mot · H5022487 · 2017-10-04 00:00:00 — Det finns exempel på kommuner som framgångsrikt organiserat ”tidsresor” där man får uppleva bygdens historia i samverkan med kommun, näringsliv och föreningsliv. Man nyttjar QR-kodning för att skapa en helhetsupplevelse vid fysiska kulturminnen, och lantbrukare och andra landsbygdsföretagare nyttjar platsens historia i sin verksamhet. Vi tror därför att en kulturlots också skulle ha en roll att fylla för samordning och utveckling inom dessa områden landet över. Sammantaget menar vi att denna funktion fyller ett tomrum och skapar likvärdighet i förutsättningar över hela landet. 13.5 Sverigesamlingen – historisk förankring ger stabilitet för morgondagen 13.5.1 och – för bevarande och främjande av svenskt kulturarv Flera av insatser på kulturområdet syftar till att knyta samman det som i ett kluvet land glider isär: invandrare och majoritetssamhälle, unga och äldre, stad och land, historia och framtid. Med detta i åtanke kan flera av våra kulturarvsreformer sammanfattas i Sverigesamlingen. Det är inte bara sammanhållningen mellan nu levande svenskar, stad och land, minnen och framtid som behöver stärkas, utan också den historiska länken mellan det som tidigare generationer lämnat efter sig i form av miljöer och artefakter, vilket vi har ett ansvar att förvalta för morgondagens släktled. Det är viktigt att trygga och vårda. Som steg på vägen i strävan efter att trygga det svenska kulturarvet, det kollektiva minnet och den nationella och lokala identiteten runtom i landet förordar vi en kraftig utökning av stödet till bevarandet, underhållet och levandegörandet av det traditionella, folkkära kulturarvet. vill därför inrätta en särskild fond dit privatpersoner, organisationer, föreningar och i särskilda fall även kommuner ska kunna vända sig för att äska medel till verksamheter som bevarar och levandegör kulturarvet. En del av det här är också att svenskt kulturarv bör förmedlas och nå de miljöer som står längst ifrån det, såsom de förorter som utgör parallellsamhällen. Utöver att bidra med rena ekonomiska medel skulle en särskild kulturarvsfond också skicka en tydlig signal om att staten värdesätter den svenska nationens historia och kulturarv. Vi stärker i vår budget även medlen för att bevara, vårda, levandegöra och sprida kunskap om fornlämningar, kulturlandskap och bebyggelse, bland annat genom ett ROT-avdrag öronmärkt för kulturhistoriska bebyggelsemiljöer. Vad gäller kulturmiljön anslår vi fortsatt generellt ökade medel till kulturmiljövården och riktade medel till för ett fortsatt och intensifierat arbete med att i olika former verka för att kartlägga, förebygga och begränsa skadorna på kulturlämningar i den svenska skogen. 13.5.2 Kanon för kunskap Framtidens vuxna och kollektiv sammanhållning formas i skolan, och kunskap lägger grunden för kulturell förståelse. För att hela folk ska ha förståelse för och insikt om kulturella arv och identitet förordar införandet av en nationell kulturkanon i landets skolor. En förteckning över landets viktigaste kulturella verk med särskild betydelse i den svenska historien och för bilden av . De svenska pärlorna av musikaliska verk, litteratur, film, konst, teater och andra kulturformer väljs ut av en bred kommitté bestående av en så bred demokratisk förankring som möjligt. Exempelvis kan berörda myndigheter, medborgare, professionen, politiker och civilsamhället och andra berörda aktörer ingå. I vårt förslag skulle denna kanon sammanställas under utförande av och därifrån sedan samordnas med utbildningsväsendet. Förteckningen förmedlas i skolundervisningen och bildar en gemensam referensbas mellan invandrare och svenskar, unga och gamla och bygger nationell gemenskap och stabilitet. Betydelsen av införandet av en nationell kulturkanon är stor, dels med tanke på ett ökat avstånd mellan unga och gamla, dels mot bakgrund av att så många invandrare har kommit till , utan någon kvalitativ kulturell introduktion. 