ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H5022389 · 2017-10-04 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om vikten av att hålla samman den kommunala budgetprocessen och tillkännager detta för regeringen. Efter valet så har rekordmånga kommuner, regioner och landsting andra styren än de traditionella blocken. Detta innebär i sig inte något problem, utan kan vara en sund uppluckring av förlegade motsättningar, och istället skapa konstruktiva och lösningsfokuserade samarbeten för att lösa välfärdens utmaningar. Valresultaten gjorde dock att det på många håll inte bildats styrande majoriteter, utan att det istället är minoriteter som styr. Det är något som kan innebära problem. Dels för att få en förutsägbar styrning av kommunen, och att hushålla med resurser på ett bra sätt. Dels ur ett demokratiskt perspektiv, då det blir väldigt svårt för medborgare att utkräva ansvar. Det som dock ställer till problem på ett sätt som skulle behöva rättas till genom en förändring av kommunallagen, är när beslut om kommuns budget ska beslutas. En mer sammanhållen process vore mer än önskvärd. Statens budget fattas med ett beslut Statens budget hanteras på ett sådant sätt, att budgeten tas i ett beslut. Alla skatteförändringar tas samlat med utgifterna, och praxis är att inte att bryta ut enskilda delar. Därtill finns ett system med utgiftstak framåt, för att ekonomin ska vara hållbar . Det är ett sunt sätt att hantera en styrning via budget på. Samlade budgetalternativ ställs mot varandra, och för att förvissa sig om att få en majoritet så får förhandling ske mellan partier. Besluta om den kommunala budgeten i ett klubbslag Kommunallagen, som bland annat styr det sätt kommunerna ska upprätta sin budget på, borde ändras för att inte splittra upp budgetbeslut i olika delar. Om en styrande minoritet inte får igenom sin budget, så finns det då ett annat budgetalternativ som samlat har fått större stöd, och som då ska gälla istället. Detta innebär att det inte går att bryta ut enskilda delar ur budgeten, eller att ge separata uppdrag inom ramen för budgeten. Om fullmäktige fattar beslut om en ny utgift som inte är budgeterad, så måste detta som tidigare innefatta anvisning om hur finansiering sker. Ett sådant avsteg bör liksom tidigare kunna göras utan att ändra hela budgeten. Att ta kommunens budget i ett klubbslag behöver ske genom en förändring av åttonde kapitlet i kommunallagen (1991:900) där ekonomisk förvaltning och budgetprocessen i kommunerna regleras. bör ställa sig bakom en sådan förändring, och tillkänna ge denna hållning till regeringen som sin mening.
mot · H5022390 · 2017-10-04 00:00:00 — En valutaunion med , och ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inleda samtal med och om en gemensam valutaunion och tillkännager detta för regeringen. har ett tätt samarbete med våra nordiska grannländer. Det har tjänat oss väl, såväl ekonomiskt som socialt och kulturellt. Utbytet är stort inom många områden. Många som bor nära landsgränser arbetar eller studerar i ett annat land än man bor. Andra tar del av kulturutbud, eller olika typer av evenemang. Det skulle finnas fördelar med att ytterligare fördjupa det nordiska samarbetet, inte minst i tider av oro avseende Europeiska unionen. Ett sådant exempel, som skulle få stort genomslag om det skulle bli verklighet, är en gemensam nordisk valutaunion. Fördelen med en gemensam nordisk valutaunion skulle vara flera. Handel skulle underlättas, valutarisker för företag skulle minska, och vi skulle knytas närmare varandra. Vi skulle få flera av de fördelar som eurosamarbetet innebär, men riskerna skulle vara långt mycket mindre. är med i euron, därför är utsikten att från början skulle vara med i en sådan union begränsad. Det skulle dock vara positivt om sådana samtal skulle påbörjas mellan , och . Övergången skulle också bli smidig då namnbyte vore överflödigt, då alla ländernas valutor alla heter ”krona”.
