ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H5021976 · 2017-10-03 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av att aktivt arbeta för att underlätta för båtägare att följa den nya toatömningslagen och tillkännager detta för regeringen. trädde den nya toatömningslagen i kraft. Den innebär att det numera är förbjudet att släppa ut toalettavfall i sjön från sin fritidsbåt. Att minska utsläppen av toalettavfall i våra sjöar och vattendrag är troligen de flesta positivt inställda till. Minskade utsläpp av toalettavfall bidrar bland annat till att minska övergödningen av våra sjöar. För att lagen inte ska bli tandlös och tömningen rent praktiskt ska fungera är det dock viktigt att infrastrukturen med tömningsanläggningar etableras på ett tillräckligt sätt. Transportstyrelsen har levererat en app kallad Hamnkartan där information gällande toatömning finns tillgänglig. Appen är dock endast en testversion än och det har uttryckts frustration från båtägare och intresseorganisationer över att systemet är långt ifrån tillräckligt utbyggt. Vidareutvecklandet av appen är en väg att gå, men fler innovativa åtgärder krävs. Regeringen har ett ansvar för att underlätta för människor att göra rätt när nya lagar och regler införs.
mot · H5021977 · 2017-10-03 00:00:00 — Inför ett nationellt tiggeriförbud ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa ett nationellt tiggeriförbud och tillkännager detta för regeringen. Att utsatta medborgare från andra länder i EU försörjer sig på tiggeri i är inte hållbart i längden. De som tigger hjälps inte ut ur fattigdom och deras hemländer kan fortsätta att ignorera problemen med diskriminering, fattigdom och misär. Främst rör sig detta om EU-migranter från och vars regeringar tagit emot stora summor i stöd från EU med syfte att förbättra situationen. Tyvärr har inga resultat kunnat skönjas än så . Bekämpning av fattigdom och utsatta personers situation är i första hand ett nationellt ansvar för de enskilda medlemsländerna. EU:s fria rörlighet kan på inget sätt ersätta det här ansvaret. I längden blir ett sådant system ohållbart och urholkar tilltron till EU. Den enda rimliga åtgärden mot problemet är att överväga möjligheten att införa ett nationellt tiggeriförbud.
mot · H5021979 · 2017-10-03 00:00:00 — Kontinuerlig jämförelse och översyn av branschspecifika kostnader och regler i ställer sig bakom det som anförs i motionen om möjligheten till en kontinuerlig jämförelse och översyn av branschspecifika kostnader och regler i och våra konkurrentländer så att inte förlorar konkurrenskraft och arbetstillfällen, och detta tillkännager för regeringen. Företag i är utsatta för stark konkurrens från företag i andra länder. Konkurrensen påverkas av andra länders politiska beslut. Vår öppenhet mot omvärlden och frihandel ska främjas liksom en sund konkurrens, men denna måste ske på lika villkor. Det är därför viktigt att hänger med när man ändrar regler och skatter i andra länder som har företag som konkurrerar med våra svenska företag. Risken är att svenska företag tappar konkurrenskraft och marknadsandelar. Dessa förändringar sker kontinuerligt och i en allt snabbare takt. För att inte ska tappa konkurrenskraft, investeringar och arbetstillfällen är det mycket viktigt att vi är medvetna om omvärldens förändringar och hur dessa påverkar våra företag här i . Vi i behöver därför kontinuerligt på ett mycket grundligt sätt jämföra vårt kostnadsläge i olika branscher och våra regler för de företag och branscher som är utsatta för tuff utländsk konkurrens. På detta sätt kan vi justera eller förändra våra regler och skatter så svenska företag inte förlorar konkurrenskraft gentemot andra länder. Branscher som har förlorat i konkurrenskraft på grund av att skatter och regler har förändrats i andra länder är till exempel lantbruket och åkerinäringen där vi tappar arbetstillfällen i . Detta pågår dock i varje bransch och måste från regeringens sida bevakas mycket hårdare än vad som görs för att inte förlora i konkurrensen om jobb och investeringar och äventyra svenska företag. En benchmarking mellan länders skatter, regler och kostnader inom respektive bransch blir allt mer avgörande för att ska kunna ligga i världstoppen när det gäller företagsamhet och konkurrensvillkor. Därför bör möjligheten till en tätare och kontinuerlig jämförelse och översyn av branschspecifika kostnader och regler i våra konkurrentländer så att inte förlorar konkurrenskraft och arbetstillfällen ses över.
