mot · H5023182 · 2017-10-05 00:00:00 — Varje oönskad hand på kroppen är en för mycket, och det finns allvarliga kränkningar som måste kunna betraktas som och straffas efter sitt högre straffvärde utan att det handlar om våldtäkt. När brott och handlingar är påtagligt oacceptabla måste markeringen från samhället bli tydligare. Därför behöver en ny brottsrubricering, grovt sexuellt ofredande, införas. Straffskalan ska vara fängelse och högst . Det grova brottet ska ta sikte på situationer där till exempel gärningsmän i grupp angriper en person eller där gärningsmannen på något annat sätt har agerat särskilt hänsynslöst eller kränkande. Den som döms för det grövre brottet men inte är svensk medborgare riskerar då också utvisning. Möjligheten att utvisa den som döms för allvarligare brott finns men används bara om återfallsrisk föreligger vid straffvärden understigande fängelse. Den gränsen vill vi moderater sänka till fängelse . Polisens nationella operativa avdelning har tagit fram en nationell lägesbild gällande sexuella ofredanden bland unga i publika miljöer. Angreppen sker i flera olika sammanhang. Brott som begåtts i grupp är få till antalet, men är särskilt allvarliga. Att i grupp utsätta någon för denna typ av övergrepp är särskilt kränkande och hänsynslöst. Vi vill även se utökad polisnärvaro på särskilt utsatta platser. En synlig och närvarande polis skapar förutsättningar för trygghet och gör att brott förhindras och beivras. Därför behövs utökad polisnärvaro på platser som är särskilt utsatta för denna typ av brottslighet. Det skulle göra polisen mycket synligare vid exempelvis allmänna folksamlingar, till exempel på festivalområden. behöver en sexualbrottslagstiftning som bättre än utgår från att ett nej betyder nej. vill se en bredare lagreglering som tydligare markerar vars och ens rätt att själv bestämma om man vill ha sex eller inte. En bredare lagreglering syftar till att säkerställa normal ömsesidighet och uppmärksamhet. Alliansregeringen tillsatte en utredning som sett över straffskärpningar för de grövsta sexualbrotten, hur skyddet för brottsoffer kan stärkas och hur rättsväsendet hanterar våldtäktsärenden. Kommittén redovisade sitt uppdrag . Det är av största vikt att sexualbrottslagstiftningen erbjuder en rättssäker och heltäckande kriminalisering av alla former av sexuella övergrepp, och att det införs en ny brottsrubricering för ett synnerligen grovt brott och att även oaktsamhet kriminaliseras. Det är därför mycket betydelsefullt att en översyn nu har genomförts. Det är viktigt att behövliga lagändringar genomförs efter att förslagen beretts. Hedersrelaterat våld och förtryck Enligt uppskattningar av den tidigare nationella samordnaren mot våld i nära relationer lever över hundratusen unga med hedersrelaterade begränsningar i . I hederstänkandet står föreställningar om oskuld och kyskhet i fokus. Familjens rykte och anseende anses bero av flickors och kvinnors faktiska eller påstådda beteende, vilket leder till att detta måste kontrolleras. Kontrollen kan sträcka sig från begränsningar i vardagen som rör exempelvis klädval, socialt umgänge och rörelsefrihet till livsval som utbildning, jobb, giftermål och skilsmässa. I extrema fall kan kontrollen leda till hot om våld och våld, inklusive dödligt våld. Det senaste årtiondet har stödet till personer utsatta för hedersrelaterat våld och förtryck förbättrats. I vissa avseenden har också lagstiftningen skärpts. Men mer behöver göras för att samhället med kraft ska kunna ingripa mot dessa brott och ge ett bättre skydd till utsatta. utvecklar sina förslag om hedersrelaterat våld och förtryck i motionen ”Bekämpa hedersrelaterat våld och förtryck”. Det handlar bland annat om att överväga en egen brottsrubricering för hedersbrott och en särskild straffskärpningsgrund för att markera med kraft mot hedersrelaterat våld och förtryck. Vi vill också att polisen ska få bättre verktyg för att förhindra och utreda hedersrelaterade brott, inte minst tvångsäktenskap. Den som är utsatt måste också få tillgång till ett bättre skydd genom skyddat boende och skyddade personuppgifter. Vidare måste kunskapen om hedersrelaterat våld och förtryck öka i relevanta yrkesgrupper, till exempel inom rättsväsende och skola. Slutligen föreslår vi också tydligare information till nyanlända om vilka rättigheter och skyldigheter som gäller i . Nej till en jämställdhetsmyndighet har varit kritiska till införandet av den jämställdhetsmyndighet som regeringen planerar. Ett aktivt jämställdhetsarbete måste bedrivas inom alla relevanta myndigheter för att få genomslag. Att inrätta en särskild myndighet för jämställdhetsfrågor kan få motsatt effekt genom att arbetet på andra myndigheter och aktörer sidoordnas och nedprioriteras. Det är dessutom högst tveksamt att den nya myndigheten å ena sidan ska delta i genomförandet av jämställdhetspolitiken genom att fördela medel och stötta andra aktörer operativt och å andra sidan utvärdera politiken. Det minskar uppföljningens trovärdighet. En särskild myndighet kommer dessutom inte med säkerhet att leda till bättre utvärderingar – tvärtom kan myndigheter med särskild kompetens inom sina delområden, såsom IFAU eller Myndigheten för vård- och omsorgsanalys, ha bättre förutsättningar för detta. Vi motsätter oss också att bryta upp och flytta väl fungerande