mot · H4023730 · 2017-05-03 00:00:00 — Den senaste nationella trygghetsmätningen visar att människors känsla av trygghet har minskat och att det finns fortsatt stora skillnader mellan olika grupper i befolkningen. Detta är bl.a. en jämställdhetsfråga; kvinnor är väsentligt mindre trygga än män. Skillnaderna i trygghet visar sig också i att många människor känner att de bor i trygga och säkra bostadsområden medan andra har en välgrundad orsak att oroa sig för brottsligheten där de bor. har identifierat ett drygt femtiotal områden i där det finns påtagliga problem med kriminella nätverk, och det finns 15 särskilt utsatta områden där kriminella grupper upprättat parallella maktstrukturer som påtagligt påverkar dem som bor och verkar i områdena. har drabbats av terrorism förut, och terrordådet i blir ännu en påminnelse om att våldsbejakande extremism och terrorism är ett reellt hot. Detta är dock inte den enda utmaningen för rättssamhället. Det dödliga våldet med anknytning till kriminella nätverk har ökat kraftigt . Brottslighetens internationalisering, behovet av att möta migrationsströmmar på ett rättssäkert och värdigt sätt och en snabbt växande befolkning är några av de faktorer som sätter rättsväsendets myndigheter och särskilt polisen under hårt tryck. Till detta kommer behovet av att klara rättsstatens närvaro både i glesbefolkade områden och i städernas utsatta bostadsområden med hög risk får rimliga förutsättningar att sköta sitt jobb. Utvecklingen när det gäller brottsuppklaringen är mycket oroande. Andelen ärenden som redovisas av polis till åklagare har fallit brant, och på ett motsvarande sätt har andelen personuppklarade brott sjunkit och ligger nu på den lägsta nivån . Antalet ordningsböter har nära nog halverats . Det behövs en nystart för att svensk polis ska fungera bättre – i hela . Inga konkreta nysatsningar från regeringen De förslag som regeringen lägger fram i vårpropositionen och vårändringsbudgeten för att stärka rättsväsendet är helt otillräckliga. Det är stor skillnad på regeringens retorik och den faktiskt förda politiken. Den läsare som söker efter ett konkret regeringsförslag om 10 000 fler polisanställda kommer exempelvis att bli besviken. Inga andra besked lämnas än att regeringen ”avser att återkomma i denna fråga i budgetpropositionen ”. Det kan i sammanhanget observeras att regeringen i vårändringsbudgeten föreslår att får i utökat anslag (prop. 2016/17:99 s. 45). Problemet är bara att detta tillskott inte i nämnvärd utsträckning är en reell förstärkning. Redan tidigare hade ledning slagit larm om att organisationen var allvarligt underfinansierad, och i budgetunderlaget –2020 skrev rikspolischefen: ”Om ytterligare anslag inte tillförs behöver fatta beslut om att antalet anställda måste återgå till tidigare nivåer, vilket innebär en minskning med i storleksordningen 1 000 anställda utöver beräknade effektiviseringar.” Sammanfattningsvis beräknade i budgetunderlaget ett underskott på hela . Även vid mycket generösa beräkningar är alltså regeringens reella påslag i vårändringsbudgeten inte ens , i en verksamhet med en budgetomslutning på över 20 miljarder. Tillskottet handlar således i första hand om att hålla den befintliga verksamheten flytande. Med det extra påslaget möjliggörs därutöver vissa förstärkningar av verksamheten vid Nationellt forensiskt centrum, något som naturligtvis är välkommet men som hade varit verklighet om Liberalernas budgetalternativ vunnit stöd. Nationellt forensiskt centrum är hårt ansträngt när det gäller forensiska undersökningar, som ofta är av avgörande betydelse för att säkra bevisning i brottmål m.m. föreslog Liberalerna därför en permanent förstärkning av anslaget till Nationellt forensiskt centrum. Det behövs fler poliser – inte bara ”fler polisanställda” I den allmänna politiska debatten förekommer många förslag om att bygga ut polisväsendet. Men särskilt hos det regeringsparti som ansvarar för polisfrågorna – Socialdemokraterna – har det utvecklats ett