mot · H5021980 · 2017-10-03 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten att ta bort alla tidsbegränsningar av vapenlicenser och tillkännager detta för regeringen. Innan någon blir beviljad en vapenlicens för ett vapen avsett för sportskytte krävs en utbildning med godkända prov, krav på godkänd förvaring, intyg från en skytteförening och slutligen gör polisen en bedömning om personens lämplighet för att få licens. För att skytten sedan ska få behålla sin licens ställs även krav på att han eller hon ska vara aktiv. Det innebär att kontrollen av skyttar är mer än tillräcklig. En person med flera sportskyttevapen måste med jämna mellanrum ansöka om ny licens för varje enskilt vapen vilket skapar onödigt arbete för polisen. Det vore bättre att man som sportskytt skickade in en bekräftelse och intyg på att man är aktiv och att sportskytteföreningen tillstyrker detta, vilket skulle ta bort behovet av en ny licensansökan för varje vapen. Att ha tidsbegränsade vapenlicenser som måste förnyas innebär endast extra arbete för en redan ansträngd polismyndighet.
mot · H5021981 · 2017-10-03 00:00:00 — En egen organisation för trafikpolisen med ett tydligt uppdrag ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten att studera, utreda och eventuellt därefter införa en liknande trafikpolis som tyska BAG i och tillkännager detta för regeringen. blev alla landets polismyndigheter en polismyndighet. Ett problem som växer är den olagliga yrkestrafiken på våra vägar som kontrollerna på vägarna och antalet trafikpoliser minskar och resultatet blir att olagliga transporter kan köra på våra vägar utan större risk att bli stoppade. Detta snedvrider konkurrensen inom yrkestrafiken och de lagliga åkerierna blir utkonkurrerade på grund av den olagliga yrkesverksamheten. har en annan modell för att kontrollera yrkestrafiken, där man har en egen myndighet som kallas BAG som sköter kontrollen på vägarna. Detta är en modell som behöver studeras, undersökas och eventuellt införas även i .
mot · H5021982 · 2017-10-03 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga att förtydliga skattelagstiftningen för styrelseledamöter i aktiebolag med F-skattsedel som fakturerar sitt styrelsearvode, och detta tillkännager för regeringen. har svenska företag kunnat anlita erfarna styrelsearbetare och betala styrelsearvodet mot faktura. har i en dom bedömt att det aktuella styrelsearvodet inte avser ett sådant tillfälligt och särskilt avgränsat uppdrag som krävs för att arvodet ska kunna beskattas hos styrelseledamotens bolag. Därmed får styrelseledamoten inte ersättas mot faktura utan arvodet ska betalas ut som lön. Det finns en överhängande risk att hädanefter kommer att förhålla sig till denna dom och göra bedömningar i den riktningen allt oftare. Styrelsearbete är att betrakta som ett yrke. Det är värdefullt att det finns tillgång till erfarna personer med flera uppdrag parallellt och seriellt som har kunskap av att lösa ut svåra situationer rörande företagens utveckling. För framför allt SME-bolag blir det med en sådan nyordning svårare och dyrare att anlita extern styrelsekompetens. Det är viktigt att erfaren extern kompetens ska ha förutsättningar att på bästa sätt bidra till SME-bolagens tillväxt och utveckling. För att skapa förutsättningar för svenska företag att växa och bli fler måste onödiga administrativa hinder som försvårar detta undanröjas. Därför är det rimligt att det även fortsättningsvis ska vara möjligt för styrelseledamöter att få bedriva näringsverksamhet med F-skattsedel och fakturera för sitt styrelsearbete. Regeringen bör därför se över och förtydliga regelverken så att detta möjliggörs.