13.5.3 Svenska dataspel – möjlighet till pedagogisk resurs och historieförmedlare Den svenska dataspelsindustrin är vida omtalad och det råder inga tvivel om att har goda förutsättningar att låta den svenska och nordiska dataspelsbranschen ta stor plats och förmedla fler budskap. Vi tror att en nyckel till att väcka den yngre generationens intresse för vårt land, och vår historia, är att möta dem på den kulturella arena de befinner sig på. och har en rik historia och vackra naturmiljöer och genom att stimulera dataspelsbranschen att skapa spel som uppvisar historiska miljöer, kultur och natur i vår region, så låter vi en form av moderna kulturskapare som annars inte ryms i det kulturpolitiska fältet ta ett större ansvar och kan dessutom förmedla svensk kultur och natur till målgrupper som annars står långt ifrån det, både genom en spelupplevelse och i undervisningssyfte. avser att politiskt och ekonomiskt stimulera en sådan utveckling, inte minst genom att se över möjligheterna till ett nytt institut som kan samordna en större och mer långsiktig insats enligt dessa intentioner. Ambitionen är att ett sådant institut även ska vara en brygga mellan svenska dataspelsbranschen och staten och arbeta för att synliggöra eventuella hinder som branschen möter för att utveckla sin verksamhet så att dessa hinder kan arbetas bort. Det kan även hjälpa branschen att samarbeta med andra kulturella näringar och kulturområden. På så vis vill vi att institutet aktivt ska arbeta för att främja den svenska datorspelsindustrin i stort och kunna vara en stödfunktion för branschen i kultur- och näringsfrågor. avsätter i årets budget medel till för att de ska ta fram en lämplig utformning av ett institut i samråd med berörda aktörer. Utöver det avser vi att verka för att det nordiska spelsamarbetet återupptas och att det nordiska samarbetet på spelområdet utvecklas. Genom att stimulera nordiska dataspel och nordiskt innehåll främjar vi både en modern kulturell och kreativ näring som den kan förmedla vår historia på ett nytt och levande sätt. vill att infrastrukturen för hela spelutvecklingen ska finnas i och att vi ska vara långsiktigt världsledande. Det innebär att vi ska ha världens skickligaste programmerare, manusförfattare, grafiker och tonsättare för detta. Svenska orkestrar och konstnärer ska få uppdrag från såväl svenska som utländska spelföretag. Därför bör institutet främja att svenska kulturutövare används i svenska spelproduktioner. På så vis kan vi säkra att spelindustrin enkelt kan samarbeta och hitta nödvändig kompetens på dessa områden, som det kan bidra till att konst- och kulturskapare får fler och nya inkomstkällor. Det finns en stor potential i att utveckla nya dataspel som hämtar inspiration från och tillvaratar vår historia på liknande sätt som man i andra delar av har utvecklat och använt lokala sägner och symboler, vilka i sin tur blivit populära även i andra delar av världen. Mytologin är till exempel en del av historia som är välkänd, och nya arenor och spelplatsformer kan uppmärksamma det. 13.5.4 Öppna museer i både stad och land samlade kulturarv är hela nationens gemensamma arv, glädje och ansvar. Landets historia har lämnat spår i form av kulturmiljöer, artefakter och berättelser över hela , från norr till söder. Därför är tillgången till vår historia viktig såväl på landsbygden som i storstaden och i alla små och medelstora orter däremellan. ser regeringens fri entré-reform till statliga museer som i grunden vällovlig men alltför snäv och storstadsorienterad. Av den anledningen har presenterat ett eget förslag där vi istället för enbart fri entré till statliga museer i storstäderna anslår medel för en fond som vi kallar Öppna museer. En satsning som riktar sig till hela landet, till både statliga och regionala museer och stiftelser. Fonden ska kunna användas för att antingen delsubventionera införandet av fri entré, digitalisera eller synliggöra samlingar, utveckla kulturarvspedagogik eller marknadsföra och utveckla verksamheten. Kriterierna