mot · H5021638 · 2017-10-03 00:00:00 — Var tionde patient får vänta på behandling i eller längre. Varannan patient väntar totalt . Personer är den grupp som vistas längst tid på akuten; ett besök tar i snitt längre än för övriga vuxna. All forskning visar på att akuten är det absolut sämsta stället för äldre multisjuka att vara på – de behöver lugn och ro och få vård snabbt. Därför måste det akuta omhändertagandet av äldre personer förändras och förbättras. Genom att inrätta ett särskilt snabbspår på akuten förbättras omhändertagandet, och de äldre patienterna får rätt specialistvård snabbare, som det kan minska trycket på akutmottagningen. 5.8 En tillgänglig akutvård och ambulanssjukvård Det ligger i allas intresse att vi har en väl fungerade och tillgänglig vård och akutsjukvård i . Det innebär bl.a. att ambulanser ska komma fram och ha rätt information samt att personalen har rätt utrustning för att hjälpa. Patienternas tilltro till sjukvården kan minska om de måste spendera tid i väntan på att få vård efter att ha anlänt till akutmottagningen. Att en person i stort behov av sjukvård kan tvingas vänta uppemot på en akutmottagning är inte rimligt. Målet måste vara att alla som söker sig till akutvård ska få en diagnos. ser det som en viktig prioritering att minska väntetiderna. Ingen ska behöva vänta i på passande vårdinsats. ska patienten ha fått behandling och återvänt till sitt hem, blivit inskriven på annan klinik eller hänvisad till annan vårdenhet. För att vi ska kunna uppnå målsättningen om en snabb och väl fungerande akutvård vill införa fler snabbspår inom vården genom att skapa förutsättningar för att ha den modernaste högteknologin och specialistutbildade ambulanssjuksköterskor. Ett sätt att avlasta akutmottagningarna är att primärvården tar ett större ansvar för vissa akutpatienter. För att avlasta sjukhusens akutmottagningar bör vårdcentralerna öka sin tillgänglighet och även bredda sin kompetens inom flera specialiteter för att ha möjlighet att ta hand om vissa typer av akutpatienter. Ambulanssjukvården har också en oerhört viktig roll i omhändertagandet av akut sjuka och skadade patienter. Överlevnadsmöjligheterna är direkt relaterade till tiden från skada till att patienten kommer under kvalificerad vård. har tiden från larm till dess att ambulans kommer ökat dramatiskt. menar att det inte är acceptabelt att svårt sjuka och skadade patienter ska vänta på en ambulans och därmed riskera livet. I ett flertal länder finns det lagstadgade tillgänglighetskrav och mål på hur skadade eller svårt sjuka patienter ska nås inom . I finns inte några tydliga mål om eller krav på hur hög tillgängligheten till ambulanser ska vara. vill införa motsvarande lagstadgade tillgänglighetskrav även i . 5.9 Vårdplats på rätt klinik med rätt kompetens Minskningen av antalet vårdplatser har varit ett kontinuerligt problem som ännu inte fått en legitim lösning. Detta anser vara en felprioritering då vi har en växande befolkning med ett större behov av hälso- och sjukvård. Platsbrist leder till försämrad vård och risk för felaktiga diagnoser. Det ska inte vara så att sjukvården är så pass överbelastad att det inte går att ge vård oavsett tidpunkt eller sjukdom. Bristen på vårdplatser riskerar patienters liv vid akuta fall eller större katastrofer då det inte finns möjligheter att behandla på plats. Att komma till rätta med vårdplatsbristen är en av sjukvårdens enskilt viktigaste frågor. Det har tidigare funnits exempel på enskilda avdelningar som har så få platser att patienterna tvingas få vård i korridorer, matsalar eller expeditioner. Ett större problem uppstår när patienter skickas till en annan avdelning där plats finns men där vårdpersonalen kan sakna rätt kompetens och utrustning. Riskerna att patienter inte får den behandling som egentligen behövs eftersom vårdpersonalen är stressad, inte har rätt information och är överbelastad, kan då förekomma. oroas av att se hur en alltför stor och riskfylld neddragning