mot · H5023330 · 2017-10-05 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör understödja de strävanden till ett demokratiskt styre som finns i provinsen , vilka kan tjäna som modell för ett framtida demokratiskt , och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att särskilt bör inrikta sig på att stödja kvinnornas strävanden i en demokratisk utveckling i och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ytterligare bör skärpa sin kritik mot den turkiska regeringen för dess brott mot demokratins principer och bristande respekt för mänskliga rättigheter, särskilt gällande kurderna, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i internationella sammanhang bör agera för att förhindra att den kurdiska befolkningen och andra folkgrupper i , såsom armenier, aleviter, assyrier, zaza m.fl., utses till syndabockar och paria för att dölja AKP-regeringens oförmåga att medverka till fred genom att ge kurderna och andra folkgrupper deras rättigheter, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör kräva att den turkiska regeringen häver det undantagstillstånd som den infört och som hårt drabbar den kurdiska befolkningen samt friger alla politiska fångar inklusive såväl regeringskritiska journalister som inspärrade oppositionella parlamentariker och partiledarna för HDP, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inom EU bör verka för att fredssamtal inleds mellan den turkiska regeringen och PKK och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i enlighet med folkrättens principer kraftfullt bör värna en ny kurdisk stat om en sådan bildas och hävda dess rätt att existera, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i sina kontakter med bör verka för att rättsstatens principer respekteras och att den politiska makten i tydligt skiljs från den dömande makten, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att om en kurdisk stat i bildas i sin biståndsverksamhet och andra sammanhang stöder det kurdiska folket i dess strävan att skapa en stat med ett folkligt och demokratiskt styrelseskick, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om stöd till byggandet av självständiga fackliga och folkliga organisationer så att det civila stärks, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kvinnornas ställning i ovannämnda skapande av folkliga organisationer beaktas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kraftfullt bör understödja de krafter inom befolkningen i alla fyra delar (Bashor, Bakur, Rojhalat och Rojava) som kämpar för kvinnors rättigheter och mot traditionellt betingade patriarkala strukturer som innebär inskränkningar av kvinnors rättigheter, i vilka – liksom i många andra länder i regionen – hedersförtrycket utgör en väsentlig del, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att den i sina kontakter med den iranska regimen ständigt bör kräva att den iranska regimen upphör med förföljelserna av politiskt oppositionella och med avrättningarna av kurdiska regimmotståndare, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att en mycket strikt uppförandekod ska gälla för de svenska företag som avser att investera i , vilken innebär att företagen respekterar mänskliga rättigheter inberäknat rättigheter för de anställda vid de svenska företagen att förhandla med arbetsgivaren om löner och arbetsvillkor i enlighet med kärnkonventioner, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att den bör verka för att svenska företag som vill investera i gör det i de eftersatta kurdiska områdena så att arbetstillfällen skapas där, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det kurdiska folket och andra minoriteter i får sina rättmätiga kulturella, demokratiska och mänskliga fri- och rättigheter förverkligade, och detta tillkännager för regeringen. – ett styckat land Kurderna är den största nationen i världen som inte har en egen stat. I de länder där de lever är de på flera sätt diskriminerade av den statsmakten när det gäller kulturella, mänskliga och demokratiska rättigheter. Det område i där kurderna lever uppdelades efter fall efter av kolonialmakterna i tre delar som senare kom att tillhöra fyra olika statsbildningar – , , och . Kurderna har i de statsbildningar som skapats av koloniala och imperialistiska makter varit ett diskriminerat och förföljt folk, trots att internationella rättsinstanser i olika sammanhang tillerkänt kurderna nationell självbestämmanderätt. Först med att uppmärksamma det kurdiska folkets belägenhet i den svenska var VPK-riksdagsmannen som 1978 lade en motion om kurdernas situation. har alltsedan dess stött kurdernas mänskliga rättigheter och deras nationella självbestämmanderätt. Kurderna