mot · H5023767 · 2017-10-05 00:00:00 — Utgiftsområde 23 Areella näringar, landsbygd och livsmedel anvisar anslagen inom utgiftsområde 23 Areella näringar, landsbygd och livsmedel enligt förslaget i tabell 1 i motionen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om sänkt dieselskatt inom jordbruket och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om ersättningarna för viltskador och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att staten ska stå för kostnaden för trikintest av vildsvinskött och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om forskning på nya jordbruksgrödor och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om forskning på nya trädslag och tillkännager detta för regeringen. Tabell 1 förslag till anslag uttryckt som differens gentemot regeringens förslag Anslagsförslag 2018 för utgiftsområde 23 Areella näringar, landsbygd och livsmedel Avvikelse från regeringen (KD) Bidrag till veterinär fältverksamhet Djurhälsovård och djurskyddsfrämjande åtgärder Bekämpande av smittsamma husdjurssjukdomar Ersättningar för viltskador m.m. Intervention för jordbruksprodukter m.m. Stödåtgärder för fiske och vattenbruk Från EU-budgeten finansierade stödåtgärder för fiske och vattenbruk Bidrag till vissa internationella organisationer m.m. Åtgärder för landsbygdens miljö och struktur Från EU-budgeten finansierade åtgärder för landsbygdens miljö och struktur Miljöförbättrande åtgärder i jordbruket Stöd till jordbrukets rationalisering m.m. Främjande av rennäringen m.m. för miljö, areella näringar och samhällsbyggande: Forskning och samfinansierad forskning Bidrag till Skogs- och lantbruksakademien Tabell 2 förslag till anslag till 2020 uttryckt som differens gentemot regeringens förslag Utgiftsområde 23 Areella näringar, landsbygd och livsmedel Bidrag till veterinär fältverksamhet Ersättningar för viltskador m.m. Åtgärder för landsbygdens miljö och struktur Miljöförbättrande åtgärder i jordbruket Främjande av rennäringen m.m. Hållbar sänkning av drivmedelsskatten Koldioxidskatt och energiskatt tas ut på fossila drivmedel som används för person- och lastbilstransporter för såväl hushållssektorn som i näringslivet. Totalt uppgår koldioxidskatten och energiskatten till per liter dieselbränsle. För dieselbränsle som används i jord- och skogsbruksmaskiner återbetalas emellertid en del av koldioxidskatten. Återbetalningen uppgår till per liter. En del av höjningen (0,/liter) är emellertid tillfällig och från uppgår återbetalningen till liter. Detta innebär att den svenska dieselskatten för jordbruket uppgår till /l (4,30 ). Enligt EU:s energiskattedirektiv är det möjligt för medlemsländerna att tillämpa en lägre skattesats, till och med att sänka skatten till noll, för energiprodukter som används inom jordbruket. Den faktiska skatten på diesel som används inom jordbruket varierar stort mellan de olika EU-länderna. Den genomsnittliga totala skatten ligger per liter. Vi kan alltså konstatera att de svenska bönderna betalar en betydligt högre dieselskatt än sina europeiska kollegor. föreslår att skattenedsättningen utökas så att den totala skatten på diesel som används inom jordbruket sänks med per liter. Därmed uppgår skatten till /l för och /l . Ett villkor för att få ta del av sänkningen ska vara att jordbrukaren i fråga till använder icke-fossilt bränsle. Därigenom stärks jordbrukets konkurrenskraft som omställningen till en klimatneutral produktion påskyndas. Reformen beräknas kosta . Rovdjursangrepp på tamboskap och husdjur kan orsaka stor ekonomisk skada för lantbrukare och leder till stor otrygghet bland många som lever i rovdjurstäta områden. Dagens ersättningsnivåer till dem som får sina tamdjur rivna och dödade av rovdjur behöver ses över. Rennäringen ska värnas eftersom den är en betydelsefull del av samisk kultur samt viktig för sysselsättning och boende i norra inland och fjällvärld. Ett stort problem är att vildsvinen plöjer upp vallodlingar med stora skador som följd. I kampen mot vildsvinen är den enskilde bonden rättslös. Bonden får inget stöd för förlorad skörd, inga pengar för stängsel eller ersättning för tid som måste läggas på avskjutning. Det behövs därför generösare regler för ersättning för de skador som vildsvinen åsamkar. har skador orsakade av vildsvin ökat kraftigt. fanns möjlighet att få statlig ersättning för dessa skador enligt viltskadeförordningen som upphörde . föreslår att markägare ska kunna få ersättning för skador orsakade av klövvilt. föreslår ytterligare i ersättningar till viltskador. Gratis trikintester för vildsvin För att uppmuntra försäljning av vildsvinskött, föreslår att staten ska bjuda på den avgift () som ett trikintest kostar. Detta beräknas kosta och belastar anslag 1:7. Totalt ökar därmed anslag 1:7 med . Forskning på nya grödor och trädslag Tyvärr finns det otillräcklig forskning på grödor som kan vara funktionella i . Här vill vi se en riktad forskningssatsning. Jordbruksforskningen behöver i samverkan med näringen satsa på att utveckla förädlingstekniken för att kunna ta fram nya grödor med förutsättningar att klara framtidens förändrade klimat och minska behovet av bekämpningsmedel. Det behövs även fortsatt arbete för att minska övergödningen av åar, vattendrag och hav genom ett mera hållbart brukande, bland annat via insatser som ”Greppa Näringen”. Hållbara