språkbruk som osynliggör betydelsen av polisiär kompetens. Det är allvarligt. Talet om ”polisanställda” i stället för poliser har motsvarigheter i retoriska uttryck som ”fler händer i vården” eller ”fler vuxna i skolan”. Ett sådant språkbruk osynliggör den unika yrkeskompetens och det särskilda uppdrag som innehas av professioner som poliser, sjuksköterskor, läkare och lärare. Liberalerna anser att det behövs både fler poliser och fler civilanställda i polisen, men det är de utbildade poliserna som är polisverksamhetens kärna. Därför är det viktigt för oss att sätta upp tydliga mål om antalet poliser . Mot detta står Socialdemokraternas oklara mål om ”fler polisanställda”. Naturligtvis är både poliser och civilanställda omistliga för en fungerande polisverksamhet, men de utbildade poliserna har en särställning och ett särskilt samhällsuppdrag som också återspeglas i polisernas särskilda befogenheter. är ett av de länder i som har lägst polistäthet. hade 216 poliser per 100 000 invånare, en siffra som sjunkit till 200 2016. Genomsnittet i ligger på drygt 300 poliser per 100 000 invånare. Därför är Liberalernas ståndpunkt att antalet poliser ska öka från dagens 20 000 till 25 000 . Utbyggnaden ska stärka polisens närvaro i hela , både i utsatta stadsdelar i storstäderna och på landsbygden. Fullt utbyggd beräknas reformen kräva en finansiering på , vilket också inkluderar en utbyggnad av civila stödfunktioner och annan verksamhet i proportion till ökningen av antalet poliser. Den totala ökningen av antalet anställda blir därmed väsentligt större än 5 000. Kommunala trygghetsvakter för tryggare gator och torg Vi inser att det tar tid att utbilda de 25 000 poliser som behöver. Under en övergångstid ska staten därför öronmärka bidrag till kommuner så att fler ordningsvakter kan anställas i regi. Dessa kommunala trygghetsvakter ska samverka med polisen och bidra till trygghet på gator och torg. Brottsutsatta kommuner ska prioriteras. I Liberalernas budgetalternativ inför vi ett statsbidrag för detta ändamål, vilket ska medfinansiera hälften av totalkostnaden. Räknat på helårstjänster möjliggör detta totalt 2 000 trygghetsvakter. Om kommunerna väljer att prioritera deltidsanställningar, t.ex. för att lägga tyngdpunkt på trygghetsskapande åtgärder under helgkvällar, blir det totala antalet trygghetsvakter väsentligt högre än så. Det ska vara attraktivt att bli polis – höj lönen och förbättra villkoren För att polisorganisationen ska kunna byggas ut måste det vara tillräckligt attraktivt att vara polis. Så är det inte . Tvärtom är det fler som lämnar polisyrket och många utbildningsplatser står tomma. Otillräcklig lön, onödig byråkrati och brister i organisationen spär på missnöjet. Antalet avhopp från polisyrket har ökat kraftigt, från 135 poliser 2010 till 467 poliser 2016. Det finns inga tecken på att avhoppen minskar. står många platser på landets polisutbildningar tomma. kunde var femte plats på de nya utbildningsomgångarna vid landets polisutbildningar inte tillsättas. Målet var att 800 nya polisstuderande skulle påbörja sin utbildning, men slutsiffran blev bara 640. har varnat för att problemen med att fylla platserna på polisutbildningarna gör att redan den måttliga utbyggnad som tidigare aviserats till 2020 riskerar att bli svår att uppnå. Om i denna situation antalet poliser ska öka ställs vi alltså inför ett vägval. Den ena vägen är att sänka ambitionerna, t.ex. genom lägre kompetenskrav på polisstuderande. Då skulle utbildningsplatserna fyllas genom att personer som anses okvalificerade kan tas in. Den andra vägen är att göra polisyrket mer attraktivt så att fler söker sig dit. För Liberalerna är vägvalet enkelt. Polisyrket är ett av de viktigaste yrkena i ett fungerande samhälle, och det är av största betydelse att rätt personer söker sig dit. I vår satsning på ett utbyggt polisväsende är därför en central del att göra polisyrket mer attraktivt. Till att börja med öronmärker vi resurser för en generell lönesatsning för