mot · H5023569 · 2017-10-05 00:00:00 — prövade en generösare hållning till att bevilja deltidspension för att underlätta för erfarna medarbetare att stanna kvar längre i arbete. Det resulterade i att fler anställda blev beviljade deltidspension än . Ytterligare steg bör dock kunna tas för att göra det möjligt för fler poliser att gå i deltidspension. Fler brott ska utredas och upp Det är mycket allvarligt att brottsuppklaringen sjunker och är den lägsta . Den utvecklingen måste vändas. Brott ska utredas och upp i så stor utsträckning som möjligt. Ungefär tre fjärdedelar av anmälda brott är sådana som drabbar människor i vardagen, så kallade mängdbrott. Alltför många kommer hem från jobbet och möter ett uppbrutet hem. Många inbrott och stölder begås av utländska stöldligor. En rapport från polisen visar att organiserade ligor från utlandet ligger bakom närmare hälften av alla inbrott i . Polisens ansträngda situation gör att få bostadsinbrott upp. De utländska stöldligorna är väl medvetna om detta och utnyttjar det förhållande att vardagsbrottsligheten i praktiken ofta bortprioriteras. Låg upptäcktsrisk tillsammans med låga straff jämfört med andra länder gör till ett attraktivt land att begå brott i. Allt för många som drabbats av inbrott i bostaden eller sommarstugan av kringresande ligor möts nästan per automatik av att brottsutredningen läggs ned. Då uteblir samhällets signal till gärningsmännen, brottsoffren och övriga medborgare. Polis och åklagare måste därför prioritera mängdbrott högre. Fler brott ska utredas och upp. Det kräver att polisen genomför fler brottsplatsundersökningar och att andra former av bevissäkring och initiala utredningsåtgärder håller högre kvalitet. Dessutom måste brotts- och ärendesamordningen effektiviseras hos Polis- och . finns det flera möjligheter att inte inleda eller att på förhand avsluta en brottsutredning: direktavskrivning, som innebär att polisen inte inleder någon förundersökning, förundersökningsbegränsning, som innebär att man begränsar en brottsutredning till att enbart omfatta vissa brott, samt åtalsunderlåtelse, som innebär att brottet utreds men att det inte leder till åtal, brottet antecknas dock i belastningsregistret. hanterade rättsväsendet 1,5 miljoner anmälda brott. Hälften av dessa skrevs av direkt. Av samtliga personuppklarade brott avsåg åtalsunderlåtelse. De möjligheter som finns att inte inleda eller att på förhand avsluta en brottsutredning ska användas på ett rimligt sätt. Att en så stor andel av alla brottsutredningar läggs ned är fel. Det ska aldrig löna sig att begå brott; brott ska få tydliga konsekvenser och hederliga människor ska få upprättelse. Vi vill därför minska möjligheterna till direktavskrivning, förundersökningsbegränsning och åtalsunderlåtelse. Detta gäller framför allt i de fall där det finns ett särskilt intresse av upprättelse för brottsoffret. I sådana fall finns det extra starka skäl för att brottet ska utredas, gärningsmannen lagföras och, om bevisningen håller, dömas till ansvar med en rimlig påföljd. Fler verktyg för polisen För att bättre kunna säkra tryggheten bör polisen ges möjlighet att besluta om så kallat zonförbud. Ett zonförbud innebär att polisen ges möjlighet att förbjuda en person som har uppvisat ett särskilt otrygghetsskapande beteende att vistas på en viss plats, såsom på ett torg eller i ett köpcentrum. En sådan lagstiftning finns i . Syftet med ett zonförbud är att garantera trygghet och säkerhet för människor på särskilt brottsutsatta platser. Dessutom kan zonförbud utgöra ett betydelsefullt nytt verktyg för polisen i arbetet med att motverka brottslighet och gängbildning. Det otrygghetsskapande beteendet kan ha bestått i ett straffbart agerande, till exempel narkotikaförsäljning eller olaga hot, men kan även avse ett beteende som inte är kriminaliserat. Zonförbudet ska kunna meddelas för en bestämd period som får vara högst och ska därefter kunna förlängas med ytterligare högst . Ett zonförbud ska kunna meddelas