ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H502414 · 2017-09-28 00:00:00 — Översyn av regelverket för medicintekniska produkter avsedda för implantation ställer sig bakom det som anförs i motionen om skyndsamt införande av och rådets förordning (EU) 2017/745 av och tillkännager detta för regeringen. Under beteckningen medicintekniska produkter inryms produkter av vitt skilda slag och produkterna regleras beroende på hur de används. finns särskild lagstiftning som slår fast att de medicintekniska produkter som släpps ut på marknaden och tas i bruk ska vara säkra och lämpliga för sitt ändamål (1993:876). Lagstiftningen bygger på tre europeiska direktiv och de krav och regler som återfinns i den svenska lagstiftningen är desamma som de som gäller inom övriga EES-länder. Lagen täcker bl.a. produkter som är avsedda för implantation medan diagnostiska produkter för självtest, hjälpmedel för personer med funktionsnedsättning och produkter som används i hemsjukvården faller under produktsäkerhetslagen (2004:451). Det är en övergripande lag som tillämpas inom områden som inte omfattas av någon speciell produktsäkerhetslagstiftning och dessutom i situationer som inte täcks av existerande lagstiftning. har ansvar för tillsyn av att gällande lag och föreskrifter för medicinsk-tekniska produkter efterlevs, däremot godkänner det inga medicintekniska produkter, till skillnad från läkemedel som måste godkännas av eller före användning. Det innebär att implantat som är avsedda att finnas i kroppen under patientens återstående livstid inte före användning genomgått samma noggranna prövning av nytta/risk som läkemedel. Det har visat sig medföra risker som borde ha upptäckts i ett tidigare skede om man tillämpat samma typ av nytta/riskbedömning som för läkemedel. Som exempel kan nämnas användning av bröstimplantat och TVT (tension free vaginal tape). TVT är en av världens bäst dokumenterade medicinska produkter men merparten av studierna har utförts efter marknadsföringen av produkten och det har först då visat sig vilka biverkningar användningen kan medföra. har och Europeiska unionens råd antagit förordningen 2017/745. Syftet med den är att säkerställa att den inre marknaden för medicintekniska produkter fungerar smidigt i en hög hälsoskyddsnivå för patienter och användare och med beaktande av små och medelstora företag som är verksamma inom denna sektor. sker en förenkling genom att två direktiv (90/385/EEG och 93/42/EEG) nu ersätts med en enda lagstiftningsakt som gäller för alla medicintekniska produkter utom medicintekniska produkter för in vitro-diagnostik. Direktivet lyfter fram att patienter med implantat bör få tydlig och lättillgänglig information som gör det möjligt att identifiera implantaten och annan relevant information om produkten, inklusive nödvändiga varningar om hälsorisker eller de försiktighetsåtgärder som bör vidtas, t.ex. upplysningar om huruvida implantatet är kompatibelt med vissa produkter för diagnostik eller skannrar som används vid säkerhetskontroller. Mot bakgrund av de brister som förekommer i kontrollen av medicintekniska produkter som implantat som nämnts ovan anser vi att och rådets förordning (EU) 2017/745 skyndsamt bör införas i svensk lagstiftning.
mot · H502416 · 2017-09-28 00:00:00 — Förvaltare och gode män ställer sig bakom det som anförs i motionen om lagändringar som styrker huvudmännens rätt och ställning gentemot gode män och förvaltare som missbrukat sitt ansvar och om att dessa också bör lagföras, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att huvudmännen ska hållas skadeslösa för de förmögenhetsbrott de utsatts för och tillkännager detta för regeringen. har det i media vid olika tillfällen rapporterats om förvaltare och gode män, som på olika sätt lurat sina huvudmän på pengar och värdesaker. Tyvärr har detta alltför ofta varit sant och det har framkommit att överförmyndarna varit passiva. Bedrägliga förvaltare eller gode män är ingen nyhet. Det har förekommit och gruppen av huvudmän i dessa sammanhang är per definition extra utlämnade och värnlösa mot de personer som vill bedra dem. Den negativa utvecklingen har förmodligen flera orsaker. Antalet individer som är villiga att åta sig uppdraget som god man eller förvaltare har