mot · H502530 · 2017-09-29 00:00:00 — Frågor runt landets regnskog och andra naturresurser, ursprungsbefolkningens rättigheter, de fortsatt stora klassklyftorna och korruptionen skapar konflikter och leder ofta till folkliga protester. Under den borgerliga regeringen var relation till fokuserad på att sälja JAS-plan till landet – även det en affär som kantats av korruptionsanklagelser. valde en majoritet i den brasilianska senaten att suspendera presidenten, , med hänvisning till anklagelser om korruption. Det finns en rad frågetecken kring suspenderingen, och mycket tyder på att landets högeropposition utnyttjat anklagelserna om korruption för att avsätta en folkvald president av i grunden politiska skäl. dömdes för korruption. Domen har överklagats och ytterligare rättegångar väntar . Den förre presidenten och hans anhängare menar att det handlar om försök att stoppa hans kampanj för att åter bli president i kommande val. Den nya tillförordnade presidenten, , som också anklagas för korruption, har tillsatt en regering som uteslutande består av män, och har lagt fram ett stort antal förslag med syfte att avveckla de sociala framsteg som skett under de som Partido dos Trabalhadores styrt landet. Ett av de första beslut man fattade var att lägga ned samt jämställdhets- och jämlikhetsdepartementet. Temers regering har också lagt fram ett åtstramningsprogram som innebär hårda nedskärningar i den brasilianska välfärden och de sociala trygghetssystemen. Omfattande privatiseringar väntar och regeringen avser även att undergräva urfolkens rätt till markområden och att luckra upp förbudet mot slaveri. Det är uppseendeväckande att en icke folkvald regering och president väljer att genomföra dramatiska reformer som man uppenbarligen saknar mandat för från de brasilianska väljarna. Omfattande demonstrationer har genomförts mot interimsregeringen, och åtskilliga röster dömer ut den som en kuppregering. ska som enskilt land såväl som medlem i EU och FN verka för att värna demokratin i och motverka reformer som kommer att leda till ökade sociala klyftor och undergräva urfolkens rättigheter. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Bland militärjuntor utmärkte sig diktaturen i genom sina omfattande övergrepp och försvinnanden. Enligt landets justitiedepartement ”försvann” 11 000 människor under dessa år, som kommit att kallas ”det smutsiga kriget”. Människorättsorganisationer och oberoende experter menar dock att det verkliga antalet försvunna snarare uppgår till närmare 30 000 människor. En av dem som försvann var svenskan . präglades av en nyliberal politik och ekonomiska kriser. av ekonomiskt kaos valdes 2003 vänsterperonisten till president och den politiska kursen lades om i linje med den politik som center-vänsterregeringar i andra latinamerikanska länder genomfört. Kursomläggningen märktes i människors vardag. I var av befolkningen fattig 2002. levde i fattigdom enligt . När tillträdde som president påbörjade han en process mot att upphäva de amnestilagar som gjorde det omöjligt att ställa militärer inför rätta för mord och andra övergrepp begångna under militärdiktaturen 1976–1983. Efter ett avgörande i 2005 blev det möjligt att döma de skyldiga för brotten. Fram till slutet av 2016 hade 733 personer dömts i 173 domar för övergrepp som begåtts under diktaturen. har därigenom kommit betydligt längre än många av grannländerna när det gäller att göra upp med sin historia. Men de juridiska processerna går långsamt och många fall har ännu inte kunnat behandlas, vilket resulterat i att många misstänkta förövare fortfarande inte ställts inför rätta. Organisationen på har varit avgörande i kampen för att de som gjort sig skyldiga till brott under diktaturen ställs inför rätta. har de stått upp för mänskliga rättigheter i landet och i hela , genom återkommande protester på där de krävt rättvisa och respekt för mänskliga rättigheter. är ett föregångsland inom hbtq-frågor. 