mot · H4023652 · 2017-03-17 00:00:00 — med anledning av prop. 2016/17:133 Kompletteringar av den tillfälliga lagen för uppehållstillstånd rörande studier på gymnasienivå avslår proposition 2016/17:133 Kompletteringar av den tillfälliga lagen för uppehållstillstånd rörande studier på gymnasienivå. Regeringen föreslår i propositionen lagförändringar i syfte att möjliggöra uppehållstillstånd för att studera på gymnasial nivå i . delar inte regeringens uppfattning att gymnasiestudier bör utgöra en grund för uppehållstillstånd och föreslår således att propositionen avslås i sin helhet. Skälen till detta är flerfaldiga. I huvudsak menar vi att de förändringar regeringen föreslår i praktiken innebär att den lag om tillfälliga uppehållstillstånd som tillkommit för att hantera en ohållbar situation avseende antalet personer som söker asyl just i för samtliga i aktuell ålder förlorar sitt syfte. Genom att skapa en möjlighet för personer att förlänga uppehållstillstånd, endast genom att delta i gymnasiestudier eller motsvarande, upphävs den tidsbegränsande effekten. Därtill vill vi, i likhet med kammarrätten, poängtera att lagförslagen i stor utsträckning omfattar enskilda, både barn och vuxna, som inte har skyddsskäl utan endast fått sina första uppehållstillstånd till följd av att av- eller utvisningar inte kunnat verkställas. Det skapas således ytterligare incitament att söka sig till utan asylskäl. Regeringen motiverar förslagen huvudsakligen med en önskan att uppmuntra till gymnasiestudier. Eftersom personer som får ett arbete har möjlighet att undgå lagstiftningen om tidsbegränsat uppehållstillstånd genom att söka arbete och därefter permanent uppehållstillstånd anförs en risk att ungdomar avbryter studier . delar förvisso denna bedömning men menar att grundproblematiken snarare är det möjliga spårbytet till uppehållstillstånd av arbetsskäl och förekomsten av permanenta uppehållstillstånd. Enligt vår mening bör samtliga uppehållstillstånd vara kopplade till en specifik grund, och därmed tidsbegränsade. För alla fall som inte handlar om flyktingmottagande bör dessa grunder vara utformade på sådant sätt att personen som beviljas uppehållstillstånd inte belastar det svenska välfärdssystemet. Exempelvis förordar vi ordentliga krav på säkerställda behov av arbetskraftsinvandring, vi vill se skärpta försörjningskrav vid anhöriginvandring och vi välkomnade övergången till kursavgifter för den som kommer i syfte att studera på högre nivå. Det kan helt enkelt inte vara så att gränser står öppna för alla som vill ta del av vår välfärd, så länge vi vill behålla densamma. Utöver vårt principiella motstånd mot den ordning regeringen genom propositionen föreslår kan vi konstatera att flertalet remissinstanser, såväl som Lagrådet, riktat omfattande och skarp kritik mot förslaget. Flera instanser har påtalat att det föreslagna regelverket är otydligt och komplicerat, vilket kan förväntas leda till bl.a. förlängda hanteringstider, ökad osäkerhet avseende giltighet i beslut och fler prövningar i migrationsdomstolar. Från bl.a. framförs att den föreslagna ordningen innebär att lärare och rektorer i praktiken kommer att hållas ansvariga för om en elev får stanna i landet eller inte då elevers studieresultat kan komma att ligga till grund för avgörandet om aktivt deltagande i studier. På liknande sätt problematiserar att lärare och rektorer genom att vara ansvariga för upplägg av studieplaner kan påverka längden på uppehållstillstånd. Utöver att påverka på ett personligt plan kan detta orimliga ansvar leda till påtryckningar från omvärlden med följdeffekter såväl på välmående som beslutsförmåga. Sammanfattningsvis kan konstatera att lagförslaget genom sin utformning kommer att öka incitamenten att utan asylskäl söka asyl i , vilket går i rakt motsatt riktning mot regeringens tidigare aviserade målsättning, att det är svårtolkat och komplicerat samt riskerar att försätta verksamma inom skolvärlden i en utsatt och ohållbar situation.