mot · H5023650 · 2017-10-05 00:00:00 — har ett övergripande ansvar för länsstyrelsernas regeringsuppdrag rörande hedersrelaterat våld och förtryck och bedriver förebyggande arbete på nationell nivå. fick också i uppdrag från regeringen att utveckla kompetensteamet till ett nationellt kompetensteam. Det har bidragit till att kunskapsnivån i landet ökat och blivit mer likvärdig. En stödtelefon inrättades också dit yrkesverksamma, ideellt verksamma och enskilda kan ringa för att få råd och vägledning i valet av akuta, förebyggande och uppföljande insatser. , då den nationella stödtelefonen inrättades, till inkom samtal om 616 ärenden som sammanlagt berör 863 utsatta personer. Samtalen handlar företrädesvis om flickor och unga kvinnor som utsätts för olika typer av våld, kränkningar, begränsningar och kontroll. I samband med att regeringen tillkännagav planerna på att inrätta en ny jämställdhetsmyndighet aviserades också planer på att lägga ned arbete och börja från början på ny ort för den nya myndigheten. När beslut fattades i angående en ny jämställdhetsmyndighet (betänkande 2016/17:AU5) fick en respit och verksamheten ska utvärderas . Det synes dock tydligt att regeringen fortsatt har för avsikt att lägga ner verksamheten. För är det istället angeläget att stärka den uppbyggda verksamheten och permanenta den. Inrättandet av jämställdhetsmyndigheten sker på bekostnad av en rad fungerande verksamheter. Verksamheten på Nationellt centrum för kvinnofrid (NCK) i drabbas men även samordningen som i bedriver när det gäller arbetet mot prostitution och människohandel för sexuella och andra ändamål. Vidare vill regeringen flytta jämställdhetsintegreringen i universitet och högskolor, ambassadören mot människohandel, jämställdhetsintegreringen i myndigheter och universitet och högskolor samt det arbete som bedrivs på Nationella sekretariatet för genusforskning till den nya myndigheten. Flera tunga remissinstanser anförde skäl för att inte inrätta en jämställdhetsmyndighet, utan istället finna alternativa sätt att uppnå målet om bättre effektivitet och samordning. Det finns ett behov av kontinuerlig uppföljning och analys, samordning och stöd på jämställdhetspolitikens område. Men har dragit en annan slutsats än regeringen om hur detta ska gå till. För att bättre utvärdera jämställdhetspolitiska satsningar bör i stället andra myndigheter med kompetens inom jämställdhetsområdet användas. Statskontorets rapport effektiv jämställdhetspolitik (2005:1) rekommenderar inrättandet av en delegation för jämställdhetsstudier som också ska ges uppdraget att initiera forskning om jämställdhet. Statskontoret rekommenderar att utvärderingsuppdrag förläggs på verksamhetsspecifika utvärderingsmyndigheter som utvärdering (IFAU) eller Vårdanalys. Regeringen bör därför avbryta inrättandet av den nya jämställdhetsmyndigheten vilket då innebär att de verksamheter som regeringen vill lägga ner och återstarta i myndigheten kan kvarstå där de fungerar väl . Det innebär då att verksamheten på NCK och fortsätter som . I likhet med Statskontorets förslag vill inrätta en delegation för jämställdhet som ansvarar för att samordna insatserna. Delegationen ska då arbeta med jämställdhetsintegrering. Den administration för bidrag till kvinnors organisering som skötts från MUCF återförs dit. Det i sin tur leder till att anslaget Bidrag för kvinnors organisering inte, enligt regeringens planer, flyttas från utgiftsområde 17 till utgiftsområde 13 anslag 3:3 Bidrag för kvinnors organisering. Bidrag för kvinnors organisering kvarstår istället i utgiftsområde 17 anslag 13:6. Delegationen för jämställdhet inrättas som nytt anslag i utgiftsområde 13 anslag 3:4 och anslås 2018–2020. I den slutrapport som presenterades av det nationella kompetensteamet föreslås att verksamheten permanentas med hänvisning till att länder som och har liknande verksamheter som är permanenta. Både den norska och den brittiska verksamheten beskrivs som mer verksamhets- och departementsöverskridande, vilket uppfattas som viktigt. Vidare har de ett mer aktivt arbete när det gäller utlandsärenden. Enligt uppgift har det norska teamet inte större möjlighet att agera utomlands än det svenska, men de har ett