mot · H5022392 · 2017-10-04 00:00:00 — Förmånsbeskattning för användning av årskort på tåg ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ta fram ett regelverk som möjliggör att riksdagsledamöter får använda sina årskort på SJ för privata resor, förutsatt att dessa då förmånsbeskattas, och detta tillkännager för riksdagsstyrelsen. Riksdagsledamöter har rätt till årskort med SJ för resor mellan bostaden och , samt för andra tjänsteresor. Det är ett kort som underlättar riksdagsledamöters möjlighet att verka i hela landet, och att snabbt och smidigt kunna förflytta sig och vara med på arrangemang. Att ha ett årskort underlättar också administrativt, bokningar kan enkelt skötas via SJ:s app. Det är inte tillåtet att använda kortet för privata resor. Det är dock fullt möjligt, och väldigt svårt att kontrollera. Ett bättre system vore att ge möjligheten för riksdagsledamöter att bli förmånsbeskattade för årskortet man får i tjänsten. Det är också rimligt utifrån att man som riksdagsledamot tjänstgör , . Jag föreslår därför att riksdagsstyrelsen ska ges i uppdrag att besluta om ett regelverk som möjliggör för riksdagsledamöter att förmånsbeskattas för sina årskort.
mot · H5022393 · 2017-10-04 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över hur fler kan bli vigselförrättare, för att tillmötesgå önskemål som finns från giftaspar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att möjliggöra för höjt arvode för vigselförrättare om denne behöver lägga minst för att ta sig till ceremonin och tillkännager detta för regeringen. Bröllopsdagen är för de flesta en av de största dagarna i livet, ett minne för livet. att fira kärleken, tillsammans med familj och vänner. Olika par väljer att göra ceremonier och firande på väldigt olika sätt, och har olika önskemål. Många är medlemmar i eller andra samfund och ser det som naturligt att gifta sig där, men då en allt större andel av befolkningen inte är medlemmar i någon religiös församling, så sker alltfler borgerliga vigslar. Att det finns tillräckligt med vigselförrättare är nödvändigt för att tillgodose olika önskemål som finns. Det vore angeläget med förbättrade regler, för att fler skulle kunna planera och genomföra sin vigsel på det sätt som man önskar. Det är länsstyrelserna som förordnar vigselförrättare. Då det finns 21 länsstyrelser som förordnar i respektive län, så sker tillämpningen på lite olika sätt. Vissa tillämpar mer strikta regler, och har därför färre. Det innebär att de vigselförrättare som finns, har fler vigslar att förrätta. Det vore önskvärt med en större enhetlighet, men framför allt en större generositet. Regeringen borde se över hur fler kan bli vigselförrättare, för att tillmötesgå de önskemål som finns från olika giftaspar. En vigselförrättare får ett arvode om brutto för en vigsel. Har vigselförrättaren förrättat mer än en vigsel, utgör ersättningen för varje vigsel utöver den första. Med andra ord så är det en symbolisk summa. Uppdraget som vigselförrättare är ett hedersuppdrag. Att få vara med på ett bröllopspars stora dag är en ynnest och en ära. Det är inte meningen att någon ska inneha uppdraget för personlig skull. Det kan dock innebära en stor tidsåtgång, exempelvis om ceremonin förläggs på ett avskilt men ack så vackert ställe. Det är inte tillåtet att betala ett privat arvode till en vigselförrättare. Regeringen borde se över om det inte skulle möjliggöras, upp till en nivå om exempelvis , om vigselförrättaren behöver lägga minst på att ta sig till platsen för ceremonin.
mot · H5022395 · 2017-10-04 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om gemensamma nordiska personnummer och tillkännager detta för regeringen. Våra svenska personnummer börjar ta slut. Inom en överskådlig framtid kommer systemet behöva göras om på ett eller annat sätt. I samband med detta behöver en rad frågor övervägas, såsom huruvida och hur juridiskt kön ska markeras i personnumret och hur många juridiska kön som ska finnas. Det vore klokt att använda reformen för att riva ytterligare gränshinder mellan de nordiska länderna, genom att införa ett gemensamt system för personnummer. Den som kommer till från ett annat nordiskt land får ett svenskt personnummer först i samband med folkbokföring. Normalt sker detta när en person förväntas bo i under . Den administrativa processen för att folkbokföra sig i kräver ett personligt besök hos med hela familjen, och medhavda handlingar på civilstånd, födelsehandling för barn och id-kort. Genom att systemet med personnummer från början är gemensamt skulle administration och hinder för enskilda kunna undanröjas. skulle vardagen underlättas betydligt också för de nordiska medborgare som verkar i utan att vara folkbokförda i landet. Frågan om nordiska personnummer har diskuterats i . Idén har stöd hos mittengruppen, där , , och ingår. finns ett brett stöd för fördjupat nordiskt samarbete och för rivande av olika administrativa gränshinder.