av antalet vårdplatser har ökat. En minskning på ca 400 platser innebär att vi har knappa 24 600 vårdplatser, varav den somatiska korttidsvården utgör ca 20 000, motsvarande 2,6 platser per 1 000 invånare. Detta innebär att har en lång väg att gå för att komma tillbaka till toppen med tillgängliga vårdplatser vid en internationell jämförelse. Platsbristen leder inte bara till en försämrad vård och garanti för patienterna – den ökar sjukhusrelaterad dödlighet och ger längre vårdtid och en högre kostnad för vårdgivaren än vad som egentligen skulle behövas. ser det därför som högst angeläget att öka antalet vårdplatser och att gällande vårdgaranti kompletteras med rätten att vid behov garanteras en vårdplats på rätt klinik, bemannad med rätt kompetens. En verksamhet som förekommer allt oftare är att sjukvården kommer ut till de som behöver den. Ett exempel är mobil röntgen som används i flera av våra grannländer och som har visat mycket goda resultat. Att få sjukvård i hemmet skapar en ökad trygghet för patienten, speciellt för äldre som har svårt att ta sig till sjukvården själva. Dessa mobila verksamheter riktas i första hand till personer i särskilda boenden och hospis men kan även användas inom kriminalvården, vilket medför kostnadsbesparingar som det minskar säkerhetsriskerna. vill utveckla akutbils- och hembesöksverksamheten. Dessa verksamheter kommer att tillgodose befolkningens behov av läkarbesök i hemmen och riktar sig i första hand till äldre och barnfamiljer. Det finns orter med litet patientunderlag och med svårigheter att rekrytera tandläkare. Genom att införa mobila tandvårdsenheter kan invånarna fortsätta att vara garanterade god kvalitet på tandvården, oavsett var i landet de bor. 5.11 Medborgarskapets rättigheter och skyldigheter utgångspunkt är att välfärd finns till för svenska medborgare. Detta innebär motsatsvis att icke-medborgare generellt sett inte har samma tillgång till de svenska välfärdssystemen. I och med den senaste tidens stora tillströmning av utlänningar finner vi det därför nödvändigt att tydliggöra vad dessa nyanlända människor har att förvänta sig. Det handlar om att göra en åtskillnad mellan folk som kommer hit för att arbeta och folk som kommer hit av andra skäl. Mellanläget – att permanent befinna sig i landet utan att assimileras och bli medborgare – är inte något som ska uppmuntras på något vis. Det är ovärdigt för alla parter och en helt ohållbar situation även rent ekonomiskt. Naturligtvis ska de icke-medborgare som uppehåller någon form av ekonomiskt bistånd också ha sin vistelseort i då det inte ska vara möjligt att bli försörjd av svenska staten och sedan bo i det område som man påstås ha flytt från. För medborgare i EU/EES-länder samt dem med ett blåkortstillstånd för arbete gäller de överenskommelser som finns på plats, dvs. de åtnjuter i stort samma rättigheter som svenska medborgare. Tillgången till skattefinansierad hälso- och sjukvård, inklusive tandvård för personer som befinner sig i , beror på olika regler beroende på vilken personkategori man tillhör. Grundregeln är dock alltid att ingen ska nekas akut vård på grund av bristande betalningsförmåga och att patientsäkerheten aldrig får hotas. Det är den behandlande läkaren, tandläkaren eller annan ansvarig vårdpersonal som får avgöra i det enskilda fallet vilka insatser som bör göras för att inte patientsäkerheten ska hotas. hälsovård bygger på att vi gemensamt finansierar den via skattsedeln. Detta innebär således att vården är dimensionerad för de människor som i första hand bor här. Självfallet hade vi, om vi kunnat, erbjudit alla personer samma typ av vård oavsett deras status. Vi har också den djupaste förståelse för att människor som arbetar inom vårdyrket vill hjälpa alla som kommer för att söka vård. Det är dock vår uppgift att som politiker vara varsamma med de begränsade resurser som svenska folket anförtror oss att fördela. För svenska medborgare gäller ovillkorligen samma villkor, dvs. full