för att få beviljat stöd ska vara att tillgängliggöra museet och dess samlingar för att främja historisk förståelse. Museerna känner bäst sin verksamhet och för en del upplevs entréavgifter som ett stort hinder, för andra brist på resurser för att tillgängliggöra samlingarna på fler och nya sätt. I det här förslaget involveras museerna själva i arbetet med att tillgängliggöra våra kulturskatter och även stiftelser såsom , och Ájtte (Svenskt fjäll- och samemuseum) samt länsmuseerna får möjlighet att äska medel ur fonden. I linje med att stärka tillgången till kultur i fler delar av landet anslår vi också ökade medel till och och folkminnen. En avsikt med Öppna museer och de ökade anslagen till andra kulturinstitutioner är att höja ambitionsnivån i fråga om att marknadsföra, väcka intresse för och synliggöra landets kultur och kulturarv för barn, unga och nyanlända, så att hela landet rotar sig i historia och framväxt. 13.6 Idrott för hälsa och livskvalitet Ett av kulturpolitiska ledord är tillgänglighet. Att tillgängliggöra kultur, medier, trossamfund och fritid är en förutsättning för att främja livskvalitet och folkhälsa. En grupp som ibland kan ha sämre tillgång än andra grupper är funktionsnedsatta. stödjer åtgärder för att anpassa icke-statliga kulturlokaler så att de blir åtkomliga för funktionsnedsatta och anslår även extra medel för detta. Då vi är av uppfattningen att alla individer själva vet bäst vilken kulturell utövning de föredrar tillskjuter vi även medel till Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor. I syfte att organisationer som företräder funktionsnedsatta ungdomar ska kunna äska medel för kulturella verksamheter som de själva väljer. Medlen ska kunna täcka allt från till utomhusaktiviteter av eget val. Vi anser även att det behövs en större översyn av behoven för parasporten och allas tillgång till idrottsutövande. Ett led i det är att vi genom det statliga stödet till idrotten vill stimulera idrottsrörelsen att göra en nationell bedömning av ekonomiska och verksamhetsmässiga behov för att upprätta ett nationellt para-sportotek. Vi är öppna för att framöver skjuta till de resurser parasporten efterfrågar. För att på så sätt möjliggöra ett sportotek, på nationell nivå, med den idrottsutrustning som inte sällan kan vara kostsam för den enskilde med funktionsnedsättning, men som från nationell nivå skulle kunna erbjudas att prova för allas tillgång till sport. 13.7 Trossamfund och etniska föreningar vilar på en 1 grund och har som folkkyrka och trossamfund ännu en majoritet av invånare som medlemmar. finns många andra trossamfund, kristna och andra, sedan längre eller också etablerade över landet och samlar många medlemmar. ser i grunden positivt på trossamfundens roll och engagemang i det civila samhället och anser det vara motiverat att understödja dem. är en viktig faktor för att det allmänna stödet för offentliga bidrag till det civila samhället ska kunna upprätthållas, att detta stöd fördelas på ett ansvarsfullt sätt. Tyvärr har det visat sig att våldsbejakande samfund, föreningar och organisationer som uppmanar till lagbrott och som inte ställer sig bakom demokratiska grundprinciper, som exempelvis stödet för yttrandefrihet och mötesfrihet eller mäns och kvinnors lika värde, har kunnat erhålla skattefinansierat stöd, vilket naturligtvis är oacceptabelt. Vi menar att det är uppenbart att såväl regelverket som tillsynen måste skärpas så att våldsbejakande och icke-demokratiska organisationer inte ska kunna erhålla skattefinansierat stöd. Organisationer som fjärmar sig och sina medlemmar ifrån, snarare än närmar sig, majoritetssamhället genom att inte leva upp till kraven om demokrati och jämställdhet på tillfredsställande sätt bör inte finansieras med gemensamma resurser. Det gäller såväl trossamfund som organisationer bildade på etnisk grund. Regeringen har tillsatt en utredning om statens stöd och förhållande till trossamfunden. Det är något vi välkomnar och vi