mot · H4023707 · 2017-04-18 00:00:00 — med anledning av prop. 2016/17:165 Kroppsbesiktning i syfte att utreda ålder i brottmålsprocessen avslår regeringens proposition 2016/17:165 Kroppsbesiktning i syfte att utreda ålder i brottmålsprocessen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag på vilka övriga åtgärder som behöver vidtas inom ramarna för brottmålsprocessen när en misstänkts ålder är osäker, och detta tillkännager för regeringen. Den misstänktes ålder har bl.a. betydelse för om påföljd får utdömas samt för valet av påföljd och straffmätningen. I 28 kap. 11 och 12 §§ (RB) stadgas att kroppsbesiktning får användas för att utreda omständigheter som kan vara av betydelse för utredningen av ett brott. Bestämmelsen har ansetts ge stöd för att genomföra kroppsbesiktning i syfte att utreda en misstänkts ålder. I ett avgörande underkände dock denna tolkning, då den inte ansågs ligga inom bestämmelsens ordalydelse – en misstänkts ålder är inte en sådan omständighet som har betydelse för brottet utan enbart för påföljden. Detta innebär att det numera saknas lagstöd för att använda kroppsbesiktning vid åldersbedömningar i brottmålsprocessen, vilket fått till följd att numera endast genomför medicinska åldersbedömningar med den undersöktes samtycke. Det förslag som regeringen nu presenterar syftar till att återställa rättsläget såsom det tidigare uppfattades innan meddelade sin dom. Det förslag som regeringen nu presenterar innebär att det förtydligas i RB att kroppsbesiktning ska kunna ske för att utreda ålder på den som skäligen kan misstänkas för ett brott på vilket fängelse kan följa. Bedömningarna ska kunna göras mot en persons vilja om polis och åklagare har anledning att tro att hens uppgift om sin ålder inte stämmer och personen misstänks för ett brott som kan ge fängelse. Det kan t.ex. handla om att avgöra om den misstänkte är straffmyndig eller om åldern i övrigt kan förväntas ha betydelse för valet av påföljd eller straffmätningen. Ur ett rättssäkerhets- och likabehandlingsperspektiv är det naturligtvis av grundläggande betydelse att beslut av rättsvårdande instanser inte grundas på oriktiga uppgifter. Om detta sker i någon större omfattning riskeras att allmänhetens tillit till rättssystemet äventyras. Högsta domstolens beslut rörande möjligheten att göra kroppsbesiktning har för brottmålens del medfört att åldersbedömning av unga inte kan ske utan den berördes medgivande. Domstolens avgörande grundades enbart på en juridisk-teknisk tolkning av innebörden av 28 kap. 11 och §§ RB och innehöll inte några överväganden om lämpligheten i sig av att göra åldersbedömningar av unga. Det finns en lång tradition av att särbehandla unga lagöverträdare i straffsystemet. Ungas större sanktionskänslighet och inte fullt utvecklade ansvarsförmåga, föranleder lindrigare ingripande än vad som gäller för vuxna. Det finns särskilda bestämmelser om handläggningen hos polis, åklagare och domstol av mål och ärenden som rör unga lagöverträdare, och särskilda regler gäller för beslut om häktning och andra tvångsmedel, påföljdsval, straffmätning liksom för möjligheten att besluta om vissa särskilda rättsverkningar. Bestämmelserna är ofta utformade med en bestämd ålder som utgångspunkt: 15, 18 eller . Den misstänkte eller tilltalades ålder är därför av avgörande betydelse för vilken påföljd som kan följa eller om en tvångsåtgärd kan vidtas. I de allra flesta situationer är den misstänktes identitet och ålder känd men det kan i undantagsfall finnas osäkerhet kring den misstänktes ålder. I de fall där åldern är okänd eller där den uppgivna åldern kan ifrågasättas är det därför nödvändigt att ta ställning till åldersfrågan. I många fall måste också ett sådant ställningstagande göras i ett tidigt skede under handläggningen. Det finns därför ett behov av att kunna utreda misstänkta personers