mot · H5021806 · 2017-10-03 00:00:00 — Konfiskering av syriansk egendom i ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör agera kraftigt via EU, FN och bilateralt för att kyrkor, kloster, kyrkogårdar och annan syriansk egendom, som konfiskerats av den turkiska staten, ska återlämnas till sina rättmätiga ägare och tillkännager detta för regeringen. Syrianer, som är en ursprungsbefolkning i , har levt i regionen i över 3 . Som jämförelse kan nämnas att turkarna kom till för cirka 1 . Den syrianska folkgruppen och andra kristna folkgrupper har marginaliserats i på grund av sin etniska tillhörighet och kristna tro. Flera folkmord har begåtts mot syrianer och andra kristna folkgrupper och deras egendomar har konfiskerats i syfte att utplåna dem från sina områden. Syrianer har, med början , flytt från och sökt friheten i . Många flydde till , som tog emot dem som gästarbetare. Skälen till flykten var etnisk och religiös diskriminering och förföljelse. Över en halv miljoner syrianer bor i , varav mer än 100 000 bor i . I har syrianernas egendomar konfiskerats av staten och kurdiska klaner. Många syrianer processar nu juridiskt för att bli erkända som rättmätiga ägare till sina hus och marker, men utan framgång. De blir motarbetade av juridisk byråkrati och orättvisa och blir hotade och misshandlade av kurdiska klaner. konfiskerades klostret egendom som är en viktig del i syrianernas kulturella och religiösa arv . En juridisk process pågår mot turkiska staten, som fortfarande vägrar att återlämna delar av klostrets egendom trots stora politikiska påtryckningar från EU. har ett 50-tal kyrkor, kloster och kyrkogårdar konfiskerats av turkiska staten och har överlämnats till finansministeriet och . I städerna och Midyat i sydöstra har staten konfiskerat syriansk egendom så som kyrkor, kloster, kyrkogårdar och tillhörande egendom. Detta förklaras av staten med att staden fått status som ”stor stad”. Detta innebär att rätten till ett flertal syrianska helgedomar, som varit registrerade på byråd, nu i stället klassas som statlig egendom. Enligt de turkiska reglerna hamnar dessa nu under kontroll av , Hazine. I och med konfiskeringen har syrianerna, som var i majoritet i dessa områden, förlorat nyttjanderätten till sina fleratusenåriga religiösa och kulturhistoriska byggnader och kyrkogårdar. De måste nu be om tillåtelse för gudstjänst, begravning och andra religiösa ceremonier. Framtiden för dessa kulturhistoriska byggnader och för den syrianska folkgruppen är osäker. Risken finns att dessa kulturarv kan omvandlas till moskéer eller säljas vidare som privat egendom. Assimileringspolitiken, som startade under det sönderfall och som är en del av den turkiska statens politik sedan nationens grundande , fortsätter i dagens . Målet är alltsedan dess att ska vara en nation med en religion, ett folk och språk. Syrianer räknas som en minoritet i enligt Lausanne-fördraget 1923, vilket innebär att har skyldighet att respektera deras religion och kultur och bevarandet av kulturhistoriska arvet. Det är därför orimligt att de syrianer som bor i blir tvungna att be om tillåtelse för att nyttja sin egen egendom och berövas på sitt kulturarv och kommer ej att kunna praktiskt utöva sin religion och att dess egendom konfiskeras av staten. Det mest rimliga vore att turkiska staten omgående återlämnar de konfiskerade egendomarna till deras rättmätiga ägare, vilket lämpligen bör vara de syrianska statligt accepterade stiftelserna i och Midyat. bör agera kraftigt via EU, FN och bilateralt för att konfiskerade kyrkor, kloster, gravplatser och annan syriansk egendom ska återlämnas till sina rättmätiga ägare.