i lever i landets norra delar i trakter som gränsar till och . De har varit diskriminerade av Baathregimen ledd av , som slog ned all opposition och genomförde massakrer på oppositionella för att befästa sin makt. Hans efterträdare har fortsatt att uppträda på samma sätt. Länge lovade han reformer, men genomförde aldrig några. Mest utsatta för Baathregimens förtryck har varit kurder, assyrier och andra minoriteter som har krävt sina rättigheter. En stor del av den kurdiska befolkningen i landet har betraktats och behandlats som statslösa och har således saknat medborgerliga rättigheter. Statslösheten har dessutom gått i arv. Barn till statslösa kurder blir även de statslösa. Den syriska regeringen har i likhet med i bedrivit en arabiseringspolitik, i vilken ingått påtvingade folkomflyttningar av kurderna från deras hemtrakter till andra delar av landet. Den s.k. arabiska spred sig även till . Stora människomassor i krävde i stora fredliga demonstrationer demokrati och mänskliga rättigheter. Dessa spred sig sedan till andra städer. Regimen bemötte demonstrationerna med grovt våld. Oppositionen utgjorde dock inte någon välorganiserad kraft utan splittrades i olika riktningar, vilka var för sig fick stöd från olika stater i . Stormakterna, och , engagerade sig på olika sidor i konflikten för att vinna inflytande. I den turbulenta situation som uppstod skapades den islamistiska och fundamentalistiska terrororganisationen /Daesh, som hade en rad snabba militära framgångar och bedrev en omfattande terror i de områden man erövrat. När det gällde organisationens behandling av kvinnor kan den närmast beskrivas som bestialisk. I den syriska provinsen mötte dock IS/Daesh på allvar ett motstånd. I Rojava var befolkningen till största delen kurdisk, men där levde även assyrier och andra minoriteter. Alla folkgrupper i provinsen ställde dock upp tillsammans i kampen mot IS/Daesh. Kampen mot IS/Daesh var svår. Kurder, inte minst kvinnliga peshmerga ur i de icke-syriska områdena av , ville skynda till undsättning, men hindrades av den turkiska regeringen med hänvisning till att det skulle leda till att den kurdiska organisation , som av EU stämplats som terrororganisation, skulle utnyttja situationen för att destabilisera läget i . avslöjade dock den turkiska tidningen att den turkiska säkerhetstjänsten levererat vapen till IS/Daesh. Den för Erdoğan obekväma tidningens ledning och journalister sitter på grund av dessa avslöjanden i fängelse eller befinner sig på flykt utomlands. Utmärkande för motståndet i den syriska provinsen är att de som bjöd motstånd mot IS/Daesh gjorde det tillsammans oavsett etnisk eller religiös tillhörighet. Ett annat utmärkande drag för motståndet var att man under kampens gång byggde upp egna institutioner med en demokratisk struktur, där ingen skulle vara diskriminerad. Särskilt bör man notera att en stor del av de som deltog i de väpnade striderna mot Daesh/IS, bl.a. i striderna kring Kobane och i andra delar av , var kvinnor från – . I andra delar av världen har man kunnat se att kvinnorna ofta, efter att de deltagit i befrielsekampen mot en ockupant eller diktator och kämpat på samma sätt som männen, återvänt, eller förmåtts att återvända, till sin tidigare underordnade roll i hemmet, lämnat politiken, inte tagit del i samhällsutvecklingen och snart förlorat inflytande över den. Det skulle vara tragiskt om detta embryo till en demokratisk utveckling som skapats i en ohyggligt svår situation i Rojava gick om intet – särskilt tragiskt vore det i där kvinnor diskrimineras av staten. En diskriminering som t.o.m. sanktioneras i ländernas lagstiftningar. I Rojava i har kurderna tillsammans med de andra folkgrupperna skapat lokal och regional demokrati där både män och kvinnor, såväl unga som vuxna, är delaktiga i styret av provinsen. Allt är naturligtvis inte perfekt men demokrati byggs inte i ett land och i en region där diktatur och islamistisk fundamentalism, krig och folkmord ägt rum. Den syriska staten är fortfarande i krig och kurderna och andra minoriteter lever ständigt under hot och utsätts för attacker. Jag menar att bör understödja de strävanden till att utveckla det demokratiska styret som finns i Rojava, vilket kan tjäna som modell för ett framtida demokratiskt . Detta vill jag att skall ge regeringen till känna. Jag anser vidare att särskilt bör inrikta sig på stödja kvinnornas strävanden i en demokratisk utveckling i . Detta vill jag att skall ge regeringen till känna. EU fick 1987 en ansökan från om medlemskap i unionen. Förhandlingar med inleddes i vilka EU inför ett medlemskap ville se en förbättrad situation när det gällde demokrati och mänskliga rättigheter. 