mot · H4023722 · 2017-04-28 00:00:00 — vill i stället ha ett resursfördelningssystem där kvalitet, arbetslivsanknytning och regional samverkan premieras. Den högre utbildningen behöver vara nära kopplad till arbetsmarknaden med exempelvis praktik, samverkansprojekt och arbetsgivares delaktighet i utbildningens utformning. Det finns även ett behov av en större översyn av resurstilldelningssystemet, vilket varit mer eller mindre orört sedan det infördes i och med högskolereform. Exempelvis behöver resursfördelningen per område ses över för att skapa en bättre och jämnare kvalitet på landets alla utbildningar. Resursfördelningssystemet borde även kunna vara en del i att belöna mer relevanta sommarkurser t.ex. genom att fördjupningskurser premieras. Studenter skulle därmed tidigare kunna avsluta sina studier och fortare komma i arbete. tycker även att det är viktigt att stärka samverkan med det omgivande samhället inom forskningen. En liten del av forskningen som sker i leder till innovationer och samhällsnytta jämfört med andra länder. Vi behöver därför se över ekonomiska incitament för lärosäten att bidra till nyttogörande av forskning och innovation. Flexiblare studiemedelssystem och bättre koppling till arbetsmarknaden för fler i jobb behöver fler arbetade timmar för att vår gemensamma välfärd ska hålla ihop. Arbetslivet måste förlängas i bägge ändar. Unga svenskar kommer ut sent på arbetsmarknaden och vi går i pension alltför . Jämfört med flertalet andra påbörjar de svenska studenterna eftergymnasiala studier senare och tillbringar också i studier. Vidare är utbildningars koppling till arbetslivet dålig och matchningen på svensk arbetsmarknad en av sämsta. För ökad genomströmning och fler i arbete vill därför ha ett mer flexibelt studiemedelssystem som premierar studenter som avslutar sina studier före utsatt tid men också är anpassat för de med lägre studietakt, exempelvis de som har gått gymnasiesärskolan eller är deltidssjukskrivna i varierad grad. Det ger fler möjligheten till en utbildning som leder till jobb. För ett längre arbetsliv borde det även vara möjlighet att ta del av studiemedelssystemet högre upp i åldern än . Vidare bör terminssystemet göras mer flexibelt så att fler har möjlighet att ta sig ut i arbetslivet. För att fler ska finna ett jobb måste högskoleutbildningarnas konkurrenskraft stärkas och utbildningarna bli mer relevanta för arbetsmarknaden. Samverkan med arbetsmarknad och samhälle behöver därför förbättras bl.a. genom att koppla utbildning närmare arbetsmarknaden, utveckla studentmedarbetarsystemet, en utökad praktik samt en förstärkt roll för studievägledaren. Vidare bör det bli mer gynnsamt att arbeta under sin studietid, arbete ska belönas. Om svensk utbildning och forskning ska kunna hävda sig i den globala konkurrensen finns det ett flertal faktorer som spelar roll, varav det internationella utbytet är en viktig del. Det gäller både internationella forskare som kommer hit för att arbeta och internationella studenter som väljer att läsa hela eller delar av sin utbildning i . fick till betala tillbaka studieavgiften för runt hundra utländska studenter för att inte hunnit hantera deras ansökningar och kunnat utfärda visum för studier. Högskolor vittnar också om problem med samordningen i visumprocessen som innebär att alla studenter inte får sina visum . Stora problem finns även för gästforskare i samband med att deras visum ska förlängas . Då hinner inte med, och från att ha haft en handläggningstid uppger myndigheten att den nu uppgår till mellan . Ett annat problem är att masterstudenter och doktorander inte kan söka uppehållstillstånd för hela studieperioden utan måste söka nya tillstånd . Det skapar oro hos både studenter och forskare som det ger onödigt arbete. Doktorander som studerar på utbildningsbidrag har inte rätt till barnbidrag även om de har fått permanent uppehållstillstånd, något som andra invånare i med permanent uppehållstillstånd har. De har heller inte rätt att