mot · H5022396 · 2017-10-04 00:00:00 — Prioritera lärande om hållbar utveckling i skolan ställer sig bakom det som anförs i motionen om att prioritera hållbar utveckling i skolan och tillkännager detta för regeringen. Enligt ett känt uttryck ärver vi inte jorden av våra föräldrar utan vi lånar den av våra barn. Vi måste därför ge våra barn insikt om miljötillståndet och verktyg för att klara framtidens problem men ge dem framtidstro om att en hållbar utveckling är möjlig. Att ge våra barn handlingskraft innebär att vi måste ge dem kunskap, möjligheter och motivation. Det kan vi göra genom lärande för hållbar utveckling. Uppdraget att utbilda för en hållbar utveckling är inget nytt utan finns inskrivet i läroplanen, i kursplaner och i skollagen. Enligt skollagen ska varje elev efter genomgången grundskola ”ha fått kunskaper om förutsättningarna för en god miljö och en hållbar utveckling” samt ”ha fått kunskaper om och förståelse för den egna livsstilens betydelse för hälsan, miljön och samhället”. Trots att skollagen och läroplanen är densamma skiljer sig kvalitén mellan olika huvudmän och olika skolor. Avsaknad av kunskap och kompetens är en orsak till brister i lärande för hållbar utveckling. En annan kan nog vara att många lärare anser att hållbarhet är en särfråga som enbart rör naturkunskapslärare. I en enkätundersökning som genomfördes av 2013 framgår att engagerade lärare och ett tydligt ledarskap från rektorer är några av de viktigaste verktygen för att implementera lärande för hållbar utveckling. Detta kräver kompetensutveckling hos aktiva lärare och att LHU blir en tydlig del av lärarutbildningen. I fördjupade utvärdering av de nationella miljökvalitetsmålen skrivs följande rekommendation om lärande för hållbar utveckling: Utvärdera skolans arbete med hållbar utveckling, inklusive hållbar livsstil och konsumtion, i syfte att stimulera skolans arbete med detta. Den pågående satsningen på lärande i entreprenörskap bör kompletteras och sättas i relation till lärande för hållbar utveckling. Skolinspektionen bör få i uppdrag att göra en ny utvärdering av skolans arbete med hållbar utveckling inklusive hållbar livsstil och konsumtion. Utvärderingen kan sedan ligga till grund för framtida åtgärder. har ännu inget specifikt uppdrag för lärande för hållbar utveckling (LHU). Det behövs en översyn av lärarutbildningen så att alla nyutexaminerade lärare har fullgoda kunskaper för att eleverna ska kunna uppnå målen i skollagen och läroplanen. Vi anser att det är viktigt att lärande om hållbar utveckling prioriteras i skolan. Vi menar därför att följande åtgärder behövs: får i uppdrag att främja lärande för hållbar utveckling. Skolinspektionen och får i uppdrag att stärka uppföljningen av lärande för hållbar utveckling i skolor och i högskolan. Satsningar görs på kompetensutveckling. Lärarutbildningen ses över så att LHU blir en tydlig del av utbildningen.
mot · H5022397 · 2017-10-04 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda en minskning av antalet privata handledartillstånd för körkort och tillkännager detta för regeringen. Att ta körkort är för många en tung utgift men mycket viktig för att få ett arbete, då är det bra att kunna övningsköra privat för att få ner totalkostnaden på körkortet. För att få övningsköra privat måste man övningsköra med någon som har gått en introduktionsutbildning för handledare och blivit godkänd. Introduktionsutbildningen är giltig från den dag utbildningen genomförs. får man vara handledare åt så många som 15 st som övningskör, vilket kan locka till att man gör det till en sidoinkomst att ta elever och tjäna pengar på det. Ett tidigare försök att minska möjligheten att bedriva svarta körskolor var att begränsa antalet till 15 mot tidigare regler där det var mycket mer generöst utan någon gräns överhuvudtaget för antal elever man övningskörde med. Men att vara handledare åt så många som 15 hjälper inte i den utsträckning som behövs för att minska möjligheten att bedriva svarta körskolor. Under handledartidens giltighet () är det rimligt att man sänker antalet handledartillstånd för privat övningskörning till exempelvis 5 st. Det finns alltför många svarta trafikskolor som erbjuder billigare utbildning än trafikskolorna och genom en sänkning av antalet tillstånd för varje person gör man det svårare att bedriva svarta körskolor. Förarprovet är en stickprovskontroll av kunskapen eleven har fått och risken finns att man vid uppkörning saknar väsentliga delar av körkortsutbildningen. Det kan bli farligt både för en själv och för andra att möta personer i trafiken utan tillräckliga kunskaper, därför måste vi få folk att välja de lagliga skolorna istället för de billigare svarta körskolorna. Vi anser att regeringen bör utreda att sänka antalet handledarelever för de som inte bedriver trafikskolor, för att minska antalet svarta trafikskolor. Per Klarberg (SD)