verksamheter till den nya myndigheten. Vi menar att det riskerar att kraftigt försvaga den sakkunskap som byggts upp på området och att det kan ta innan motsvarande verksamhet är fullt återuppbyggd. har haft ett nationellt uppdrag från regeringen att förebygga hedersrelaterat våld och förtryck . Det nationella uppdraget har bidragit till ett långsiktigt och strategiskt arbete för att motverka hedersrelaterat våld och förtryck, till en analys av utvecklingsbehoven samt till att samarbetet mellan länsstyrelser, mellan nationella myndigheter och mellan myndigheter och ideella organisationer har utvecklats. Det är bra att beslutat att det nationella uppdraget rörande hedersrelaterat våld permanentas, däremot anser vi att i bör behålla uppdraget även – den tidsgräns som satts av . En annan verksamhet som bör förbli intakt är Nationellt centrum för kvinnofrid vid , . NCK är ett kunskaps- och resurscentrum vid som har ett uppdrag från regeringen att höja kunskapen om mäns våld mot kvinnor och utveckla metoder för omhändertagande av våldsutsatta kvinnor. NCK:s styrka är den sammanhållna verksamheten som rymmer allt ifrån forskning och utbildning till praktisk verksamhet genom en särskild mottagning för våldsutsatta och kvinnofridslinjen som ger stöd till våldsutsatta kvinnor. Genom tillhörigheten till NCK och får Kvinnofridslinjen och patientmottagningen tillgång till vidareutbildning på universitetsnivå och expertkunskap om aktuell forskning och om den nationella utvecklingen på området. Och genom patientbesöken och samtalen till Kvinnofridslinjen får NCK en unik inblick i situationen för våldsutsatta kvinnor i samt viktig kunskap om vilka frågor de har och vilken typ av stöd de efterfrågar. anser att det är viktigt att NCK behåller de olika delarna i uppdraget så att utbyte mellan verksamheterna kan fortsätta. I är det olagligt att ingå månggifte. Ändå finns finns nästan 300 registrerade fall av bigami eller polygami i . Det beror på att svensk lag tillåter månggifte om äktenskapet ingåtts i ett land där det är lagligt och de inblandade sedan flyttar hit. Enligt svensk rätt ska utländska äktenskap erkännas om de är giltiga enligt lagen i det land de ingåtts. Undantaget till detta är om effekten av erkännandet går emot svensk så kallad ordre public. Svensk doktrin intar dock inställningen att erkännande av utländska polygama äktenskap inte är i strid mot svensk ordre public. anser att lagstiftningen behöver moderniseras och anpassas till våra svenska värderingar om jämställdhet och syn på äktenskap. Därför bör lagen förtydligas i syfte att månggifte inte ska erkännas i . har riktat ett tillkännagivande till regeringen om att se över lagstiftningen i syfte att säkerställa att månggifte inte erkänns i . Det är angeläget att regeringen skyndsamt tillgodoser beslut. De grundläggande demokratiska värderingar och de mänskliga rättigheter som är utgångspunkten för skolans värdegrund gäller alla skolor, oavsett huvudman eller inriktning på skolan. Skolans styrdokument och läroplaner är mycket tydliga med att skolan ska motverka traditionella könsmönster och att alla barn och elever ska ges möjlighet att utveckla förmågor och intressen utan begränsningar utifrån kön. värnar det fria skolvalet och den mångfald av skolor och inriktningar som föräldrar och elever har att välja emellan. Men det bygger på att alla skolor, oavsett huvudman, står upp och följer den skollag och värdegrund som riksdag har beslutat om. är därför kritiska till den tolkning av skollagen som Skolinspektionen gör, vilken ger klartecken till att permanent dela upp flickor och pojkar i exempelvis idrottsundervisningen. Jämställdhet i skolan är en förutsättning för att alla barn ska kunna komma till sin rätt, oavsett kön. vill därför se över och skärpa skollagen så att det inte råder några som helst tvivel om att huvudregeln i den svenska skolan är att undervisningen inte ska vara könsuppdelad. Detta utesluter dock inte att det även i fortsättningen ska finnas möjlighet för skolor att göra tillfälliga och pedagogiskt motiverade gruppindelningar av eleverna. Socioekonomiska och kulturella faktorer påverkar barns och ungas möjligheter att pröva olika idrotter. Idrottande är positivt för barn och unga. I de sammanhangen lär sig barn och ungdomar att ta ansvar och anpassa sig till andra som det lägger grunden för en god fysisk hälsa i vuxen ålder. I en rapport från Statens stöd till idrotten – framkommer att sju av tio flickor och pojkar med svensk bakgrund idrottar i en förening eller klubb. Samma siffra gäller för pojkar med utländsk bakgrund. Men när det gäller flickor med utländsk bakgrund är det bara fyra av tio som utför en sport utanför skolan. Detta är kopplat till kulturella skillnader och begränsningar på grund av heder. står bakom en modern idrottspolitik som alltid tar sin utgångspunkt i att ge alla barn och ungdomar samma möjligheter till idrottsutövande. Forskning visar på en betydande snedfördelning av idrottsstödet kopplat till kön. Regeringen bör därför initiera en utredning som belyser hur ekonomiska medel fördelas kopplat till kön och komma med förslag för att stärka jämställdheten inom svensk idrott. I det sammanhanget bör även en särskild översyn göras av hur tjejer med invandrarbakgrund kan stimuleras till att delta i idrott i större utsträckning.