minskat kontinuerligt. Pensionerade poliser eller tjänstemän av olika slag med pappersvana och med förmåga att vid behov ta en konflikt med andra företrädare för Omsorgssverige, har minskat. Vidare har antalet uppdrag ökat kraftigt, när det för varje ensamkommande flyktingbarn skall förordnas en god man. Situationen har varit besvärlig för överförmyndarna som tvingats till snabba rekryteringar av nya gode män, som då tyvärr ibland saknat både fallenhet och lämplighet för uppdragen. Trots att det funnits många skäl att entlediga den olämplige har så inte skett, och förklaringen kan ha varit att det inte har gått att rekrytera en ersättare och att den försumlige gode mannen då fått stanna kvar. En annan sak som aktualiserats vid förmögenhetsbrott riktade mot den som har god man eller förvaltare är frågan hur målsäganden skall få tillbaka vad som berövats hen, om gärningsmannen saknar tillgångar. Mig veterligt saknar kommunerna försäkringar och vad jag känner till är det inget generellt krav från någon kommun att den som utses till förvaltare/god man skall teckna en privat ansvarsförsäkring. Där kommunerna ligger tätt är det vanligt att en och samma person har uppdrag i flera kommuner. Av sekretesskäl går omfattningen av detta inte att överblicka, men det har vid förundersökningar framkommit att man har haft mer än 20 uppdrag för olika kommuner. Dessa inkomster går förmodligen att leva på, men det är mycket tveksamt om det går att göra ett bra jobb för huvudmännen. Med hänvisning till ovanstående anser jag att det behövs lagändringar som styrker huvudmännens rätt och ställning gentemot gode män och förvaltare, som missbrukat sitt ansvar och att dessa också lagförs. Vidare behöver huvudmännen hållas skadeslösa, dvs att när förmögenhetsbrott begåtts som är riktade mot en huvudman skall hen få tillbaka vad som berövats hen, om gärningsmannen saknar tillgångar.
mot · H502417 · 2017-09-28 00:00:00 — Reglering av nanoteknik vid framställning av läkemedel och medicintekniska produkter ställer sig bakom det som anförs i motionen om reglering av nanoteknik vid framställning och bedömning av läkemedel och medicintekniska produkter, och detta tillkännager för regeringen. Med nanoteknik har vi tillgång till verktyg för framställning av läkemedel och medicintekniska produkter som ger möjlighet till skräddarsydd behandling och interaktion med olika molekylära mekanismer. finns det nanomaterialbaserade läkemedel på marknaden, och utvecklingen går stadigt vidare. Det handlar framför allt om läkemedel för behandling av högmaligna tumörsjukdomar med mycket toxiska ämnen, som kan hållas avskilda i nanopartiklar under transporten till målvävnaden. De är med andra ord mer pricksäkra än traditionella läkemedel, och därmed minskas risken för biverkningar förutsatt att den aktiva substansen inte frigörs i blodbanan utan först när den når målvävnaden. Dagens reglering inom EU för godkännande av läkemedel och kemikalier är inte tillfyllest, eftersom nanomaterial skiljer sig från traditionella kemikalier. Frågan tas upp i och rådets förordning (EU) 2017/745 presenterad men några genomförandeakter som preciserar vilka säkerhetskrav som ska ställas på nanomaterial lämnas inte. Vi har inte tillräckligt med kunskap om nanomaterialens effekter på miljö och hälsa för att kunna bedöma eventuella risker. Här behövs ytterligare forskning. Riskerna behöver bedömas utifrån ett livscykelperspektiv för att få kunskap om exponering i olika faser i nanomaterialens produktion, användning och avfallshantering. Här går det inte att bygga på erfarenheterna av kemiska ämnen, eftersom nanomaterial kan ha egenskaper som skiljer sig från dem. Det behöver tas fram tillförlitliga metoder för att säkerställa vilka risker nanomaterialen för med sig. Det är avgörande för en säker hantering av nanomaterial vid framställning av läkemedel och medicintekniska produkter att befintliga regelverk anpassas till den rådande situationen. Vi anser att sådana regelverk måste tas fram utan dröjsmål och vara relevanta för bedömning av ämnen som bygger på nanoteknik. Det är också viktigt att det tas fram regler som ställer krav på att det är möjligt att spara nanomaterial i produkter som förekommer på marknaden. Detta bör ges regeringen tillkänna.