tillgodoräkna sig doktorandtiden om de senare vill ansöka om svenskt medborgarskap. Internationaliseringen av den högre utbildningen och forskningen och den fria rörligheten för studenter är mycket viktiga i dagens samhälle. Om vi inte kan garantera att antagna utländska studenter och forskare får stanna för att studera och forska i riskerar vi att förlora i anseende och därmed i framtida konkurrenskraft. uppmanar därför regeringen att undanröja de problem och hinder som begränsar internationella studenters och forskares möjligheter att studera och forska i . Familjebakgrunden är avgörande i valet att plugga vidare. Bristande information och vägledning gör de blivande studenterna beroende av råd från familj och vänner. Det syns tydligt i valet av utbildning och lärosäte. Studenter från studieovana hem är även överrepresenterade i avhoppsstatistiken. Felval är en viktig orsak till detta. En stärkt information och vägledning är på så sätt viktiga pusselbitar för att bredda rekryteringen till högskolan. anser därför att det bör vara ett självständigt informationsuppdrag och inte en del av kvalitetssäkringssystemet, som regeringen vill. 10.2 Vård och omsorg Vården och omsorgen ska hålla hög kvalitet och finnas tillgänglig för alla i hela landet. För är det viktigt att alla människor – oavsett ålder, kön eller bostadsort – ska ha nära till vård och omsorg och ges inflytande över sin välfärd. En vård och omsorg som tar sin utgångspunkt i den enskilda människans behov behöver också lägga stor vikt vid valfrihet. värnar rätten för alla medborgare att själva kunna välja vård från en mångfald av utövare. Såväl aktiebolag som icke-vinstdrivande organisationer och det offentliga har viktiga roller att spela i välfärdssektorn. Mångfalden är en nödvändighet för att vården och omsorgen ska kunna utvecklas, för att medarbetarna ska få fler karriärvägar och för att samhället ska kunna erbjuda mer välfärd av högre kvalitet till fler. Men framför allt är mångfalden och valfriheten en förutsättning för att patienter ska kunna bestämma mer själva. Vård- och omsorgssektorn är främst en småföretagarbransch där av företagen har färre än 20 anställda. [166] Branschen är också viktig för jämställdheten på arbetsmarknaden. Andelen företagsledare i vård- och omsorgsbranschen som är kvinnor är nästan dubbelt så hög som inom näringslivet i övrigt. Detta är några av skälen till att är positivt till vårdvalssystem. Vårdvalssystemen också har bidragit till att fler vårdcentraler har öppnat och att patientmakten har stärkts. Tillgängligheten, och möjligheten att söka vård som är anpassad efter de egna behoven, förbättras genom denna typ av system. Vård i hela landet Välfärden ska vara tillgänglig för alla människor i hela landet. är skillnaderna i tillgång till välfärden alltför stora, bl.a. avseende avståndet till sjukvård. Grunden för en mer jämlik hälso- och sjukvård i hela landet är en väl utbyggd primärvård. Bristande tillgänglighet leder till större regionala och sociala klyftor i sjukvården, där kontakter, kontanter eller bostadsort avgör vilken vård man får. Därför måste förutsättningarna för en utvecklad primärvård bli bättre. Svensk primärvård har länge haft stora problem. Det är svårt för patienter att få tid hos en läkare, vilket gör att många söker sig till akutmottagningarna med långa väntetider som resultat. Många patienter upplever också att de inte får tillräckligt med information och har svårt att påverka sin vård. har allt färre svenskar en fast läkarkontakt. Den viktigaste orsaken till problemen i primärvården är bristen på fasta läkare. Trots en hög läkartäthet är ett av de sämsta länderna vad gäller fast läkarkontakt i primärvården. I vissa landsting är det färre än av patienterna som har en fast läkarkontakt. arbetar omkring tusen stafettläkare i den svenska vården, något som kostar landstingen . Problemen i primärvården går att lösa. Det visar inte minst utvecklingen i , som gått från att bara halva befolkningen haft en fast