mot · H5023735 · 2017-10-05 00:00:00 — Vi anser att regeringen bör upprätta en strategi för att hantera problemen med cyberkriminalitet – som också kan kopplas till terroristorganisationer – och hur terroristorganisationers användning och propagandaspridning på internet och sociala medier ska motverkas och hanteras. förhandsavgörande avseende datalagring har slagit undan de generella förutsättningarna för datalagring och den svenska lagstiftning som bygger på EU:s datalagringsdirektiv. Nationell säkerhet och nationella skyddsintressen, såsom kvalificerad brottslighet som hotar rikets säkerhet, faller dock utanför EU:s kompetensområde. Det området omfattas därför inte av förhandsavgörande avseende datalagring. En utredning har tillsatts av regeringen som ska titta närmare på förutsättningarna för datalagring. Frågan är mycket angelägen att hantera skyndsamt. Regeringen bör därför presentera lagförslag som skapar förutsättningar för att lagringen och överlämningen av datatrafikuppgifter fungerar när det gäller brott som hotar rikets säkerhet. Kriminalisering av medverkan i stödfunktioner för en terroristorganisation En av regeringen tillsatt utredning har presenterat förslag som innebär att medverkan i vissa stödfunktioner för en terroristorganisation bör kriminaliseras. Vi delar den uppfattningen och anser att regeringen bör ta initiativ till ytterligare kriminalisering av samröre med terroristorganisationer genom medverkan i stödfunktioner – såsom materielvård, transport och underhåll, matlagning eller på annat liknande sätt – som bidrar till organisationens förmåga att delta i en väpnad konflikt eller att begå allvarliga brott. Förbud i svenska pass mot att besöka vissa länder Enligt 19 § passlagen (1978:302) krävs det passtillstånd för den som avtjänar fängelsestraff och inte är villkorligt frigiven, eller genomgår sluten ungdomsvård, utom när straffet eller vården är en månad eller , eller står under övervakning efter dom på skyddstillsyn eller efter villkorlig frigivning från fängelse. Sådant tillstånd krävs även i vissa andra fall. Passtillstånd ska, enligt 21 § andra stycket passlagen, vägras i vissa situationer. För det första om det skäligen kan antas att den dömde skulle ägna sig åt brottslig verksamhet i samband med en utlandsresa. Detta gäller när brottslighet med anknytning till narkotika kan befaras och annars endast i undantagsfall. För det andra att han eller hon genom att resa utomlands skulle söka undandra sig fortsatt verkställighet av den ådömda påföljden. Slutligen – för det tredje – att resan annars skulle motverka hans eller hennes anpassning i samhället. Även vid denna prövning kan det antas att intresset av att motverka narkotikamissbruk i praktiken blir det dominerande skälet för passvägran. Enligt 9 § passlagen har passmyndigheten möjlighet att begränsa giltighetsområdet för ett pass. Möjligheten att begränsa giltighetsområdet för ett pass är, enligt 14 § passlagen, även ett alternativ till att återkalla ett gällande pass, vilket kan ske i ett antal olika situationer. Om ett beslut om begränsning av passets giltighet fattas (exempelvis giltighetsområde) ska passet, enligt 17 § passlagen, förses med en anteckning om begränsningen. Detta innebär i praktiken ett förbud att resa in i de länder som inte omfattas av giltighetsområdet. Enligt 23 § passlagen kan det i ett passtillstånd också krävas att ett pass endast får utfärdas med begränsad giltighet. Passlagen är med andra ord redan anpassad för att i vissa fall begränsa möjligheterna att med hjälp av ett svenskt pass resa in i andra länder. Denna möjlighet borde användas och anpassas för att bidra till det internationella samarbetet kring terrorism men också för att förhindra att svenska medborgare gör sig skyldiga till allvarlig brottslighet i andra länder (vilket i viss utsträckning är möjligt ). Vi anser att regeringen bör ta initiativ till att se över möjligheten att i svenska pass skriva in förbud mot att besöka vissa länder i syfte att förhindra deltagande i terroristaktiviteter. Möjlighet att återkalla svenskt medborgarskap för den som har dubbla medborgarskap Enligt 2 kap. 7 § andra stycket regeringsformen får ingen svensk medborgare som är eller har varit bosatt i riket fråntas sitt medborgarskap. Skyddet mot förlust av det svenska medborgarskapet är absolut och kan inte begränsas, men gäller endast den som är eller har varit bosatt i . En person som aldrig haft hemvist här i landet kan förlora sitt svenska medborgarskap när han eller hon fyller . Förlust av svenskt medborgarskap sker inte om detta skulle leda till att personen blir statslös. Mot bakgrund av några fall där medborgarskap förvärvats på grund av oriktiga uppgifter lade en utredning (SOU 2006:2) fram ett förslag till ändringar i regeringsformen som skulle göra