1993 antog EU de s.k. Köpenhamnskriterierna, vilka skulle uppfylla för att kunna bli medlem i EU. Vissa ändringar i lagstiftningen gjordes av det turkiska parlamentet, men konstitutionen bygger fortfarande på att är en nation, med en flagga och ett enda språk, vilket med emfas understrukits av president . Samma Erdoğan lovade reformer innan han grep makten, men mycket lite inträffade i praktiken. Undertryckandet av den kurdiska befolkningen och andra oppositionella har en lång historia och har antagit formen av ett lågintensivt krig mellan regeringen och PKK, som av EU stämplats som terrororganisation. Detta krig fördes även på irakiskt territorium. Man kan förhålla sig kritisk till PKK:s kampmetoder, men organisationen har likafullt ett folkligt stöd bland kurderna och vill man uppnå fred bör man i första hand inrikta sig på att få till stånd ett förhandlingsläge med sin fiende. Både PKK och den turkiska regeringen har dock under historiens gång varit oskickliga när det gällt att skapa ett förhandlingsläge. Det bör dock tilläggas att den turkiska staten är militärt överlägsen PKK. Den turkiska regeringen har fortsatt att förvägra den kurdiska befolkningen i dess nationella och kulturella rättigheter. PKK har svarat med att attackera turkisk polis och militär. Den kurdiska befolkningen i representeras politiskt dock inte enbart av PKK. PKK är den organisation som genom sina militära aktioner får störst uppmärksamhet i media. Det finns dock flera andra partier som kräver att kurderna ska tillerkännas sina rättigheter och få dem förverkligade. Men även dessa partier har förföljts av regeringen och anklagats för samröre med , såsom exempelvis HDP (Demokratiska samhällspartiet) och ännu tidigare Hadep (Folkets arbetarparti). Partierna har förbjudits och deras ledare fängslats. HDP:s ordförande och parlamentsledamot tillsammans med 10 andra parlamentsledamöter och 5 000 folkvalda lokalpolitiker som tillhör HDP sitter i turkiska fängelser. Regeringen har i flera avseenden bedrivit ett dubbelspel eller talat med kluven tunga. som man sade sig vilja förhandla med HDP-partiet (Partiet för fred och demokrati) arresterades och fängslades flera av de borgmästare som tillhörde partiet. Under president tid kom samtal till stånd mellan PKK och regeringen . Dessa samtal ingav visst hopp. Utvecklingen i gjorde emellertid att möjligheterna till en fruktbar dialog mellan PKK och regeringen minskade. PKK krävde att få komma befolkningen i den av IS/Deash angripna staden till undsättning. AKP-regeringen med president i spetsen försökte förhindra detta. fick HDP i parlamentsvalet. HDP-ledare var den ende som utmanade Erdoğan i presidentvalet. När HDP gick starkt framåt i valet och över 80 platser i det turkiska parlamentet besattes av politiker som gav kurdernas kamp för sina rättigheter sitt stöd föll fredssamtalen med PKK samman och Erdoğan proklamerade undantagstillstånd i de kurdiska delarna av , vilket medfört svåra umbäranden för befolkningen i denna del av landet. 2016 gjordes en misslyckad statskupp i . har läget förvärrats ytterligare. Turknationalistiska organisationer och mobb utsatte under valrörelser och folkomröstningar oppositionspartierna, i första hand HDP-partiet, för angrepp som tog sig formen av pogromer. Dessa blev särskilt intensiva efter det att HDP lyckats passera den tioprocentsspärr som krävs för att erövra platser i parlamentet. Efter det s.k. kuppförsöket, i vilket HDP inte varit inblandat alls, har dess ledare, parlamentariker och flera av partiets medlemmar och aktivister fängslats. Oppositionella intellektuella, författare, poeter och journalister har arresterats och fängslats. President har i praktiken lyckats tillvälla sig diktatorisk makt. Från att ha varit ett land med en ledning som sökte kontakt med EU har nuvarande ledning vänt ryggen. Vad landets befolkning tycker om den saken är svårt att säga, men en stor del av befolkningen i såg tidigare ett medlemskap i och ett närmande till som något positivt. De kan sannolikt inte annat än beklaga att utvecklingen under Erdoğan och AKP i snabb takt är på väg bort från demokratin och inte längre hyser någon respekt för mänskliga rättigheter. förs av Erdoğan och AKP bort från . ordförande samt flera av EU-ländernas regeringar har uttalat sig skarpt, däribland den svenska, mot den turkiska regeringens politik. Trots detta förvärras situationen dag för dag. utnyttjar för att komma åt journalister och oppositionella som sökt asyl i t.ex. , och . Senaste fallen gäller den svenska kurdiska journalisten som på Erdoğans begäran fängslades under sin semester i . Ett annat liknande fall har inträffat i . har varit tydlig i sin kritik mot Erdoğan när