ålder, inte minst i de fall det handlar om att skydda barn från att felaktigt bedömas vara och därmed anses som straffmyndiga. I lagen med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare (LUL) finns bestämmelser om kroppsbesiktning på barn , som har företräde framför om kroppsbesiktning. Kraven för att få utföra en kroppsbesiktning på barn är högre ställda än för barn . Syftet med en restriktiv användning av kroppsbesiktning på barn är att ett särskilt hänsynstagande till den personliga integriteten är motiverad eftersom barn i den åldern normalt befinner sig i en känslig period i sin utveckling. I propositionen anges visserligen att det anses angeläget att tvångsåtgärder mot barn inte används annat än när det är befogat, men det saknas förslag om vad som ska gälla i de fall när den misstänkte invänder att hen inte är straffmyndig. anser i likhet med ombudsmän () att det är en brist och att det i lagstiftningen bör finnas vägledning för hur dessa fall ska hanteras. De personer som kan bli aktuella för åldersbedömning förekommer såväl i brottmålsprocessen som i asylprocessen. är det fråga om samma individer. I båda sammanhangen spelar den unges ålder stor roll. En misstänkts ålder kan ha stor och genomgripande betydelse för en mängd olika aspekter av rättsprocessen och aktiverar en omfattande skyddslagstiftning. Detta gäller särskilt när det gäller åldern för straffmyndighet och det skydd som unga åtnjuter när det gäller straffprocessuella tvångsmedel. På motsvarande sätt står mycket på spel för den unge i asylprocessen beroende av om åldersgränsen har uppnåtts. tog beslut om att godkänna regeringens förslag om att tidigarelägga åldersbedömningen i asylprocessen. Det innebär att ska göra en åldersbedömning i osäkra fall och fatta ett tillfälligt beslut om ett ensamkommande asylsökande barns ålder. I samband med det ska den sökande erbjudas att genomgå en frivillig medicinsk åldersbedömning. De nya reglerna träder i kraft . Åldersbedömningar är komplexa och det finns inte några medicinskt vetenskapligt säkerställda metoder att säkert bestämma en individs ålder. Det är i stort sett samma metoder för åldersbedömning oavsett om det rör brottmålsprocessen eller ansökningar om uppehållstillstånd. Metoderna för att bedöma ensamkommande asylsökande barns ålder har varierat och varit mer eller mindre godtyckliga. pekade i en rapport på osäkerheten i metoderna för åldersbedömning rörande såväl 15-årsgränsen som 18-årsgränsen och förordade därför pilotstudier rörande båda gränserna. gav regeringen i uppdrag att arbeta med en kompletterande studie för att fördjupa kunskapen om magnetkamera som metod för medicinska åldersbedömningar med avgivande av delrapport och slutrapport . anser att en ung brottsmisstänkt – i likhet med vad som från gäller för åldersbedömning i asylprocessen – ska ha möjlighet, men inte vara tvingad, att genomgå en medicinsk åldersbedömning i de fall som den unges ålder är osäker och har betydelse för påföljdsfrågan. Mot bakgrund av vad som ovan framförts och särskilt med hänsyn till det osäkra läget i fråga om tillförlitligheten av åldersbedömningar anser att resultaten av uppdrag bör avvaktas innan det kan bli aktuellt att ändra bestämmelserna om kroppsbesiktning i RB på det sätt som regeringen föreslår. bör därför avslå regeringens proposition 2016/17:165 Kroppsbesiktning i syfte att utreda ålder i brottmålsprocessen. Detta bör besluta. Avslutningsvis anser att det är en brist att det inte utretts vilken betydelse det har för brottmålsprocessen i övrigt, t.ex. vid anhållande och häktning, när den misstänktes ålder är osäker. Regeringen bör därför återkomma med förslag på vilka åtgärder som i övrigt behöver vidtas inom ramarna för brottmålsprocessen då en misstänkts ålder är osäker. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Nooshi Dadgostar (V)