mot · H5021983 · 2017-10-03 00:00:00 — Full ersättning för rättegångskostnader vid vinst i skattemål ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över ersättningsreglerna i skattemål till gagn för ökad rättssäkerhet och tillkännager detta för regeringen. Reglerna för ersättning i skattemål återfinns i skatteförfarandelagens 43 kapitel. Där framgår att den som i ett ärende eller mål har haft kostnader för ombud, biträde, utredning eller annat som denne skäligen har behövt för att tillvarata sin rätt, också har rätt till ersättning om den sökandes yrkanden i ärendet bifalls helt eller delvis. Man kan även få ersättning om frågan är av vikt för rättstillämpningen eller om det finns synnerliga skäl för ersättningen. Bedömningen av vilka kostnader som den sökande skäligen kan ha haft för att tillvarata sina intressen varierar i stor grad från fall till fall. En statlig utredning påvisar att den som helt eller delvis vinner gillande vid rättegång i skattemål, genomsnittligen får av sina ombudskostnader täckta. Resterande får man stå för själv, även när det är staten som genom haft fel från början. Ordningen innebär att man aldrig kan räkna med att få sina ombudskostnader täckta, även när man har rätt. Ytterst innebär det att det i praktiken främst är större företag och människor med ekonomiska resurser som kan ta ett skattemål till domstol och kunna betala för sitt ombud. Många mindre företagare och vanliga medborgare har inte råd att ens vinna i domstol då man inte kan räkna hem kostnaderna som erlagts för att försvara sig. Kostnader som för ett mål ofta hamnar på sexsiffriga belopp. Alla människor ska oavsett ekonomiska resurser kunna försvara sin rätt i skattemål och framför allt vara säkra på att man får sina ombudskostnader täckta i de fall man vinner. Därför behöver regelverket ses över i syfte att förändra i riktning för ett rättssäkrare skatteuttag och skatteprocesser.
mot · H5021984 · 2017-10-03 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över de skattevillkor som gäller för svenska sjömän som tjänstgör i andra länder, i syfte att undanröja påföljande effekter av dubbelbeskattning och tillkännager detta för regeringen. Ett stort antal svenskar som arbetar på norska supplyfartyg tilläggsbeskattas numera efter en ny tolkning av det nordiska skatteavtalet. Ärendet har nått ända upp i och gäller hur det nordiska skatteavtalet ska tolkas, varvid gjort en ny tolkning om hur personer från ett nordiskt land som arbetar ombord på supplyfartyg i ett annat nordiskt land ska beskattas. Det handlar om att svenskar som arbetat på supplyfartyg på norsk sockel tidigare endast har betalat skatt i , men att de numera dels ska betala full skatt i , dels också ska skatta i men då efter att den norska skatten räknats av. För den enskilde sjömannen kan det bli fråga om att betala en tilläggsskatt på . Summor som är betydande för vilken privatperson som helst, oavsett inkomst. Själva tvistefrågan, det vill säga vilka formuleringar i det nordiska skatteavtalet som numera baserar sina tilläggsbeskattningar på, är komplicerad. De många tvetydiga formuleringar som finns i skatteavtalet har drabbat ett stort antal svenskar som arbetar ombord på norska supplyfartyg, och det gäller även sjömän som tjänstgör under andra länders flagg, en situation som är ohållbar för flertalet av dessa sjömän. Svenska sjömän som tjänstgör i andra länder behöver rimliga regler och skattevillkor att arbeta efter. Därför är det nödvändigt att se över de skattevillkor som gäller för svenska sjömän som arbetar på supplyfartyg på norsk sockel och därmed undanröja påföljande effekter av dubbelbeskattning.