landets poliser. Poliser har en medianlön på . Det tar dock att komma upp i den lönenivån. En fjärdedel av poliserna tjänar och var tionde polis tjänar eller mindre. Genom att lämna yrket och gå till exempelvis bevakningsföretag eller andra uppgifter i privat sektor kan poliser ofta höja sin lön väsentligt. Lönesättningen i är i allt väsentligt en fråga för arbetsmarknadens parter. I detta fall behövs politiska initiativ eftersom staten är monopolarbetsgivare. Lönesättningen ska även i fortsättningen vara individuell, men Liberalernas satsning motsvarar i genomsnitt i höjd månadslön för en polis. Vi vill också förbättra polisernas möjligheter till kompetensutveckling och kvalificerad vidareutbildning. Tillgången till sådan vidareutbildning är sämre för poliser än för flertalet andra statliga yrken, vilket är något som lyft fram som ett problem. God utvecklingspotential inom yrket är för oss en naturlig del av goda arbetsvillkor. För att möta dagens och morgondagens kriminalitet ska poliser få bättre möjligheter till kompetensutveckling och kvalificerad vidareutbildning för att stanna och utveckla sig i yrket. För detta reserverar vi särskilda medel . Poliser ska koncentrera sig på polisarbete Det behövs snabbt fler poliser i yttre tjänst. En prioriterad uppgift är därför att rulla tillbaka den omfattande överbyråkratisering som genomförts och som bidragit till att antalet poliser i yttre tjänst minskat med 1 000 personer . Den utvecklingen måste vändas och kravet ska ställas att av ca 20 000 poliser ska antalet i yttre tjänst öka från 9 000 till 11 000 (en ökning från ). För att uppnå detta mål krävs flera olika åtgärder. Till att börja med krävs nyanställning av personal som övertar uppgifter från polisutbildade. Poliser ska inte behöva vara arrestvakter eller bemanna receptioner och även vid t.ex. upprättande av rapporter och anmälningar kan många arbetstimmar avlastas poliserna. Liberalerna öronmärker resurser för att anställa eller upphandla civil personal som kan överta befintliga arbetsuppgifter från poliser. Denna satsning går således utöver den generella utbyggnad av polisväsendet som beskrivs ovan. Vidare bedömer vi att det finns stora möjligheter att överföra uppgifter från polisen till andra myndigheter, låta privata aktörer träda in eller i vissa fall avbyråkratisera helt genom att stryka i regelverket. binds tusentals polisarbetstimmar av uppgifter som borde utföras av civil personal eller som inte alls borde ha legat hos polisen. Alliansregeringen tillsatte utredningen om en renodling av polisens arbetsuppgifter för att se vilka funktioner som kunde flyttas till andra myndigheter. Tyvärr gav den nya regeringen tilläggsdirektiv som kraftigt snävade in utredningens uppdrag. Visserligen har vissa förändringar gjorts, bl.a. genom att Kriminalvården i större utsträckning nu kan bistå med handräckning, men mycket mer måste göras. Det kan handla om tillståndshantering och passhantering, men även transporttjänster där det finns utrymme för ytterligare reformer. Slutligen behöver delar av polisreformen rivas upp. Avsikten med reformen var att drygt 20 länspolismyndigheter skulle avskaffas och ersättas med sju polisregioner. Men i verkligheten har de sju regionerna inrättats, som länspolismyndigheterna har blivit kvar under namnet polisområden (PO). Antalet poliser som arbetar i kontorsbefattningar har ökat kraftigt och poliserna i yttre tjänst har blivit färre. Alltför många specialenheter har slagits sönder och beslutsbefogenheterna är oklara. Att all polisverksamhet i är inordnad i en gemensam myndighet är dock en önskvärd effekt av polisreformen och ska därför bestå. Ökade insatser mot terrorism och radikalisering Terrorismen är ett hot mot enskilda människors liv och frihet och mot den demokratiska samhällsmodellen. Terrorister kan drivas av olika motiv och hämta sin inspiration från våldsbejakande ideologier på yttersta höger- eller yttersta vänsterkanten liksom från extrema tolkningar av olika religiösa läror. Liberalerna