2012 tilldelade Lesbian, , Bisexual, Trans and () dåvarande president de för att landet infört könsneutralt äktenskap och som första land i världen en lagstiftning som gav medborgarna rätt att själva bestämma och definiera sin könsidentitet. tog den konservative över presidentposten efter en kampanj byggd på en företagsvänlig politik och minskad roll för staten. Han har även lovat stora satsningar på infrastruktur och en fortsättning av populära välfärdssatsningar. Aktivisten försvinnande har väckt minnen från diktaturens tid och lett till omfattande protester. försvann i samband med en demonstration i för Mapuchefolkets rättigheter. Polisen anklagas för att ligga bakom försvinnandet, vilket de själva förnekar som vittnen säger att de sett när han greps. Mapuchefolkets rättigheter är inskränkta på flera sätt och protester i samband med en landkonflikt mellan dem och klädföretaget har slagits ned brutalt av argentinsk polis. Protesterna samlar flera rörelser och organisationer som på olika sätt kräver att deras rättigheter respekteras, och har växt till att handla om mer än försvinnandet av . Mödrarna på , som är en av de deltagande organisationerna, kämpar mot inskränkningar från regeringen, som bl.a. vill vräka dem från deras nuvarande lokaler. Kvinnors rättigheter och SRHR är i praktiken kraftigt inskränkta i . dömdes en kvinna till fängelse för mord efter att ha fått missfall. Sjukhuspersonalen anmälde henne till polisen för att själv ha orsakat missfallet som ett sätt att göra abort. Efter det hölls hon häktad innan domen föll. Fallet har väckt kraftig kritik från som krävt att kvinnan släpps och att abort avkriminaliseras helt. Den bristande respekten för ursprungsbefolkningarnas rättigheter, föreningsfriheten och inskränkningar i aborträtten i väcker oro. menar att bör ta denna oro på allvar. bör som enskilt land såväl som medlem i EU och FN verka för att stärka respekten för de mänskliga rättigheterna och rätten till abort i . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. moderna historia är starkt präglad av det inbördeskrig som pågått i över ett halvt sekel. Bakgrunden till kriget finns i den period av urskillningslöst våld som kommit att kallas La Violencia, våldet. dödades över 200 000 människor i i strider som startade till följd av mordet på den populäre vänsterliberala ledaren i . Striderna stod i huvudsak mellan konservativa och liberala grupperingar. När liberalerna och de konservativa ingick ett avtal för att återställa ordningen i landet, som bl.a. byggde på att de delade på platserna i kongressen och turades om att inneha presidentposten, stängdes vänstern ute från den politiska makten. Detta bidrog till framväxten av de gerillarörelser, med Farc och ELN i spetsen, som stridit mot den colombianska militären i det inbördeskrig som så länge plågat landet. En statlig utredning som tillsattes 2011 kom fram till att nästan 220 000 människor då hade dödats . Tiotusentals människor har torterats, kidnappats och ”försvunnit”. Enligt UNHCR befinner sig omkring 7,4 miljoner människor på flykt inom landet. påbörjades fredsförhandlingarna mellan den colombianska regeringen och Farcgerillan. Fredsförhandlingarna som pågått i både och slutade med ett undertecknat fredsavtal, som reviderades något efter att det colombianska folket i en folkomröstning röstade mot det första avtalet med mycket liten marginal. Det reviderade avtalet godkändes av den colombianska kongressen och president belönades med . Implementeringen av fredsavtalet har påbörjats med avväpning och återanpassning av Farcgerillans medlemmar. omvandlas Farc till ett politiskt parti. Även om avtalet inte innebär ett slut på våldet i landet – det finns alltjämt andra stridande grupper och mycket vapen i omlopp – utgör fredsprocessen och avtalet ett föredöme för hur konflikter kan hanteras och avslutas. I den alltjämt bräckliga situation som råder i behövs nu fortsatt internationellt stöd till implementeringen av avtalet och insatser för att