vill särskilt understryka behovet av att man på allvar ser över vilka organisationer som får skattefinansierat stöd, samt hur regelverk och kontroller kan skärpas, jämte fördelning av ökade resurser och bättre metoder för polisen och Myndigheten för stöd till trossamfund att kunna samverka och implementera detta arbete. Vägen är lång till dess att förslag om framtidens finansiering och granskningssystem är implementerade. Därför anslår vi ett höjt anslag till SST för att förstärka arbetet med granskning och tillsyn. tillför vi också Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (MUCF) ökade anslag för en motsvarande förstärkning av deras gransknings- och utvärderingsarbete kring hur mottagare av offentligt stöd lever upp till de av staten ställda kraven och verkar i enlighet med den svenska demokratins grundfundament. 13.8 Friluftsliv för folkhälsa och omsorg om arv och miljö har ett omfattande och rikt friluftsliv. Miljoner svenskar och däribland hundratusentals barn är medlemmar i någon av de friluftsorganisationer som finns över hela landet. Många nyttjar den svenska naturen genom sportutövande, turism och rekreation. Det svenska friluftslivet fyller också en viktig funktion för att knyta ihop kultur- och naturarv och fyller en pedagogisk funktion för förståelsen att dessa ofta hänger ihop och är beroende av vår omsorg. Att synliggöra vårt samlade kultur- och naturarv är något vi Sverigedemokrater ser som mycket viktigt. Vårt naturarv för oss närmare de människor som levt i, formats av och brukat detta land över seklerna, och friluftslivet kan stärka vår relation till den miljö vi vistas i under vår levnadstid. Ett hem vi gemensamt delar, kännetecknar vårt land och har lämnats oss att förvalta för morgondagens medborgare. Genom att skjuta till resurser för att bevara, bruka och utveckla naturarvet och friluftslivet kan det också användas som en metod för att främja god folkhälsa såväl bland barn och unga som medelålders och äldre. Det kan också skapa förståelse och en känsla för landet hos nya, invandrade svenskar. Forskning visar att natur och friluftsliv har en stärkande och läkande effekt vid ohälsa och här tror vi att friluftslivet kan spela en större roll . Med anledning av ovanstående föreslår vi en kraftig anslagshöjning till friluftslivet. 13.9 Tillgängligt kulturarv – delaktighet och livskvalitet och folkminnen bedriver ett viktigt arbete med att vårda, samla in och visa språk och folkminnen. Man är en brygga mellan generationers berättelser, minnen och dialekter och fyller en viktig funktion för det kollektiva minnet om svunna tider. budgeterar för att bland annat höja ambitionsnivån vad gäller arbetet med konvention om skydd för det immateriella kulturarvet och för bevarandet och levandegörandet av de estlandssvenska och finlandssvenska minoriteternas kulturarv. Dessutom har vi anslagit medel för att man ska kunna finnas i hela landet och åter stärka institutets arbete och närvaro i och de nordliga länen. Särskilt för att bevara och levandegöra de samiska och tornedalsfinska kulturarven. har ett stort antal museer i olika former och med olika uppdrag. Vi kan blicka ut över en flora av institutioner, aktörer och organisationer från lokal till nationell nivå som värnar, vårdar och visar vårt lands rika kulturarv. Det ska vi vara stolta över. finns det grupper som har svårt att ta del av det svenska kulturarvet. Inte minst kan det vara försvårande för personer med funktionsnedsättning såsom döva, blinda, dövblinda och teckenspråkiga. Det finns runtom i landet en rad specialmuseer, men till skillnad från våra nordiska grannländer och så har inget nationellt offentligt finansierat kulturarvscenter där till exempel döva och syn- och hörselskadade kan ta del av samlad kunskap och kompetens som visar dessa gruppers historiska arv. Tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning ska naturligtvis i hög utsträckning vara en integrerad del i övriga museers verksamhet, men ett samlat center kunde också fungera som resurs för övriga museer. För att få en god uppfattning om behov, så vill vi som ett första steg i ett synliggörande av kulturarvet för dessa grupper ge ett riktat uppdrag till och folkminnen. I syfte att låta institutet samla in och bygga upp en kunskapsbas kring detta, i samråd med Forum för levande historia. Därför ökar vi anslagen till institutet i syfte att kunna tillsätta resurser för att utföra detta arbete. 