muntligen på plats av en polisman. Förbudet ska gälla . Det muntliga beskedet ska därefter följas upp med en skriftlig bekräftelse, som preciserar förbudets närmare innehåll och med en motivering till beslutet. Zonförbudet ska därefter alltid prövas i domstol. Överträdelse av zonförbudet ska vara straffbelagt och kunna leda till fängelse. Förenklad och utökad kameraövervakning För att öka tryggheten, se till att fler brott upp och bättre ta kontroll över särskilt brottsutsatta områden bör möjligheterna till kameraövervakning förstärkas. beviljar länsstyrelserna tillstånd till kameraövervakning som bedrivs på allmän plats. Har tillstånd beviljats kan Datainspektionen överklaga beslutet till domstol. Processen från början till slut kan ta . Dagens möjlighet till kameraövervakning på platser dit allmänheten har tillträde bör förstärkas. Lagstiftningen bör rent allmänt anpassas till en ny verklighet där avvägningen mellan trygghet och brottsuppklaring å ena sidan och integritet å andra sidan måste förändras. Den största integritetskränkningen är att bli utsatt för brott. Intresset av trygghet och att brott upp måste därför väga tyngre än vad det gör . Vi föreslår också att polisen ska kunna bedriva kameraövervakning på brottsutsatta och strategiskt viktiga platser utan tillståndsplikt. Det vill säga motsvarande det som gäller i bland annat butiker och i tunnelbanan. Förslaget innebär att kameraövervakning på polisens initiativ ska kunna genomföras i fler fall. Dessutom blir förfarandet för polisen både enklare och snabbare. Det blir också mer likt vad som gäller i till exempel , och . I dessa länder krävs, till skillnad från i , som huvudregel inte tillstånd för den kameraövervakning som bedrivs av polisen. Med brottsutsatt plats kan avses ett torg med upprepade problem med sådant som öppen narkotikaförsäljning och gängkriminalitet. Det kan också avse en festivalplats där det finns risk för ett förhållandevis stort antal brott. Med strategiskt viktig plats kan avses turistmål, arenor och shoppingcentrum, stora vägnät eller knutpunkter för kollektivtrafik. Vi vill också att kommuner, inklusive landsting och regioner, i regel ska kunna bedriva kameraövervakning utan tillståndsplikt i lokaler och i anslutning till lokaler där man bedriver verksamhet. Det kan exempelvis gälla i väntrummet till en vårdcentral eller i de utrymmen som är öppna för allmänheten i ett kommunhus. Vi är därtill beredda att ytterligare förstärka kommunernas möjlighet till kameraövervakning. Även här bör lagstiftningen i , och kunna tjäna som förebild. Vi vill också att butiker ska kunna bedriva kameraövervakning utan tillståndsplikt av området utanför in- och utgångar till en butikslokal. Motsvarande gäller redan inne i butikerna. Slutligen ska kameraövervakning kunna ske utan tillståndsplikt i samtliga kollektiva färdmedel, vid hållplatser för kollektiva färdmedel samt i området utanför in- och utgångar till en tunnelbanestation. Motsvarande gäller redan på tunnelbanestationer och i tunnelbanevagnar. Integritetsintresset tillgodoses på ett rimligt sätt enligt följande förslag. De närmare förutsättningarna för den tillståndsfria övervakningen ska definieras i lag. Syftet får enbart vara att förebygga, avslöja eller utreda brott, förhindra olyckor eller begränsa verkningarna av en olycka. Information om kameraövervakning ska ges genom tydlig skyltning. ska ha tillsynsansvar över den tillståndsfria kameraövervakningen. Om inte gällande lagstiftning följs ska kunna ingripa genom föreläggande eller förbud. Den tillståndsfria övervakning som ska kunna bedrivas av polisen måste föregås av beslut inom polisorganisationen på chefsnivå. finns det ett flertal områden som polisen betecknar som utsatta för allvarlig brottslighet. Av dessa bedöms flera dessutom som särskilt utsatta. finns det väldigt många laglydiga, hederliga människor som är trötta på att det är kriminella som har tagit makten i dessa områden. För att öka tryggheten och se till att kriminella inte kan