mot · H5021985 · 2017-10-03 00:00:00 — Kontanter som ett fullvärdigt betalningsmedel ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över förutsättningarna för att människor som lever och verkar i även framöver tillförsäkras möjligheten att använda sig av kontanter som ett fullvärdigt betalningsmedel och tillkännager detta för regeringen. Kontanter används i allt mindre utsträckning som vardagligt betalningsmedel, till förmån för elektroniska transaktioner. Ur ett säkerhetsperspektiv kan detta vara på gott och ont. Medan risken för kontantrån minskar ökar dock digitala attacker mot de digitala penningsystemen. Att inte ha tillgång till eller sakna förmåga att använda internetbaserade transfereringar, innebär för många människor en kraftig begränsning i det vardagliga livet. För många människor finns det mer negativa än positiva effekter av kontantsamhällets reträtt. För dessa personer är det viktigt att kunna ha tillgänglighet till och känna sig trygga med den tilltagande digitaliseringen av vardagsekonomin. Allt fler butiker accepterar inte längre kontanter som betalning, vilket innebär att ett liv utan dator eller smartphone gör vardagens elementära göromål alltmer komplicerade. blir samhället alltmer sårbart om och när det digitala betalningssystemet slås ut till följd av olyckor eller medvetna sabotage. Konsekvenserna i vardagslivet blir avsevärda när samhället vant sig av med kontanthantering. Människor som lever och verkar i måste även framöver tillförsäkras möjligheten att använda sig av kontanter som ett fullvärdigt betalningsmedel vilket regeringen bör se över förutsättningarna för. Möjligheten att neka kontanter som betalning vardagliga bestyr bör därför begränsas till särskilt rådande omständigheter.
mot · H5021986 · 2017-10-03 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen tydligt ska agera gentemot angående ofrivilliga och olagliga organtransplantationer i och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kriminalisera organisering samt genomförande av ”organresor” till och andra länder där så förekommer och tillkännager detta för regeringen. Det är ett dokumenterat faktum att statskontrollerad organhandel existerar i . Enligt den världsomfattande organisationen , , görs i storleksordningen 11 000 transplantationer på kinesiska kliniker vilka marknadsför sig över hela världen för att erbjuda transplantationer. På internet finns det prislistor där utländska spekulanter erbjuds en ny njure för och en lever för . I många fall kommer organen från avrättade fångar då landet saknar andra system för donationer. Vittnesmål bekräftar hur fångar avrättas och där kroppen raskt tas om hand för att värdefulla organ sedan opereras ut och vidarebefordras till ett sjukhus där organköparen väntar. Vårdkedjan är väl förberedd då fången redan är blodtestad och vävnadstypad: Läkare assisterar vid ingreppen och ofta finns det en känd mottagare. Detta skräckinjagande scenario är dessvärre verklighet och hanteringen strider mot allt vad anständighet anbelangar. Den allmänna bristen på organ innebär att en illegal handel på den svarta marknaden existerar. Flera rapporter, bland annat från Amnesty, har visat att organhandeln involverar många mellanhänder där läkare, vårdpersonal och myndigheter får ersättning ”under bordet”. Användandet av organ från fångar har även resulterat i vad man kallar ”transplantationsturism”. Trots att några positiva signaler kommit från där landets vice hälsominister offentligt deklarerat att man ska strama upp en rad regler, görs det från övriga myndighetshåll högst begränsade insatser för att förhindra denna oetiska hantering av avrättades organ. Än mindre har den kinesiska regeringen tydligt tagit avstånd från organhandeln som sådan. Organhandel förekommer även i andra länder men med exemplet blir det särskilt tydligt hur handeln sker storskaligt och systematiskt. Därtill statligt sanktionerat. Därför behövs det ett internationellt diplomatiskt tryck mot den kinesiska regimen i syfte att denna verksamhet skall upphöra. Främst handlar det om att undanröja förekomsten av organdonationer när givaren inte frivilligt medgivit sitt samtycke samt när donatorn eller tredje part får ekonomisk . bör därför uppmana regeringen att tydligt agera gentemot i denna fråga samt att kriminalisera ”organresor” till . En sådan lag har stiftats i och . Värdet av att och andra demokratiska länder går före i denna fråga kan inte underskattas.