stoppa mord och våld på företrädare för det civila samhället. är fortfarande ett av världens värsta länder när det gäller fackliga rättigheter, med en hög grad av straffrihet för mord på fackligt anslutna. Hot och våld riktat mot fackligt anslutna är en del av en djupt rotad kultur i landet, enligt världsfacket (Ituc), som placerar bland de tio stater som har sämst situation när det gäller fackliga rättigheter. Fredssamtalen mellan regeringen och pågår alltjämt och även de behöver stöd från omvärlden. menar att skulle kunna spela en mer framträdande roll i stödjandet av en positiv utveckling i . I stället valde regeringen att så fort bläcket torkat på fredsavtalet ingå ett militärt samförståndsavtal med och försöka sälja JAS-plan till det krigshärjade landet. ska som enskilt land såväl som medlem i EU och FN ge stöd till implementering av fredsavtalet med , stöd till samtalen med ELN och arbete för att stoppa mord och våld mot företrädare för civila samhället. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Sedan tillträdde som president i har landet förändrats i grunden. Utvecklingen var till en början i huvudsak positiv. Stora grupper i det venezolanska samhället som tidigare exkluderats från beslutsfattandet inkluderades och landets enorma oljeinkomster användes för att bekämpa fattigdom och analfabetism. Utvecklingen i har varit komplex, vilket inte alltid framkommit i en alltför svartvit svensk debatt. som fattiga i i sina liv fått råd att gå till doktorn har det funnits stor besvikelse hos kvinnoorganisationer över att regeringen inte tagit krafttag mot mäns våld mot kvinnor och machokulturen. I södra djungel har urfolksgrupper kunnat gå i skolan, som oppositionen uttryckt sin oro över den politiska utvecklingen i landet. Det är ett faktum att miljoner venezolaner lyftes ur fattigdom , att de ekonomiska klyftorna då minskade och att landets urfolk sedan koloniseringen inkluderades i samhällets utveckling. Men sociala framsteg har både uppnåtts och raserats. ökar arbetslösheten och fattigdomen snabbt som sjukvården brutit samman och våldsbrottsligheten ökat dramatiskt. är världens mest våldsdrabbade stad. har kritiserat alltför vänskapliga relationer med diktaturerna i och och den kraftigt begränsade aborträtten i landet. Vi har uttryckt vår starka oro både för inskränkningar av pressfriheten och för den kupp som delar av den venezolanska högern försökte genomföra 2003. Om det gick att se både framsteg och bakslag i så har utvecklingen varit övervägande negativ. När gick bort 2013 tog Nicolás Maduro över. Problemen som fanns under tid – stora ekonomiska problem och ökande ojämlikhet skapade av ett sjunkande oljepris och korruption i en växande stat som gjort sig alltför beroende av oljan – har växt under Maduros styre. Människorättsaktivister från beskriver tillbaka ett hårdnande politiskt klimat, minskat utrymme för civila samhället och ökad repression. har Maduros regering, i konflikt med parlamentet, öppnat för att bjuda in utländska företag för utvinning av mineraler, gas och olja i en mycket känslig del av . Detta strider mot den politik som han säger sig företräda och innebär stora miljömässiga risker och hot mot rättigheterna för de urfolk som bebor området. I stället för att möta ett växande folkligt missnöje med dialog och reformer har regeringen svarat med inskränkt demokrati och pressfrihet, våld mot demonstranter och fängslanden av oppositionella på politiska grunder. I stället för att diversifiera sin ekonomi och genomföra långsiktiga reformer har beroendet av oljan ökat och ekonomin kollapsat. Huvudansvaret för utvecklingen i ligger på landets politiska ledning. Dagens kris är självförvållad. Runt om i ser vi andra länder med vänsterregeringar som lyckats hantera ett starkt råvaruberoende, som kunnat kombinera radikala reformer med en hållbar ekonomisk utveckling och som mött ett hårt motstånd från högerkrafter utan att inskränka yttrande- och mötesfrihet. Därför växer