13.10 Kulturell hänsyn i dagens och morgondagens samhällsbyggnad Ett område som knyter samman vår historia med nutid och framtid är kulturmiljöer. Det är inte minst en fråga som hamnat i fokus då vattendelare som förslaget till nytt Nobelcenter fört upp kulturmiljöfrågorna till nationell debatt. Vilken hänsyn samhällsbyggnaden ska ta till omgivande bebyggelse, estetisk harmoni och medborgarförankring har diskuterats runtom i landet. Metoder som cultural planning existerar, men alltför ofta saknas det kulturella perspektivet i samhällsbyggnadsprocesser och kommunerna saknar ofta professionell kulturmiljökompetens eller antikvarisk kompetens. varnar aktörer för att betydande kulturmiljöer rivs över landet och att kommunalt förtroendevalda inte alltid inser värdet av det som kan gå förlorat även om tjänstemän informerar och förordar kulturhistorisk hänsyn. är situationen den omvända. Alldeles oavsett är tillståndet oroväckande! Kommunerna har en central roll och ett stort ansvar att inom ramen för och med hänsyn till kulturmiljölagen och samhällsbyggnaden i stort värna, vårda och inkludera kulturhistoriska byggnader och kulturmiljöer i stads- och samhällsplanering. Vi har aviserat att det kan bli nödvändigt att se över såväl förstärkta samrådsprocesser och medborgarförankring och kompetensutveckling och stöd till kommunerna, som lagstiftning för att trygga skyddet för kulturmiljöer. Landets kulturhistoriska miljöer är ett värdefullt arv och ska ses som en resurs och inte som ett hinder i samhällets utveckling. tar de här frågorna på allvar och ser över hur möjligheten att värna, vårda och visa dessa miljöer kan förstärkas. Som ett första steg på vägen förordar vi ett stimulansbidrag till kommuner i syfte att man i kommuner där man saknar, alternativt har behov av förstärkning av, ska kunna tillsätta kulturmiljökompetens. Stat och kommun har ett ansvar som byggnadsvårdare i samhällsbygget och för dess historiska och estetiska miljöer. 14 Försvar och säkerhet Sedan riksdagsinträdet 2010 och även har förespråkat kraftiga höjningar av försvarsanslagen, en återgång till ett invasionsförsvar och en återgång till utbildning av värnpliktiga. , 2017, är dessa tre ståndpunkter majoritetsåsikter i . Vi står också för bevarande av en trovärdig alliansfrihet från stormakter och vill få ett militärt statsförbund med till stånd. En trygg, defensiv linje motverkar anspänningen i mellan och . För att möjliggöra en alliansfri linje krävs svensk upprustning och helst ett försvarsförbund med . Ett rustat skulle innebära en betydande militär tröskel för en eventuell angripare. Om en stormakt skulle angripa oss konventionellt skulle de lida märkbara förluster och stå försvagade inför andra stormakter. kan ingen vara orolig för att skulle ha offensiva planer. Vi bestämmer vilket försvar vi vill ha , vilket oundvikligen innebär en period av sårbarhet. Den närmast fundamentala nedrustning har utsatts för kommer att ta tid att vända, på grund av de långa ledtiderna för materielsystemen och på grund av bristen på kvalificerad personal. Ekonomin är däremot inget oöverstigligt problem, och gemensamma BNP är exempelvis av stormakten . Dessutom kan vi, på grund av vår framgångsrika försvarsindustri, köpa många materielsystem av den egna försvarsindustrin till gagn för vår egen samhällsekonomi. Ingen kärnvapenmakt kan angripa med kärnvapen utan att begå ett mycket svårt krigsbrott. har tidigt valt att inte framställa egna kärnvapen, med syftet att begränsa kärnvapenspridningen. Vi ser med oro på regeringens allt för långtgående närmande till Nato och den anspänning det redan börjar skapa i , med ökad krigsrisk som följd. Svensk utrikespolitik handlar i hög grad om att bistå andra länder. Militär förmåga och diplomatisk smidighet bör vara våra främsta verktyg. 