mer välutvecklat system för att hantera sådana ärenden, bland annat har särskilda rådgivare i frågor om tvångsäktenskap och könsstympning placerats vid ett antal norska utlandsmyndigheter. erfarenhet är att handlingsutrymme, rutiner, resurser och upparbetad samverkan kring transnationella ärenden ofta saknas inom myndigheter i . Erfarenheten är också att detta saknas även vid svenska utlandsmyndigheter. betonas från det svenska kompetensteamets sida att det är arbetet med att skydda barn och unga i som måste prioriteras då det är där problemet uppstår, det vill säga före ett eventuellt bortförande. I är det möjligt att utfärda ett dokument kallat ”Forced Marriage Protection Order” som gör rättsliga åtgärder möjliga mot en förälder som inte inom (ofta ) återför barnet, alternativt kan påvisa var barnet finns. Det kan i sådana fall innebära häktning och i förlängningen fängelse . Det gör det svårt för en familj att dölja att deras barn är bortförd genom att skylla på att barnet är på semester. Men framförallt har detta en stark preventiv effekt. har nästan 900 sådana dokument utfärdats. För att uppnå en verksamhet som kan arbeta långsiktigt och med stöd av lagstiftning behöver det nationella kompetensteamet permanentas med befogenheter liknande det brittiska Forced Marriage Unit. Enligt de beräkningar som det nationella kompetensteamet gjort för en översiktlig årsbudget baserad på tio årsarbetskrafter från skulle kostnaden för en sådan verksamhet uppgå till . En sådan verksamhet skulle behöva operera från en myndighet direkt under polisen. föreslår därför att en enhet enligt brittisk modell inrättas inom utgiftsområde 4 under anslag 1:1. Lämpligt kunde vara att förlägga enheten hos polisens Nationella operativa avdelning (). Kvinnlig könsstympning är en livsfarlig sedvänja som ger flickor men för livet. Fler än två miljoner flickor i åldern 4–könsstympas världen över, enligt . Den grymma sedvänjan har praktiserats i mer än 2 , före både kristendomens och islams utbredning, och det finns ingen religiös skrift som påbjuder detta. Både förberedelse och underlåtenhet att avslöja könsstympning är straffbart i . Icke desto mindre sker det om och om igen i vårt land. Mer kunskap om brottet krävs inom rättsväsende, skola och sociala myndigheter. Nuvarande lag skärptes 1999 och för könsstympning anges ett straff på mellan två och fängelse, oavsett om ingreppet sker här i eller om det utförs utanför . Det är bra, men mer behöver göras i förebyggande syfte. För att undvika att svenska flickor utsätts för könsstympning anser att enligt fransk modell bör pröva att införa ett system med hälsointyg. Hälsointyget, eller skyddsbrevet om man så vill, ska kunna tas med till hemlandet vid resa, och ska tydligt visa att könsstympning är förbjudet enligt svensk lag. Intyget ska också visa att föräldrarna har ansvaret för flickan och således kan dömas enligt svensk lag även om könsstympning sker i annat land än . Med vetskap om detta är släkten mindre benägen att trycka på för könsstympning om föräldrarna görs till brottslingar i . Intyget bör sedan kunna utfärdas av barnavårdscentralen för barn och därefter av skolhälsovården. bedömer att det finns utrymme för en justering av anslagen till de myndigheter som tillämpar pris- och löneomräkning (PLO). Lönekostnader svarar för en betydande del av myndigheternas utgifter. En nedjustering av PLO skulle bidra till effektivisering av myndigheterna, som det finansierar prioriterade satsningar. Justeringen är beräknad som en 30-procentig minskning av PLO-uppräkningen –2020. Myndigheter inom utgiftsområde 4 och 6, såsom och Försvarsmakten, är undantagna från PLO-besparingen. [1] prognos (P4-17). [2] Ekonomifakta, . [3] LO:s förslag om utbildningsjobb för stärkt etablering. $File/utbildningsjobb_2017.pdf. [4] Hatbrott 2015. Statistik över polisanmälningar med identifierade hatbrottsmotiv och självrapporterad utsatthet för hatbrott. [5] Främlingsfientliga handlingar mot trossamfund. En kartläggning av religiösa gruppers och individers utsatthet I 2014. stöd till trossamfund 2014. [6] Brå rapport 2014:8. [7] Men’s and women’s exposure and perpetration of partner violence: an epidemiological study from . [8] . [9] .