tillgång till svensk sjukvård där våra nationella lagar och regler tillämpas. Detta gäller även i stor utsträckning för EU-medborgare och personer som har ett arbetstillstånd, exempelvis i form av ett gällande blåkort, samt barn till personer som har ett giltigt uppehållstillstånd. Avseende vuxna med TUT/PUT gäller fri tillgång till akutvård samt vård som inte kan anstå. För att få tillgång till fullständig vård kan man kvalificera sig genom att ha arbetat motsvarande heltid , eller genom att teckna en försäkring eller betala själv via lån. För asylsökande vuxna och barn erbjuds akut vård, resterande vårdinsatser ska finansieras på egen hand genom försäkring eller lån. Avseende illegala utlänningar gäller enbart tillgång till akut vård, dock med fullt betalningsansvar. Med tydliga regelverk avseende icke-medborgares rätt till skattefinansierad välfärd minskar obönhörligen belastningen på sjukvården, vilket leder till högre tillgänglighet. 5.12 Nationella riktlinjer vid ofrivillig barnlöshet Ofrivillig barnlöshet drabbar av alla par i . Ofrivillig barnlöshet betyder att ett par försökt bli gravida utan att lyckas. Den livskris som detta orsakar måste tas på stort allvar. finns det möjlighet att få hjälp genom att paret får tillgång till IVF-behandling, som oftast kallas provrörsbefruktning. Men vilken hjälp man får ser olika ut beroende på var i man bor. I vissa landsting får barnlösa par tre IVF-behandlingar, medan man i andra landsting i samma situation bara får ett försök bekostat av . Detta är inte acceptabelt. Vi anser att det ska finnas nationella riktlinjer för behandling av ofrivillig barnlöshet för att garantera att alla exempelvis får samma antal IVF-försök oberoende var i man bor. 5.13 Satsningar på förlossningsvården och barnsjukvården Våra generella satsningar på sjukvårdspersonalen och ökad tillgänglighet inom sjukvården kommer självfallet också att vara avsedda för att stärka upp förlossnings- och mödravården samt sjukvården för barn. ser vi en skriande brist också på vårdplatser för barn. Exempelvis är av sjukhusets vårdplatser för barn stängda till följd av personalbrist. Satsningarna vi gör är generella och syftar till att öka tillgängligheten generellt sett för alla, dvs. även till vård och vårdplatser för födande mödrar och för barn. Vi anser att alla blivande mödrar ska ha tillgång till en god och patientsäker förlossningsvård. Så är dessvärre inte alltid fallet . Vi har ett stort och avlångt land med stora avstånd, framför allt i glesbygd, men en patientsäker förlossningsvård ska självfallet ändå kunna garanteras i hela landet. Vi ser därför ett stort behov av fortsatta satsningar på förlossningsvården för att blivande föräldrar ska kunna ges en trygg vård. I de fall det inte är möjligt att garantera tillgång till BB i närområdet, till följd av geografiska avstånd, anser vi att det ska finnas andra lösningar för att säkra patientsäkerheten inom förlossningsvården, oavsett var i landet man bor. Därför vill vi att alla födande mödrar ska ha tillgång till säkra transporter, exempelvis i form av ambulanser som är speciellt utrustade för förlossningsvård, för att kunna säkerställa en trygg förlossningsvård i hela landet. avser därför att öka dagens antal utbildningsplatser så att bristen på barnmorskor kan åtgärdas. Det råder en stor brist på barnmorskor inom förlossningsvården. En barnmorska har alltid ansvar för två liv, kvinnans och barnets. Ofta ansvaras även för flera förlossningar . Detta innebär att barnmorskan, hur gärna vederbörande än vill, inte kan ge det stöd som varje enskilt par behöver. Även om intresset för yrket har minskat är antalet ansökningar fortfarande betydligt högre än antalet platser. Stöd under förlossningen är av största vikt för både mamma och barn och en avgörande del av den kvalitet som förlossningsvården håller. Genom detta kan akuta kejsarsnitt och förlossning med sugklocka i bästa fall undvikas. En lugn och trygg omgivning och en närvarande