kritiken mot utvecklingen i också från delar av den latinamerikanska vänstern. För är utgångspunkten vår solidaritet med det venezolanska folket. Därför står vi upp för venezolanernas rätt att få uttrycka sina åsikter, delta i demonstrationer och välja sina ledare i demokratiska val. Vi slår vakt om möjligheten för alla venezolaner att få tillgång till hälsovård och utbildning och att få leva ett liv fritt från hunger, fattigdom och diskriminering. Den utgångspunkten leder oss till att aldrig kompromissa med de mänskliga rättigheterna. För oss är det självklart att kritisera varje brott oavsett var, av vem eller med vilka motiv det begås. Den senaste tidens upptrappning av konflikten mellan regeringen och oppositionen har sin grund i Maduros allt tydligare brist på respekt för demokratiska principer. De våldsamma demonstrationer som brutit ut i landet och slagits ned av regeringsstyrkor visar på en mycket orolig och svår utveckling för landet. Grupper på den yttersta högern eldar på våldsamheterna för att ytterligare destabilisera landet. De demokratiska bristerna ursäktar inte våldsamheterna. Det är svårt att se någon part med en hållbar lösning på situationen i landet. Våldet måste upphöra och parterna måste finna vägar till förhandling. Världssamfundet, inte minst länderna i regionen och de latinamerikanska samarbetsorganisationerna, har ett stort ansvar i att få till förhandlingar och en fredlig lösning på konflikten. bör som enskilt land såväl som medlem i EU och FN verka för en dialog mellan regeringen och oppositionen i i syfte att underlätta en fredlig och demokratisk lösning på dagens politiska motsättningar. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. är ett land präglat av sociala, politiska och regionala konflikter. Urfolk står mot mestiser och spanskättlingar. De tidigare är överpresterande i höglandet i väst och de senare i låglandet i öst. Klasskonflikterna, de ideologiska konflikterna och de regionala motsättningarna följer samma linjer. Landets moderna historia är också kantad av politisk instabilitet. Fram till valet av som landets president var de flesta regeringarna mycket kortvariga. När och hans parti () överlägset vann presidentvalet blev den första demokratiskt valda presidenten i med rötterna i ursprungsbefolkningen. urfolk utgör omkring två tredjedelar av landets samlade befolkning. Valet av innebar en radikal omläggning av landets utveckling, där ursprungsbefolkningen inkluderades i samhällets utveckling. har bl.a. ett omfattande arbete mot fattigdom inletts och en ny konstitution röstats fram av folket, vilken framför allt överför makt från den rika eliten till ursprungsbefolkningen. Den tidigare politiska och ekonomiska eliten i utgör alltjämt en kraftig opposition som inte tvekat att ta till odemokratiska medel mot regeringen. Det är därför extra viktigt att på alla sätt stödjer det bolivianska folket och dess demokratiskt valda regering. finns det legitim kritik mot och hans regering. Flera korruptionsanklagelser har riktats mot regeringen och allt mer makt samlas kring och . Inför valet menade oppositionen att egentligen inte skulle få ställa upp enligt konstitutionen, men efter beslut från landets författningsdomstol fick delta i valet och valdes åter till president. Inför valet har velat att ska kandidera på nytt. Frågan avgjordes till slut i en folkomröstning där folket sade nej till möjligheten för en ytterligare mandatperiod för . Trots en positiv utveckling är fortfarande ett av de fattigaste länderna i regionen. Tillgången till SRHR är begränsad, särskilt för de allra fattigaste. Abort är tillåtet endast under vissa omständigheter, men regeringen har lagt fram ett förslag som legaliserar abort för kvinnor i svår ekonomisk situation. utförs många osäkra aborter i och lagförslaget är välkommet som ett steg på vägen mot en större respekt för kvinnors rättigheter och hälsa. bör prioritera arbete med SRHR i utvecklingssamarbetet med . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. härjades av ett blodigt inbördeskrig som krävde 75 000 människoliv. har striderna upphört och landet har genomfört en på många områden framgångsrik fredsprocess. 1980-talets dödsskvadroner och de brutala förföljelserna av oppositionella har ersatts med stora demokratiska landvinningar. Att i grunden förändrats bekräftades då vänsterfronten FMLN:s kandidat vann presidentvalet och Arenapartiets 20-åriga maktinnehav bröts. FMLN innehar alltjämt presidentposten, medan Arena har majoritet i parlamentet. är ett av fem länder i världen där abort är totalförbjudet. Kvinnor och flickor som ändå gör abort riskerar att dömas till fängelse i mellan två och . Om komplikationer inträffar sent under graviditeten riskerar kvinnor att åtalas för mord istället för abort och straffas med mellan 30 och 50 års fängelse. lade FMLN fram ett förslag som öppnar för viss rätt till abort i de fall då graviditeten uppstått genom en våldtäkt och offret är minderårig eller offer för trafficking, när fostret inte kommer överleva eller om det finns fara för flickans/kvinnans liv eller hälsa. Förslaget behandlas alltjämt av parlamentet. har svarat med att föreslå en straffskärpning så att abort ska kunna straffas med fängelse. Även om förslaget på lättnader i den extremt hårda abortlagstiftningen är otillräckligt bör det ses som ett steg åt rätt håll. Regeringen bör i alla kontakter med kräva en ökad respekt för kvinnors rättigheter, att förbuden mot abort avskaffas och att satsningar på SRHR görs. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. inledde ett omfattande utvecklingssamarbete med med fokus på humanitär hjälp under inbördeskriget. 2007 meddelade den borgerliga regeringen att det svenska biståndet skulle fasas ut. Beslutet att lämna utvecklingssamarbetet med har påverkat möjligheter att påverka utvecklingen i landet, bl.a. när det gäller aborträtten och frågor om SRHR. När utfasningen presenterades skrev dåvarande biståndsminister att ”på olika sätt ska bibehålla och utveckla relationer med länder där utvecklingssamarbetet fasas ut” (). De traditionella formerna för bistånd ska ersättas med ”aktörssamverkan” där svenska företag, myndigheter, universitet och högskolor, fackföreningar, kommuner och landsting, enskilda organisationer och institutioner ska samverka med motsvarande aktörer i låg- och medelinkomstländer. Men det är svårt att se några exempel på denna aktörssamverkan. är ett land som fortfarande har behov av en fungerande samverkan med , t.ex. inom utveckling av skogs- och jordbruket, modernisering av skattesystemet, reformering av polisen och stärkande av de demokratiska institutionerna samt folkrörelserna. Regeringen bör ta initiativ till att utveckla aktörssamverkan mellan och . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Statskuppen i , då den demokratiskt valde presidenten avsattes, utgör ett av de tydligaste bakslagen för demokratin och de mänskliga rättigheterna i . Kuppen väcker minnen från tidigare decenniers militärdiktaturer i och påminner om att det inte går att ta de demokratiska framstegen i för givna. Det honduranska samhället är alltjämt präglat av höga nivåer av våld. Sedan kuppen har landet drabbats av en våg av mord och övergrepp mot oberoende journalister, företrädare för urfolks- och bonderörelser, hbtq-aktivister, fackligt aktiva och oppositionella. är ett av de farligaste länderna i för människorättsförsvarare. Miljöaktivister är särskilt drabbade och landet har det högsta antalet mord på miljöaktivister per capita, enligt organisationen . Ett av de mer kända fallen var mordet på , ledare för urfolksgruppen lenca och organisationen som mördades i sitt eget hem. Cáceres var en kraftig motståndare till dammbygget Agua Zarca och hade för det hotats . Straffriheten för dessa brott är närmast total. Efter orkanen 1998 inledde ett omfattande utvecklingssamarbete med . 