ta över gator eller torg eller områden bör en storsatsning på kameror i brottsutsatta områden genomföras. Vi vill att övervakningskameror ska komma på plats i samtliga av 61 brottsutsatta områden. är det mesta av informationen i samhället elektroniskt lagrad, något som dagens regler om beslag och husrannsakan inte tar hänsyn till. Reglerna om beslag och husrannsakan är visserligen teknikneutrala men utgår från fysiska objekt och miljöer vilket kan orsaka problem utifrån hur dagens informationshantering till stor del ser ut. Enligt ett kommittédirektiv ska en särskild utredare se över reglerna om beslag och husrannsakan, med syftet att skapa ändamålsenliga regler som möjliggör effektiva och rättssäkra brottsutredningar. Vi anser att det är bra att man har tillsatt en utredning, men man måste skyndsamt anpassa reglerna om beslag och husrannsakan till modern teknik och dagens förutsättningar. Polisen har det grundläggande ansvaret för att upprätthålla lag och ordning. Vi vill att ska ha väsentligt fler poliser och kraftigt förstärka polisens resurser. En omfattande satsning på polisen är dock inte tillräcklig för att möta samtliga behov. Ordningsvakter bidrar till ett tryggare samhälle. För att utveckla detta arbete bör kommunala ordningsvakter i större utsträckning än medverka till att upprätthålla allmän ordning i en kommun. Det är dock oklart för hur stora geografiska områden polisen får förordna ordningsvakter för att verka i en kommun. Det är också tveksamt i vilken utsträckning en kommun har befogenhet att vidta mer generella åtgärder för upprätthållande av allmän ordning inom kommunen, eftersom allmän ordning är en statlig angelägenhet. De mer allmänt hållna förordnanden som har meddelats för ordningsvakter i vissa kommuner befinner sig i en rättslig gråzon. Vi föreslår att det i lagstiftningen skapas en tydlig möjlighet för polisen att ge ordningsvakter ett generellt förordnande att medverka till att upprätthålla allmän ordning i hela kommunens geografiska område samt ett tydligt mandat till kommunerna att anställa ordningsvakter i detta syfte. Därmed ges kommunerna möjlighet att bättre använda sig av kommunala ordningsvakter för att trygga ordningen inom hela kommunens område. De kommunala ordningsvakterna ska tillsammans med polisen bidra till att upprätthålla allmän ordning på offentlig plats. Den närmare användningen av de kommunala ordningsvakterna bör lämpligen lösas i särskilda samrådsorgan mellan kommun och polis på orten, som träffas regelbundet och beslutar om patrulleringsområden och liknande. Även om kommunen är arbetsgivare till ordningsvakterna skulle därmed ledningsansvaret för ordningsvakterna vara tydligt kopplat till polisen. Ordningsvakter som får ett generellt förordnande som ordningsvakt bör få fler befogenheter än vad ordningsvakter har . Exakt vilka befogenheter bör utredas närmare. Det skulle till exempel kunna handla om nya befogenheter såsom visitation utöver skyddsvisitation, rätt att avvisa eller avlägsna personer från platser dit tillträde förbjudits samt rätt att omhänderta misstänkta efterspanade personer för identifiering. Med utökat arbetsområde och utökade befogenheter bör utbildningen för ordningsvakter förlängas. måste den som vill bli ordningsvakt genomgå två veckors utbildning (). Det bör finnas ett krav på kompletteringsutbildning i till exempel juridik och konflikthantering för att få ett generellt förordnande som ordningsvakt. har vi sett många exempel på våld mot poliser, medarbetare inom räddningstjänsten samt ambulanspersonal. Gängkonflikterna sprider sig även ibland till sjukhusens akutmottagningar där kriminella utgör ett hot mot såväl patienter som medarbetare. Det är en oacceptabel utveckling som måste brytas. Det handlar både om att skydda personer som har samhällsviktiga uppgifter och om att värna respekten för grundläggande och viktiga samhällsfunktioner. Straffen för våld mot tjänsteman återspeglar inte allvaret i brottsligheten. behandlas hot och våld mot tjänsteman