mot · H5023563 · 2017-10-05 00:00:00 — Jakten på privat ägande ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen behöver vända inställningen och i stället stå upp för äganderätten och privat ägande och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se företagandets villkor och förutsättningar som grunden för tillväxt i hela landet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skogen är en av stora tillgångar och att äganderätten bland skogsägare ska stärkas, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se till att regeringens förlängda myndigheter, länsstyrelserna, agerar på ett likvärdigt sätt oavsett beslutsområde, men inte minst gällande äganderätten, och detta tillkännager för regeringen. Det är dags att stå upp för den privata äganderätten och företagande på landsbygden. Inte bara i ord utan också i handling. Alltjämt fortsätter regeringen nämligen att hindra företagande på landsbygden genom att fördyra, försvåra och göra det krångligare. Sedan regeringsskiftet upplevs regeringen motverka företagsamhet, särskilt den småskaliga företagsamheten på landsbygden. Den politik som förs är inte längre lösningsorienterad utan ser bidrag, förbud och strikta regleringar som verktyg. Den uppsjö av förbud och regleringar som finns och föreslås riskerar att utöver möjligheten till landsbygdsföretagande även urholka den privata äganderätten. När individer hindras från att bruka sin mark, sina tillgångar och förädla dessa efter eget huvud, utan att förbud eller reglering finner större stöd i forskning, då bör man se över den förda politiken. skogar är en av landets stora tillgångar. Det är därför rimligt att skogsägare vill förvalta sin skog så att den bibehåller sin tillväxt och förmåga att ge avkastning och bidra till försörjning på landsbygden. En sådan ansvarsfull förvaltning är en viktig faktor för att bevara landets höga naturvärden. Att föreslå att anmälan om föryngringsavverkning ska göras till en prövning som är möjlig att överklaga för personer som inte är sakägare är ett allvarligt ingrepp i den privata äganderätten. Legitima anspråk på att få styra bestånd och virkesförråd löper risk att kollidera med godtycke baserat på grumliga rättighetsanspråk med utgångspunkt från allemansrätt som länge övertolkats utanför sina ursprungliga principer. Dags för regeringen att agera så att statens förlängda armar i länen, de 21 länsstyrelserna, agerar likvärdigt. Den privata äganderätten utsätts ständigt för prövningar och påhopp från regeringen. Sedan regeringsskiftet har det blivit krångligare, svårare och dyrare att vara företagare på landsbygden. Den politik som förs är inte längre lösningsorienterad utan ser bidrag, förbud och strikta regleringar som verktyg. Hellre stoppa än starta. Det duger inte. Särskilt när det gäller beslut som påverkar redan befintlig verksamhet och kan tvinga individer att upplösa anläggningar som funnits i deras ägo. Där hamnar direkt den jakt som bedrivs mot företagare med mindre vattenkraftverk. har vi i energiuppgörelsen kommit överens om förenklingar för att inte fördyra och försvåra. Det har lett till att en länsstyrelse, , gör halt i tillsynen och omprövning av tillstånd, som av många tolkas som att har gjort övernitiska tolkningar av till exempel EU-direktiv. Det är inte rimligt att statens förlängda arm i gör 21 olika tolkningar. Regeringen borde därför omgående se till att genomföra moratorium för samtliga länsstyrelser att vidta några åtgärder, då förenklingar och förbättringar skall fram enligt vad energiuppgörelsen beskrev. För enskilda ägare och för företagsamhet på landsbygden kan dessa angrepp på äganderätten påverka kraftigt negativt. Beslut som inskränker den privata äganderätten bör utvärderas och övervägas på mycket större allvar än vad som sker.