gödningsmetoder behöver utvecklas, inte bara utifrån självförsörjningssynpunkt utan också ur miljösynpunkt. Vid , , bedrivs intressant forskning bland annat om hur energigrödor kan användas vid framställning av kvävegödsel. Klimatförändringarna påverkar också den svenska skogen. Det är därför angeläget att fortsatt stimulera forskning och utveckling av olika plantslag för att dra nytta av den möjlighet till ökad produktivitet inom skogsbruket som klimatförändringen kan medföra. anvisar därför vardera till forskning om nya grödor och nya trädslag genom att anvisa ytterligare till anslag 1:24 Formas: forskning och samfinansierad forskning. Eftersom avvisar den utökning av anslaget som regeringen föreslår, hamnar på samma nivå som regeringen på detta anslag. Satsningar på landsbygdens miljö och struktur välkomnar regeringens satsningar på ekologisk produktion och konsumtion. vill skapa möjligheter för konsumenterna att göra medvetna val för att möta sina egna och omvärldens behov. Politiken ska inte tvinga konsumenten till särskilda val men däremot säkerställa att information finns tillgängligt för dem som är engagerade och underlätta möjligheten att själv välja mat som är bra för hälsa och miljö. Lokala kontrakt kan bidra till en levande landsbygd med en god produktion av livsmedel och lokala produkter av god kvalitet. Lokala kontrakt utvecklar närmarknaden, ökar konsumentmakten och ger producenterna ökad försäljningsvinst. Framtagande av lokala kontrakt skulle kunna stödjas genom landsbygdsprogrammet. välkomnar också regeringens satsning på betesmarker och slåtterängar. En förutsättning för det öppna landskapet är att marken brukas och betas. Det är därför nödvändigt att den svenska mjölk- och köttproduktionen värnas i alla fora där dess existens ifrågasätts eller är på väg att äventyras. Även hästnäringens betydelse ska i detta sammanhang lyftas fram. För att kunna hålla djur på markerna krävs att det också är möjligt att odla vinterfoder. Ett riktat stöd är ett verksamt instrument för att möjliggöra fortsatt djurhållning och nyttjande av naturbetesmarkerna. Vallodling och betesmarker kompletterar således varandra och båda dessa former för markanvändning bör finnas i hela landet. Regeringen föreslår en satsning på en landsomfattande inventering av nyckelbiotoper. Syftet är dels att applicera utvecklad och förbättrad metodik i nordvästra , dels att uppdatera den nyckelbiotopsinventering som genomförts i övriga delar av landet. Emellertid är nyckelbiotopsbegreppet dåligt anpassat efter förhållandena i nordvästra . När nyckelbiotopsbegreppet introducerades var det inte heller tänkt som ett verktyg för att stoppa avverkningar. Det finns också en problematik ur rättssäkerhetssynpunkt när nyckelbiotoper inventeras. I det allmänt spridda systemet för certifiering av träråvara, FSC[1], kan virket inte bli certifierat om det avverkats i nyckelbiotoper. Om en markägare fått en del av sin mark utpekad som nyckelbiotop kan virket från den marken inte säljas som FSC-certifierat. Därigenom får nyckelbiotopsinventeringen en direkt formell och ekonomisk effekt. Någon prövning av om inventeringsresultatets ekonomiska effekt för markägaren är proportionell mot det naturvårdande syftet i det enskilda fallet görs inte. Inte heller går det att överklaga en nyckelbiotopsinventering. Resultatet blir en rättsosäkerhet för markägaren. Att staten sedan kan erbjuda ägare till nyckelbiotopsrika marker formellt skydd mot ekonomisk ersättning ändrar inte på denna rättsosäkerhet. Markägaren har ju redan förlorat en stor del av markens ekonomiska värde. Den rödgröna regeringens respekt för äganderätten och markägares rättssäkerhet har inte imponerat tidigare. När den rödgröna regeringen säger sig vilja stärka ”allmänhetens” delaktighet i naturvårdsarbetet, bland annat genom ökade möjligheter att överklaga skogsbruksåtgärder, är det i själva verket ett sätt att vrida makten över brukandet av det egna skogsinnehavet ur markägarens händer. Trots skogsbrukets oomtvistade nytta för samhället agerar tjänstemän på statliga myndigheter i ökad grad som aktivister snarare än som oväldiga ämbetsmän. Många väntar nu med bävan på Mark- och miljödomstolens utslag i fallet med lavskrikan, där med stöd av artskyddsförordningen vill hindra skogsägaren från att bruka sin egendom. Nuvarande inventeringsmetodik för nyckelbiotoper leder till tveksamma beslut där skogsmark riskerar att tas ur drift på felaktiga grunder. Det blir i så fall ytterligare en hämsko på landets skogsägare. Utifrån den osäkerhet som råder angående regeringens och myndighetspersoners avsikter att värna rättssäkerheten för skogsägare, föreslår att tillbakavisar regeringens förslag om satsning på nyckelbiotoper. Avvisande av regeringens förslag budgetförslag innebär en avveckling av de i BP 2015/16 och BP 2016/17 introducerade reformerna, samt av de i BP 2017/18 aviserade reformer som ej efterfrågats av . bedömer att det finns utrymme för en justering av anslagen till de myndigheter som tillämpar pris- och löneomräkning (PLO). Lönekostnader svarar för en betydande del av myndigheternas utgifter. En nedjustering av PLO skulle bidra till effektivisering av myndigheterna, som det finansierar prioriterade satsningar. Justeringen är beräknad som en 30-procentig minskning av PLO-uppräkningen –2020. [1] .