det möjligt att frånta någon hans eller hennes svenska medborgarskap om det förvärvats genom oriktiga eller ofullständiga uppgifter eller genom annat otillbörligt förfarande. Förslaget ledde dock inte till lagstiftning. I många andra länder finns möjlighet att frånta personer deras medborgarskap på olika grunder. En vanlig orsak är att medborgarskapet till följd av den enskildes agerande har beviljats på felaktiga grunder. I flera andra länder finns också möjligheter att frånta någon hans eller hennes medborgarskap på grund av att vederbörande har gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet eller har anslutit sig till en väpnad styrka i ett annat land. Inom EU har 19 länder regler om förlust av medborgarskap till följd av frivillig tjänstgöring i utländsk militär styrka eller på grund av gärningar som är till allvarlig skada för statens vitala intressen. Exempel på sådana bestämmelser finns i , , , , , och . I har man för lite från politiskt håll framhållit att man ska skärpa möjligheterna att frånta personer tyskt medborgarskap när det finns anknytning till terrorism. I kan en person som döms för brott mot en eller flera bestämmelser i 12 och 13 kap. i den danska straffeloven (till exempel för terrorism) fråntas sitt danska medborgarskap, under förutsättning att han eller hon inte blir statslös. Detta gäller i vissa fall även personer som har dömts utomlands. I har man i en utredning (NOU 2015:4) tittat på vilka möjligheter som finns att införa regler om förlust av medborgarskap när en medborgare agerar på ett sätt som kan medföra allvarlig skada för statens vitala intressen eller frivilligt har tjänstgjort i en utländsk militär styrka. I en melding till har den norska regeringen uttalat bland annat följande. Med de senere års utvikling med terror, radikalisering og ekstremisme er det viktig å se på muligheter for å kalle tilbake det norske statsborgerskapet som et tiltak mot denne utviklingen. var bakgrunnen for en utredning av om det bør innføres regler om tap av statsborgerskap der en statsborger opptrer sterkt til skade for statens interesser eller frivillig har tjenestegjort i en fremmed militær styrke. I utredningen konkluderes det med at innenfor de og internasjonale forpliktelser setter, er det mulig å innføre regler om tap av statsborgerskap i visse tilfeller. Flere andre land har innført regler om tap av statsborgerskap. Det gjelder blant annet , Nederland og Storbritannia. Utredningen har vært på høring, og Justis- og beredskapsdepartementet jobber med oppfølging av høringen. Avslutningsvis anförs att ”regjeringen vil innføre regler om tap av statsborgerskap for overtredelse av visse bestemmelser i straffeloven”. Vi anser att frågan om återkallelse av medborgarskap bör utredas även i . Det bör vara möjligt att återkalla ett svenskt medborgarskap för den som döms för terroristbrott och viss annan terrorismrelaterad brottslighet och har dubbla medborgarskap. Möjlighet att återkalla uppehållstillstånd i vissa situationer och översyn av lagen om särskild utlänningskontroll I ett säkerhetsärende enligt utlänningslagen (1 kap. 7 §) kan Säkerhetspolisen av skäl som rör rikets säkerhet eller som annars har betydelse för allmän säkerhet förorda att en utlänning ska avvisas eller utvisas, att en utlännings ansökan om uppehållstillstånd eller arbetstillstånd ska avslås eller att en utlännings uppehållstillstånd eller arbetstillstånd ska återkallas, att en utlänning inte ska beviljas statusförklaring eller att en utlännings statusförklaring ska återkallas, att en utlänning inte ska beviljas resedokument eller att en utlännings ansökan om ställning som varaktigt bosatt ska avslås eller att en utlännings ställning som varaktigt bosatt ska återkallas. Det har framkommit synpunkter på att det är omotiverat svårt att i vissa fall återkalla uppehållstillstånd från personer som erhållit sådana tillstånd. Det finns därför anledning att närmare överväga om det krävs utökade möjligheter att – i första hand – återkalla uppehållstillstånd i förhållande till vad som gäller vid tillräckligt starka misstankar om kopplingar till terrorismrelaterad verksamhet och viss annan brottslighet. Det har framkommit synpunkter att lagen om särskild utlänningskontroll inte är ändamålsenlig och att det finns vissa svårigheter att tillämpa lagstiftningen. Det är angeläget att denna typ av utlänningskontroll fungerar och att lagstiftningen är ändamålsenlig. Regeringen bör därför se över lagen om särskild utlänningskontroll i syfte att den ska kunna tillämpas i fler fall än vad som sker . framstår strafflatituderna för vissa brott inom terrorismområdet, det vill säga de straffnivåer som straffskalorna omfattar, som orimligt låga. Straffskalorna kan inte sägas spegla brottens allvar. Vi anser att straffen bör skärpas väsentligt