mot · H50242 · 2017-09-15 00:00:00 — Styrmedel och affärsmodeller för ökad sjöfart inom ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda möjligheterna till styrmedel och prismodeller för ökad sjöfart inom och tillkännager detta för regeringen. fick i uppdrag av regeringen att i samarbete med se över förutsättningarna för inlands- och kustsjöfart. I uppdraget ingick att föreslå konkreta åtgärder som ska stimulera och underlätta för nationella och internationella gods- och persontransporter att använda sjövägen mellan svenska hamnar och kajer/lastageplatser. En av de övergripande slutsatserna i rapporten var att det behövs omfattande strukturella åtgärder för att göra inlands-, kust- och närsjöfart konkurrenskraftig. Transporttid, flexibilitet och frekvens är faktorer som i betydligt större utsträckning än förr påverkar transportköparens val, men framför allt är transportpriset direkt avgörande och där har sjöfarten svårt att konkurrera. I , , , finns välfungerande citydistribution via städernas vattenvägar med effektiva moderna pråmfartyg som kan gå och sedan distribueras vidare med elfordon. Efterfrågan på godstransporter t ex vid vattennära byggarbetsplatser och citydistribution av konsumtionsvaror i och andra städer kommer att öka. som är fullt av vackra orter med vattenvägar borde kunna öka transporterna via sjötrafik. Fartyg som byggs och utrustas för inlandssjöfart tillåts bara trafikera vattenområden som har definierats som inre vattenvägar. Inlandssjöfart är främst tänkt för , och men regeringen har gett i uppdrag att utreda nya möjligheter för både inlandssjöfart och kustnära sjöfart. Ska sjöfartens aktörer våga och vilja investera i fartyg, måste förutsättningarna för trafik finnas. Transportstyrelsen kan komma att utöka zonerna för inlandssjöfart till vissa kustområden där våghöjden möjliggör trafik med pråmfartyg. Det skulle stärka potentialen för den kustnära sjöfarten. Transporter på inre vattenvägar kan avlasta trafiken på väg och järnväg, och skulle minska trängseln. När av alla varor och råvaror går via sjövägen till , borde sjöfarten få bättre förutsättningar att transportera gods inom landet genom de styrmedel som kan minska trösklarna för etablering av nya transportupplägg och prismodeller för hamnarna utredas, i enlighet med och .
mot · H502420 · 2017-09-28 00:00:00 — Barns rätt vid vårdnadstvister ställer sig bakom det som anförs i motionen om barns rätt till eget juridiskt ombud och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om stärkt rätt för barn att slippa umgänge med en förälder och tillkännager detta för regeringen. I vårdnadstvister framträder föräldrarnas rätt att träffa sina barn mycket starkt medan barnets egen vilja och röst ofta förbises. I linje med synen på barnet som en egen aktör med känslor och vilja behöver barnets rättigheter i vårdnadstvister stärkas. Det borde vara en självklarhet att domstolen i sin bedömning hör barnet om deras inställning till umgänge med den förälder barnet inte bor hos. Uttrycker barnet explicit en egen åsikt bör domstolen ta detta i beaktande i sitt beslut. Det kan vara rent olämpligt att påtvinga ett umgänge om det finns indikationer på fysiskt och/eller psykiskt våld i hemmet. Samma sak gäller självklart där barnet själv varit utsatt. är stark och tanken är att barn ska ha rätt till båda sina föräldrar. Problemet är att man allt för ofta glömmer bort att fråga barnet och att då fråga på rätt sätt. Att för ett barn säga att det inte vill träffa en förälder är nämligen bland det svåraste som finns. För att bevaka och värna barnens intressen bör även barnen ha rätt till ett eget juridiskt ombud vid vårdnadstvister.
mot · H502421 · 2017-09-28 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om järnväg mellan och och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om E20 och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om E18 och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om riksvägarna och tillkännager detta för regeringen. För att få en effektiv och konkurrenskraftig inre marknad inom EU har man etablerat nio prioriterade infrastrukturkorridorer. En korridor går från , och i norr till och i söder och passerar såväl , , som . Ändå saknas en förbindelse mellan /och . Att få till järnväg som fungerar för arbetspendling är av stor vikt, inte bara för utan för hela landet. län har vuxit fram som ett logistiknav. Många av ledande industrier med export över hela världen går att hitta här. går merparten av alla godstransporter, , på lastbil. De allra flesta av dessa är så kallade korta transporter, inom en radie av vilket också är ett av skälen till att är så väl lämpat som logistiskt nav. För att utveckling ska kunna fortsätta krävs en fungerande infrastruktur. E20 som förbinder storstäderna , och har en viktig strategisk position i landet, som knutpunkt för gods och personresor till och från län. Hälften av befolkning bor längs och anger E20 som en av fyra viktigaste transportvägar, som är av extra stor betydelse . För att näringslivet ska kunna fortsätta utvecklas är trafiksäkra och pålitliga transporter på en förutsättning. Under har E20 successivt byggts ut och det är viktigt att arbetet fortsätter och inte stannar av. För län är samarbetet västerut minst lika viktigt som det åt öster. E18 ingår i det nationella stamvägnätet och är en del av den nordiska triangeln, som binder samman –––. Kring städer och på vissa sträckor på landsbygden är det motorväg men i övrigt består E18 av landsväg och motortrafikled. Förutom att det är viktiga vägar för regionen är en utbyggnad av såväl E20 som E18 viktiga i arbetet för att uppnå nollvisionen i trafiken. har Motormännen presenterat en granskning som visar tillståndet på det svenska vägnätet. I län är de sämsta riksvägarna väg 63, 50 och 49 enligt denna granskning. Många är beroende av dessa vägar för att kunna ta sig till och från arbetet – eller för den delen kunna ta sig någonstans alls. Inte minst på går mycket tung trafik. visade sammanställning av utsatta vägar vid snökaos att tre av landets värsta vägpartier finns i län, två av dem gäller just väg 50. Även och 52 har utsatta avsnitt och viktiga funktioner för lokala och regionala transporter. För och , både ur pendlingssyfte och för den tyngre trafiken, är fortsatt utbyggnad och upprustning av riksvägarna av största vikt.