mot · H5022398 · 2017-10-04 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda fortkörningsavgift på fordon och tillkännager detta för regeringen. När man felparkerar får fordonets ägare en felparkeringsavgift och när man åker genom en trängselskattskamera får fordonets ägare en trängselskattsavgift. Om man kör för fort och blir fångad i en fartkamera så är det föraren som är den som ska få boten och det är inte alltid lätt att identifiera föraren. För att komma ifrån problemet med att identifiera föraren av fordon som fotograferas vid fartkameror bör man avgiftsbelägga ägaren till fordonet vid de tillfällen föraren inte kan identifieras. Det blir då även enklare att ge fortkörningsavgift även till utländska fordon då man inte behöver identifiera föraren utan bara fordonet. Det ger en tydlig signal att man inte kan komma undan böter genom att gömma sitt ansikte och köra fortare än tillåten hastighet. Fartkameror har som uppgift att vara en fartdämpande åtgärd och inte att bötfälla så många som möjligt. Tusentals fortkörare fångas på bild utmed landets vägar men det är långt ifrån alla som i slutändan behöver betala fortkörningsböter. Ungefär var tredje trafikant lagförs. Yttre omständigheter som nedsmutsade kameror eller dåligt väder resulterar i att bilder som kamerorna tar inte alltid blir användbara, även att trafikanter medvetet döljer sina ansikten när de passerar fartkameror faller bort i utredningarna, ett trafikfarligt agerande som uppmuntras då man slipper böter. I en utredning bör man ta hänsyn till att vid hög hastighetsöverträdelse kan man endast utfärda böter och inte körkortsindragning om man inte kan identifiera föraren, även att man ser över möjligheten med försvårar för bilmålvakter. uppskattar att man räddar minst 20 personer från att dödas eller skadas svårt i trafiken enbart pga fartkameror vilket gör att det är aktuellt att utreda möjligheten att bötfälla fordonsägaren om inte föraren kan identifieras. Per Klarberg (SD)
mot · H5022399 · 2017-10-04 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om en översyn av och tillkännager detta för regeringen. I står följande: ”1 § Bestämmelserna i denna balk syftar till att främja en hållbar utveckling som innebär att nuvarande och kommande generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö. En sådan utveckling bygger på insikten att naturen har ett skyddsvärde och att människans rätt att förändra och bruka naturen är förenad med ett ansvar för att förvalta naturen väl.” Sedan beskrivs hur ska tillämpas, men klimatet omnämns knappt alls. Miljö- och jordbruksutskottet har konstaterat att klimatfrågan inte särskilt pekats ut i . Att så inte är fallet är oroväckande med tanke på de utmaningar som världen står inför. En modern miljöbalk är av yttersta vikt för ett modernt och hållbart samhälle. Med anledning av ovanstående bör en översyn av genomföras.
mot · H5022400 · 2017-10-04 00:00:00 — Översyn av de svenska särreglerna för kemikalier ställer sig bakom det som anförs i motionen om att EU och måste ha samma regler och avgifter för kemikalier och tillkännager detta för regeringen. Sedan EU-inträdet har haft vissa egna regler och avgifter på olika kemikalier. Detta har tyvärr lett till att många svenska företag betalar mer i avgifter och också varit förbjudna att använda vissa kemikalier. Därmed har vissa företag tvingats att upphöra med verksamheten i och istället flytta utomlands. Konsekvensen är att tvingas importera produkter och varor från andra länders produktion. Länder som är medlemmar i ska ha samma regelverk. Om vi ska ha andra regelverk måste det gynna svensk produktion, och inte missgynna vår produktion, som visar sig vara fallet . Med samma regelverk upphör också den illegala importen av produkter från utlandet. Den illegala importen av skadliga fabrikat gör så att konkurrenssituationen blir orättvis och missgynnar de företag som försöker följa svensk lagstiftning. Jag vill därför be regeringen att se över möjligheterna att ta bort de svenska särreglerna för kemikalier och se till att avgifterna blir likvärdiga inom hela EU. Risken är annars att konkurrensen blir lidande och att svenska jobb flyttas utomlands.