för exempelvis följande brott inom terrorismområdet: offentlig uppmaning till terroristbrott, rekrytering till terroristbrott, utbildning till terroristbrott, finansiering av terroristbrott och resor i terrorismsyfte. När det gäller dessa brott bör strafflatituderna vara från fängelse till fängelse i stället för – som – från fängelse till fängelse . Vi vill även se en höjning av strafflatituderna för grova brott. Är brottet grovt bör det dömas till fängelse lägst och högst , i stället för fängelse lägst och högst som gäller . Detta skulle också innebära ett närmande till straffnivåerna i motsvarande lagstiftning i andra jämförbara länder. Regeringen bör därför tillsätta en utredning i syfte att skärpa straffen för vissa brott inom terrorismområdet, såsom offentlig uppmaning till terroristbrott, rekrytering till terroristbrott, utbildning till terroristbrott, finansiering av terroristbrott och resor i terrorismsyfte. Effektivt internationellt samarbete och förutsättningar för lagföring Internationellt samarbete mot terrorism måste ha hög prioritet eftersom det är på internationell nivå man hittar många av de nyckelproblem som måste lösas om terrorismen ska kunna bekämpas effektivt. har blivit invalt i och det förpliktar att ta ett större ansvar än tidigare – inte minst när det gäller bekämpningen av terrorism och det internationella samarbetet kring detta. Hitintills finns det åtskilligt mer att önska när det gäller regeringens engagemang och de möjligheter närvaron i öppnar. har prioriterat vissa av Agenda 2030-målen trots att alla mål är jämställda i den meningen att inget mål har företräde framför något annat. De mål som har prioriterats handlar exempelvis om jämställdhet och feminism. Skulle någonting ändå ha prioriterats skulle det i stället ha varit mål som ändå har basal betydelse, exempelvis mål nummer 16, som handlar om fungerande demokrati och rättsliga funktioner inklusive bekämpning av terrorism. Det är svårt att börja tala om jämställdhet mellan kvinnor och män, exempelvis i Boko Haram-kontrollerat område i , innan terrorismen har bekämpats. Regeringens inställning framstår som minst sagt ogenomtänkt. När det gäller nödvändigheten att satsa på rätt åtgärder har man haft och har man fortfarande genom platsen i en unik möjlighet att driva på för bättre fungerande terrorismbekämpning och utvecklingen av rättsstatliga funktioner. Det gäller att börja i rätt ände. Terrorismbekämpning och demokrati samt etablerade och fungerande rättsliga institutioner är en nödvändighet innan det över huvud taget är möjligt att börja tala om jämställdhet. Regeringen har i detta avseende hitintills inte utnyttjat den möjlighet att göra skillnad som platsen i har gett möjligheter till. Mer än hälften av världens länder bidrar till den internationella terrorismen genom att generera stridande till olika terroristorganisationer. Bland de olika terroristorganisationerna i världen finns upp emot 35 000 utländska stridande från omkring 120 av världens länder. Utländska stridande och människor som har radikaliserats och deras nätverk utgör ett och långsiktigt globalt hot. De individer som inte omkommer i strid och som har återvänt eller återvänder till sina hemländer eller till tredje land kan utgöra ett högst påtagligt och fortsatt hot mot både nationell och internationell säkerhet. Många återvändare borde visserligen kunna återintegreras i sina samhällen och kan också tänka sig att överge sina våldsideal, men kommer andra återvändare att fortsätta att verka för terrorism och våldshandlingar både på kort och på lång sikt. Både i och i andra länder krävs en förbättrad analytisk förståelse av problemet och operativa åtgärder från olika aktörer och inte bara från säkerhetstjänsternas sida. På ett övergripande plan har utbyte av underrättelseinformation avgörande betydelse såväl nationellt som mellan olika länder i världen för att kunna ingripa mot terrorism i olika skeden och på olika sätt. Konkreta åtgärder för att i olika sammanhang kunna överföra betydelsefull information behöver tillskapas. Sådan information ska även kunna avse enskilda individer av särskilt intresse. I detta sammanhang är det dock viktigt att påpeka att människors personliga integritet och individuella fri- och rättigheter måste skyddas i enlighet med rättsstatens principer. Oprecisa åtgärder med låg verkningsgrad som drabbar människor i allmänhet måste undvikas. Skälet till detta är att sådana åtgärder tenderar att bli kontraproduktiva genom att allmänhetens acceptans för terrorismbekämpningen eroderas. Vidare måste ökade ansträngningar göras beträffande förebyggande arbete och vidtagande av åtgärder avseende återvändare. Det finns också anledning att särskilt framhålla internet och sociala medier som arenor som har avgörande betydelse för att det ska vara