14.1 Organisation och taktik I finns numera en majoritet för ett invasionsförsvar, sålunda uppstår frågan hur ett modernt invasionsförsvar bör se ut. Hur många förband behövs och hur ska invasionsförsvaret organiseras och ledas? Den nuvarande liksom den förra regeringen anser att det räcker med två brigader i armén. Dessa, liksom övriga försvaret, ska kunna flyttas runt beroende på fiendens agerande. anser att armén bör bestå av åtta armébrigader och att marinen bör ha tre amfibiebrigader. Vi bedömer att ett eventuellt anfall mot troligen kommer att föregås av förbekämpning, specialförband, psykologiskt krig och , ett eventuellt anfall kommer troligen att vara överraskande och upplevas som kraftfullt. Att flytta runt förband är vanskligt och resurskrävande, därför kräver ett trovärdigt försvar förmåga till regionalt försvar och regional ledning. vill ha tre fördelningar och åtta militärområden. Fältarmén med brigaderna kommer att kämpa i sina respektive eller angränsande militärområden (). Territorialarmén kommer att operera med samverkande bataljoner i sina försvarsområden (Fo) eller i angränsande. Det var ett skadligt experiment att avbryta utbildningen av värnpliktiga, vilket fick många negativa effekter. Sålunda kunde förbanden inte fyllas på, antalet kontrakterade var för få och många avbröt kontrakten . Dessutom försvårades rekryteringen till andra positioner i försvaret och folkförankringen försvann. vill regeringen utbilda 4 000–5 000 värnpliktiga som ett komplement till de kontrakterade gruppbefälen, soldaterna och sjömännen (GSS). vill ta hela steget tillbaka till en organisation med anställda, reservofficerare och värnpliktiga. Inga nya deltidskontrakt skrivs, medan heltidskontrakterade erbjuds tillsvidareanställning. förespråkar ett större försvar som normalnivå än regeringen. Till att börja med vill vi utbilda 8 600 värnpliktiga för att öka till 13 200. Det finns alltså tyvärr inte plats för alla att göra värnplikten. Dock kommer alla unga killar att kallas till en riktig mönstring på plats. För unga tjejer är det frivilligt, men de ska uppmuntras att delta. I anslutning till mönstringen följer en tredygnsövning i uniform, för att skapa delaktighet. Ironiskt nog är , som hade ett så omfattande civilt försvar, det enda land i som lagt ned det civila försvaret. Det militära försvaret klarar sig inte i krig utan det civila försvaret. ska återuppsätta det civila försvaret. Det är viktigt att det blir ordentligt gjort med beredskapslager, driftvärn och civila befälhavare. När det civila försvaret byggs upp så har vi totalförsvaret tillbaka som är summan av det civila och militära försvaret. Totalförsvaret kan lösa uppgiften som ett invasionsförsvar, ett system av system. Civilplikten bör användas för att sätta upp räddningsbataljoner och särskild beredskapspolis för det civila försvaret. Att nedrusta kraftigt och därefter upprusta kraftigt är oekonomiskt. 14.4 Materielanskaffning och övningar Materielbeställningar till försvaret har legat efter rejält. Det lilla insatsförsvaret saknade till slut materiel för . Man måste nu komma ikapp, både vad gäller materielsystem, ammunition och drivmedel. Naturligtvis måste militärt materiel vara förstklassigt och konkurrenskraftigt. Få länder kan köpa detta i det egna landet. kan det och bör göra stora inhemska beställningar, det är nämligen ett samhällsekonomiskt nollsummespel, eller bättre. bör öva med hel arméfördelning när de är färdiga. Kommande år innebär val och vi har därmed innevarande regerings facit. Mandatperioden har präglats av handlingsförlamning, skandaler och alltmer ökad invandring. Av detta har följt terrorattentat, otrygghet och splittring. Offentliga medel fördelas heller inte på ett rimligt sätt.