ska sättas i relation till hur återvändandet fungerar. Arbetskraftsinvandring är ett sätt att ta sig till lagligt. Vi vill göra det lättare att arbetskraftsinvandra till EU. modell med goda möjligheter till arbetskraftsinvandring för både hög- och lågutbildade bör kunna användas av fler EU-länder/EU som helhet. Den fria rörligheten inom EU bör värnas. Detta sker bland annat genom att missbruk av rörligheten beivras. tillåter att ett medlemsland vidtar åtgärder som är nödvändiga för att skydda sig mot personer vars beteende sannolikt utgör ett verkligt och allvarlig hot mot allmän ordning eller säkerhet. Vi ser ett behov av ett förtydligande av dagens bestämmelse. Även en persons tidigare beteende bör kunna beaktas vid bedömningen av om det nuvarande beteendet utgör ett verkligt och allvarligt hot. Vi vill även se en uppstramning av regler för när EU-migranter kvalificerar sig till de sociala trygghetssystemen. Den som är i för att arbeta och är medborgare i ett annat EU-land bör exempelvis inte få utbetalt till sig mellanskillnaden mellan barnbidrag i och barnbidrag i hemlandet för barn som bor i hemlandet tillsammans med den andre föräldern. Så är fallet . För att åstadkomma en förändring på detta område krävs förändrade EU-regler.