tyska medborgare fängslas i och när Erdoğan missbrukar i syfte att tysta sina kritiker. Det finns emellertid all anledning att ytterligare skärpa kritiken mot den turkiska regeringen för dess brott mot demokratins principer och bristande respekt för mänskliga rättigheter. Detta vill jag att skall ge regeringen till känna. Det finns också anledning att i internationella sammanhang agerar för att förhindra att den kurdiska befolkningen och andra folkgrupper i såsom aleviter, armenier, greker, assyrier, zazaer, kaldéer m.fl. inte utses till syndabockar och paria för att dölja AKP-regeringens oförmåga att medverka till fred genom att ge kurderna och andra folkgrupper deras rättigheter. Detta vill jag att skall ge regeringen till känna. Av detta följer att bör kräva att den turkiska regeringen häver det undantagstillstånd som införts och hårt drabbar den kurdiska befolkningen samt friger alla politiska fångar, dvs. såväl regeringskritiska journalister som inspärrade oppositionella parlamentariker och politiska aktivister. Detta vill jag att skall ge regeringen till känna. och EU bör medverka till att fredssamtal inleds mellan den turkiska regeringen och PKK. Detta vill jag att skall ge regeringen till känna. – en ny stat i födslovåndor? Efter fall i skapades en federation mellan och övriga . har dock under de år som gått sedan störtades inte fungerat. Kurderna har mycket länge längtat efter att råda över sig själva, medan regeringarna i fortsatt uppträda diskriminerande mot kurderna. Något förtroendefullt förhållande mellan de styrande i och regeringen i har inte uppstått. Bildandet av en självständig kurdisk stat skulle – förutom att kurderna fick sina folkrättsligt välgrundade rättigheter förverkligade – även kunna innebära fördelar både för kurderna och för den arabiska befolkningen i . skulle kunna använda inkomsterna från sina natur- och mänskliga resurser till att bygga upp sitt land istället för att förslösa dem på rustningar och krigföring mot kurderna, medan kurderna skulle slippa de lidanden de åsamkats . I praktiken har kurderna sedan slut och störtades 2003 styrt sig själva i nästan alla avseenden – man har till och med egna militära styrkor. Kurderna förmår således styra sig själva. Och har rätt att göra det. De som försöker förhindra kurderna från att förverkliga sina rättigheter begår brott mot folkrätten. bör alltså i enlighet med folkrättens principer kraftfullt värna om en ny kurdisk stat om en sådan bildas och hävda dess rätt att existera. Detta vill jag att skall ge regeringen till känna. Få statsbildningar föds utan våndor. är situationen kritisk och oroande i både beroende på det yttre tryck som kurderna är utsatta för i en orolig omvärld med IS/Daesh utanför dörren och på grund av den situation som råder i och . Båda dessa stater uppträder hotfullt mot , liksom regeringen i . De interna förhållandena är i skrivande stund inte idealiska i . Presidenten i , , håller sig kvar vid makten, trots att hans mandat gått ut. Parlamentet är upplöst och några nya val har inte genomförts. Talmannen har förhindrats att utöva sitt ämbete. Oppositionen har undertryckts. har stängts och flera kritiska journalister har kidnappats och senare hittats mördade. Korruptionen är omfattande. Den politiska makten har i praktiken inte varit skild från den dömande makten, dvs. man uppfyller inte rättsstatens principer, vilket medverkat till ökad korruption. Det finns inte heller någon tydlig strävan att skapa ett sekulärt statssystem. är hedersmord förbjudet i lag, men lagen efterlevs inte av myndigheterna. Många unga kvinnor är utsatta för hedersvåld i form av fysisk och psykisk misshandel i hederns namn. Den politiska makten har i praktiken inte varit skild från den dömande makten, vilket medverkat till ökad korruption. borde sålunda i sina kontakter verka för att den politiska makten i tydligt skiljs från den dömande makten. Detta vill jag ge att skall ge regeringen till känna. Det går dock inte att rättfärdiga en inskränkning av kurdernas nationella självbestämmande med hänvisning till att den nya statsbildningen lider av födslovåndor. Det går inte heller att överse med brott mot demokratiska och mänskliga rättigheter med hänvisning till att situationen på andra områden är kritisk och svårhanterlig. En självständig kurdisk stat? Vad bör göra om självständighet proklameras och en ny stat utropas i , är att stödja de folkliga krafter och strävanden som finns i landet när det gäller att utveckla den nya staten i demokratisk riktning och understödja kampen för mänskliga rättigheter – i all synnerhet bör man stärka kvinnornas ställning i det kurdiska samhället. Detta är viktigt i ett inledande skede då