har i flera fall varit pådrivande och medverkat till att lagstiftningen mot terroristbrott har skärpts i flera steg , men vi anser att ytterligare steg behöver tas. Det är av största vikt att reformer av lagstiftningen sker med full respekt för grundläggande rättssäkerhetsprinciper och de medborgerliga fri- och rättigheterna enligt . Bland annat vill vi kriminalisera all aktiv medverkan i terrororganisationers verksamhet, inte bara direkt stridsrelaterad verksamhet. De lagförslag som tagits fram är alltför snäva. Liberalerna vill vidare bl.a. kriminalisera förberedelse för resa i terrorsyfte, skärpa straffen för grova fall av finansiering av terrorresor, utreda möjligheten att återkalla eller tillfälligt dra in passet för fler personer som misstänks vara på väg att resa utomlands för att ansluta sig till terrorrörelser, utöka katalogen över de brott som omfattas av terroristbrottslagen, modernisera bestämmelsen om olovlig kårverksamhet, ändra regelverket för att underlätta informationsutbyte mellan Säkerhetspolisen, och kommunerna, ge Säkerhetspolisen ökade befogenheter att kalla personer till obligatoriska samtal, utreda frågan om hemlig dataavläsning, stärka det europeiska samarbetet mot grov gränsöverskridande brottslighet, t.ex. terrorism, och ge Europol ökat operativt mandat, inom ramen för det svenska grundlagsskyddet för yttrandefriheten delta operativt i europeiska insatser för att kartlägga och motverka terrororganisationers rekrytering via nätet, se över ansvaret för skolhuvudmän och andra som arbetar med barn och unga för att motverka radikalisering till våldsbejakande extremism, se över regelverket för statsbidrag så att inga organisationer som inte lever upp till grundläggande demokratiska värderingar kan få ekonomiskt stöd, utveckla metoder och redskap för kommuner för att identifiera samfund och organisationer som inte bör få stöd från det allmänna och se till att den nationella stödtelefonen mot våldsbejakande extremism är bemannad dygnet runt, inte på kontorstid, och även är nåbar på nätet och via sociala medier. Vår grundhållning är restriktiv när det gäller kameraövervakning på allmän plats, men på särskilt brottsutsatta platser eller andra platser med särskild hotbild behöver det finnas större möjlighet. Dessa åtgärder ryms inom ramen för de budgetförstärkningar som ingår i Liberalernas budgetalternativ och är en del av den fortsatta politikutvecklingen på området. Vidare behöver ökade resurser för att förstärka kapaciteten vid riksenheten vid säkerhetsmål. Det kan också förutses att det svenska rättsväsendet därtill kommer att behöva hantera fler ärenden gällande krigsförbrytelser m.m., brottsformer som är extra resurskrävande att utreda och lagföra. Därför behövs också förstärkningar av internationella åklagarkammaren, som ansvarar för exempelvis brott som kan inrymmas i Romstadgans definition av folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser. Utöver dessa förslag står Liberalerna även fast vid tidigare framlagda reformer för ökad rättstrygghet. En sådan satsning är att beredskapspolisen återupprättas. Beredskapspolisen, som fanns , ska kunna fungera som en reservpolis som kallas in vid kriser eller andra situationer när den ordinarie samhällsorganisationen är som mest ansträngd. Skogsbranden i , flyktingkrisen och de tillfälliga gränskontrollerna är tre aktuella exempel på situationer när det hade varit av stort värde att kunna utnyttja beredskapspolisen som en extra resurs. Liberalerna vill skapa en modern beredskapspolis på 5 000 personer som ska kunna kallas in i fler situationer än förut. Tjänstgöringen ska bygga på frivillighet och tidsbegränsade kontrakt för personer som har detta som ett åtagande vid sidan av sitt ordinarie arbete. Beredskapspolisen ska vara tillgänglig i hela landet och ska stå under befäl av polis när den kallas in i tjänst. har Liberalerna öronmärkt särskilda anslag för att förstärka bidrag till arbetet mot radikalisering till våldsbejakande extremism. Denna