barnmorska är avgörande för kvinnans och därigenom barnets upplevelse. Det handlar också om att barnet ska få en god anknytning till föräldrarna så snart det är fött. Det är trots allt i regel i förlossningsrummet som barnet möter världen. vill utöka tidigare stimulansbidrag för landstingen, särskilt inriktat på eftervård för nyförlösta mödrar och barn. Ett långsiktigt mål bör vara att fäder ska kunna göra dem sällskap. Under vissa perioder av året räcker platserna på förlossningsvården knappt till. Naturligtvis ska modern ges en prioriterad plats eftersom hon är den som genomgår födseln. Dock är det viktigt att även se till faderns roll. Det förekommer ofta att nyblivna pappor på grund av platsbrist inte får stanna kvar på BB efter det att förlossningen är klar, trots att familjen så önskar. Detta innebär problem på flera plan. Dels bör det vara en självklarhet att papporna precis som mammorna ska få uppleva de första hela dygnen med den nya familjemedlemmen, dels är nyförlösta mammor inte sällan i behov av stöd och utrymme för vila, särskilt . har föreslagit stimulansbidrag till för inrättandet av fler vårdplatser, och det är vår avsikt att utvidga detta ytterligare med syfte att inrätta fler förlossningssalar och familjerum där efterfrågan är särskilt stor. vill tillskjuta ytterligare anslag för att utöka och skynda på arbetet med att färdigställa projektet. Barnavårdscentralen ska vara ett stöd för de nyblivna föräldrarna så att barnet ges de bästa förutsättningarna. Här kontrolleras regelbundet bl.a. barnets vikt och längd och görs vaccinationer. Både och påpekar emellertid att det saknas nationella sammanställningar över antalet barnavårdscentraler. Man hör alltför ofta i medierna att barnavårdscentraler minskar sin verksamhet, flyttas eller stängs, men det finns ingen statistik över vad detta har för konsekvenser för barnens tillgång till mottagningen. Enkelt uttryckt råder det informationsbrist för att säkerställa god och likvärdig kvalitet över hela landet. Detta anser vi är beklagligt. Det pågår ett arbete med att bygga upp ett nationellt kvalitetsregister som ska möjliggöra en bättre och mer jämlik barnhälsovård över hela landet. Registret heter (förkortas HBVQ). beviljade Kommuner och Landsting (SKL) anslag för att bygga upp detta register. Det är fortfarande inte klart, trots att det nationella kvalitetsarbetet finansieras genom ett samarbete mellan staten och SKL. En annan viktig möjlighet med projektet är att underlätta uppföljning av hälsoläget bland barn på både nationell, regional och lokal nivå, samt att mäta föräldrarnas och barnens uppfattning om barnhälsovården. 5.14 Stimulansbidrag för kostnadsfri slutenvård till personer som är Vi önskar avsätta ett stimulansbidrag för att alla landsting och regioner ska kunna erbjuda kostnadsfri vård i slutenvården till personer som är eller äldre. är kostnaden för slutenvård för patienter olika i olika landsting och regioner. Som mest kan man få betala /dygn när man är inlagd på sjukhus och behandlas inom slutenvården. Vi vill att alla som är eller äldre ska slippa att betala för slutenvården, dvs. inläggning på sjukhus. Vi vill därför stimulera alla landsting att även erbjuda kostnadsfri slutenvård för denna grupp äldre. Det är orimligt att man som gammal ska behöva betala som man tillbringar på sjukhus. Det är dessutom orättvist att kostnaden för inläggning på sjukhus varierar över landet. För att måna om de äldre vill vi säkerställa att de ska slippa betala för den tid som de måste vara inlagda på sjukhus eller inom vården. Vi vill prioritera de äldre, som ofta är en ekonomiskt svag grupp, genom att erbjuda kostnadsfri slutenvård. Vi har i en mycket väl fungerande och förebyggande verksamhet när det gäller mödra- och barnhälsovården. Detta har inneburit att hälsan har förbättrats för småbarn och deras mödrar, och det har gett oss världens lägsta mödra- och spädbarnsdödlighet. När det gäller de äldre ser vi ofta exempel på problem som hade kunnat förhindras om det förebyggande arbetet hade varit effektivare. anser därför att ett system liknande mödra- och barnavårdscentralerna men inriktat på seniorer, äldrevårdscentraler, skulle kunna leda till en effektivisering av vården som därefter kan ge stora hälsovinster för en stor del av befolkningen. 