mot · H502422 · 2017-09-28 00:00:00 — Kommunsammanslagningar och likvärdighet i hela landet ställer sig bakom det som anförs i motionen om att göra det enklare för de kommuner som så önskar att slå sig samman, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att tillsätta en nationell utredning för att se över små kommuners bärkraft och ta fram lösningar för att säkerställa likvärdigheten över hela landet, och detta tillkännager för regeringen. Kommunernas uppdrag gentemot sina medborgare är stort och det ska vara likvärdigt över hela landet. Det ställer stora krav, inte minst på mindre kommuner där urbaniseringen dessutom ofta lett till en förhållandevis stor äldre befolkning. Det utjämningssystem som finns kompenserar till del de skillnader som finns men det ställs ändå stora krav på att kommunerna ska ha kompetens inom allt fler samhällsområden inom den egna organisationen. För många är kompetensförsörjningen ett betydande problem Många av 290 kommuner samverkar på olika sätt. är samverkan nödvändig, rent av fundamental, för att den verksamhet som kommuner är ålagda att bedriva ska kunna fungera även i kommuner med litet befolkningsunderlag. Kommunerna i norra län samverkar på olika sätt och de så kallade Sydnärkekommunerna har också flera samverkansformer. All samverkan fungerar dock inte helt smärtfritt. Bäst fungerar samverkan när det är mellan kommuner av ungefär samma storlek då mindre kommuner kan uppleva att deras behov prioriteras bort när det finns en större kommun med i samarbetet. Samverkan mellan kommuner, också genom gemensamma nämnder eller kommunalförbund, innebär också en viss svårighet för medborgaren att veta vem som är ansvarig för vad och vem som ska ställas till svars. Det finns också administrativa problem vid samverkan och därtill rent lagliga hinder för viss samverkan, exempelvis kring lagen om offentlig upphandling, . Ett sätt att underlätta för mindre kommuner att överleva är att utveckla virtuella/digitala lösningar. är det främst de största kommunerna som kan finansiera utvecklingskostnaderna medan det i mångt och mycket är de mindre kommunerna som kanske skulle ha mest nytta av exempelvis fler och mer utvecklade Man kan komma långt med samverkan och digitala lösningar. ser vi hur har många kommuner som är stora till ytan men med få invånare. Ett exempel är i där det bor ungefär 4 000 personer på en yta som uppgår till ungefär en fjärdedel av hela länet. I första hand behöver det bli enklare för de kommuner som så önskar att slå sig samman. Vidare behöver en nationell utredning tillsättas för att se över små kommuners bärkraft och ta fram lösningar för att säkerställa likvärdigheten över hela landet.