mot · H5021987 · 2017-10-03 00:00:00 — Tidsbegränsning av nya regler och bestämmelser ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av att myndigheter systematiskt går igenom äldre regler och förordningar för att i möjligaste mån ta bort dem som inte längre fyller någon funktion och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga att nya regler och bestämmelser som införs av myndigheter på alla nivåer i samhället ges en funktionstid och därefter omprövas för att vara fortsatt giltiga och tillkännager detta för regeringen. Onödigt krångel drabbar såväl enskilda individer som småföretag och organisationer. Avsikterna med att införa regleringar är goda och kan motiveras samhällsekonomiskt. Baksidan är dock att kostnaden för regleringar är hög. räknar med att de administrativa kostnaderna till följd av nya regler ökar i genomsnitt med 1,2 miljarder i löpande priser och där den totala kostnaden för regelkrångel uppgår mot 100 miljarder. En rapport från 2017 påpekar att av företagen anser att de dignar under en stor regelbörda och där hälften av dessa uppger att de skulle kunna spara på enklare regler. En minskad regelbörda skulle således innebära både en avsevärd förbättring av landets företagare och konkurrenskraft samt att det även skulle frigöra resurser till andra ändamål. inför lokala och statliga myndigheter mängder av nya regler och bestämmelser som berör människor, företag och organisationer. Det exakta antalet är svårt att exakt uppskatta, däremot är det uppenbart att fler regler införs än vad som avskaffas. Det innebär att djungeln av bestämmelser som med tidens tand blir allt mer irrelevanta, växer sig tätare . Många regler som införs görs så för att fylla ett syfte utifrån rådande omständigheter . Efter att tiden löper på tappar många lagar och bestämmelser sin relevans. Hos myndigheterna kan angelägenheten att städa i regelverken dock vara mindre än att tillföra nya förordningar. Till slut blir det också oöverskådligt att rensa i den samlade . Det vore därför helt på sin plats att ställa krav på myndigheter att systematiskt gå igenom äldre regler och förordningar för att i möjligaste mån ta bort dem som inte längre fyller någon funktion. Redan vid införande av nya regler och bestämmelser bör man vara uppmärksam på när dessa kan förväntas behöva omprövas. Därför vore det till gagn för alla berörda om nya regler och förordningar som införs av myndigheter, har en funktionstid på maximalt . Reglernas legitimitet kan därefter förlängas i nya femårsperioder, men först efter att dessa systematiskt omprövats och befunnits vara relevanta. Varje myndighet skulle då åläggas att ha rutiner för sådan kontinuerlig regelöversyn. Om inget görs åt en regel/förordning upphör denna således att gälla när femårsdagen passerats.