i samma straffstadgande. Våld mot en polis är ett allvarligare brott än ett muntligt hot. För att fånga upp allvaret i den här brottsligheten bör våld mot tjänsteman få en egen brottsrubricering där straffet ska vara minst sex månaders fängelse. Medarbetare i räddningstjänsten och sjukvården omfattas inte av samma skydd som till exempel poliser eftersom deras arbete endast delvis eller inte alls utgör myndighetsutövning. Detta bör ändras så att våld eller hot mot personal inom räddningstjänsten och sjukvård straffas lika hårt som våld eller hot mot poliser. Därför bör det införas ett nytt brott: våld mot alarmeringstjänstpersonal, där det inte uppställs något krav på att angreppet sker mot någon i dennes myndighetsutövning. Det är bra att regeringen nu sent omsider har tillsatt en utredning men det kommer att ta innan lagstiftningen är på plats. Här finns enighet i om att det straffrättsliga skyddet måste förändras och på Alliansens initiativ har också tillkännagivande i frågan riktats mot regeringen. riktas skadegörelse direkt mot polisbilar och andra utryckningsfordon. Att angreppen riktas mot sådana väsentliga samhällsfunktioner bör alltid vara försvårande när straffet bestäms. Vi vill därför införa en särskild straffskärpningsgrund som innebär att alla brott som innefattar ett angrepp mot viktiga samhällsfunktioner leder till skärpta straff. Vårdinrättningar bör till exempel anses som en sådan viktig samhällsfunktion. Det är också angeläget att i ett större perspektiv se över hur arbetet med att förhindra brott mot blåsljuspersonal och anställda inom rättsväsendet kan utvecklas. Rättspraxis ställer relativt höga krav för att kränkningsersättning ska utgå då den som har utsatts för ett brott är en polis. Vi vill att kränkningsersättning ska kunna utgå i fler fall när poliser är brottsoffer. Att till exempel spotta en polis i ansiktet bör alltid leda till att kränkningsersättning utgår. Detsamma ska gälla när poliser utsätts för våld som är att jämföra med misshandel av normalgraden. Med anledning av detta har , på initiativ av allianspartierna, riktat tillkännagivande till regeringen om utökad kränkningsersättning för polisen. , Brå, sammanställer inte någon statistik över angrepp mot blåljuspersonal. Polisen har inte heller någon nationell sammanställning av hur problemet har utvecklats . Polisen bör därför ges i uppdrag att införa en tydligare uppföljning av angrepp mot polisen, räddningstjänsten och ambulansverksamheten. En ny brottskod skulle ge bättre möjligheter för en samlad statistik, men vi anser att berörda myndigheter bättre kan avgöra hur omfattningen av problemen ska synliggöras. Brå bör också få ett uppdrag att genomföra en kartläggning av brottsutvecklingen när det gäller angrepp mot polisen, räddningstjänsten och ambulansverksamheten i socialt utsatta områden, samt vilka åtgärder man ser som verksamma mot problemen. Kriminella gäng och nätverk har allvarliga problem med brott kopplade till kriminella uppgörelser. Kriminella i flyttar fram sina positioner och viss brottslighet ökar på ett oroväckande sätt. Vi ser allt fler skjutningar och våldet från kriminella blir grövre. har rapporterat att det finns runt 5 000 kriminella aktörer och 200 kriminella nätverk i de områden som är utsatta för allvarlig brottslighet runtom i landet. Det ansträngda läget gör att polisen tvingas prioritera bort grova brott som våldtäkter till förmån för gängrelaterade mord och skjutningar. Brottslighet kopplad till kriminella gäng riktar sig mot hela vårt samhälle. ökar antalet brottsutsatta områden. Här har kriminella nätverk stor negativ påverkan på lokalsamhället. Områdena finns såväl i storstäder som på mindre orter, och de har alla som gemensam nämnare att de är socioekonomiskt utsatta. I dessa områden är misstron mot samhället utbredd och på många platser är polisen inte välkommen i området. Det är nödvändigt att samhället på ett tydligt och kraftfullt sätt tar sig an denna problematik. Medborgarnas grundläggande