prioritering kvarstår. Det behövs en stärkt tillsyn över och Kriminalvården. Liberalerna har såväl i alliansregeringen som i arbetat för en sådan reform, och den parlamentariska polisorganisationskommittén har också i sitt slutbetänkande (SOU 2015:57) föreslagit en ny tillsynsmyndighet för , Säkerhetspolisen och Kriminalvården. Regeringen har skjutit en sådan reform och har hänvisat till att det inrättas tillsynsorgan direkt under myndighetsledningen vid , Säkerhetspolisen och Kriminalvården och att regeringen i särskild ordning kommer att analysera hur tillsynen inom rättsväsendet bäst kan bedrivas (prop. 2016/17:1 s. 49). Mot bakgrund av detta vill Liberalerna understryka vikten av att frågan om stärkt tillsyn över rättsväsendet får en ändamålsenlig lösning. Den interna tillsynen inom myndigheterna samt den extraordinära tillsynen hos justitieombudsmannen är inte långsiktigt tillräckliga. Liberalerna anser att rekryteringen till uppdraget som nämndeman i första instans behöver breddas så att fler nämndemän har annan bakgrund än partipolitisk. I högre instans ska målen enbart avgöras av lagfarna domare. Den kostnadsbesparing som det innebär att successivt avveckla nämndemännen i hovrätt och kammarrätt ska användas till att förbättra den ekonomiska ersättningen till nämndemän i första instans. I sammanhanget noterar Liberalerna att regeringen i vårändringsbudgeten föreslår att anslaget för rättsliga biträden m.m. 2017 ökas med . Skälen till att utgifterna har ökat mer än vad som beräknades anges vara att ”den debiterade tiden per förordnande har ökat”, ”det har blivit vanligare med stora brottmål med många tilltalade” och att ”antalet mål med tolk har blivit fler”. Vi har inte något annat förslag än regeringen, men kan inte låta bli att notera att detta alltså handlar om en anslagsökning på i storleksordningen . Inget av de skäl som åberopas för anslagsökningen kan rimligen ha varit okända för regeringen , och att regeringen nu ser sig tvungen till en så dramatisk budgetrevidering är ett starkt underbetyg åt regeringens egen prognosförmåga. Liberalerna avser att återkomma till detta i ett annat sammanhang, men vill här endast upprepa vår tidigare redovisade ståndpunkt att anslagen till domstolsväsendet och rättsliga biträden m.m. dessutom behöver höjas för att finansiera den förstärkning av barns och ungas rättigheter vid tvångsomhändertaganden enligt lagen om vård av unga (LVU) som föreslås i utredningsbetänkande SOU 2015:71. Det lokala brottsförebyggande arbetet behöver utvecklas genom bl.a. ökad kunskapsspridning, förstärkt samverkan mellan olika aktörer och ökat stöd till olika brottsförebyggande projekt runt om i landet. Liberalerna vill i lag förtydliga kommunernas roll för lokalt brottsförebyggande arbete inom deras ansvarsområden. Däremot avvisar Liberalerna regeringens planer på en särskild nationell brottsförebyggande samordnare, eftersom detta skulle vara en ineffektiv satsning som bara skapar oklarheter om rollfördelningen på nationell nivå, och vi säger fortsatt nej till att det också ska finnas regionala samordnare för det lokala brottsförebyggande samarbetet vid landets länsstyrelser. Vi anser att dessa medel gör större nytta om de används direkt på den lokala nivån. Utgiftsområde 5: Internationell samverkan säkerhet tryggas bäst i samarbete med andra. ser vi hur friheten från allt fler håll hotas. Till skillnad från regeringen menar vi att det ryska agerandet måste få konsekvenser också för säkerhetspolitiska vägval. har utgått från att vill samverka med Nato såväl i kris som i krig. saknar vi de säkerhetsgarantier från Nato som följer med ett medlemskap. Säkerhetspolitiskt befinner vi oss därmed i ett ingenmansland. Det är en farlig position för ett litet land med ett utsatt läge. Liberalerna vill se en svensk Natoanslutning under innevarande mandatperiod. Inget annat kan på ett lika avgörande sätt förbättra vår nationella säkerhet. Friheten måste försvaras. EU är det viktigaste och mest centrala