5.16 Tandvårdsbidrag – ökat stöd till ålderspensionärer Tandvård är en komplex vårdform varför det är än viktigare att patientens ställning i tandvården tydliggörs och att vårdgivare och behandlare i tandvården får ett tydligt ansvar gentemot patienten när det gäller information, delaktighet, samtycke, val av behandlingsalternativ, rätten till förnyad medicinsk bedömning, möjligheten att lämna synpunkter och klagomål m.m. Även om tandvården i sig skiljer sig från övriga sjukvården – genom finansiering, organisation och styrning – så ser vi munnen som en del av kroppen. är tandvårdsbidraget utformat i olika intervaller, beroende av åldersgrupp. vill justera så att alla ålderspensionärer från medges i stället för de som regeringen har föreslagit. Reformen kan jämföras med förslaget om ett återställt högkostnadsskydd och syftar ytterst till att äldre inte ska behöva lägga en lika stor del av sin disponibla inkomst på hälsa och sjukvård som är fallet . Förslaget skulle få en positiv effekt för drygt 800 000 äldre. 5.17 Mer bindande nationella riktlinjer En av grundstenarna för den svenska hälso- och sjukvården är att minska ojämlikheten så att vård kan ges till alla på lika villkor, något som man kämpat med . De nationella riktlinjer som tagit fram för hälso- och sjukvård, , hälsoskyddet och smittskyddet bygger på vetenskap och beprövad erfarenhet. Det är däremot som så att dessa riktlinjer endast bör följas, det finns alltså inga krav på det. Det behövs en tydligare nationell reglering av den svenska hälso- och sjukvården för att denna ska bli mer jämlik. Genom att göra de nationella riktlinjerna mer bindande skulle detta innebära att samtliga måste leva upp till samma krav. Det ska inte vara så att en familj får hjälp som en annan inte kan få för att den bor på en annan ort, där huvudmannen har en annan uppfattning om riktlinjerna. Då de nationella riktlinjerna bygger på vetenskap och beprövad erfarenhet finns det inga hinder för att göra dessa mer bindande. 5.18 Förstärk och tydliggör den nationella styrningen i hälso- och sjukvården En god sjukvård på lika villkor för befolkningen är grunden för hälso- och sjukvården eftersom jämlik vård är viktigt ur ett patient- och medborgarperspektiv. För varje enskild patient, närstående eller medborgare är det viktigt att veta att det finns tillgång till bästa möjliga vård vid det tillfälle den behövs. Detta särskilt då man som patient ofta befinner sig i medicinskt kunskapsunderläge och då sjukdom i många fall innebär ytterligare utsatthet. Faktorer som bland annat kön, etnicitet, sexuell läggning och socioekonomiska förhållanden ska inte påverka vilken vård och behandling man får som patient. På samma sätt ska inte heller var man bor i landet påverka vilken vård man får. Trots detta finns skillnader i vården. Det handlar om skillnader i vård, behandling och bemötande såväl som skillnader i vårdens resultat, och utöver det finns det även skillnader i hälsa. Det är viktigt att betona att jämlik vård inte innebär att alla nödvändigtvis ska behandlas exakt lika. Det relevanta är i stället att alla individer behandlas likvärdigt utifrån varje individs unika förutsättningar. innebär likvärdig vård, behandling och bemötande att samtliga individer har samma rättighet att få sina behov uppfyllda eller tillgodosedda. har 21 självstyrande landsting och regioner med ansvar för hälso- och sjukvården. Dessvärre visar allt fler undersökningar att sjukvården inte är jämlik då vårdens tillgänglighet och behandlingsresultat skiftar alltför mycket mellan landstingen. Vi vill utveckla en nationell modell för att mäta och följa upp ojämlik vård på ett systematiskt, överblickbart