mot · H4023645 · 2017-03-15 00:00:00 — Att vårda ett föremål innebär däremot att man förvaltar detta, oavsett skick, för att säkerställa att det inte riskerar att förstöras eller lämnas i oönskade händer. Vi hade önskat att man från regeringens sida valde både vårda och förvalta i lagtexten för att poängtera och tydliggöra betydelsen av kulturarvens tyngdvikt i samhället. I 4 kap. 11 § samma lag väljer regeringen att ta bort definitionen av vem kulturmiljön tillhör och vems arv som ska beaktas vid begravningsplatser. Genom att i den nuvarande lagen skriva vår kulturmiljö tydliggör man att miljön tillhör oss alla, och det är en viktig ståndpunkt. Den gemensamma kulturmiljön ska givetvis även kunna benämnas som just vår gemensamma i lagboken, för vem annars tillhör den? Förklaringen till ändringen och borttagandet av ordet vår framför kulturmiljön är oförsvarbar. Vill man känna en gemenskap och tillhörighet är det viktigt att denna signal även sänds ut från statens håll i lagtexten. I 5 kap. 1 § samma lag väljer regeringen att ta bort benämningen våra äldre svenska och utländska kulturföremål och att endast benämna dem som kulturföremål. Det blir ett principiellt ställningstagande från statens sida att inte längre vilja ta ett helhetsansvar för våra svenska och utländska föremål som ska föras ut ur landet oavsett anledning. Vi ifrågasätter detta ställningstagande då vi saknar en tillräcklig förklaring och skälig grund. Regeringen väljer i samma paragraf att dessutom sätta en ålder på kulturföremål som inte får föras ut ur landet utan särskilt tillstånd. Vi hade önskat att regeringen inte satte en åldersbestämning eller öppnar formuleringen genom att inte utesluta om föremålets ålder som kan vara av stor betydelse för kulturarvet. Även i 10, 11 och 16 §§ väljer regeringen att ta bort benämningen om det nationella kulturarvet genom att bara definiera kulturarvet. Vi tycker det är högst beklämmande att man från regeringens sida återigen inte inser vikten av att definiera vårt nationella gemensamma kulturarv. Nationella minoriteterna och samiska folket tillstyrker många av regeringens förslag rörande de nationella minoriteterna och det samiska folket. Vi anser att regeringen gjort en balanserad avvägning i frågan om återlämnandet av kvarlevor och repatrierandet av kulturarvsföremål. Det är förhoppning att denna form utav åtgärder kan läka de historiska sår som finns i relationen mellan det svenska folket och det samiska folket samt de nationella minoriteterna. Däremot hade gärna sett att prioriteringen av de nationella minoriteternas behov lyfts fram tydligare, och att uppdraget till och folkminnen att se över behovet att samla in, bevara och vetenskapligt bearbeta arkivmaterial med koppling till samerna, även bör inkludera de estlandssvenska och finlandssvenska minoriteternas kulturarv. anslår i sin skuggbudget till och folkminnen för att bevara och levandegöra de estlandssvenska och finlandssvenska minoriteternas kulturarv. Dessutom anslår vi ytterligare för att åter stärka och folkminnens arbete och närvaro i och norra , sedan avvecklandet av Daum i staden. Detta särskilt för att bevara och levandegöra de samiska och tornedalsfinska kulturarven. föreslår i sin skuggbudget att medel tillförs till Ájtte – Svenskt Fjäll- och Samemuseum, samt till det sydsamiska kulturcentret . Det är viktigt att regeringen beaktar dessa verksamheters betydelse för bevarandet av det samiska kulturarvet och framöver strävar efter att ge dem tillräckliga resurser. Finansiering av regeringens förslag Regeringen föreslår i propositionen omfattande förändringar på kulturarvsområdet. Många av förändringarna innebär att medel och verksamheter flyttas, vilket i sig är rimligt, men även om det går att räkna med en viss effektivisering av olika verksamheter är det många samhällsorgan som får omfattande nya uppgifter. Regeringen har för vana att återkommande ge såväl som nya uppgifter utan att tillföra dem medel. Vidare får flera organ genom propositionens förslag omfattande nya uppgifter, däribland Kungl. , och folkminnen och . Vi anser att regeringen inte tillräckligt väl visar hur dessa organs nya uppgifter ska kunna av inom befintliga ekonomiska anslagsramar. Därför vill att regeringen återkommer med en tydligare redogörelse över finansiering av propositionens förslag. I sin konsekvensanalys nämner inte regeringen . menar att det är sannolikt att regeringens halvering av anslaget till får omfattande konsekvenser för myndigheten och bevarandet av kulturarvsfastigheter. Särskilt eftersom larmat om att halveringen av deras anslag i kombination med ett utökat uppdrag och ett övertag av fastigheter från inte resulterat i en hållbar situation för dem och omöjliggör för dem att fullfölja sina åtaganden. En konsekvensanalys som inte berör en konsekvens av denna magnitud är ofullständig. Det undergräver trovärdigheten hos hela regeringens konsekvensanalys och gör det omöjligt för oss som beslutsfattare att känna oss trygga i regeringens bedömning. anser därför att en fullständig konsekvensanalys ska genomföras och framföras.