mot · H502225 · 2017-09-26 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det ökade säkerhetspolitiska hotet från måste få konsekvenser för säkerhetspolitiska vägval och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att under innevarande mandatperiod bör söka medlemskap i och tillkännager detta för regeringen. Vi lever i en orolig tid. Den ryska militära aktiviteten i ökar med storskaliga krigsövningar och det ryska tonläget mot och våra grannländer blir allt hårdare. Den ryske utrikesministern och den ryska ambassaden i har i svenska medier tidigare hotat med militära åtgärder om blir Natomedlem. fortsätter att frakta vapen över gränsen till och vägrar ta avstånd från separatisterna i de östra delarna av landet. Ett allt aggressivare måste styra våra säkerhetspolitiska vägval. På mindre än har invaderat två europeiska länder. I och med den ryska aggressionen mot 2008 sänktes den ryska tröskeln för att använda militärt våld i närområdet rejält. har en stor militär upprustning pågått. års ökade repression mot det civila samhället, hot mot journalister och kränkningarna av HBTQ-personers rättigheter visar att den politiska utvecklingen på ett alarmerande sätt går åt helt fel håll. Den ökande ryska militära förmågan och brutaliseringen av det ryska ledarskapet i kombination med den pågående försvagningen av demokratiska strukturer är en klar riskfaktor. stormaktsambitioner har tagit sig uttryck i aggressiva påtryckningar gentemot länder i närområdet som , , och inte minst . är två georgiska regioner under rysk ockupation. Den ryska aggressiviteten nådde en ny gräns då gick in med militär och annekterade . Det ryska agerandet förklarades med behovet av att försvara den ryska minoritetens rättigheter. I själva verket handlade det om att säkra strategiska land- och kustområden och hindra integration med väst. Det ryska agerandet strider mot såväl internationell rätt som de avtal som ingått. Genom införlivandet av stjälpte omkull den säkerhetspolitiska ordning som rått i sedan . Det ryska agerandet kommer att få följder för säkerhetspolitik . De skäl som angav för inmarschen i och 2014 skulle likaväl kunna åberopas mot de baltiska länderna. finns ett avtal om eldupphör mellan och på plats, det så kallade . Men vapenvilan är mycket skör. har nonchalerat omvärldens skarpa uppmaningar att respektera avtalet och dra tillbaka allt stöd från separatisterna. Situationen har ytterligare trappats upp. Konflikten i har utvecklats till en krigssituation. Över en halv miljon ukrainska barn har skadats fysiskt eller psykiskt, uppger . Enligt FN:s uppgifter har över 10 000 personer dödats som ett resultat av konflikten. Utöver det har den ryska militära kapaciteten blivit mer offensiv också i vårt närområde. FOI beskriver hur uppnått en regional militär överlägsenhet i norra . Ryska stridskrafter uppvisar ett mer aggressivt militärt övningsmönster över och vi har sett hur den militära aktiviteten i och runt ökat. Vi har bortom allt rimligt tvivel upplevt en bedömd ubåtskränkning. Vårt land, liksom våra nordiska grannländer, har utsatts för upprepade ryska kränkningar i luften och till sjöss. genomförde simulerade kärnvapenanfall mot . Med anledning av den allvarliga situationen i höjde Försvarsmakten stabsberedskapen i Högkvarteret och förstärkte underrättelseinhämtningen. Incidentberedskapen förstärktes och två JAS Gripen-plan placerades på . De ryska planen flyger ofta utan transpondrar och i luftrum med civil trafik. Det ryska stridsflyget uppvisar ett aggressivt beteende och kommer enligt Försvarsmakten också allt närmare våra egna enheter, framför allt de svenska signalspaningsflygplanen. ingrep JAS-plan mot ryska bombplan nära och . talar inte längre i termer av det ryska underrättelsehotet, utan om det ryska säkerhetshotet