rätt till trygghet ska gälla alla oavsett var i landet man är bosatt. Det är ohållbart att kriminella tillåts ta över hela bostadsområden. Det är av yttersta vikt att samhället återtar de områden där kriminaliteten har blivit dominerande. För att bidra till att återupprätta förtroendet hos de boende i dessa områden är det väsentligt med en kontinuerlig polisiär närvaro. För att minska den organiserade brottsligheten måste också nyrekryteringen till de kriminella nätverken motverkas. Därför är insatser mot mängdbrott, narkotikahantering och egentligen all förekommande brottslighet centralt, eftersom det är där nätverken rekryterar och har sina hantlangare. Det straffrättsliga systemet bör mer än användas för att komma till rätta med brottslighet som begås av kriminella grupperingar. Det behövs också fler och effektivare verktyg för att upprätthålla allmän ordning och säkerhet, för att fler brott ska upp och för att vi bättre ska kunna ta kontroll över områden som är utsatta för allvarlig brottslighet. vill skärpa straffen för gängrelaterad brottslighet. En särskild straffskärpningsgrund som kan leda till dubbla straff för vissa brott som har ett samband med uppgörelser i kriminella grupperingar (gängbestämmelse) bör införas. Med gänguppgörelse ska avses en konflikt mellan grupper av personer som innefattat användning av skjutvapen, andra särskilt farliga vapen och/eller explosiva ämnen. En straffskärpningsgrund av aktuellt slag finns i . Exempel på brott som skulle kunna aktualisera tillämpning av gängbestämmelsen är misshandel, rån, olaga hot, olaga frihetsberövande, utpressning, hot och våld mot tjänsteman samt övergrepp i rättssak. Även vid vissa andra brott ska gängbestämmelsen kunna aktualisera strängare straff. Det kan till exempel handla om mordbrand och dråp. I dessa fall skulle det bli omotiverat strängt med ett dubblerat fängelsestraff, och därför ska en individuell bedömning göras i varje enskilt fall. För att motverka kriminella grupperingar vill vi även införa en ny sanktion för den som har begått brott – vistelseförbud. Vistelseförbud ska kunna aktualiseras för personer som har anknytning till kriminella grupperingar och som har begått upprepad brottslighet. Ett vistelseförbud ska innebära ett förbud att vistas i ett visst geografiskt område efter avtjänat fängelsestraff. Förbudet ska beslutas av domstol och kunna aktualiseras enbart i kombination med ett fängelsestraff. Att överträda vistelseförbud ska vara straffbart. Fängelse ska finnas i straffskalan. Den dömde ska kunna ansöka om att få dispens från vistelseförbudet om det föreligger särskilda skäl. Skärpta straff för vapenbrott Minimistraffet för grovt vapenbrott bör höjas från fängelse till fängelse. Skärpta straff tydliggör att det handlar om allvarlig brottslighet. Med ett skärpt minimistraff om fängelse kommer den misstänkte som regel att häktas i anslutning till brottet. Dessutom medför skärpningen bättre förutsättningar att utreda misstänkta brott. Grovt vapenbrott aktualiseras bland annat då man har burit vapen på allmän plats, då vapnet varit av en särskilt farlig typ eller då gärningen annars ansetts ha varit av särskilt farlig art. Vi vill att fler vapenbrott ska betraktas som grova vapenbrott. Om man förvarar ett illegalt vapen i bostaden och det kan finnas en fara att vapnet kommer till brottslig användning ska vapenbrottet undantagslöst betraktas som grovt. Så är inte fallet . Vid bedömningen av om det kan befaras att vapnet kommer till brottslig användning ska det bland annat beaktas om den person som vapnet har påträffats hos är dömd för exempelvis våldsbrott, om vapnet i fråga till exempel har avslipade serienummer eller om vapnet förvarats tillsammans med sådant som narkotika eller brottsverktyg. Straffskalan för brott mot knivlagen sträcker sig från böter till fängelse . Om brottet är grovt ska fängelse i högst utdömas. En stor del av brotten mot knivlagen leder enbart till böter. Risken för dödlig utgång är stor när knivar används som