läkarkontakt i primärvården till att nästan alla har det . En av de viktigaste förändringarna som gav en stark primärvård handlar om att läkare fått möjlighet att driva egna verksamheter i liten skala. I uppmuntras detta aktivt av kommunerna, som är huvudman för primärvården. Man valde också att ta bort kravet på allmänmedicinsk specialistkompetens hos läkarna och i stället ställa krav endast på läkarlegitimation. Motivet var att det är bättre att ha en fast läkarkontakt hos en legitimerad läkare än en ny läkare varje gång med varierande specialistkompetens. En nyckel till att den svenska sjukvården ska bli mer tillgänglig för människor i hela landet är att bejaka entreprenörskap och möjliggöra små vårdenheter. Genom att tillåta små personägda vårdcentraler kan det bli attraktivt för svenska läkare att arbeta i primärvården och därigenom öka tillgänglighet och valfrihet. En egen verksamhet ger kontinuitet i mötet mellan patient och läkare, och läkare får större möjligheter att påverka sin arbetssituation. Det skulle också göra det enklare att bedriva vård på landsbygden. Det är väl belagt att det långsiktigt lönar sig att satsa på en väl fungerande första linjens sjukvård. utgör ett bra exempel på detta. En genomgripande reform med utbyggd primärvård bör därför innebära en besparing . Det handlar dels om att styra patienter från dyr sjukhusvård till primärvården, dels om minskade kostnader för hyrpersonal för landstingen. Tillgänglighetsmiljard: snabbare till behandling i hela landet Under Alliansens år vid makten minskade köerna och tillgängligheten ökade. Detta uppnåddes genom att släppa in en mångfald av alternativ samt att premiera kortare köer. Under den rödgröna regeringen har köerna växt igen och tillgängligheten har minskat. När man är sjuk har man rätt att snabbt få träffa en läkare och få den vård man behöver, oavsett var i landet man bor. Som patient ska man också kunna räkna med en snabbare och mer tillgänglig vård genom hela vårdkedjan. lägger därför på att korta tiden från diagnos till påbörjad eller slutförd behandling. Alla ska få den vård de behöver, när de behöver den. Vår modell går ut på att landstingen får en summa pengar om de kan erbjuda patienten tidig kontakt med läkare på vårdcentralen, vilket ska ske . Det är en skärpning från de som den nationella vårdgarantin är . Patienten ska sättas i fokus. Landstingen kan också få del av en större summa om de uppfyller kraven på snabbhet i den tid det tar från diagnos till påbörjad eller slutförd behandling, givetvis med bibehållen kvalitet i hela vårdkedjan. Detta bygger också på att patienten får bättre information om kvalitet och kötider. Det måste bli tydligt för patienten redan vid remitteringstillfället vilka vårdgivare – både i hemlandstinget och i andra delar av landet – som kan erbjuda vård . Stärk patientens ställning i vården hamnar långt ned i jämförelse med andra vad gäller patienternas upplevelse av information och delaktighet i vården. Det saknas tydlig och lättillgänglig information till patienterna om tillgänglighet och vårdkvalitet. De kvalitetsregister och öppna jämförelser som finns är inte anpassade till vanliga medborgare. Därför föreslår att 1177 byggs ut till en nationell portal där patienten enkelt kan jämföra vårdgivares kvalitet och tillgänglighet. En god, effektiv och trygg vård och omsorg i livets alla skeden hör till samhällets absolut viktigaste åtaganden. Vården måste vara jämlik och tillgänglig för alla och ska organisera sitt arbete efter patienternas behov. Människor får inte hamna i kläm mellan olika system. Alla människor måste också ha möjlighet att få inflytande över sin vård och omsorg oavsett i vilken livssituation de befinner sig. Äldreboendegaranti och ökat självbestämmande Att dagens äldre lever och, tack vare den medicinska utvecklingen, också överlever sjukdomar är en framgång för samhället, men det skapar också nya utmaningar. Samhället måste bli bättre på att stötta människor att genom livsstilsförändringar