2007 beslutade den borgerliga regeringen att det skulle fasas ut. För att stärka den demokratiska utvecklingen och respekten för de mänskliga rättigheterna i behöver landets folkrörelser och civila samhälle stödjas och våldet mot dess företrädare motarbetas. anser att detta borde vara en prioriterad uppgift för . bör stärka stödet till det civila samhället i och verka för att våldet mot landets civila samhälle upphör. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. tillhör de latinamerikanska stater där abort är totalförbjudet, men där ett lagförslag som ger viss rätt till abort nu behandlas i parlamentet. Ett starkare svenskt engagemang i genom ett fortsatt bilateralt bistånd hade givit större möjligheter att påverka kvinnors rättigheter i landet. Regeringen bör i alla kontakter med kräva en ökad respekt för kvinnors rättigheter, att förbudet mot abort avskaffas och att satsningar på SRHR görs. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Få, om något, latinamerikanska länder får så mycket uppmärksamhet i som . Utvecklingen på är inte entydig, stora sociala framsteg har uppnåtts som brotten mot de medborgerliga rättigheterna är omfattande. Den negativa betydelsen av blockad mot kan inte underskattas. syns tecken på reformer när det kommer till den ekonomiska politiken, men få signaler kommer om grundläggande förändringar av landets politiska system. uppfyller inte de nödvändiga kraven som måste ställas på en demokrati och brotten mot de mänskliga rättigheterna fortsätter. Yttrande-, press- och mötesfriheten är kraftigt begränsad. Det saknas möjligheter att bilda och organisera sig i fria och oberoende fackföreningar. önskar se en demokratisering och en ökad respekt för de mänskliga rättigheterna på . En sådan process måste formas av det kubanska folket. bör stärka stödet till det civila samhället på och verka för en demokratisering av landet. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. ser att sociala framsteg gjorts på . lever i flera hänseenden upp till de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter som ryms inom FN:s konvention för mänskliga rättigheter. bedriver även ett omfattande socialt solidaritetsarbete i många latinamerikanska länder, vilket uppskattas av de mest utsatta på kontinenten. Även när det gäller en hållbar utveckling utmärker sig . Att har gjort sociala framsteg ursäktar inte på något sätt bristerna i medborgerliga rättigheter. Inte heller kan den ekonomiska blockad som har hållits vid liv av ursäktas med hänvisning till brott mot mänskliga rättigheter på . Blockaden är, bland mycket annat, en starkt hämmande faktor för en utveckling mot demokrati, och omvärlden behöver därför agera för att den hävs. Den påverkar dessutom miljoner kubaners möjlighet att få tillgång till mediciner och medicinsk teknik och är därmed avgörande för deras hälsa. Till detta kan fogas att olika FN-program vid åtskilliga tillfällen har drabbats av indragna leveranser av vacciner, sprutor och annan medicinsk utrustning när tillverkare fått veta att produkter och materiel är tänkta att användas på . Relationerna mellan och har börjat normaliseras . har frigivit politiska fångar och har luckrat upp handelssanktionerna mot och gjort det lättare för amerikaner att besöka ön. De diplomatiska förbindelserna har återupptagits och ambassaderna öppnats igen. historiska besök på utgjorde en milstolpe i de förbättrade relationerna. efteråt öppnades ett antal reguljära flyglinjer mellan och . tillträde som president kan innebära en återgång till de tidigare frostiga relationerna. Trump har aviserat en del nya restriktioner, men har man valt att behålla de diplomatiska förbindelserna och flygtrafiken mellan länderna. delar FN:s generalförsamlings kritik mot blockad mot . Det är helt oacceptabelt att en regering beslutar om sanktioner som så uppenbart drabbar en hel befolkning. ska tydligt fördöma ekonomiska blockad mot och kräva att man omgående upphäver densamma. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Amineh Kakabaveh (V)