vapen och det är angeläget att antalet knivar som bärs på allmän plats minskar. Vi föreslår därför att fler brott mot knivlagen ska betraktas som grova. Om en kniv som innehas på allmän plats kan befaras komma till brottslig användning ska innehavet av kniven rubriceras som grovt brott. Vid bedömning av om det kan befaras att kniven kommer till brottslig användning ska det bland annat beaktas om den person kniven har påträffats hos är dömd för till exempel våldsbrott, vilken typ av kniv det rör sig om samt när och var innehavet har ägt rum. Det är känt att det sker narkotikasmuggling med hjälp av postförsändelser. Denna smugglingsmetod har blivit vanligare, inte minst genom det utbud av narkotika som är tillgängligt genom internet. Det är även känt att det förekommer att annan brottslighet sker med hjälp av postförsändelser, såsom olaglig vapenhandel. Ungdomar handlar narkotika eller spice på internet som de sedan får hemlevererat i ett vanligt kuvert. Detta är något som har påpekats och skrivits om i media. Framväxten av den internetbaserade narkotikahandeln är oroande och medför stora utmaningar. Regeringens utredare har presenterat sin utredning (SOU 2016:27) om en översyn av postlagstiftningen. Utredningen har sett över postlagstiftningen för att bedöma om den motsvarar rådande och framtida behov. Enligt regeringens propositionsförteckning ska ett lagförslag presenteras för . Det är viktigt att modern lagstiftning snabbt kommer på plats. Det är beklagligt att regeringen inte i samband med postutredningen även låtit utreda de brottsbekämpande myndigheternas behov och brottsbekämpningsperspektivet i den nuvarande och framtida postlagstiftningen. Vi menar att det är viktigt att i den fortsatta beredningen ta hänsyn till och undersöka de brottsbekämpande myndigheternas behov och vilka effekter på brottsbekämpningen som eventuella nya regler kan innebära. Vi anser därför att postlagen ska utformas även med utgångspunkt från brottsbekämpande myndigheters behov av att kunna ingripa och utreda handel och smuggling av narkotika och andra olagliga produkter. Grunderna för ett fungerande rättssamhälle är att vi alla vågar anmäla och vittna om brott. Polis och åklagare är beroende av vittnen för att kunna utreda och klara upp brott. I har vi vittnesplikt. Det innebär att man som huvudregel är skyldig att vittna i domstol om åklagaren eller den misstänkta personen och dess försvarare anser att det behövs. Undantag från vittnesplikten gäller bland annat om man är nära släkting till den åtalade. Det är viktigt att kunskap finns om skyldigheten att vittna och vad denna skyldighet innebär. Det är ett problem att få personer att anmäla brott och att vittna i domstol eftersom många är rädda för att drabbas av allvarliga repressalier. Det gäller inte minst i landets mest brottsutsatta bostadsområden. har det rapporterats om en ökning av hot och våld vid rättegångar. Det är en oacceptabel utveckling och hotar förutsättningarna för en riktig rättskipning. Rättssalarna ska präglas av ordning och säkerhet. Det förkommer också att den som anmäler ett brott eller vittnar utsätts för hot och våld, vilket är ytterst allvarligt. Straffen för övergrepp i rättssak bör därför skärpas. Ställt mot dagens problematik behövs dock fler insatser. Den långsiktiga målsättningen måste vara att alla vittnen ska kunna lita på att det skydd samhället kan erbjuda är tillräckligt. Det finns olika åtgärder som kan aktualiseras vid hot mot vittnen. Som hotad kan man få en kontaktperson hos polisen och få sina personuppgifter skyddade. Det kan också handla om tekniskt skydd i form av en larmtelefon med gps-funktion, inspelningsenhet och akustiskt larm. I särskilt allvarliga fall kan åtgärder såsom personskydd och fingerade personuppgifter bli aktuella. Var och en ska kunna känna sig trygg med att vittna. Vi vill därför att arbetet med vittnesskydd förstärks. Skyddsåtgärder bör utvecklas och sättas in i fler fall än . De befintliga skyddsåtgärderna bör utvärderas.