mot · H502423 · 2017-09-28 00:00:00 — Stöd vid avslag på en asylansökan ställer sig bakom det som anförs i motionen om stöd till personer som fått avslag på sin asylansökan med extra fokus på barn och unga, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att rutiner och riktlinjer bör tas fram för likvärdighet och stöd till de ungdomar som antingen skrivs upp i ålder eller fyller arton under asylprocessen, och detta tillkännager för regeringen. Under framför allt 2015 kom många ensamkommande barn och unga till och sökte asyl. Processen från ansökan till besked är lång och bortsett från den oro det innebär har det också gjort att många hunnit rota sig i . Ett avslag blir extra kännbart. Sedan möjligheten till uppehållstillstånd på grund av särskilda skäl togs bort har också den ventil som det innebar försvunnit. har uppmärksammat att behoven inom psykiatrin för såväl barn som vuxna asylsökande är stora. Den långa väntan har också gjort att många som var minderåriga när de kom till har hunnit fylla arton. Andra skrivs upp i ålder av andra anledningar. Vad gäller såväl åldersbedömningar som den långa tid asylprocessen finns mycket som behöver göras men oavsett det kommer det alltid finnas de som får avslag på sin asylansökan. Enligt en studie från kommun 2013–2015 utlöser avslaget ofta en kris hos barnen som helt, eller delvis, slutar att gå till skolan. Det händer också att barn som fått avslag avviker från sin placering och försvinner. Många vittnar om självskadebeteende och larmen om suicid och suicidförsök återkommer ständigt. Det krävs ett aktivt arbete för att rusta ungdomarna inför ett återvändande, till exempel hjälpa dem att se realistiska alternativ och undersöka möjligheter till utbildning i hemlandet. Därtill behöver mer göras , såväl i väntan på besked som efter. De asylsökande och nyanlända ungdomar som är 18+ eller som fått besked om ålderuppskrivning behöver också stöd. Rätten till hälso- och sjukvård, till boende, till en god man, till att fortsätta sin skolgång och annat kvarstår tills beslutet om avvisning eller utvisning har verkställts. Detta gäller däremot inte ungdomar efter att de fyller 18. Det här har kommunerna runt om i hanterat olika och det finns allt för ofta brister i, eller helt avsaknad av, rutiner för att hantera tiden mellan avslag och återvändande. För en likvärdig behandling i hela landet behöver rutiner och riktlinjer tas fram för de som antingen fyllt arton eller som skrivits upp i ålder. Därtill behöver de som fått avslag på sin asylansökan få stöd och extra fokus bör läggas på barn och unga.
mot · H502424 · 2017-09-28 00:00:00 — Barns rätt till umgänge med närstående personer ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över lagstiftningen så att barns rättigheter stärks vad gäller umgänge med för dem viktiga personer och tillkännager detta för regeringen. Barns rätt till umgänge med en förälder regleras i . Enligt den har barnet alltid rätt till umgänge med båda sina föräldrar oavsett om föräldrarna har gemensam vårdnad om barnet eller om barnet står under den ena förälderns vårdnad. I undersökningar gjorda av exempelvis kan man dock utläsa att umgänget oftast utgår från föräldrarnas önskemål och inte barnens. I praktiken kan en förälder kräva att träffa sitt barn men ett barn inte att träffa en förälder. Umgänge behöver heller inte betyda att barnet och föräldern träffar varandra utan kan handla om kontakt i annan form, exempelvis telefonsamtal eller brev. Barnets vårdnadshavare har också ett ansvar för att barnets behov av umgänge med någon annan som står det särskilt nära så långt möjligt tillgodoses. Skulle så inte ske kan socialnämnden väcka talan om umgänget i domstol men det är ovanligt att det sker. De röster som oftast höjs är far- och morföräldrar som vill ha rätt till umgänge med sina barnbarn. Barns rätt till umgänge rör dock fler än så. Många barn har till exempel fler än två föräldrar. Det kan handla om familjer där det finns fyra föräldrar, två mammor och två pappor men också familjer där barnet vuxit upp med en styvförälder. har barn ingen juridisk rätt till dessa, utan det saknas skydd för barns rätt till umgänge med personer som inte är dess vårdnadshavare. Den som tilldelas vårdnaden kan helt hindra barnet från umgänge och kontakt med personer som i praktiken har fungerat som barnets föräldrar sedan barnet föddes. En del av barns rätt till umgänge som allt för ofta helt förbises är barns rätt till sina syskon. Det handlar dels om hel-, halv- eller styvsyskon som skiljs åt när föräldrarna separerar, dels om barn som placeras i samhällets vård. Enligt lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) har föräldrar och vårdnadshavare rätt till umgänge med utgångspunkt i barnets bästa. För syskon finns inte någon motsvarande rätt. Barnets rätt till respekt för familjelivet är i princip skyddad av . Domstolen har bland annat slagit fast att minderåriga syskon har rätt till umgänge med varandra. I svensk lagstiftning saknas dock den rätten. I ”Se Barnet!”, betänkande av vårdnadsutredning som kom finns överhuvudtaget inte någon diskussion kring barns rätt till sina syskon. I forskningsprojektet ”Välfärd i samhällsvården?” önskar mer än hälften av de placerade barnen mer kontakt med sina syskon. Det saknas dock kunskap om hur vanlig syskonsplittring är och orsakerna till det och inte minst hur barnen själva skulle vilja ha det. Lagstiftningen bör ses över så att barns rättigheter stärks vad gäller umgänge med för dem viktiga personer.