mot · H5022401 · 2017-10-04 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om kunskaper i det svenska språket för att beviljas medborgarskap och tillkännager detta för regeringen. Kunskap och kompetens är inträdesbiljetten till arbetsmarknaden, och den kanske viktigaste kunskapen är förmågan att förstå och göra sig förstådd på svenska. Att flyktingar eller invandrare inte lär sig svenska tillräckligt bra är ett allvarligt samhällsproblem. Utan kunskaper i svenska blir det svårt att bli delaktig i samhället, påverka sina egna livsförhållanden eller att kommunicera med exempelvis förskola, skola och äldrevård. Det kan även bli svårt att upplysa sig om vilka rättigheter och skyldigheter man har i det svenska samhället. Saknas förmågan att kommunicera på svenska är risken överhängande att hamna utanför både arbetsmarknad och samhälle. Att delta i SFI, eller på annat sätt lära sig och uppnå en godkänd nivå av svenska, bör därför vara ett baskrav för att beviljas medborgarskap. Kravet blir en drivkraft för den som permanent vill bo och leva i att lära sig svenska och därigenom bli en del av det svenska samhället. Boriana (M)
mot · H5022402 · 2017-10-04 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att begränsa rätten till gratis tolkservice och tillkännager detta för regeringen. Rätten till tolkservice fastslås i förvaltningslagen 8 §: När en myndighet har att göra med någon som inte behärskar svenska eller som är allvarligt hörsel- eller talskadad, bör myndigheten vid behov anlita tolk. Det finns ingen tidsbegränsning för denna rättighet så de facto kan svenska medborgare och personer som har bott i landet använda gratis tolkservice i kontakter med , sjukvården, domstolsväsendet etc. Myndigheter och institutioner ska vara tillgängliga, men den enskilde har även en skyldighet att göra allt vad han eller hon kan för att bli en del av det svenska samhället. En begränsning av rätten till gratis tolkservice skulle kunna ha flera positiva effekter. Bland annat skulle incitamentet att lära sig svenska öka. Kunskaper i svenska är en nödvändig grund för integrationen och möjligheten att ta del i samhällslivet, därför ska människor som har kommit till och bosatt sig här uppmuntras till det. Alla har dock inte samma möjligheter att lära sig ett nytt språk och därför bör äldre och personer med funktionsnedsättning inte omfattas av begränsningen. Boriana (M)
mot · H5022403 · 2017-10-04 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om adoption av vuxna och tillkännager detta för regeringen. Dagens föräldrabalk (4 kap.) som berör adoption tar inte särskild hänsyn till det faktum att adoption av vuxna är ett faktiskt fenomen som existerar. Det kan exempelvis ske när ett barn vuxit upp med fosterföräldrar och efter att ha fyllt vill bli adopterad av dessa, då det inte längre föreligger någon naturlig kontakt med de biologiska föräldrarna. Adoption av vuxna är visserligen inte så ofta förekommande, men när det sker handlar det om en väl genomtänkt handling där båda parterna, det vill säga adoptanten och adoptivbarnet, vet vad de vill. Därför är det märkligt att det vid vuxenadoptioner gäller samma regler som vid adoption av minderåriga. Lagen uttrycker att den ena maken får ensam anta adoptivbarn bara om den andre vistas på okänd ort eller lider av en allvarlig psykisk störning. I fall där det vuxna adoptivbarnet har uppfostrats bara av den ena maken, som exempelvis har varit fosterförälder eller sammanboende med barnets biologiska förälder, omöjliggörs adoption. Alternativen är då att avstå från att formalisera förälder–barn-förhållandet eller att adoptivföräldern skiljer sig. Med tanke på att dagens lagstiftning inte korrelerar med verkligheten behöver moderniseras och uppdateras till att tydligt skilja på adoption av barn och adoption av vuxna. Detta skulle medföra en tydligare och klarare skiljelinje i synen på adoption av vuxna. Regeringen bör därför överväga att se över 4 kap. 3 § i syfte att i högre utsträckning möjliggöra adoption av vuxna som har fyllt och som uppfyller kriterierna i 4 kap. 6 § . Boriana (M)