behålla hälsan längre upp . Dessutom måste tryggheten i vården och omsorgen om de allra svårast sjuka förbättras. vill öka människors självbestämmande i välfärden. Endast så kan makten flyttas från politiker till patienter, brukare och anhöriga. Den rödgröna regeringens planer på att avskaffa valfrihetsreformer och försvåra för privata utförare i välfärden innebär att steg tas bort från en välfärd som ser den enskilda människans behov. Den centralisering och likriktning som detta leder till drabbar i slutändan dem som är i behov av vård och omsorg. övertygelse är att människor måste få mer – inte mindre – att säga till om när det gäller välfärdens utformning. Äldre personer som behöver stöd i hemmet ska ha rätt att själva bestämma vem som ska erbjuda den hjälp man behöver, och det är en rättighet som ska upprätthållas i hela landet. Därför måste landets alla kommuner kunna garantera valfrihet. Det ska också vara möjligt för personer som är att genom en äldreboendegaranti själva bestämma när det är dags att flytta till ett trygghetsboende eller till ett boende för vård och omsorg. Linköpingsmodellen för äldreomsorg utan biståndsbedömning Valfriheten behöver stärkas även vad gäller innehållet i välfärdstjänsterna. Den som får rätt till äldreomsorg blir enligt socialtjänstlagen (SoL) beviljad en specifik insats efter biståndsbedömning. En del kommuner har dock börjat titta på modeller som går ut på äldreomsorg utan biståndsbedömning. Ett exempel är , där det är möjligt att vända sig direkt till utföraren – privat eller offentlig. Den s.k. Linköpingsmodellen har efter utvärderingar visat sig vara mycket uppskattad av brukarna, men inte inneburit några ytterligare kostnader. [167] Modellen strider dock mot nuvarande bestämmelser i varför en översyn av lagen krävs utifrån hur det kan bli möjligt för alla kommuner att erbjuda valfrihet när det gäller innehållet i äldreomsorgen. Den grundläggande intentionen med lagen om stöd och service (LSS) är att ge personer med stora funktionsnedsättningar möjlighet att leva som andra. LSS och framför allt assistansreformen har blivit en frihetsreform för människor med omfattande funktionsnedsättning. Den bygger på principen att de som behöver assistans ska ha makten att själva bestämma både vem som ska ge assistans och hur den ska utföras. För är LSS en viktig reform att värna och utveckla. anser att ersättningen för den kommunala assistansen bör ses över med utgångspunkt i hur den enskilda individens valfrihet ska kunna garanteras. Personer med ett assistansbehov på har rätt till statlig assistans, vilket gör att man kan välja mellan en mångfald av aktörer. De med ett mindre behov hänvisas till assistans, där valfriheten ofta är begränsad. För är det självklart att alla brukare ska ges likvärdiga möjligheter att bestämma över sin assistans. Ersättningen inom den kommunala assistansen bör därför ses över för att öppna upp för fler aktörer. 10.3 Färre sjukskrivningar och fler i arbete har sjuktalen stigit kraftigt i . Antalet sjukpenningdagar per person var . [168] Därefter ökade sjukpenningdagarna stadigt per person . I syfte att minska sjukfrånvaron och öka drivkrafterna och möjligheterna till omställning och arbete för dem i sjukförsäkringen genomförde alliansregeringen tidigt omfattande reformer av försäkringen. Exempelvis infördes rehabiliteringskedjan, den bortre tidsgränsen och rehabiliteringsgarantin. Som ett resultat av bl.a. dessa reformer sjönk sjukpenningtalet till en av dess lägsta nivåer någonsin: per person . har dock sjuktalen åter börjat öka. Trenden är oroande, i synnerhet då sjuktalen historiskt uppvisat en stor trögrörlighet. Källa: (2017). Att minska antalet sjukskrivna är viktigt för den enskilde, som måste få stöd att hantera sin sjukdom och, i de fall där det är möjligt, få hjälp tillbaka till arbetsmarknaden. Det är likaledes viktigt för att säkra de offentliga finanserna. De stora variationerna i sjukfrånvaron kan inte enbart eller ens huvudsakligen