mot · H5021988 · 2017-10-03 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det vid alla myndighetskontakter bör vara tydligt hur och med vilken tidsåtgång myndigheten förväntas agera gentemot den enskilde och tillkännager detta för regeringen. En myndighet är i varje offentligt organ som inte är en beslutande politisk församling. En myndighet har i många fall inrättats för att fullgöra en eller flera uppgifter som det uteslutande ankommer på staten eller kommunen att sköta. Besluten kan gälla rättigheter, skyldigheter, förmåner eller annat jämförbart och således vara såväl gynnande som förpliktande för den enskilde. Myndigheterna utgör tillsammans med de beslutande församlingarna den offentligrättsliga statliga och kommunala organisationen och är ytterst ute att betrakta som varande i medborgarnas tjänst. Myndigheter har en skyldighet att agera på ett sätt som är bra för medborgarna. Detta innebär att myndigheterna ska värna om medborgarnas intressen. Varje myndighet ska inom sitt verksamhetsområde lämna upplysningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp till enskilda. Hjälpen ska lämnas i den utsträckning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndighetens verksamhet. Serviceskyldigheten gäller oberoende av om den enskilde begär hjälp eller inte. Även om myndigheterna formellt är i medborgarnas tjänst är det dock vanligt förekommande att människor känner tillkortakommanden vid kontakter med myndigheter. Det kan förstås vara subjektivt men även i fall där formella fel begås krävs det kraft och uthållighet från den enskildes sida för att vid uppkomna fall kunna föra sin talan mot myndigheter. Ur demokrati- och rättssäkerhetsperspektiv är den enskilde vid tvister parterna emellan, ofta i en svagare position gentemot myndigheten. Inte minst gäller detta handläggningstider. För att stärka medborgarens rättigheter vid myndighetskontakter är det viktigt att det klart och tydligt framgår hur och med vilken tidsåtgång myndigheten förväntas agera gentemot den enskilde. Transparensen i myndighetsutövandet är central för att upprätthålla förtroendet i det ömsesidiga samhällskontraktet. Därför bör detta tydligt framgå vid alla myndighetskontakter.
mot · H5021989 · 2017-10-03 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att lagstiftningen kring arvsrätten bör ses över och uppdateras till för samtiden relevanta förutsättningar och tillkännager detta för regeringen. Arvsrätt är beteckningen på de bestämmelser som reglerar hur kvarlåtenskapen efter en person som avlidit, ska fördelas. Arvsrätten kan fördelas med testamente, enligt den avlidnes vilja, men regleras också i lag. Som regel har barn och deras efterkommande arvsrätt, liksom föräldrar om de överlever sitt barn. Arvingar har en efter i lag fastslagen arvsordning, arvsrätt. Denna arvsordning kan förklaras utifrån parentel, det vill säga släktskap. Arvsrätten kan vara oinskränkt, vilket innebär att närmaste släkting ärver, hur avlägset släkt de än må vara, men också vara inskränkt till ett visst parentel. Denna rätt till arv regleras i svensk rätt i . Arvsrätten kan dock inskränkas genom testamente men bröstarvingar har alltid rätt att erhålla sin laglott som är hälften av arvslotten. Tiderna förändras och med dessa också nya former av familje- och relationsbindningar. Det är inte ovanligt att par som sammanlever har barn från flera förhållanden bakom sig. Levnadsomständigheter kan också medföra att halvsyskon som aldrig någonsin träffat varandra eller rent av inte känt till varandras existens, blir varandras arvingar när den ene avlider. Exempelvis finns situationer där halvsyskon som stått sin bror/syster nära under hela livet vid arvskifte, då denne avlider, blir förbigångna utav fram helt okända halvsyskon på halvsyskonets andre förälders sida. Lika oväntat kan arv komma personer till godo från halvsyskon vars existens de inte vetat om. I efterdyningarna av sådana fall uppstår ofta besvikelse och ilska vilka i sin tur kan leda till såväl familjära som juridiska komplikationer. Arvsrättens syfte och mening är att trygga efterlevandes möjligheter att gå vidare i livet och förvalta det som deras avlidna släktingar lämnat efter sig. Det är uppenbart att lagstiftningen kring arvsrätten inte svarar upp mot de nya varianter av familjebildningar som blir allt mer vanligt förekommande. Personer som levt i familje- eller familjeliknande konstellationer där nära band under en livstid knutits, omfattas inte av arvslagstiftningen när någon som de i praktiken betraktar som hel- eller halvsyskon avlider. Därför måste lagstiftningen kring arvsrätten ses över och uppdateras till för samtiden relevanta förutsättningar.