och ändamålsenligt sätt. För att följa upp ojämlikheter i vården på ett bättre sätt behövs ett verktyg avsett för detta ändamål. Ojämnt fördelade och begränsad tillgång till resurser (personal och utrustning) kan leda till omotiverade skillnader i vården. Det finns flera befintliga metoder och initiativ runtom i landet som har provats i syfte att öka jämlikheten i vården. Genom att systematiskt och kontinuerligt samla information om dessa metoder och initiativ i en nationell kunskapsbank, tillsammans med information om dess evidens och resultat från utvärderingar, underlättas kunskapsspridning om insatser för en mer jämlik vård. För att åstadkomma en likvärdig och evidensbaserad sjukvård krävs en ökad nationell kunskapsstyrning som säkerställer att nationella riktlinjer följs. För att säkerställa en jämlik, tillgänglig sjukvård av hög kvalitet anser vi att staten bör ta ett tydligare ansvar än för sjukvårdens styrning och finansiering. bör staten helt överta landstingens och regionernas roll som beställare och finansiär av sjukvård. En sådan förändring är nödvändig för att säkra likvärdig vård i hela landet. Men en sådan omfattande sjukvårdsreform är oerhört komplex, en förändring som tar tid att genomföra, varför det är hög tid att påbörja arbetet . Vi föreslår därför att man tillsätter en utredning för att se över möjligheterna att flytta över huvudmannaskapet för hela eller delar av sjukvården från landstingen till staten. För att uppnå en lyckad behandling krävs tidiga insatser. Därför måste vården kontinuerligt arbeta med att upptäcka och identifiera sjukdomar . De svenska satsningarna på regelbundna kallelser till mammografi och cellprovtagningar har lett till en minskad dödlighet i bröstcancer och livmoderhalscancer. anser att dessa typer av screeningåtgärder, där symptomfria individer undersöks i förebyggande syfte, ska utökas. Vi förordar en satsning med syfte att introducera fler nationella screeningprogram. Cancer är en sjukdom som drabbar många och som slår obarmhärtigt mot människor. Bröstcancer är den vanligaste cancerformen hos kvinnor. Så många som drygt 9 730 kvinnor drabbades av bröstcancer. Mammografi, en så kallad screening, är en undersökning där brösten kontrolleras med syftet att upptäcka eventuell cancer. Det är ett viktigt verktyg för att tidigt upptäcka och bekämpa bröstcancer hos kvinnor. Tidig upptäckt är en avgörande faktor för ett gott behandlingsresultat och eventuell möjlighet till bot. Kunskap om bröstcancer är viktig för alla kvinnor, och det är viktigt att ta vara på möjligheten till hälsoundersökning med mammografi. görs omkring 500 000 mammografiundersökningar i inom ramen för screeningprogrammet för bröstcancer. erbjöd bara cirka hälften av landsting mammografi till kvinnor i åldern 40–. Regeringen införde kostnadsfri screening för samtliga kvinnor i åldern . Detta är ett beslut som vi varmt välkomnade eftersom vi länge hade drivit frågan om att avgiftsfri screening skulle bli kostnadsfri eftersom vi anser att det är ett sätt att uppnå jämlik cancervård. Cancerfonden kom med sin årsrapport om situationen vad gäller cancer i . Det är en nedslående rapport som visar på att antalet cancerfall kommer att öka . Rapporten visar också på att bröstcancer, som är den cancersjukdom som skördar flest liv bland kvinnor, ökar. Cancerfonden påpekar också i sin rapport att cancer även drabbar kvinnor men att dessa kvinnor inte erbjuds mammografi. rapporterades det 1 986 fall av bröstcancer hos kvinnor . Alla hinder som kan rivas för att öka även äldre kvinnors deltagande i mammografi är därför viktiga. Mot den bakgrunden anser vi att det är självklart att även kvinnor ska få genomgå kostnadsfri screening för att upptäcka bröstcancer. Det bör bli obligatoriskt att erbjuda mammografi till kvinnor i åldern . Psykisk ohälsa drabbar många människor och är ett ständigt växande folkhälsoproblem i . Här ryms allvarliga tillstånd som psykoser, depressioner, stress och sömnsvårigheter.