härledas till förändringar i folkhälsan. [169] De ökningar vi sett i sjuktalen har därför inte sin grund i att människor har blivit sjukare i mycket högre rad. Snarare verkar sjukförsäkringens struktur och samhällets attityd till sjukskrivning vara viktigare för att förklara variationen. I och med detta kan även reformer av sjukförsäkringen bidra till minskad sjukfrånvaro, utan att för den delen behöva innebära betydande minskningar av försäkringsskyddet för de sjuka. Snabbare väg tillbaka till arbete Tydligare kontroll och uppföljning anser att tydliga tidpunkter för kontroll och avstämning är fundamentala delar av en välfungerande sjukförsäkring. Mer kontakt mellan den sjukskrivna personen och arbetsgivare, och läkare är viktigt för en snabbare återgång i arbete. I detta finns flera delar. Den bortre tidsgränsen i sjukförsäkringen utgjorde en viktig avstämningspunkt för långtidssjukskrivna. Regeringens avskaffande av den tidsgränsen bedöms komma att öka antalet sjukskrivna, minska arbetskraftsdeltagandet och öka utgifterna för sjukförsäkringen. [170] anser att den bortre tidsgränsen bör återinföras. behöver fullfölja sitt uppdrag bättre och ha en tätare kontakt med den sjukskrivande läkaren, arbetsgivaren och den sjukskrivna personen. följer inte upp de sjukskrivna efter såsom de ålagts att göra. Tydligare krav behöver ställas på att genomföra dessa uppföljningar, som bör ske tidigare och tätare. bör även bättre samordna insatser med Arbetsförmedlingen. Den första sjukskrivningens vanligaste längd är utan någon kontakt med läkare, arbetsgivare eller . Det är en för lång första sjukskrivningsperiod. I stället för en månads sjukskrivning som standard vore det bättre att börja med en kortare sjukskrivning, med tidig uppföljning, tidiga åtgärder och sedan en utvärdering av hur länge den sjukskrivna personen ska fortsätta att vara sjukskriven. anser därför att rekommendationen för den första sjukskrivningen ska vara max , utöver tiden utan krav på sjukintyg, och sedan följas upp för ytterligare sjukskrivning eller återgång i arbete. Det behövs mer flexibilitet då sjukskrivna ska börja arbeta. begränsar den sjukskrivna personens möjlighet till att försöka återgå i arbete genom att börja arbeta deltid. Arbetstiden kan inte fördelas över en arbetsvecka i den omfattning som den enskilde som är sjukskriven skulle behöva, utan har strikta riktlinjer för vad som är möjligt. Detta bör ändras för att främja återgången i arbete. För att stärka incitamenten till att återgå till arbete ytterligare föreslår även att en karensdag införs , då sjuklöneperioden tar slut Arbetsgivare behöver stöd och hjälp för att medverka till minskade sjukskrivningar. De behöver ökad kunskap om vad som ingår i ett rehabiliteringsansvar. bör ta fram bättre riktlinjer och underlag för att stödja arbetsgivarnas arbete. Enklare att byta jobb Vissa personer kan vara sjukskrivna och må dåligt just på grund av arbetet eller sin arbetssituation. Andra sjukskrivna personer klarar inte längre av sina tidigare arbetsuppgifter. För att dessa personer ska kunna återgå i arbete kan det därför även behövas stöd för att hitta ett nytt arbete. [171] En del i detta är att öka rörligheten på arbetsmarknaden i stort genom att reformera trygghetslagstiftningen. [172] Men även mer direkta åtgärder kan behövas, i synnerhet på kort sikt då rörligheten fortfarande kan förväntas vara låg. anser att ett system med arbetsförmedlarpeng bör ersätta dagens arbetsförmedling. Privata arbetsförmedlare utför då förmedlingen av arbeten och stöder arbetslösa i utbyte mot en incitamentsbaserad ersättning. Inom ramen för en sådan jobbfixarpeng skulle även långtidssjukskrivna kunna erbjudas hjälp och stöd att byta jobb för att varaktigt komma tillbaka till arbete efter en längre sjukskrivning. Målgruppen är långtidssjukskrivna som redan har en anställning men som vill, och behöver, byta till ett nytt jobb. Det ska tydliggöras att det inte skulle innebära att det införs något nytt krav på att