mot · H5023920 · 2017-11-07 00:00:00 — I regeringens förslag på riktlinjer som ska vägleda vid beslut om tillstånd står bl.a.: ”Utrikespolitiska hinder finns inte i fråga om samverkan med eller export till de nordiska länderna, länderna inom Europeiska unionen eller de traditionellt alliansfria staterna i . Samverkan med dessa länder får i princip anses stå i överensstämmelse med utrikes- och säkerhetspolitik.” menar att det är märkligt att på detta sätt peka ut vissa grupper av länder som mer lämpliga att exportera krigsmateriel till. I propositionen tydliggörs att det inte handlar om någon rättighet för dessa länder att köpa krigsmateriel av . Om formuleringarna ska tolkas som att regelverket öppnar för en högre grad av demokratiska brister, kränkningar av mänskliga rättigheter eller deltagande i krig vid beviljande av export till dessa länder framgår inte. Följande stycke bör strykas ur riktlinjerna för utförsel och annan utlandssamverkan: ”Utrikespolitiska hinder finns inte i fråga om samverkan med eller export till de nordiska länderna, länderna inom Europeiska unionen eller de traditionellt alliansfria staterna i . Samverkan med dessa länder får i princip anses stå i överensstämmelse med utrikes- och säkerhetspolitik.” Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 12 Länder i konflikt Enligt nuvarande riktlinjer bör export av krigsmateriel inte beviljas till stater som befinner sig i krig. Denna del föreslås inte ändras i regeringens förslag. Krigsmateriel delas in i kategorierna krigsmateriel för strid och övrig krigsmateriel, där hindren för export av den sistnämnda är lägre. När det gäller krigsmateriel för strid säger riktlinjerna: Tillstånd ”bör inte beviljas om det avser en stat som befinner sig i väpnad konflikt med en annan stat, oavsett om krigsförklaring har avgetts eller ej, en stat som är invecklad i en internationell konflikt som kan befaras leda till väpnad konflikt eller en stat som har inre väpnade oroligheter”. När det gäller övrig krigsmateriel gäller att exporttillstånd bör beviljas ”om den mottagande staten inte befinner sig i väpnad konflikt med en annan stat eller har inre väpnade oroligheter”. Att dessa riktlinjer inte innebär ett stopp för export av krigsmateriel till länder i krig är uppenbart. har exporterat vapen till stater som befinner sig i krig. Ett av de mest anmärkningsvärda exemplen är exporten av Saabs flygande stridsledningssystem, som klassas som övrig krigsmateriel, till . Som nämnts ovan säger både internationell fackpress, t.ex. , och fredsforskningsinstitutet experter att Saabs flygande stridsledningssystem är mycket användbara för krigföring i . Trots det beviljas export som deltar i den Saudiledda koalitionens bombningar i . När ISP förklarar hur det kan vara förenligt med nuvarande regelverk hänvisar de till att den saudiledda koalitionen slåss på samma sida som mot Hothirebellerna med stöd av och att det folkrättsligt inte handlar om en konflikt mellan stater. Detta exempel pekar på ett tydligt behov av skärpta regler i detta avseende. Orden ”med annan stat” bör strykas i formuleringen om export till, och annan utlandssamverkan med, länder i konflikt i riktlinjerna för utförsel och annan utlandssamverkan, och dessa riktlinjer bör gälla all form av krigsmateriel. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. slutbetänkande lyfter fram den legitimerande effekt som export av krigsmateriel har och varför detta spelar roll vid beslut om export till diktaturer eller människorättskränkare. I betänkandet står: ”Att bevilja krigsmaterielexport till en stat som har grava brister i sin demokratiska status kan ses som en legitimering av eller politiskt stöd till den sittande regimen.” Skrivningar om krigsmaterielexportens legitimerande effekt finns i propositionen genom hänvisning till KEX arbete och inte som del av regeringens egen bedömning. menar att sådana skrivningar skulle utgöra viktig vägledning för beslut om tillstånd. bör slå fast att beviljande av krigsmaterielexport till, eller annan utlandssamverkan med, en stat som har grava brister i sin demokratiska status kan ses som en legitimering av eller politiskt stöd till den sittande regimen. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Enligt det nuvarande regelverket är det lättare att få tillstånd för export av krigsmateriel vid följdleveranser. Med följdleveranser avses export av ammunition, reservdelar och liknande som kan behövas till följd av en export av krigsmateriel. Att regelverket för följdleveranser har varit tillåtande belyses genom exemplet . Trots att inga nya affärer har beviljats med på grund av den allvarliga situationen i landet ser vi hur svensk export av krigsmateriel fortsätter i form av följdleveranser även . Definitionen av följdleveranser snävas in genom propositionen, vilket gör att färre fall av export kommer att räknas som följdleveranser och därmed undantas från den prövning som normalt gäller. Detta är ett välkommet steg, men regeringen borde kunna gå betydligt längre. En brist är att den nuvarande definitionen av begreppet fortfarande gäller för de följdleveranser som följer på export beviljad innan det nya regelverket trätt i kraft. menar vidare att all export bör prövas enligt regelverket och omfattas av kriteriet för mänskliga rättigheter och demokrati. Regeringen argumenterar själv bra i propositionen för en ännu mer restriktiv hållning genom formuleringen: ”Eftersom ett uteblivet stöd till ett tidigare exporterat system är en kännbar påföljd, är det ett effektivt incitament för mottagarlandet att avstå från, eller att komma tillrätta med problem som lett till, en olovlig vidareexport.” All export av krigsmateriel bör prövas enligt riktlinjerna för utförsel och annan utlandssamverkan. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 15 Öppenhet och transparens Regeringens förslag innebär viss ökad öppenhet och transparens. Bland annat ska utöver ordinarie ledamöter i () även suppleanter utses för att möjliggöra diskussioner om de sekretessbelagda ärendena mellan partikamrater. Regeringens redovisning till ska utvecklas, och regeringen ska även lämna redogörelser avseende exportkontrollfrågor till utrikesnämnden. välkomnar dessa förändringar, men anser att ytterligare förslag för att öka öppenheten och transparensen behövs, t.ex. när det gäller vem som utser representanter till EKR. Det finns inget skäl till att regeringen ska kunna välja bland partiernas nominerade. Riksdagspartierna bör själva få besluta om vilka ledamöter som ska representera dem i EKR. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Utöver möjligheten för ledamöter i EKR att redovisa sina egna ställningstaganden i ärenden där EKR gett råd inför regeringens eller myndighetens beslutsfattande anser att alla ledamöters ställningstagande borde kunna offentliggöras så länge dessa uppgifter inte strider mot sekretessreglerna. Det är bra och viktigt för öppenheten om de olika uppfattningar som kan finnas kring ett beslutsärende också blir tillgängliga för allmänheten. Alla ledamöters ställningstaganden i EKR bör alltså offentliggöras så länge dessa uppgifter inte strider mot sekretessreglerna. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 16 Import av krigsmateriel Även om menar att det svenska regelverket för tillståndsgivning av export av krigsmateriel har många brister och att regelverket är för tillåtande så finns i vilket fall ett gediget och genomarbetat regelverk när det gäller export. Importen av krigsmateriel är desto sämre reglerad. innebär import både ett stöd till det exporterande landets krigsmaterielindustri och en legitimering av landets regim. I regeringens direktiv till saknades uppdrag om att utreda hur import av krigsmateriel ska ske i överensstämmelse med de regler som gäller för exporten. menar att detta är en brist och att ett utredningsuppdrag därmed kvarstår. Regeringen bör tillsätta en utredning för att se över hur import av krigsmateriel ska ske i överenstämmelse med regelverket för export. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. bedömning är att de förslag som regeringen lagt fram inte kommer att innebära någon tydligt skärpt exportkontroll av krigsmateriel, eftersom hindren inte är ovillkorliga och andra intressen troligtvis fortsatt kommer att väga tyngre i den samlade bedömningen. Exakt vilka effekter regelverket kommer att få kan vi inte veta . För att kunna avgöra om avsikten bakom förslaget, och direktiven till , uppfyllts bör förändringarna i regelverket utvärderas . Regeringen bör göra en grundlig utvärdering av det förändrade regelverket efter att det trätt i kraft för att se om det inneburit den skärpta exportkontroll av krigsmateriel som avsetts. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Amineh Kakabaveh (V)