grundlagar och andra lagar skall författas och antas. har ingen lång demokratisk tradition att bygga på. bör alltså, om en kurdisk stat bildas, i sitt solidaritetsarbete och sin biståndsverksamhet och i andra sammanhang stödja det kurdiska folket i dess strävan att skapa ett folkligt demokratiskt styrelseskick. Detta vill jag att skall ge regeringen tillkänna. Särskilt bör man göra det när det gäller byggandet av självständiga fackliga och folkliga organisationer så att det civila samhället stärks. Detta vill jag att skall ge regeringen tillkänna. Kvinnornas ställning i detta viktiga arbete måste beaktas som särskilt betydelsefullt. Detta vill jag att skall ge regeringen tillkänna. Det kurdiska samhället är liksom många andra fattiga samhällen i historien präglat av patriarkala klanstrukturer, vilka är ett allvarligt hinder när det gäller strävandena att bygga upp ett demokratiskt rättssamhälle med lika rättigheter för män och kvinnor. Det sistnämnda bör särskilt understrykas. Kvinnorna och barnen är utsatta för ett omfattande hedersvåld, vilket en regering i den nya staten måste hantera i överensstämmelse med vad som sägs i FN:s deklarationer om de mänskliga rättigheterna och om kvinnan och barnets rättigheter. Könsstympning och hedersrelaterat förtryck är toppen på ett av vardagligt traditionellt betingat våld mot kvinnor. I flera avseenden har en lång historia av kamp för ett demokratiskt statsskick och kamp för kvinnors rättigheter och för jämställdhet mellan könen. har stött kurdernas kamp för sina rättigheter på en rad områden. Vad bör göra är följaktligen att kraftfullt understödja de krafter i den nya staten som kämpar för kvinnors rättigheter och mot traditionellt betingade patriarkala strukturer som innebär inskränkningar av kvinnors rättigheter där hedersvåldet utgör en väsentlig del. Detta vill jag att skall ge regeringen till känna. Kurderna i har en lång historia av kamp för självbestämmanderätt och självstyre. 1945 utropade man den s.k. Mahabadrepubliken, vilken brutalt slogs ned av regimen i . Dess ledare avrättades. – både under shahen Reza Pahlavis tid och den islamistiska fundamentalismens tid – har det funnits olika grupper och partier som tvingades att föra en väpnad gerillakamp för kurdernas rättigheter. /(KDPI), Komala/kommunistiska och PJAK (Partiet för fritt liv i ) är några av de organisationer som tvingades att föra en väpnad kamp mot regimen i . Situationen för mänskliga rättigheter i allmänhet och i synnerhet för kurderna och andra minoriteter samt kvinnorna i är outhärdlig, särskilt mot bakgrund av omfattande avrättningar av kurdiska politiska fångar som hängs i lyftkranar och avrättas offentligt. I skrivande stund hungerstrejkar flera framträdande arbetaraktivister och kräver sina grundläggande rättigheter såsom t.ex. rätten att organisera sig självständigt och för att arbetarna ska få sin lön utbetald . är många kurdiska kvinnor och män satta i fängelse i på grund av sin politiska övertygelse. Det rör sig om mellan 250 och 1 000 kurdiska regimmotståndare. Det är svårt att ange något exakt antal. Denna svårighet när det gäller att ange antalet politiska fångar visar på ett tydligt uttryck för godtyckligheten i det iranska rättssystemet, som är undermåligt när det gäller rättssäkerheten. avrättades minst 15 kurdiska fångar. ökade antalet avrättningar kraftigt. Enligt avrättades minst 24 kurdiska politiska fångar enbart . Och i hela överskred antalet avrättningar 900 detta år. Miljontals kvinnor har fått anmärkningar och hotelser för att de inte accepterat den av islamisterna påtvingade slöjan. Tusentals kvinnor får frätande syror kastade i ansiktet p.g.a. att de visat några hårstrån (bad hijabi). Den bör i sina kontakter med den iranska regimen ständigt kräva att den iranska regimen upphör med förföljelserna av politiskt oppositionella och med avrättningarna av kurdiska regimmotståndare men också upphäver könsapartheid mot landets kvinnor. Detta vill jag att skall ge regeringen till känna. I flera av avseenden har en lång historia av solidaritet med minoriteter, i kampen för kvinnors rättigheter, för fackliga rättigheter, rätten till det egna modersmålet, för hbtq-personers rättigheter och för jämställdhet mellan män och kvinnor. har stött kurdernas kamp för sina rättigheter på en rad områden. Vad bör göra är följaktligen att kraftfullt understödja demokratiska, sekulära och feministiska krafter i både i exilen och inne i landet genom att villkora handel och handelsavtal med . Efter valet av till president var det många politiker och bedömare i väst som spådde att den islamistiska regimen skulle bli mer öppen och kanske inta en försonligare hållning till kurderna.