byta jobb. 11 Migration och integration 11.1 En ansvarsfull migrationspolitik Fler än 65 miljoner människor befinner sig på flykt runt om i världen. Situationen är mycket svår för de människor som flyr och söker sig till på farliga vägar, i synnerhet när allt fler länder stänger sina gränser för dem. migrationspolitik kombinerar ordning och reda med humanism och medmänsklighet. har länge pekat på behovet av att EU tar ett betydligt större, gemensamt, ansvar för flyktingsituationen. Bara så kan vi få till ett mer solidariskt mottagande och erbjuda skydd till fler i EU. Det har EU misslyckats med. vill se ett intensifierat samarbete i EU för att hantera migrationen. Mekanismer för omfördelning av flyktingar måste komma på plats. värnar de öppna inre gränser som EU och Schengen medfört. De är viktiga, inte minst för handel och ekonomisk tillväxt. Men öppna inre gränser kräver också att unionen i högre grad tar kontroll över sina yttre gränser. måste asylrätten värnas. Bara så kan vi garantera ett ordnat mottagande till unionen som helhet. Vi behöver kraftigt sänka kostnaderna för mottagandet. Om vi ska kunna stå fast vid rätten att söka asyl måste vi också förmå att upprätta en fungerande kostnadskontroll över upphandling av boenden och andra utbetalningar, vilket inte varit fallet. Man ska ha rätt att söka asyl, men inte en naturlig rätt till alla gemensamt finansierade välfärdsförmåner. försvarar också en reglerad invandring, där ett avslagsbeslut innebär att man måste lämna landet. Fortsatt ansvar för svensk migrationspolitik tog emot sammanlagt 126 000 asylsökande varav nästan 30 000 var ensamkommande barn och ungdomar. Det var en situation som saknar motstycke i modern svensk historia och som skapade en ansträngd situation där ansvariga myndigheter, kommuner och frivilliga krafter sattes under stor press. Det blev uppenbart att system inte var förberedda på ett så stort mottagande. är situationen en helt annan. Men de system vi har för mottagande och integration kräver fortfarande förändring och effektivisering. Mottagandet behöver fokuseras på att hjälpa människor in i samhället, in i skola och i arbete. När regeringen bjöd in till blocköverskridande samtal höll en konstruktiv linje för att ta ansvar för breda uppgörelser om viktiga frågor. Vi deltog i och bidrog till den enda migrationsuppgörelse som slutits över blockgränsen sedan valet . Regeringen och allianspartierna kom överens om åtgärder för att få ordning och reda i mottagandet, bättre etablering och dämpade kostnadsökningar. fick igenom viktiga förhandlingssegrar, som en utvidgning av RUT-avdraget, fler yrkesintroduktionsanställningar och fler lagliga vägar. Andra delar av migrationsöverenskommelsen innebar för svårare åtgärder, som t.ex. en övergång till fler tillfälliga uppehållstillstånd och ökade försörjningskrav för anhöriginvandring. Vi fick dock in viktiga undantag från skärpningarna, t.ex. att barn och barnfamiljer fortsatt skulle få permanenta uppehållstillstånd. Efter uppgörelsen har regeringen genomfört kraftiga begränsningar av möjligheten att söka asyl i . Det är förslag som inte bara begränsar öppenheten och försämrar för asylsökande och gränsregioner. De gör också mottagandet dyrare och mer byråkratiskt och riskerar att bli kontraproduktivt för integrationen. står bakom den blocköverskridande uppgörelsen. Vi kommer också att fortsätta att delta i diskussioner om regeringen kallar till sådana. Vi är alltid beredda att samarbeta brett för att nå ytterligare överenskommelser. behöver breda uppgörelser om migrationspolitiken, för att stärka mottagandekapaciteten, för att förbättra integrationen, för att korta handläggningstiderna, för att få ned kostnaderna och för att bibehålla öppenheten på ett långsiktigt hållbart sätt. 11.2 Integration för jobb och utbildning integrationspolitik har djupa brister och står inför sina största prövningar . Om vi inte vill få enorma problem med utanförskap som permanentas måste vi genomföra kraftiga åtgärder .