i form av rysk ickelinjär krigsföring. Det innebär politiska, diplomatiska, ekonomiska, informationsrelaterade, militära och underrättelserelaterade åtgärder. har konstaterat att ett tiotal av de ryska diplomaterna i är agenter, och att det största underrättelsehotet mot kom från . Det är för Liberalerna givet att det ökade säkerhetspolitiska hotet från måste få konsekvenser för säkerhetspolitiska vägval. Medlemskap i stärker försvaret av Det ryska agerandet i visar hur ensamt ett enskilt land är när en stor granne agerar med vapenmakt. Jämte hur vi bäst stärker det svenska försvaret, har frågan om Natomedlemskap ställts på sin spets också här i . Liberalerna prioriterar satsningar på försvaret, men oavsett resurserna behöver försvaret även stärkas genom ett svenskt Natomedlemskap. kan inte uteslutande på egen hand rusta sig till den nödvändiga försvarsförmågan. Den säkras genom samarbete. För ett litet land måste nationell säkerhet uppnås i samarbete med andra. Ett Natomedlemskap säkerställer fred och frihet tillsammans med andra länder som sedan slut har försvarat det fria . Ett medlemskap i skulle skapa förutsättningar för ett djupt och förtroendefullt samarbete med de övriga nordiska och baltiska länderna. Vi skulle vara med och fatta beslut i stället för att passivt invänta andras ställningstaganden. Vi skulle, precis som övriga medlemmar, också ha vetorätt när det gäller beslut om nya insatser. Självklart har länge utgått från att kommer att samverka med Nato i kris såväl som krig. Vårt försvar är helt förberett och anpassat till nära samarbete med Natoländerna. saknar vi den säkerhet som enbart följer med ett medlemskap. Vi befinner oss i ett säkerhetspolitiskt ingenmansland. Å ena sidan har vi ingen trovärdig alliansfrihet, å andra sidan inte heller några säkerhetsgarantier. Det är en mycket farlig position för ett litet land med ett utsatt geostrategiskt läge. Liberalerna krävde i de förhandlingar om försvarsbeslutet som fördes –att regeringen skulle utreda ett Natomedlemskap. I stället kom regeringen och de tre övriga allianspartierna överens om en allmängiltig säkerhetspolitisk utredning om för- och nackdelar med internationella samarbeten i stort – i princip detsamma som redan gjort. Trots att man alltså ville undvika en utvärdering av den militära alliansfriheten är den samlade bilden i den nya utredningen att bör överge denna för att gå med i Nato. Utredaren, ambassadör , pekar där på det faktum att inte kan försvara sig självt och att det för att vi ska kunna få hjälp krävs ett Natomedlemskap. Slutsatsen är att det stärker inte bara den svenska nationella säkerheten utan också stabiliteten och förutsägbarheten i hela . För oss liberaler är slutsatsen ingen överraskning. Vi tar säkerhet på allvar och har drivit på för ett svenskt medlemskap. är resten av Alliansen också för ett medlemskap i . Vi liberaler har krävt att partiledaröverläggningar om vägen dit ska hållas mellan de fyra borgerliga partierna och regeringen. Det är nu dags för att ta nästa steg. Regeringen och Alliansen bör gemensamt utarbeta en färdplan för ett svenskt Natomedlemskap. En sådan färdplan bör innehålla dels en tidtabell för den formella ansöknings- och beslutsprocessen men också vilka steg som ska tas fram till fullt medlemskap vad avser planerings- och stabsförberedelser både inom Försvarsmakten och utrikesförvaltningen. Ett nytt, tidigarelagt försvarsbeslut behöver fattas för att både förstärka det svenska försvaret ytterligare, och för att genomföra en mera utförlig Natoanpassning av standarder med mera. Ett fullvärdigt medlemskap bör kunna uppnås till 2020. Om den säkerhetspolitiska situationen skulle genomgå ytterligare en hastig försämring måste det finnas en beredskap att ytterligare snabba på beslutsprocesserna.