möjligt att framgångsrikt kunna motverka radikalisering och terroristpropaganda. Här behöver strategier utarbetas. Ett ökat utbyte av relevant information är av avgörande betydelse för förmågan att bekämpa terrorism framgångsrikt. Detta kan ske genom passageraruppgifter, som är ett område där arbete pågår inom EU, men också genom andra och delvis nya informationsstrukturer. Den internationella terrorismen och inte minst problemet med alla utländska stridande för terroristorganisationer är en stor utmaning för allt fler av världens länder och hela världssamfundet. Problemet förtjänar att tas på största allvar och kräver insatser och åtgärder såväl nationellt, regionalt, exempelvis inom ramen för EU, som genom FN och säkerhetsrådet. Vi anser att ett helhetsperspektiv ska genomsyra allt arbete kring terrorism. Arbetet ska inriktas på kraftfulla åtgärder för bekämpande och motverkande av terrorism, vilket ska vara fokus för internationella arbete på detta område. har det förelegat ett förhållandevis starkt fokus på insatser mot terrorism inom ramen för EU. Det är klart att EU har en viktig roll och inte får glömmas bort men de avgörande skillnaderna uppnår man dock inte i EU-länder utan i de länder där det finns störst behov av att bekämpa terrorism och våldsbejakande extremism och där bristerna avseende demokrati och rättsstatliga funktioner är som störst. Vidare anser vi att ska bidra till kapacitetsutbyggnad av rättsliga funktioner i andra länder, inte minst för att kunna säkra bevisning avseende terroristbrott och krigsförbrytelser. En av de absolut största utmaningarna när det gäller bekämpningen av terrorism är att kunna säkra bevisning av sådan kvalitet att den kan läggas till grund för fällande domar i länder som inte gör avkall på grundläggande rättsprinciper. Om man tar som exempel kan man först konstatera att ett antal bindande FN-resolutioner inte har blivit implementerade i nationell lagstiftning. Det finns visserligen en nationell förmåga hos de säkerhetstjänster som finns i landet men informationsutbytet dem emellan fungerar inte på önskvärt sätt. Härutöver finns det brister i den nationella rättsordningen och den bevisning som finns kommer i huvudsak genom ett erkännandebaserat system och inte genom objektiv teknisk bevisning. Detta gör att även om bevisning kan säkras i – om den nu i vissa fall ens kan kallas bevisning – så uppfyller den inte de krav vi ställer på bevisning i rättsstater för att den ska kunna läggas till grund för en fällande dom avseende allvarlig brottslighet. I och begås säkerligen många terroristbrott och krigsförbrytelser också av svenska tillresta terroriststridande. Dessa individer kan i allmänhet inte lagföras på grund av avsaknaden av bevisning eller ens misstänkas för brott av den anledningen att objektiv information om brottsligheten saknas. Vi anser därför att bör bidra till att skapa förutsättningar för FN-organ att i världens länder på ett bättre och mer effektivt sätt driva på genomförandet och implementeringen i nationell lagstiftning av säkerhetsrådets resolutioner. bör också bidra till att skapa förutsättningar för FN-organ att i de länder där störst behov föreligger bidra till att utveckla de nationella rättssystemen för att bevisning som säkras i sådana länder ska vara av den beskaffenhet och kvalitet som krävs för att i andra länder – som – kunna läggas till grund för rättsliga förfaranden och fällande domar för terrorist- och krigsbrott. Vidare anser vi att bör bidra till att utveckla samarbetet för att effektivare kunna bekämpa terrorism inom Europeiska unionen. För att minska det ökade intresse som har kunnat iakttas under en följd av år när det gäller individer som reser för att strida med terroristorganisationer bör Daesh/Isil bekämpas militärt så att de inte längre förfogar över något territorium. Sådana insatser har varit förhållandevis framgångsrika. Förutom att förlusten av territorium sannolikt påtagligt begränsar rekryteringen av utländska terroriststridande är det också ett viktigt steg i världssamfundets strävan efter en hållbar fred i regionen. bör även fortsatt ha en hög ambition att delta i internationella insatser. Just nu ligger mycket av fokus på de sönderfallande staterna i och som också utgör baser för den terror som riktas mot länder utanför den regionen. Det är viktigt att tar sitt ansvar i kampen mot terrorismen. Det svar som regeringen gav på begäran om stöd efter terrorattentaten i enligt Lissabonfördragets artikel 42.7 var för svagt och har präglats av både saktfärdighet och försiktighet. Alliansen föreslog till exempel att vi skulle addera en flyginsats likt den i . Slutligen anser vi att det svenska biståndet i ökad utsträckning ska användas för att stärka stater i sönderfall som är i farozonen för att bli baser åt terrorister.