forumet för utrikespolitik. ska vara en aktiv, engagerad partner som driver arbetet framåt, såväl när det gäller EU:s utrikespolitik som i samarbetet i övrigt. ska vara ett land i kärnan av EU. Vi ser också att det i vår oroliga omvärld finns ett fortsatt stort behov av internationell kris- och konflikthanteringsförmåga. I arbetet för fred och säkerhet, konfliktlösning och internationell samverkan har () en särställning. FN:s roll försvåras dock allvarligt av bristande effektivitet och motsättningar mellan demokratier och diktaturer. FN behöver reformeras för att bli mer handlingskraftigt och trovärdigt. Liberalerna vill att i EU, FN och andra internationella organisationer ska vara en stark röst för demokrati, mänskliga rättigheter och jämställdhet i en värld där dessa grundläggande principer är långt ifrån självklara. Utgiftsområde 6: Försvar och samhällets krisberedskap Efter en frihetstid i får vi nu återuppleva en aggressiv militär upprustning i . Putins regim är nyckfull och auktoritär. I stället för att bygga allianser och utveckla det ömsesidiga beroende som fred och välstånd kräver ägnar man sig åt samma geopolitik som raserade . Under mer än har ostört kunnat rusta upp sin krigsmakt. Den militära förmågan ökar och det ryska ledarskapet brutaliseras. nedmonteras demokratiska strukturer, mediernas och civilsamhällets möjligheter att verka fritt försämras drastiskt som hbtq-personers rättigheter kränks. Det är en mycket oroande utveckling. Den ryska aggressiviteten passerade en ny gräns när landet gick in i och annekterade . har aktivt bistått separatiststyrkor i östra . Det ryska agerandet förklarades med behovet av att försvara den ryska minoritetens rättigheter. I själva verket handlade det om att säkra strategiska land- och kustområden och att förhindra integration med väst. Den ryska intressesfären är större än landets politiska gränser. Agerandet strider mot såväl internationell rätt som avtal ingångna av . Det kommer att få följder för säkerhetspolitik . De skäl som angav för inmarschen i och skulle lika väl kunna åberopas mot de baltiska länderna. Ryska stridskrafter uppvisar ett mycket aggressivt militärt övningsmönster över och ökar dessutom sin militära närvaro. har precis som övriga länder i utsatts för upprepade kränkningar i luften och till sjöss. Vi har bortom allt rimligt tvivel upplevt en bedömd ubåtskränkning. genomförde simulerade kärnvapenanfall mot vårt territorium. har angivit som det största underrättelsehotet mot . Det är allvar . Det har det varit . Därför valde Liberalerna att ställa sig utanför försvarsbeslutet. Vi uppmanar regeringen att snabbt ställa om svensk försvarspolitik. Av BNP ska gå till försvarsändamål. Den nationella dimensionen ska prioriteras. Försvaret av måste vara Försvarsmaktens huvuduppgift. måste regeringen ansöka om Natomedlemskap. För Liberalerna är det givet att försvarsförmågan på flera sätt måste öka för att möta den bistra verkligheten. Liberalernas ståndpunkt är att ytterligare hade behövt tillskjutas till försvarsutgifter . Därutöver har Liberalerna tidigare aviserat extra , extra och extra , dvs. totalt –2020. Därefter ska försvarsutgifterna fortsätta att höjas så att Natos gemensamma mål om att av BNP ska avsättas för försvarsändamål uppnås . Detta redovisas närmare på annat håll i denna vårmotion. Utgiftsområde 7: Internationellt bistånd Ett generöst bistånd är en konkret form av solidaritet med människor i andra länder och ansvarstagande för vår omvärld. hade Liberalerna ett högre sammanlagt resurstillskott till det internationella biståndet än regeringen. Liberalerna föreslog då ett ökat anslag för att främja demokrati och mänskliga rättigheter genom ett s.k. demokratilyft där skulle stödja enskilda demokratiaktivister, vilka utgör centrala aktörer i övergången till demokrati i auktoritära länder. Vi anser fortsatt att det är centralt att genom sin utrikes- och biståndspolitik i högre grad än stöttar demokratiseringsprocesser och enskilda demokratiaktivister.